tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viitasaaren kirjasto

Viitasaaren kirjasto on Viitasaaren kaupungin keskustaajamassa toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto Viitasaarelle on perustettu jo vuonna 1861. Nykyisen, vuonna 1980 valmistuneen kirjastorakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Esko Ruusuvirta ja Timo Sahanen. Rakennusta on korjattu esimerkiksi syksyllä 2009.
Viitasaarelaisia palvelee Viitasaaren kirjaston ohella vuodesta 2007 lähtien pihtiputaalaisten kanssa yhteinen Wiitaunionin kirjastoauto. Viitasaaren kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, jonka kokoelmat ja palvelut ovat viitasaarelaisten käytettävissä.
Oskar Öflund

Oskar Alexander Öflund (12. toukokuuta 1876 Helsinki – 28. helmikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen talousneuvos ja kirjapainoalan yritys Tilgmannin omistaja ja toimitusjohtaja.
Öflundin vanhemmat olivat ratsutilallinen Gustaf Henrik Öflund ja tämän ensimmäinen puoliso Elsa Sofia Schogster. Hän oli perustamassa Öflund &amp; Petterssonin kirja- ja kivipainoa vuonna 1902 ja oli sitten painon osakkaana. Tämä yritys yhdistyi vuonna 1918 Tilgmannin kirjapainoon, ja Öflund oli F. Tilgmann Oy:n toimitusjohtajana 1918–1935, Turun kivipainon toimitusjohtajana 1918–1922 ja Wilh. Salin Oy:n johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1916.
Öflund omisti Gillobackan talon Kirkkonummella. Hän sai talousneuvoksen arvon 1935. Öflund oli Kirjateollisuuden asioimisto Oy:n johtokunnan varapuheenjohtaja, Nordiska boktryckarrådetin jäsen ja Suomen graafillisen teollisuuden työnantajaliiton varapuheenjohtaja. Öflund perusti vuonna 1944 Oskar Öflundin säätiön (Oskar Öflunds stiftelse), joka on jakanut vuodesta 1946 lähtien apurahoja ja tukenut tiedettä ja kulttuuria.
Oskar Öflund oli naimisissa vuodesta 1916 Olga Sophie Frédérique Emilie (Bia) Aminoffin kanssa.
Konginkankaan kirjasto

Konginkankaan kirjasto on Äänekosken Konginkankaalla toimiva yleinen kirjasto. Se on osa Äänekosken kaupunginkirjastoa ja on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin.
Konginkankaan kirjaston tilat sijaitsevat osana liikekiinteistöä Konginkankaan taajaman keskustassa. Äänekosken kaupunginkirjaston muita toimipisteitä ovat Äänekosken pääkirjasto, Sumiaisten kirjasto ja Suolahden kirjasto.
Vail (Colorado)

Vail on kunta Eaglen piirikunnassa, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 5 305. Vail perustettiin vuonna 1966. Kunnassa sijaitsee Vail Ski Resort -laskettelukeskus. 
Vailin pormestarina toimii Dave Chapin.
Väestö.
Kunnan asukkaista 97,66 prosenttia on valkoisia, 0,86 prosenttia aasialaisia ja 0,55 prosenttia afroamerikkalaisia. 6,11 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kunnan väestön keski-ikä on 43,6 vuotta.
Rusovaeltaja

Rusovaeltaja ("Emmelichthys nitidus") on vaeltajiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan useista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö.
Rusovaeltaja voi kasvaa suurimmillaan 50–55 cm pitkäksi ja tyypillinen pituus on noin 40 cm. Laji on ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen ja virtaviivainen. Kalan selkäevä on kaksiosainen ja osien välillä on piikkejä. Rusovaeltajan pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Lajin suomut ovat pienet ja väriltään selästä sinertävät tai vihertävät, kyljestä vaaleanpunaiset ja vatsasta harmaat. Evät ovat punertavat.
Levinneisyys ja elintavat.
Rusovaeltajan alalajia "E. n. nitidus" tavataan Atlantin itäosista Uuteen-Seelantiin ja alalajia "E. n. cyanescens" Tyynenmeren itäosista. Laji liikkuu parvissa niin rannikolla kuin avomerelläkin. Nuoret kalat uivat lähellä pintaa ja aikuiset hiekka- tai mutapohjan tuntumassa. Syvimmillään rusovaeltajaa on tavattu 800 metrin syvyydessä, mutta useimmiten se liikkuu alle 500 metrin syvyydessä. Rusovaeltajan ravintoa ovat pienet äyriäiset ja kalat. Lajin lisääntymisaika on keväällä.
Rusovaeltaja on erittäin hyvä ruokakala ja sitä kalastetaan kaupallisesti trooleilla. Sitä hyödynnetään myös kalansyöttinä.
Torborg Nedreaas

Torborg Nedreaas (13. marraskuuta 1906 Bergen, Norja – 30. kesäkuuta 1987 Nesodden, Norja) oli norjalainen kirjailija ja musiikinopettaja. Hän kirjoitti novelleja ja radiolle ja televisiolle näytelmiä. Hän kuvaa teoksissaan miesten aiheuttamaa naisten mahdollisuuksien tuhoutumista.
Vesa Musto

Vesa Musto on suomalainen pesäpalloilija. Musto pelasi Superpesistä kaudet 1997-2006. Hän edusti koko uransa Hyvinkään Tahkoa. Musto saavutti urallaan kaksi SM-mitalia: SM-hopean kaudella 1999 ja SM-pronssin kaudella 2002. Musto pelasi urallaan kaksi Itä-Länsi-ottelua vuosina 1999 ja 2006. Hän pelasi sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä kolmosvahtina. Musto pelasi urallaan 251 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi 12 kunnaria ja 84 tavallista juoksua, toi 164 juoksua ja keräsi 924 kärkilyöntiä. Musto pelasi urallaan 78 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 14 tavallista juoksua, toi 44 tavallista juoksua ja keräsi 269 kärkilyöntiä.
Gunnar Sjöholm

Gunnar Willehard Sjöholm (10. heinäkuuta 1886 Kemiö – 19. joulukuuta 1948) oli suomalainen insinööri ja kirjapainoalan yritys Tilgmannin toimitusjohtaja.
Gunnar Sjöholmin vanhemmat olivat merikapteeni August Wilhelm Sjöholm ja Erika Josefina Jansson. Hän kävi Turun ruotsalaista yhteiskoulua ja valmistui kemisti-insinööriksi Chalmersin teknillisestä korkeakoulusta Ruotsissa. 
Sjöholm oli valmistumisensa jälkeen useita vuosia Saksassa Agfan ja Aktiengesellschaft für Anilinfabrikationin palveluksessa. Hän palasi Suomeen ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914 ja oli Suomen Teollisuuskonttorin palveluksessa. Sjöholm oli Ab. F. Tilgmann Oy:n apulaisjohtajana 1918–1935 ja yhtiön toimitusjohtajana vuoden 1936 alusta lähtien. Hän oli myös Ab Cromon toimitusjohtajana ja kuului muun muassa Helsingin Graafillisen Klubin hallitukseen.
Gunnar Sjöholm oli naimisissa vuodesta 1918 Betty Silfvastin (s. 1890) kanssa.
Tiara Andini

Tiara Andini (koko nimi Tiara Anugrah Eka Setyo Andini; s. 23. syyskuuta 2001 Jember) on indonesialainen laulaja ja näyttelijä.
Kel-Tec

Kel-Tec on amerikanruotsalaisen George Kellgrenin (alunp. "Göran Kjellgren") 1991 Floridan Cocoaan perustama yhdysvaltalainen asevalmistaja. Yritys valmistaa itselataavia pistooleja ja kiväärejä sekä pumppuhaulikkoja. Vuonna 2021 valikoimassa oli 18 eri asemallia.
Ge Fei

