tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nikolaj Mexmontan

Nikolaj Mexmontan (16. kesäkuuta 1860 Nuolijoki, Venäjän keisarikunta – 15. marraskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, joka toimi ylitarkastusosaston päällikkönä Suomen sisällissodan aikana. Hän oli Suomen kaartin viimeinen komentaja vuosina 1903–1905.
Ura.
Mexmontan kävi Haminan kadettikoulua ja jatkoi sotilasopinnoitaan Pietarin paašikoulussa. Vuonna 1881 hänet ylennettiin kamaripaašiksi ja nimitettiin vänrikiksi Suomen kaartiin. Luutnantiksi ylennyksen jälkeen 1885 Mexmontan toimi pataljoonan adjutanttina 1889–1892 ja samalla Lohjan reservikomppanian päällikkönä vuodesta 1893 lähtien. Vuonna 1897 hänet komennettiin hänet opetusupseeriksi Pietarin paašikouluun ja myöhemmin hän toimi paašikoulun komppanian päällikkönä. 
Everstiluutnantti Nikolaj Mexmontan nimitettiin Suomen kaartin komentajaksi everstin arvolla vuonna 1904. Kaartin lakkauttamisen jälkeen jouduttuaan lakkautuspalkalle hän asui maatilallaan Siuntiossa. 
Mexmontan oli aktivisti, ja hän laati suunnitelman tulevaa Suomen itsenäistymiseen tähtäävää kansannousua varten Tukholmassa vuonna 1917 yhteistyössä ruotsalaisten yleisesikuntaupseerien kapteeni Carl Bennedichin ja kapteeni Axel Rappen kanssa. Hän oli yhteydessä Saksaan saaden kontaktin Saksan sodanjohtoon ja kenraali Erich Ludendorffiin. Saksan mukaantuloa Mexmontan piti välttämättömänä, sillä Suomessa oli venäläisiä joukkoja. Mexmontan ei kokenut Tukholmassa toimiessaan olevansa Sotilaskomitean asiamies, vaan pikemminkin yksityishenkilö, mikä aiheutti sekaannusta itsenäisyysaktivistien ja toisaalta myös saksalaisten keskuudessa. Erityisesti yhteydenpito Sotilaskomitean Suomessa olevan keskeisen toimijan ratsumestari Hannes Ignatiuksen suuntaan oli yllättävän vähäistä. Mexmontan olisi itse mielellään siirtynyt kansannousuarmeijan päälliköksi, mutta saksalaisten ja itsenäisyysliikkeen Tukholman valtuuskunnan johtajana toimineen vapaaherra Adolf von Bonsdorffin menetettyä luottamuksensa Mexmontaniin itsenäisyysliikkeen sotilaallinen toimisto siirtyi marraskuun 1917 aikana Berliiniin johtajanaan eversti Wilhelm Thesleff. 
Suomen sisällissota puhkesi tammikuussa 1918. Kun Mexmontan palasi Ruotsista, hänelle annettiin tehtäväksi toimia joukkojen tarkastuksesta vastaavan ylitarkastusosaston päällikkönä valkoisten päämajassa. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 18. helmikuuta 1918. Hän toimi ylitarkastusosaston päällikkönä, kunnes sota päättyi, jääden eläkkeelle 30. toukokuuta 1918. Hän oli ensimmäinen itsenäistymisen jälkeen kenraalikuntaan ylennetty upseeri Suomen armeijassa.
Yksityiselämä.
Nikolaj Mexmontanin isä oli jalkaväenkenraali Fridolf Maexmontan. Nikolaj Mexmontan oli naimisissa kenraali Georg Edvard Ramsayn tyttären Johanna Eleonooran kanssa. Ramsay oli myös Suomen kaartin komentajia.
Blood Brothers (K. Kastron ja E.D.I. Meanin albumi)

Blood Brothers on Tha Outlawzin jäsenten K.Kastron ja E.D.I. Meanin albumi.
Niskanen

Niskanen on suomalainen sukunimi, ja se on muun muassa seuraavien henkilöillä:
Building Empires

Building Empires on Queensrÿche-yhtyeen VHS-videotallenne vuodelta 1992. Se sisältää haastatteluja, musiikkivideoita ja livemateriaalia yhtyeen samannimiseltä kiertueelta. EMI julkaisi videon uudelleen DVD:llä vuonna 2002. VHS- ja DVD-versiot ovat sisällöltään identtisiä.
RIAA palkitsi yhtyeen kultalevyllä videon ylitettyä 50 000 kappaleen myynnin huhtikuussa 1993. 
Sisältö.
Queensrÿche / The Warning
Rage for Order / 
Empire
Live
Luulajan keskusrautatieasema