Ge Fei tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Cocoa (täsmennyssivu)

Cocoa voi viitata seuraaviin
Konsta Lehtola

Konsta Lehtola (s. 28. lokakuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Lehtola edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hän pelaa ulkopelissä etukentällä. Lehtola on pelannut urallaan kahdeksan Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 15 kärkilyöntiä.
Cocoa (Florida)

Cocoa on yhdysvaltalainen noin 18 000 asukkaan asukkaan kaupunki Floridan itärannikolla, Brevardin piirikunnassa. 
2019 kaupungissa toimi muun muassa toinen SpaceX-yrityksen kokoonpanotehtaista. Kaupungissa toimi myös kaksi asevalmistajaa: Kel-Tec ja Diamondback Firearms.
Ge Fei (kirjailija)

Ge Fei, alkuperäinen nimi Liu Yong (s. 1964 Jiangsu, Kiina) on kiinalainen kirjailija. Hän aloitti 1981 kiinankielisen kirjallisuuden opinnot Shanghain Itä-Kiinan yliopistossa. Valmistuttuaan hän toimi yliopistossa opettajana. Hän väitteli 2000 kirjallisuudesta tohtoriksi ja on kirjallisuuden professori Pekingin Qinghua-yliopistossa.
Ge Fei sai mainetta avantgardekirjailijana 1980-luvulla. Hänen kerrontansa on labyrinttimaista. Vaikka kirjoituksissa on viitteitä abstraktista ajattelusta, ne kytkeytyvät myös kiinalaiseen perinteeseen. Hän piti kirjoittamisesta vuodesta 1994 alkaen kymmenen vuoden tauon, jona aikana hän keskittyi lähinnä opetustyöhön. 2004 ilmestyi "Renmian Taohua".
John Nehm

John Nehm (1934 Kööpenhamina, Tanska – 2019) oli tanskalainen kirjailija, joka kuuluu Tanskan työläiskirjallisuuden keskeisiin kirjailijoihin. Romaanien ja novellien lisäksi hän on kirjoittanut omaelämäkerrallisen teoksen "Ståsted søges" (1976). Sen pohjalta tehtiin vuoden 1979 elokuva "Johnny, 18-vuotias".
Cyril Rootham

Cyril Bradley Rootham (5. lokakuuta 1875 – 18. maaliskuuta 1938) oli brittiläinen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja.
Rootham opiskeli antiikintutkimusta Cambridgen yliopiston St John’s Collegessa ja jatkoi opiskelua Royal College of Musicissa. Vuonna 1898 hän seurasi Walford Daviesia Hampsteadin Christ Churchin urkurina. Vuonna 1901 hänestä tuli St Asaph -tuomiokirkon urkuri, mutta hän palasi samana vuonna St John’s Collegeen, jonka musiikkijohtajana toimi vuosina 1901–1938. Rootham nosti Cambridgen yliopistossa työskennellessään esiin aikansa musiikkia ja johti muiden muassa Zoltán Kodályn, Arthur Honeggerin sekä Ildebrando Pizzettin teosten esityksiä. Lisäksi hän pyrki saamaan uutta näkyvyyttä Georg Friedrich Händelin ja Wolfgang Amadeus Mozartin unohduksiin jääneille teoksille. Roothamin johdolla opiskelivat muiden muassa Arthur Bliss, Armstrong Gibbs ja Patrick Hadley. Rootham kuoli 62-vuotiaana aivoverenkiertohäiriöön.
Musiikki.
Monet kriitikot ovat pitäneet Roothamin keskeisimpinä sävellyksinä hänen kuoroteoksiaan, joista osa on sävelletty a cappella -kuorolle ja osa orkesterin säestämälle kuorolle. Rootham sävelsi myös oopperan "The Two Sisters". Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu kamarimusiikkia ja kaksi sinfoniaa. Sinfonioista ensimmäinen on vuodelta 1932, mutta työ toisen sinfonian parissa jäi säveltäjältä kesken, joten sen viimeisteli ja orkestroi Patrick Hadley. BBC välitti teoksen ensimmäisen esityksen vuonna 1939.
Saarnakivi

Saarnakivi voi tarkoittaa seuraavia:
Hilary Swankin filmografia

Tämä on Hilary Swankin filmografia.
Sukevan kirjasto

Sukevan kirjasto on Sonkajärven Sukevalla Pohjois-Savossa toimiva yleinen kirjasto ja Sonkajärven kunnankirjaston lähitoimipiste. Sukevan kirjasto palvelee yös Rutakko-kirjastoverkon verkkokirjaston välityksellä. 
Sukevan kirjasto toimii vuonna 1987 valmistuneessa Sukevan liikekeskuksessa, kunnan asiointipisteen yhteydessä. Kirjasto Sukevalla on ollut ainakin vuodesta 1970 lähtien.
Carmel Budiardjo

Carmel Budiardjo (18. kesäkuuta 1925 – 10. heinäkuuta 2021) oli brittiläinen ihmisoikeusaktivisti, joka oli perustamassa brittiläistä Tapol-järjestöä, joka on taistellut Indonesian demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta. Budiardjo oli itse kolme vuotta vangittuna 1960-luvulla Suharton valtaannousun jälkeen. Hänet lopulta karkotettiin Indonesiasta, johon hän oli muuttanut mentyään naimisiin indonesialaisen miehen kanssa. Budiardjon mies oli vankilassa 10 vuotta.
Carmel Budiardjo syntyi vuonna 1925 Britanniassa ja opiskeli London School of Economicsissa, mistä hän vuonna 1946 valmistui taloustieteestä. Hän muutti vuonna 1952 Indonesiaan naituaan indonesialaisen virkamiehen, Suwondo Budiardjon. Budiardjo työskenteli 1955–1965 Indonesian ulkoasianministeriön taloustieteilijänä. Samaan aikaan hän oli myös aktiivinen akateemikkojen vasemmistojärjestössä sekä Indonesian kommunistisessa puolueessa.
Budiardjo menetti työpaikkansa vuonna 1965, kun kenraali Suharto kaappasi vallan armeijassa. Budiardjon mies vangittiin vuonna 1968 poliittisten syiden takia ja oli vankilassa vuoteen 1978. Budiardjo itse oli vangittuna ilman oikeudenkäyntiä kolmen vuoden ajan. Hänet vapautettiin marraskuussa 1971 ja karkotettiin Indonesiasta.
Budiardjo oli vuonna 1973 perustamassa brittiläistä Tapol-järjestöä, jonka tavoitteena oli auttaa vapauteen Indonesian poliittiset vangit, joista suurin osa oli ollut vangittuna ilman oikeudenkäyntiä vuoden 1965 antikommunististen ratsioiden jälkeen. Järjestön nimi Tapol on lyhenne indonesiankielisestä termistä ’tahanan politik’, joka tarkoittaa poliittista vankia. Tapol laajensi myöhemmin toimintaansa myös vuosina 1974 ja 1978 vangittujen opiskelijoiden vapauttamiseen. Järjestö varoitti myös elokuussa 1975 Indonesian mahdollisesta väkivaltaisesta Itä-Timorin valtauksesta, joka sitten tapahtuikin neljä kuukautta myöhemmin.
Budiardjo johti Tapolia usean vuosikymmenen ajan, ja hänen alaisuudessaan järjestö vastusti Indonesiaan suunnattua taloudellista tukea ja asevientiä sekä piti esillä maan tekemiä ihmisoikeusrikkomuksia. Tapol työskenteli rauhan ja demokratian puolesta muun muassa Acehissa, Itä-Timorissa ja Länsi-Papualla. Budiardjo sai vuonna 1995 Right Livelihood -palkinnon. International Federation for East Timor oli ehdottanut Budiardjoa palkinnon saajaksi. Itä-Timorin itsenäisyyden kymmenvuotispäivänä 2009 maan presidentti José Ramos-Horta myönsi Budiardjolle maan korkeimman kunniamerkin, Ordem de Timor-Lesten.
Íþróttafélagið Leiknir

Íþróttafélagið Leiknir (monesti myös Leiknir Reykjavík) on urheiluseura Reykjavíkin kaupungista. Vaikka sillä on toimintaa useissa eri lajeissa, tunnetaan se parhaiten jalkapalloseurana. Jalkapallon lisäksi sillä on toimintaa lentopallossa ja koripallossa. Sen jalkapallojaosto pelaa vuonna 2021 Islannin korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildissa.
Tallinna JK Legion

Tallinna Jalgpalli Klubi Legion on jalkapalloseura Tallinnan kaupungista. Seura pelaa vuonna 2021 Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Seura on perustettu vuonna 2008, kun Tallinna JK ja Tallinna SK Legion fuusioituivat.
Valtimon kirjasto

Valtimon kirjasto on Nurmeksen kaupungin Valtimon kirkonkylässä, Kuntalaisten Talossa toimiva yleinen kirjasto, Nurmeksen kaupunginkirjaston lähikirjasto.
Nurmeksen taajamien ulkopuolella kiertää Nurmeksen kirjastoauto. Nurmeksen kaupunginkirjasto on osa Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös nurmeslaisten lainaajien käytettävissä.
Pärnu JK Vaprus

Pärnu Jalgpalliklubi Vaprus on jalkapalloseura Pärnun kaupungista. Seura pelaa vuonna 2025 Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Seura on perustettu vuonna 1922. Seuran edustusjoukkueen päävalmentajana toimii Igor Prins.
Apple Daily

Apple Daily () oli hongkongilainen sanomalehti, joka toimi vuosina 1995–2021. Lehteä on luonnehdittu hongkongilaisen demokratialiikkeen tärkeimmäksi sanomalehdeksi. Lehden levikki oli keskimäärin 70 000 kappaletta.
Hongkongin lisäksi lehdestä tehdään myös Taiwanissa ilmestyvä painos.
Historia.
Lehden perusti hongkongilainen yrittäjä ja aktivisti Jimmy Lai vuonna 1995. Lai kiinnostui politiikasta Taivaallisen rauhan aukion verilöylyn jälkeen ja alkoi harkita lehden perustamista. Lehti otti kärkkäästi kantaa demokratian puolesta ja arvosteli toistuvasti Kiinan kommunistisen puoluetta.
Vuonna 2004 tehdyn tutkimuksen mukaan hongkongilaisten lehtien sisällöstä oli keskimäärin 55 prosenttia oli Peking-myönteistä ja demokratimyönteistä 15 prosenttia. Apple Dailyn kohdalla sisällöstä 50 prosenttia oli demokratiamyönteistä ja mielipidepalstoilla tämä luku nousi 90 prosenttiin.. 
Lain mukaan Apple Dailyn nimi viittaa Raamatussa mainittuun kiellettyyn hedelmään.
Lakkauttaminen.
Vuonna 2020 voimaan astunut kansallisen turvallisuuden laki vaikeutti Apple Dailyn toimintaa merkittävästi. Lehden perustaja pidätettiin syytettynä kyseisen lain rikkomisesta elokuun alussa. Apple Daily ja muut lehdet kritisoivat pidätyksiä kovasanaisesti. 
17. kesäkuuta 2021 Apple Daily joutui 500 poliisin ratsaamaksi. Ratsian yhteydessä takavarikoitiin 18 miljoonan Hongkongin dollarin arvosta lehden omaisuutta. Samana päivänä lehti ilmoitti, että Hongkongin lehdistönvapaus ”roikkuu hiuskarvan varassa.”
Apple Dailyn viimeinen numero julkaistiin 24. kesäkuuta 2021, ja siitä otettiin miljoona kopiota, jotka myytiin loppuun samana aamuna.
Viinijärven kirjasto

Viinijärven kirjasto on Liperin Viinijärven koulukeskuksessa (Viinijärven koulu) toimiva yleinen kirjasto. Viinijärven kirjasto on toiminut suurelta osin omatoimikirjastona vuodesta 2019 lähtien.
Viinijärven kirjasto on yksi kunnan kolmesta yleisestä kirjastosta; muita toimipaikkoja ovat Liperin kirjasto Liperin kirkonkylällä ja Ylämyllyn kirjasto Ylämyllyllä. Lisäksi Liperissä kiertää yhdessä Outokummun kaupungin ja Polvijärven kunnan kanssa ylläpidetty kirjastoauto "Ketunlenkki". 
Liperin kirjastot toimivat osana Joensuun seutukirjastoa ja Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös liperiläisten lainaajien käytettävissä.
Solomon Mutswairo

Solomon Mangwiro Mutswairo (26. huhtikuuta 1924 Rhodesia – marraskuu 2005 Zimbabwe) oli zimbabwelainen kirjailija. Hän julkaisi sekä proosaa että runoutta.
Mutswairo varttui Sambiassa, opiskeli eteläafrikkalaisessa Fort Haren yliopistossa ja suuntautui sitten uralle opettajana. Hän myös kehitti opetushallintoa ja perusti liiton kielen kehityksen tueksi. Vuonna 1960 Mutswairo lähti Yhdysvaltoihin Fulbright-stipendin turvin. Hän sai useita maisterin arvoja ja vuonna 1979 tohtorinarvon Howardin yliopistosta. Heinäkuussa 1981 hän palasi kotimaahansa, joka oli jo itsenäistynyt Zimbabwen nimellä.
Mutswairon "Feso" (1956/1957; englanniksi 1974) on ensimmäinen šonankielinen romaani. Mutswairo myös kirjoitti sanat Zimbabwen kansallislauluun "Simudzai Mureza WeZimbabwe". Teokseensa "Tagutapadare: Poems for children" (1982) hän keräsi kansanperinteestä šonankielisten lastenlaulujen sanoja.
Vitorino Nemésio

Vitorino Nemésio (1901 Praia da Vitória, Terceira, Azorit, Portugali – 1978 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen kirjailija, toimittaja ja professori. Hän perusti 1937 kulttuurijulkaisun "Revista de Portugal" ja työskenteli 1975–1976 "O Dian" päätoimittajana. Hän julkaisi proosaa, runoja, matkakirjoja ja esseitä.
Nanosaurus

Nanosaurus (nimen merkitys: ”pieni lisko”) on sukupuuttoon kuollut pienten linnunlantioisten dinosaurusten suku, jonka tunnettu laji on "Nanosaurus agilis". Se eli jurakauden lopulla noin 155–148 miljoonaa vuotta sitten.
Lajin kuvasi ensimmäistä kertaa ja nimesi Othniel Charles Marsh vuonna 1877. Sen runsaista fossiililöydöistä on pystytty päättelemään, että "Nanosaurus" eli laumoissa.
Aiemmin "Nanosaurus" on myös tunnettu nimillä "Drinker", "Laosaurus", "Othnielia" ja "Othnielosaurus". Nykyisin nämä suvut katsotaan kuitenkin "Nanosauruksen" synonyymeiksi, sillä ei ole pystytty osoittamaan tarpeeksi morfologisia eroja, jotta niitä voitaisiin pitää eri sukuina.
Esiintyminen populaarikulttuurissa.
Populaarikulttuurissa "Nanosaurus" esiintyy nimellä "Othnielia" muun muassa BBC:n tuottamassa dokumenttisarjassa "Matkalla dinosaurusten kanssa" ja kirjailija Michael Crichtonin kirjoittamassa "Dinosauruspuisto"-romaanissa. Toisin kuin Crichtonin kirjassa, "Nanosauruksen" ei uskota kyenneen kiipeilemään puussa, vaan se eli maassa laiduntaen.
Junost