Luulajan keskusrautatieasema (, ) on rautatieasema Luulajan kunnassa Ruotsissa. Se on Malmbanan-rautatien eteläinen pääteasema. Nykyisin Luulajan rautatieaseman merkittävin käyttäjä on kaivosyhtiö LKAB:n junaliikenteestä vastaava tytäryhtiö MTAB.
Malmbanan-rautatien rakentaminen aloitettiin Luulajasta vuonna 1884, ja rataosuus Luulaja–Boden valmistui 1886. Punatiilisen asemarakennuksen tiilet kuljetettiin laivalla Englannista Luulajaan, ja rakennus valmistui joulukuussa 1888. Ensimmäinen malmijuna Jällivaarasta Luulajan satamaan kulki 12. maaliskuuta 1888.
Ratapihat.
Luulajan liikennepaikka jakaantuu kolmeen pääosaan, joista pohjoisimpana on kaupungin keskustan tuntumassa sijaitseva henkilöliikenteen asema eli Luulajan keskusrautatieasema (, lyh. Le). Välittömästi sen eteläpuolella sijaitsee tavararatapiha. Eteläisimmän osan muodostaa Luulajan malmiratapiha (, lyh. Lemb), joka päättyy yksiraiteiseen paluusilmukkaan Sandskäriin.
Sandskärin paluusilmukassa sijaitsee malmijunien purkupaikka rakennuksineen. Malmivaunut tyhjennetään vaunujen pohjaluukuista junan kulkiessa hitaasti purkupaikalla sijaitsevan hallin lävitse, ja juna voi kuljettajanvaihdon jälkeen jatkaa matkaansa takaisin pohjoiseen. Vetureita ei tarvitse irrottaa vaunusta kuorman purkamisen ajaksi.
Krzysztof Piesiewicz

Krzysztof Marek Piesiewicz (s. 25. lokakuuta 1945 Varsova) on puolalainen elokuvakäsikirjoittaja, lakimies ja poliitikko. Hän valmistui Varsovan yliopistosta ja tuli juristinurallaan tunnetuksi muun muassa Jerzy Popiełuszkon tapauksen käsittelystä. Hän toimi aktiivisesti kommunismistista hallitusta vastaan ja mm. poliittisista syistä vangittujen puolesta. 
Piesiewicz käsikirjoitti useita Krzysztof Kieślowskin elokuvia. Hän oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla 1996. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi yhteistyöstään Kieślowskin kanssa elokuvassa "" (1994). Hän on Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäsen.
Kommunismin romahtamisen jälkeen Piesiewicz on istunut Puolan senaatin jäsenenä.
Juan Ramón Cabrero

Juan Ramón Cabrero Obrer eli Juanra (s. 24. huhtikuuta 1980 Estivella) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edusti liigaurallaan Levantea vuoteen 2006, Numanciaa kausina 2006–2009, Hérculesia kausina 2009–2013 ja Castellónia kausina 2014–2016. Espanjan pääsarjassa hän pelasi 33 ottelua kaudella 2008–2009 ja 14 ottelua kaudella 2010–2011. Toisella sarjatasolla hän pelasi toistasataa ottelua.
Hämeenlinnan Suunnistajat

Hämeenlinnan Suunnistajat r.y. (HlS) on vuonna 1954 perustettu hämeenlinnalainen suunnistusseura. Seuralla on noin 250 jäsentä. Seuralle on myönnetty Olympiakomitean myöntämä Tähtiseura-tunnus osoitukseksi laadukkaasta lapsi- ja nuorisotoiminnasta.
Nicky Katt

Nicholas ”Nicky” Katt (11. toukokuuta 1970 Etelä-Dakota, Yhdysvallat – 8. huhtikuuta 2025) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Käytäväpeliä", jossa hän esitti Harry Senatea, "Oikeuden puolesta", "Frendit", "Monk" ja "Kova laki". Hän esiintyi myös elokuvissa kuten "Batman &amp; Robin" (1997), "Boiler Room" (2000), "Full Frontal" (2002), "Insomnia" (2002), "School of Rock" (2003), "Afrikan salaisuudet" (2003), "Sin City" (2005) ja "" (2007).
Nicky Kattin isä on näyttelijä William Katt.
Stanisław Dziwisz

Stanisław Jan Dziwisz (s. 27. huhtikuuta 1939) on katolisen kirkon 23. kesäkuuta 1963 vihitty puolalainen pappi. Piispaksi hänet vihittiin 19. maaliskuuta 1998. Hän seurasi vuonna 2005 Franciszek Macharskia Krakovan arkkihiippakunnan arkkipiispana, ja hänestä tehtiin kardinaali 24. maaliskuuta 2006.
A-Lex

A-Lex on Sepulturan yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2009. Albumi on viides, jossa laulaja-kitaristi Max Cavalera ei ole mukana. Se on myös ensimmäinen albumi, jossa on mukana uusi rumpali Jean Dolabella. Dollabella korvasi Sepulturan vuonna 2006 jättäneen Igor Cavaleran.
Levy on teemalevy, joka perustuu Anthony Burgessin romaaniin "Kellopeliappelsiini" vuodelta 1968. Stanley Kubrick ohjasi romaanista samannimisen elokuvan vuonna 1971.
Levyn kaikki kappaleet ovat yhtyeen itse säveltämiä ja sanoittamia lukuun ottamatta kappaletta ”Ludwig Van”, jonka pohjana on Ludwig van Beethovenin "Sinfonia nro 9". Lisäksi kappaleen ”Paradox” sävellystyöhön osallistui itse yhtyeen lisäksi myös Lucas Kater.
Jackyl