Junost (, ”Nuoruus”) on Moskovassa vuodesta 1955 lähtien ilmestynyt kirjallinen aikakauslehti.
Valentin Katajevin aloitteesta perustettu "Junost" oli erityisesti nuorisolle suunnattu Neuvostoliiton kirjailijaliiton äänenkannattaja. Se sai suuren suosion, ja vuonna 1975 sen levikki oli 2,6 miljoonaa kappaletta.
Vuodesta 1991 lähtien "Junost" on ollut riippumaton julkaisu. Sen päätoimittajina ovat työskennelleet Valentin Katajev (1955–1961), Boris Polevoi (1961–1981), Andrei Dementjev (1981–1992), Viktor Lipatov (1992–2007), Valeri Dudarev (2007–2019) ja Sergei Šargunov (vuodesta 2019). "Junostissa" on julkaistu muun muassa Bella Ahmadulinan, Jevgeni Jevtušenkon, Andrei Voznesenskin, Vasili Aksjonovin ja Eduard Limonovin teoksia.
Belotti

Belotti on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
László Németh

László Németh (1901 Nagybánya, Unkari – 1975 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija ja lääkäri. Hän oli 1930-luvulla unkarilaisen populistiliikkeen ideologi ja kriitikko. Laaja historiallinen romaani "Égető Eszter" kertoo kolmesta sukupolvesta maaseudun sivistyneistöä. Romaaneista on suomennettu "Kivi putoaa", joka on hänen pääteoksensa. Hän aloitti teoksen kirjoittamisen 1938, ja se valmistui 1947. Teoksen päähenkilö Nelli haluaa irtautua perheen ahdistavasta ilmapiiristä.
Ei koskaan enää

Ei koskaan enää on Aino Sunin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.
Elokuva on henkilödokumentti suomalaisesta rap-artistista Linda-Maria Roineesta. Siinä seurataan Linda-Marian elämää usean vuoden aikana, jolloin hän irrottautuu huumekoukusta sekä väkivaltaisesta suhteesta ja ryhtyy räp-artistiksi, joka käyttää nimeä Mercedes Bentso.
Ylämyllyn kirjasto

Ylämyllyn kirjasto on Liperin Ylämyllyn taajamassa toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto toimi keväästä 2019 lähtien tilapäisissä tiloissa. Ylämyllyn kirjaston uudet tilat Ylämyllyn koulun Patteriston yksikön eli yläkoulun yhteydessä avautuivat elokuussa 2021. Tiloihin on tulossa myös omatoimikäytön mahdollisuus.
Ylämyllyn kirjasto on yksi kunnan kolmesta yleisestä kirjastosta; muita toimipaikkoja ovat Liperin kirjasto Liperin kirkonkylällä ja Viinijärven kirjastollä Viinijärvellä. Lisäksi Liperissä kiertää Outokummun kaupungin ja Polvijärven kunnan kanssa yhteinen kirjastoauto "Ketunlenkki". 
Liperin kirjastot toimivat osana Joensuun seutukirjastoa ja Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös liperiläisten lainaajien käytettävissä.
Anjaam

Anjaam (suomeksi ”Seuraus”) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen psykologinen trilleri, jonka on ohjannut Rahul Rawail. Päärooleja näyttelevät Madhuri Dixit ja Shah Rukh Khan. Elokuvan musiikin on säveltänyt Anand-Milind ja sanoitukset on kirjoittanut Sameer. Elokuva kertoo pienimmän virheen seurauksista ja siitä, miten se voi pilata koko elämän. Siinä keskitytään myös naisiin kohdistuneisiin julmuuksiin.
Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Dixit ja Khan näyttelivät yhdessä. Dixit ansaitsi roolistaan parhaan naispääosan Filmfare Awards -ehdokkuuden, mutta voitti palkinnon roolistaan elokuvassa "Hum Aapke Hain Koun…!". Khan näytteli jälleen negatiivista roolia ja voitti Filmfare Awards -palkinnon roolistaan. Khan on ostanut tämän elokuvan oikeudet yhtiölleen Red Chillies Entertainmentille.
Juoni.
Vijay rakastuu Shivaniin ja kosii tätä, mutta tulee torjutuksi joka kerta. Vijayn rakkaudesta tulee pakkomielle ja se muuttaa Shivanin elämän helvetiksi.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Anjaamin" 96,6 miljoonan rupian tuotollaan ”keskinkertaiseksi”.
Kulloon kartano

Kulloon kartano (ruots. "Kullo gård") on Porvoossa Kulloon kylässä sijaitseva kartano. 
Kartanon historia alkaa vuodesta 1613 kun kuningas Kustaa II Aadolf lahjoitti Kulloon kylästä viisi tilaa Torsten Stålhandsken velipuolelle rakuunaupseeri Lydik Mattsonille, aateloituna Grönfält. Grönfält osti sitten vielä kuudennen tilan samasta kylästä ja rakennutti Kulloon joen suulle Stenkullan säteritilan. Myöhemmin kartanon omistivat Grönfältin poika Kristian ja hänen jälkeensä tytär Anna. 1660-luvulla kartano oli amiraali Lorentz Creutzin omistuksessa, Creutz omisti myös lukuisia muita kartanoita Suomessa. Creutz kunnosti kartanon ja antoi sille sen nykyisen nimen. Creutz hukkui vuonna 1676 meritaistelussa Öölannin lähellä ja kartano siirtyi hänen tyttärelleen Helenalle. Vuonna 1683 valmistui uusi ns. karoliinista pohjakaavaa edustanut päärakennus. 
Isovihan jälkeen Kulloon kartanon omisti kenraalimajuri Johan Stiernschantz kuolemaansa saakka 1728. Stiernschantzin pojanpoika majuri Johan Gustaf luovutti vuonna 1786 kartanoon apelleen everstiluutnantti Abraham de Freselle ja sai vastineeksi hänen komppanianpäällikön paikkansa Viaporin linnoituksesta. Vuonna 1796 uudeksi omistajaksi tuli Viaporin komendanttisihteeri Johan Fredrik Eneberg, joka rakennutti vuonna 1798 kartanoon uuden kolmikerroksisen mansardikattoisen päärakennuksen. Vuonna 1815 kartanon osti porvoolainen kauppias Jacob Othmanin, joka antoi kartanon nimeksi Jacobsberg. Kartano oli Othmanin jälkeläisten hallussa vuoteen 1910 saakka jolloin sen osti arkkitehti Carl Frankenhaeuser. Kartano on nykyisin Frankenhaeuserin perillisten hallussa.
Kartanon nykyinen päärakennus on kaksikerroksinen ja edustaa klassillista tyyliä. Sen suunnitteli kartanon omistanut arkkitehti Carl Frankenhaeuser ja se on rakennettu 1912–1914. Päärakennuksen säterikatto on katettu mustiksi poltetuilla kattotiilillä. Muihin kartanon rakennuksiin kuuluu 1700- ja 1800-luvuilta peräisin olevia hirsirakenteisia työväenasuntoja ja talousrakennuksia sekä 1900-luvun alussa rakennetut talli, työväenasuinrakennus ja nk. maitokamari. Kartanon yhdessä lisärakennuksessa toimii Butiken på Landet-vaatekauppa ja kartanon mailla on myös golf klubi.
The Misfits (vuoden 2021 elokuva)

The Misfits on Renny Harlinin ohjaama yhdysvaltalainen toiminta-, seikkailu- ja jännityselokuva vuodelta 2021. Elokuvassa rikollisliiga suunnittelee murtautuvansa Abu Dhabissa sijaitsevaan vankilaan ja ryöstävänsä siellä säilytettävät kultaharkot.
Cilla Johnson

Hanna Cilla Johnson, o. s. "Frankenhaeuser" (1. heinäkuuta 1911 Helsinki – 6. huhtikuuta 2002 Tukholma) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen kääntäjä. Hän oli naimisissa vuodesta 1940 kirjailija Eyvind Johnsonin kanssa.
Cilla Johnsonin vanhemmat olivat arkkitehti Carl Frankenhaeuser ja lastentarhanopettaja Hanna Åström. Hänen isänsä omisti Porvoon maalaiskunnassa Kulloon kartanon ja Cilla Johnson kävi koulunsa Porvoossa ja pääsi siellä ylioppilaaksi. Hän opiskeli sitten humanistisia aineita Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1935. Cilla oleskeli joitain aikoja Englannissa ja tuli siellä kosketuksiin joidenkin Bloomsburyn ryhmän jäsenten kanssa. Hän tutustui Helsingissä myös moniin suomenruotsalaisiin ja riikinruotsalaisiin kirjailijoihin. Cilla Johnson halusi kirjastonhoitajaksi ja hän työskenteli Helsingin kaupunginkirjastossa.
Mentyään naimisiin Eyvind Johnsonin kanssa hän avusti tätä käännöstöissä, joita kirjailija oli ottanut taloudellisista syistä. Vuodesta 1942 alkaen Cilla Johnson alkoi myös itse toimia kääntäjänä. Hän käänsi ruotsin kielelle norjalaisten, tanskalaisten ja englantilaisten kirjailijoiden, muun muassa Johan Borgenin, Knut Hamsunin, Aksel Sandemosen, Tarjei Vesaasin ja Elizabeth Bowenin teoksia. Käännöstyön ohella Cilla Johnson työskenteli Ruotsin tiedeakatemian Nobel-kirjastossa vuosina 1968–1982. Hän sai Ruotsin akatemian kääntäjäpalkinnon 1988 ja Elsa Thulinin kääntäjäpalkinnon 1991.
Cilla Johnsonin tytär on ruotsalainen kääntäjä Maria Ekman (s. 1944).
Klorantraniliproli

Klorantraniliproli (C18H14N5BrCl2O2) on heterosyklisiin amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hyönteismyrkkynä maataloudessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa klorantraniliproli on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen. Klorantraniliproli on myrkyllistä hyönteisille, koska se sitoutuu niiden ryanodiinireseptoreihin. Tämän seurauksena kalsiumionien virtaus soluihin kasvaa aiheuttaen lihasten halvautumista. Nisäkkäille yhdiste ei ole myrkyllistä. Klorantraniliproli heikentää mehiläisten lentokykyä. 
Klorantraniliprolia valmistetaan 5-bromi-2-(3-klooripyridin-2-yyli)pyratsoli-3-karboksyylihapon ja 4-kloori-6-metyyliantraniiliamidin välisellä reaktiolla.
Klorantraniliprolia käytetään erityisesti tuholaisperhosia vastaan. Se hyväksyttiin markkinoille Euroopan unionin alueella vuonna 2014.
Lyydia Puttonen

Lyydia Susanna Puttonen (o.s. Unkuri; 26. helmikuuta 1896 Nakkila – 17. heinäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, osakkeenomistaja, sivistystyön edistäjä ja teollisuuden merkkihenkilö. Hänet tunnetaan Nakkilan Yhteiskoulun ja lukion auditoriosta, joka on nimetty Lyydia Puttonen-saliksi.
Puttonen kävi vapaussodan jälkeen Liikemiesten Kauppaopiston Helsingissä. Hän toimi aluksi Helsingissä konttoristina muun muassa Tenhusen nahkatukkuliikkeessa, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä Juho Puttosen. Avioliitto solmittiin 20.12.1926 ja päättyi 5.9.1941 lapsettomana. Puttoset perustivat yhdessä nahka-ja kenkäteollisuusalan tukkuliikkeen, Juho Puttonen Oy:n. Juho Puttonen toimi liikkeen toimitusjohtajana ja Lyydia Puttonen yhtiön osakkaana ja kirjanpitäjana vuoteen 1940. 1930-luvulla perustettiin Mantyharjun Kuo­miokoskelle Kuomiokoski Oy-niminen teollisuuslaitos, jossa aluksi valmistettiin kengänpohjallisia ja kesälla käytettäviä pärelakkeja ja -hattuja.
Lyydia Puttonen testamenttasi osan omaisuudestaan Nakkilan yhteiskoulun kannatusyhdistykselle. Perintö siirtyi Nakkilan kunnalle, koska Lyydin kuollessa Nakkilan yhteiskoulun kannatusyhdistystä ei enää ollut ja omistus oli siirtynyt Nakkilan kunnalle. Lyydia Puttonen on haudattu Nakkilan hautausmaalle.
Kangaslammin koti- ja koulumuseo

Kangaslammin koti- ja koulumuseo on Varkauden Kangaslammin pitäjän kirkonkylällä sijaitseva paikallismuseo. Museota ylläpitää Kangaslammin kyläyhdistys (Kangaslampi-Seura ry). Museon kokoelmiin tutustuminen on maksutonta. Museon yhteydessä toimii pieni kesäkahvila. 
Museorakennus on valmistunut 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Rakennuksessa on sijainnut aiemmin muun muassa kauppa, kahvila, meijeri, poliisin virka-asunto ja kunnantoimisto.
Pamphili

Pamphili oli italialainen aatelissuku. Ensimmäiset maininnat suvusta ovat vuodelta 917. Francesco Pamphili sai kreivin arvon vuonna 1461. Pamphilin suku oli hyvin vaikutusvaltainen Roomassa 1600-luvulla, mutta suku sammui vuonna 1760.
Giovanni Battista Pamphilista (1574–1655) tuli vuonna 1644 paavi Innocentius X. Innocentius rakennutti Rooman Piazza Navonalle Roomaan Palazzo Pamphilin ja loi pohjan suvun mittaville taidekokoelmille, jotka myöhemmin sisälsivät myös Aldobrandinin kokoelmat. Pamphilin suvun sammuttua sen nimen ja omaisuuden peri Doria-Landin suku, joka omaksui nimen Doria-Pamphili-Landi ja omistaa edelleen Pamphilien keräämät arvokkaat taidekokoelmat. Kokoelmat ovat nykyisin esillä Palazzo Doria-Pamphilissa Rooman Il Corsossa.
Palazzo Pamphili puolestaan on nykyisin Brasilian omistuksessa, ja siellä sijaitsee Brasilian Rooman suurlähetystö.
Typhoon Mama

Typhoon Mama on Lou Strömbergin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2019.
Elokuva on henkilödokumentti ohjaaja Strömbergin äitipuolesta, filippiiniläisestä Yolandasta, joka on asunut Ruotsissa yli kahdenkymmenen vuoden ajan. Elokuvassa seurataan Yolandan, hänen miehensä sekä Yolandan kolmen filippiineillä asuvan pojan elämiä.
Peltoloiskimalainen

Peltoloiskimalainen ("Bombus campestris") on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Se on kooltaan keskikokoinen: naaras on 15–17 millimetriä pitkä ja koiras 11–16 millimetriä. Kuningattaren takaruumis on harvakarvainen ja näyttää kiiltävältä. Sen keskiruumis on etu- ja takaosasta keltainen, keskeltä musta. Takaruumiin kärkiosan sivuilla on keltaiset karvatupsut, ja siivet ovat harmaasävyiset. Koiraan takaruumiissa on tavallisesti enemmän keltaista kuin kuningattarella, ja myös kokonaan mustia koiraita on olemassa.
Peltoloiskimalainen on peltokimalaisen pesäloinen, joskus juhannuskimalaisen. Se elää kedoilla, puutarhoissa ja vanhoissa hiekkamontuissa ja hakee mettä voikukista, valkopeipistä, ahdekaunokista ja ohdakkeista. Sitä esiintyy melko harvinaisena Etelä- ja Keski-Suomessa.
Pellegrini

Pellegrini on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kanervaloiskimalainen

Kanervaloiskimalainen ("Bombus flavidus") on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Se on melko pienikokoinen: naaras on 13–16 millimetriä ja koiras 12–14 millimetriä pitkä. Se on väriltään musta, paitsi keskiruumiin etuosa ja takaruumiin takaosa ovat vaaleankeltaiset, ja takaruumiin takaosan kärki on punertava. Keskiruumiin takaosassa ja koiraalla takaruumiin tyvellä on lisäksi kellertävää karvoitusta. Koiraan väritys vaihtelee keltavoittoisesta lähes mustaan.
Kanervaloiskimalainen loisii kanervakimalaisen pesissä, ehkä myös lapinkimalaisen. Se suosii keltakukkaisia mykerökasveja, kultapiiskua, maitohorsmaa ja syysmaitiaista, ja se elää niityillä ja ojanpientareilla. Suomessa sitä tavataan melko yleisenä Lapissa, paikoittaisena Keski- ja Etelä-Suomessa.
Vesterlid

Vesterlid on Houtskarin nuorisoseuran Houtskärs Ungdomsförening r.f:n nuorisoseurantalo. Vuosien 1919-1922 aikana rakennettu talo sijaitsee Turun saaristossa entisessä Houtskarin kunnassa. Etelänpuoleinen julkisivu purettiin rakennuksesta 1970-luvulla, jolloin rakennukseen saatiin muun muassa sisä WC-tilat, keittiö, sekä juhlasali 120 hengelle esiintymislavalla. Rakennusta vuokrataan muun muassa juhliin ja siellä järjestetään myös erilaisia kursseja ja tapahtumia. Kiertävä elokuvateatteri Bio Sydväst järjestää rakennuksessa myös elokuvanäytöksiä.
Historia.
Houtskarin nuorisoseura osti nuorisoseurantalon tontin Näsbyn Ravalsin tilalta vuonna 1903. Tontilla oli aikaisemmin toinen rakennus, jossa sijaitsi muun muassa kauppa, leipomo ja suutari. Tämä rakennus kuitenkin purettiin myöhemmin, sillä se ei soveltunut nuorisoseuran käyttöön.
Kartanoloiskimalainen

Kartanoloiskimalainen ("Bombus norvegicus") on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Naaras on pituudeltaan 18–20 millimetriä ja koiras 13–17 millimetriä. Väri on pääosin musta, mutta kaulus on keltainen ja takaruumiissa on valkoinen vyö, sekä selässä usein punertavaa karvoitusta. Koiraalla on keltaista myös takaselässä ja takaruumiin tyvessä.
Kartanoloiskimalainen on kartanokimalaisen pesäloinen. Kuningattaret hakevat mettä voikukista. Suomessa lajia tavataan Keski-Lapista Etelä-Suomeen.
Kirjoloiskimalainen

Kirjoloiskimalainen eli mustaloiskimalainen ("Bombus quadricolor") on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Naaras on pituudeltaan 16–18 millimetriä ja koiras 13–15 millimetriä. Laji on perusväritykseltään musta, mutta kaulus on vaaleankeltainen ja takaruumiin kärki vaalean kellanpunainen. Myös takaselässä voi olla keltaista. Koiraassa on enemmän keltaista kuin naaraassa.
Kirjoloiskimalainen loisii tavallisesti sorokimalaisen pesässä, ehkä myös mustakimalaisen. Se elää paahteisilla kedoilla, harjualueilla, rautateiden varsilla, pellonreunoilla ja niityillä. Ruokaa se saa ahdekaunokin, ruusuruohon ja maitiaisten kukista. Suomessa laji on viime vuosikymmeninä voimakkaasti harvinaistunut, ja sitä on havaittu enää ainoastaan maan kaakkoisosista.
Magic Pockets

Magic Pockets on Bitmap Brothersin kehittämä ja Renegade Softwaren julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle ja Atari ST:lle ja seuraavina vuosina DOSille ja Acorn Archimedesille.
Pelaaminen.
Pelaaja on Bitmap Kid, jonka syviin taskuihin mahtuu lähes mitä vain. Pelaajan tehtävänä on hankkia takaisin lelut, joita otukset pitävät hallussaan.
Peli on tasohyppely, jossa pelaaja voi käyttää taskuistaan löytyviä esineitä vihollisten voittamiseen. Yksinkertainen hyökkäys tarvitsee useita kertoja mutta pitämällä nappia pohjassa voi kasvattaa hyökkäyksen voimaa.
Vastaanotto.
Peli on saanut "Amiga Format" -lehden arvostelussa arvosanaksi 85%.
Amado Nervo

Amado Nervo (1870 Tepic, Meksiko – 1919 Montevideo, Meksiko) oli meksikolainen runoilija ja prosaisti.
Nervo oli "Revista Moderna" -lehden perustajia. Hänellä oli taipumusta mystiikkaan, ehkä peruja pappisseminaarista opiskelusta ja lapsuuden uskonnollisesta kasvuympäristöstä. Hän oli kuitenkin runoilijana säkenöivää tyyliä suosiva modernisti, mutta myöhemmin hän suosi yksinkertaista muotoa.
Kivikkoloiskimalainen

Kivikkoloiskimalainen ("Bombus rupestris") on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Naaras on 18–22 millimetriä ja koiras 10–18 millimetriä pitkä. Naaras on muuten musta, paitsi etu- ja takaselkä ovat keltaiset ja takaruumiin kärki oranssinpunainen. Keskiruumis saattaa olla joskus kokonaan musta. Siivet ovat tummanharmaat. Koiraalla on keskiruumiissa ja takaruumiin tyvellä ruskehtavaa tai harmahtavaa karvoitusta.
Kivikkoloiskimalainen on kivikkokimalaisen pesäloinen. Sitä esiintyy puutarhoissa ja puistoissa sekä kivikkorannoilla. Naaraat käyvät ruokailemassa voikukilla ja koiraat kaunokeilla ja ohdakkeilla. Lajia esiintyy Etelä-Suomessa melko vähälukuisena.
Pensasloiskimalainen

Pensasloiskimalainen ("Bombus sylvestris") on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Naaras on pituudeltaan 14–17 millimetriä ja koiras 12–14 millimetriä. Naaraan perusväri on musta, mutta keskiruumiin etuosa on vaaleankeltainen ja takaruumiin kärjen tuntumassa on valkeaa karvoitusta. Koiraan takaruumiin kärki on yleensä punertava ja takaselässä on keltaista. Koiraalla on valkoinen tai keltainen takaruumiin poikkivyö.
Pensasloiskimalainen on pensaskimalaisen loinen, mutta se loisii ehkä myös sorokimalaisen ja kanervakimalaisen pesissä. Kuningatar käy ruokailemassa pajun kukilla ja voikukilla, koiraat suo-ohdakkeella, purtojuurella, kyläkarhiaisella, karhunputkella ja maitohorsmalla. Laji on melko yleinen Suomessa, ja sitä tavataan Etelä-Suomesta aina Metsä-Lappiin asti.
Maailman viimeinen kirjakauppa

Maailman viimeinen kirjakauppa on Rax Rinnekankaan ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-espanjalaisena yhteistuotantona tehty draamallinen dokumenttielokuva vuodelta 2017.
Elokuva kertoo neljästä eri kulttuureista tulevasta kirjallisuudenharrastajasta, jotka etsivät sopivaa paikkaa Baskimaasta maailman viimeiselle kirjakaupalle. Etsinnän yhteydessä he käyvät keskusteluja kirjallisuuden merkityksestä.
Moral Hygiene

Moral Hygiene on industrial metal -yhtye Ministryn viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2021.
John Hothby

John Hothby (n. 1410 – 1487) oli brittiläinen karmeliittoihin kuulunut säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.
Hothby saapui vuonna 1467 Luccaan, jossa toimi vuodesta 1479 saakka teologian lehtorina. Hän opetti kaupungissa myös kielioppia ja aritmetiikkaa. Hothby oli Luccassa vuoteen 1486 ja palasi Englantiin hieman ennen kuolemaansa. Lorenzo de’ Mediciä kiittäneen kirjeensä perusteella hän oli ennen Luccassa viettämäänsä aikaa ollut Firenzessä, ja kirjeessään Bartolomé Ramos de Parejalle hän viittasi laajemminkin Euroopan sisällä tekemäänsä kiertelyyn.
Hothbyn teoreettisten teosten joukossa on kattavia tutkielmia, kuten "Tractatus quarundam regularum artis musicae" ja "La Calliopea legale". Häneltä on säilynyt vain yhdeksän omaa sävellystä, joiden joukossa kuitenkin on sekä hengellisiä että maallisia teoksia.
Seppo Könönen

Seppo Könönen (27. elokuuta 1932 Joensuu – 14. huhtikuuta 2017 Joensuu) oli suomalainen taidemaalari. Hän on myös kirjoittanut omaelämänkerrallisia tai sukunsa historiaa käsitteleviä kirjoja.
Könösen vanhemmat olivat Joensuun lyseon rehtori Aulis V.A. Könönen ja Erda Hallberg. Hänellä oli kolme veljeä, joista vanhin oli joensuulainen historioitsija ja lauluntekijä Terho A. Könönen. Hänen veljensä Martti Könönen oli myös taidemaalari.
Ura.
Seppo Könösen taiteellinen ura alkoi Kajaanin opettajaseminaarissa, jossa hän harrasti piirtämistä, valokuvausta ja jo lyseossa alkanutta kitaran ja kontrabasson soittoa. Hän toimi myöhemmin Joensuun kaupunginorkesterin kontrabasson soittajana vuodesta 1954 vuoteen 1965. Palattuaan Joensuuhun opettajaksi hän liittyi Joensuun taideyhdistykseen ja samalla toimi opettajana vuodesta 1956. Hän osallistui muun muassa Helsingin taidehallin 21. Nuorten näyttelyyn 1966. 1970-luvulla alkoi yhä selvemmin muotoutua mielikuva Seppo Könösestä pohjoiskarjalaisen luonnon ja joensuulaisen katoavan puukaupunki-idyllin kuvaajana. Hän sai Pohjois-Karjalan läänin taidepalkinnon 1980.
Seppo Könösen julkisia taideteoksia on nähtävillä Osuuspankin Niinivaaran konttorissa ("Katse kotijärvelle" -tripyykki, 1981), Pohjois-Karjalan säästöpankin talossa ("Kauppahuoneiden aikaan", 1985) ja Karjalantalossa Joensuussa ("Pohjoiskarjalainen maisema", 1989) sekä Kiihtelys-Pyhäselän terveysasemalla Hammaslahdessa ("Ilta järvellä", 1987). Kansallisgalleriasta löytyvät Könösen teoksista "Maalarin pöytä" (1975) ja "Linjamerkki" (1978).
Robert Fayrfax

Robert Fayrfax (23. huhtikuuta 1464 Deeping Gate – 24. lokakuuta 1521 St Albans) oli englantilainen säveltäjä.
Fayrfaxista tuli viimeistään vuonna 1497 kuninkaallisen kapellin jäsen. Vuosina 1498–1502 hän toimi St Albans -tuomiokirkon urkurina. Hän sai vuonna 1501 musiikin kandidaatin ja vuonna 1504 tohtorin arvon Cambridgen yliopistosta. Hänelle myönnettiin vastaava tohtorinarvo myös Oxfordin yliopistosta vuonna 1511. Fayrfax osallistui laulajana ja laulajien johtajana useisiin kuninkaallisten merkkitapahtumiin. Hän johti kuninkaallisen kapellin muusikoita myös vuonna 1520 Henrik VIII:n ja Frans I:n Field of the Cloth of Gold -nimellä tunnetussa tapaamisessa. Fayrfax sai monia etuuksia Henrik VIII:lta ja tienasi myös musiikkikäsikirjoituksilla.
Fayrfax työskenteli kuninkaallisessa kappelissa kuolinvuoteensa saakka. Hänellä oli todennäköisesti myös jokin kunnia-asema St Albans -tuomiokirkossa, johon hänet haudattiin. Fayrfaxilla oli vaimo Agnes ja tuntematon määrä lapsia.
Musiikki.
Fayrfax kuului keskeisiin varhaisen Tudorien ajan säveltäjiin. Hän tuli tunnetuksi etenkin messuistaan ja moteteistaan, jotka olivat edeltäjiä vähäkoruisemmalla tyylillä sävellettyjä. Englantilaisiin aikalaisiinsa nähden Fayrfax käytti enemmän imitatiivista kontrapunktia ja vaihteli vapaammin kulloinkin saman sävellyksen aikana käytettävien äänten määrää. Fayrfaxilta säilyneiden teosten joukossa on muun muassa viisi kokonaista messua, joista kaikki ovat viisiäänisiä. Tuotantoon kuuluu myös maallista musiikkia.
Fayrfaxilta julkaistiin kolme sävellystä Etonin kuorokirjassa noin vuonna 1500. Myöhempiä teoksia julkaistiin Lambethin ja Caiuksen kuorokirjoissa.
"O quam glorifica" -messunsa Fayrfax sävelsi Cambridgen yliopistosta vuonna 1504 saamaansa tohtorinarvoa varten.
Romanus Condatlainen

Pyhä Romanus Condatlainen (n. 390 Ylä-Bugey, Ranska – n. 465) oli pyhimys ja munkki. Hän rupesi erakoksi Ranskassa 35-vuotiaana ja hänen mukaansa liittyi hänen veljensä pyhä Lupicinus ja muita opetuslapsia. Veljekset perustivat useita luostareita eri paikkoihin kuten Condatiin, Lauconneen, La Balmeen ja Romainmôtieriin. Pyhä Hilary Arlesilainen vihki hänet papiksi vuonna 444. Miehen kerrotaan parantaneen kaksi spitaalista halaamalla heitä. Hänen juhlaansa vietetään 28. helmikuuta. Hän on suojeluspyhimys mielisairaille, hukkumisen uhreille ja mielisairautta vastaan. Romanuksen ja hänen veljensä Lupicinuksen perustamilla luostareilla oli merkittävä vaikutus alueen uskonnolliseen ja hengelliseen elämään. Heidän perintönsä elää edelleen niiden luostarien kautta, jotka toimivat vielä tänäkin päivänä, sekä pyhän Romanuksen muiston kautta, joka inspiroi uskovia ympäri maailmaa.
Locatelli

Locatelli on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aziz Nesin

Aziz Nesin, oikea nimi: Meḥmed Nuṣret (1915 Konstantinopoli, Turkki – 1995 Alaçatı, Çeşme, Turkki) oli turkkilainen kirjailija, kolumnisti ja kustantaja. Hän oli armeijan palveluksessa valmistuttuaan sotilas-akatemiasta 1937. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai tuomion kommunistisesta toiminnasta ja vetäytyi 1944 sotilasalalta. Hänen tyylinsä on satiiri.
Lieksan pääkirjasto

Lieksan pääkirjasto on Lieksan kaupungissa toimiva yleinen kirjasto, Lieksan kaupunginkirjaston päätoimipiste. Lieksan pääkirjasto toimii vuonna 1981 valmistuneessa, arkkitehtien Kaisa Harjanne ja Maija Suurla suunnittelemassa kirjastotalossa. Rakennusta peruskorjattiin vuosina 2014-2015.
Pääkirjaston ohella kirjastopalveluita tarjotaan Lieksassa Kolin siirtokokoelman ja kirjastoauto Hilipan välityksellä. Lieksan kaupunginkirjasto toimii osana Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa, jonka verkkokirjasto ja kirjastoverkon kumppanuuskirjastojen palvelut ovat lieksalaisten lainaajien käytettävissä.
Verratti

Verratti on muun muassa seuraavien italialaisten henkilöiden sukunimi:
Kristina Rungano

Kristina Rungano Masuwa (myös "Kristina Masuwa-Morgan"; s. 28. helmikuuta 1963 Harare) on zimbabwelaissyntyinen, Isoon-Britanniaan asettunut runoilija ja novellikirjailija.
Rungano varttui Kutamassa ja sai siellä varhaisen koulutuksensa. Hän suuntasi Isoon-Britanniaan opiskelemaan tietojenkäsittelyalaa, mutta palasi Zimbabween vuonna 1982 ja työskenteli alalla parin vuoden ajan. Hararelainen Zimbabwe Publishing House kustansi vuonna 1984 Runganon runokokoelman "A Storm Is Brewing", jolloin Runganosta tuli maansa ensimmäinen tuotantoaan julkaisemaan päässyt naisrunoilija. Pian kokoelman julkaisemisen jälkeen Rungano kuitenkin poistui maasta uudemman kerran. 
Rungano on saanut tohtorinarvon liiketoiminnan tietotekniikassa ja opettanut Canterburyn Christ Church -yliopistossa. Vuonna 2004 julkaistiin Runganolta uusi runokokoelma, "To Seek a Reprieve and Other Poems". Hänen runojaan on lisäksi julkaistu useissa lehdissä ja antologioissa, joihin ovat kuuluneet "Daughters of Africa" (1992) ja "The Heinemann Book of African Women's Poetry" (1995).
Pessina

Pessina on muun muassa seuraavien italialaisten henkilöiden sukunimi:
Maybell

Maybell on kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Moffatin piirikunnassa Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 72. Paikkakunta perustettiin 1880-luvulla. Maybellissa on mitattu Coloradon historian kovin pakkanen −52 °C 1. helmikuuta 1985.
Väestö.
Kunnan asukkaista 87,80 prosenttia on valkoisia. 12,20 prosenttia asukkaista kuuluvat muihin etnisiin ryhmiin. 0,00 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kunnan väestön keski-ikä on 71,3 vuotta.
Markus Ragger

Markus Ragger (s. 5. helmikuuta 1988 Klagenfurt) on itävaltalainen shakinpelaaja. Hänellä on ollut suurmestarin arvo vuodesta 2008. FIDE-mestari Raggerísta tuli vuonna 2003 ja kansainvälinen mestari vuonna 2005. Kesäkuussa 2021 Raggerin vahvuusluku oli 2680, millä hän sijoittui maailmanlistalla sijalle 59 ja oli rankingissa korkeimmalle sijoittunut itävaltalaispelaaja.
Palmieri

Palmieri on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Acerbi

Acerbi on muun muassa seuraavien italialaisten henkilöiden sukunimi:
Barella

Barella on muun muassa seuraavien italialaisten henkilöiden sukunimi:
Aleksei Surkov

Aleksei Aleksandrovitš Surkov (, 13. lokakuuta 1899 nykyisen Jaroslavin alueen Rybinskin piirin Serednevon kylä – 14. kesäkuuta 1983 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija ja kirjallisuusvaikuttaja.
Aleksei Surkov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän osallistui Venäjän sisällissotaan ja liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1925. Surkov oli yksi Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistyksen johtajista. Hän valmistui Punaprofessorien instituutista vuonna 1934 ja työskenteli Gorkille nimetyn kirjallisuusinstituutin opettajana vuosina 1934–1939.
Surkov osallistui sotakirjeenvaihtajana Puolan itäosien miehitykseen, talvisotaan ja toiseen maailmansotaan. Hän oli "Literaturnaja gazetan" vastaava toimittaja vuosina 1944–1946, "Ogonjokin" vastaava toimittaja vuosina 1945–1953 ja Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäinen sihteeri vuosina 1953–1959. Surkov toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuodesta 1954 ja kirjallisuustietosanakirja "Kratkaja literaturnaja entsiklopedijan" päätoimittajana vuosina 1962–1975.
Surkov julkaisi ensimmäiset runonsa vuonna 1918 ja ensimmäisen kokoelmansa vuonna 1930. Hänen tuotantonsa edustaa tyypillistä sosialistista realismia. Taiteellista arvoa on lähinnä hänen sota-ajan runoillaan, joista monet on sävelletty lauluiksi. Surkov sai Stalin-palkinnon vuosina 1946 ja 1951. Kirjailijaliiton johtajana hän osallistui muun muassa Boris Pasternakin vainoon. Surkoville myönnettiin sosialistisen työn sankarin arvonimi vuonna 1969. Hänet on palkittu neljällä Leninin kunniamerkillä.
Ikuiseen rauhaan (elokuva)

Ikuiseen rauhaan on Ville Suhosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva on henkilödokumentti suomalaisesta aseistakieltäytyjästä ja pasifistista Arndt Pekurisesta. Elokuvassa Pekurisen elämä käydään läpi erilaisten valokuvien, filmikatkelmien sekä kertojaäänien kautta. Elokuvassa olevat kertojaäänet on laadittu Pekurisen kirjeiden sekä hänet tunteneiden ihmisten haastattelujen pohjalta. Kertojaääninä elokuvassa ovat muun muassa Joonas Saartamo, Vilma Melasniemi sekä Elena Leeve.
Timo Torppa

Timo Torppa (s. 1. huhtikuuta 1994) on suomalainen pesäpalloilija. Torppa edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Torpan kasvattajaseura on Halsuan Toivo. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä. Hänen sopimuksensa Manse PP:n kanssa on voimassa kauden 2022 loppuun saakka. Torppa valittiin Idän joukkueseen vuoden 2021 Itä-Länsi-otteluun. Torppa on pelannut urallaan 29 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, tuonut 38 juoksua ja kerännyt 136 kärkilyöntiä. Torppa on pelannut urallaan viisi Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt yhdeksän kärkilyöntiä.
Leppälahden paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Leppälahden paloasema sijaitsee Jyväskylässä Leppälahdessa osoitteessa Leppälahdentie 48. Talkootyönä rakennettu paloasema on otettu käyttöön 20. lokakuuta 1957 ja sitä laajennettiin 1970-luvulla. Paloasema myytiin kunnalle 1980. 
Leppälahdessa toimii vapaaehtoinen palokunta, Leppälahden VPK.