Jackyl on yhdysvaltalainen rockia soittava yhtye. Heidän musiikkiaan kuvaillaan hard rockin, heavy metalin ja Southern rockin yhdistelmäksi.
Yhtye tunnetaan todennäköisesti parhaiten kappaleista "Down On Me", ja "The Lumberjack," jossa kuullaan yhtyeen keulahahmon Jesse James Dupreen moottorisahasoolo. Dupree revittelee sahan moottoria tai käyttää jarrua pysyäkseen rytmissä. Sahaa Dupree käyttää myös lavaesiintymisessään esimerkiksi sahaamalla puisen tuolin ja heittämällä sen palaset yleisön joukkoon
Historia.
Vuonna 1992, Jackylin samanniminen debyyttialbumi valmistui Geffen Recordsin alaisuudessa ja se myi lopulta platinaa. Albumilla on myös kappale "She Loves My Cock," joka poistettiin editoidusta versiosta. Kun Kmart kieltäytyi myymästä albumia Georgiassa, järjesti yhtye protestiksi improvisoidun konsertin myymälän edessä. Tapahtumasta kuvatusta videosta tehtiin musiikkivideo kappaleelle "I Stand Alone."
Vuonna 1994 ilmestyi albumi "Push Comes To Shove".
Vuonna 1997 ilmestyi albumi Cut The Crap. AC/DCn laulajana tunnettu Brian Johnson lauloi yhdessä Jesse James Dupreen kanssa kappaleen "Locked and Loaded".
Alle kuukauden syyskuun 11. 2001 tapahtumien jälkeen Jackyl julkaisi "Open Invitation"-albumin, joka sai paljon soittoaikaa. Albumin nimikkokappaleella esiintyy lauseet "I hate you bin Laden" ja "You’ve got an open invitation to kiss our ass." Kappaleessa esiintyy myös George C. Scottin esittämä George S. Patton antamassa puhetta sotilailleen elokuvassa Patton ja Presidentti George W. Bush lukemassa Raamatusta "Herra On Minun Paimeneni".
Vuonna 2002 Jackyl julkaisi Relentless-albumin, jota tehtiin jälleen yhteistyössä Brian Johnsonin kanssa. Bändi otti osaa myös Rock Never Stops-kiertueeseen. Seuraavana vuonna toinen greatest hits-kokoelma julkaistiin nimellä 20th Century Masters - The Millennium Collection: The Best of Jackyl.
Claudius Aelianus

Claudius Aelianus (n. 170 – n. 235) oli Praenestessa syntynyt roomalainen sofisti ja retoriikan opettaja.
Elämä.
Aelianuksen elämästä tiedetään hyvin vähän. Hän oli vapautetun orjan poika. Hänen aikalaisensa Filostratoksen mukaan Aelianus oli Pausaniaan oppilas Roomassa ja onnistui hankkimaan itselleen niin hienostuneen kreikankielen taidon, että häntä alettiin kutsua ”hunajakieleksi” (). Huomattavasti myöhemmin (n. 970) "Suda"-tietosanakirjassa esiintyi väite, jonka mukaan Aelianus olisi toiminut ylipappina keisari Septimus Severuksen alaisuudessa.
Muista sofisteista poiketen Aelianus ei tehnyt laajoja matkoja, vaan vietti elämänsä Latiumissa. Hän eli yli 60-vuotiaaksi ja oli elossa vielä Elagabaluksen kuoleman jälkeen.
Teokset.
Aelianuksen teokset, jotka on kirjoitettu klassiseksi kreikaksi, ovat kokoelmia attikalaisesta kirjallisuudesta. Kolme hänen teoksistaan on säilynyt jälkipolville:
Aelianus

Aelianus (lat.) tai Ailianos () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin henkilöihin:
Adam Stefan Sapieha

Adam Stefan Sapieha (14. toukokuuta 1867 – 23. heinäkuuta 1951) oli katolisen kirkon puolalainen pappi. Hän toimi Krakovan hiippakunnan piispana vuodesta 1911 kuolemaansa. Vuonna 1925 hiippakunnasta kuitenkin tuli arkkihiippakunta ja Sapiehasta tämän muutoksen myötä arkkipiispa. Hän oli kardinaali vuodesta 1946.
Sapieha oli aatelissuvun jäsen.
Alpo Aaltokoski

Alpo Tapio Aaltokoski (s. 8. syyskuuta 1958 Pyhäjärvi) on suomalainen palkittu tanssitaiteilija ja koreografi. Hän on Alpo Aaltokoski Companyn taiteellinen johtaja. Aaltokoski oli tanssitaiteen taiteilijaprofessori vuosina 2003–2008.
Joulukuussa 2013 Aaltokoskelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Hän on myös yksi tanssitaiteen valtionpalkinnolla vuonna 1999 palkitun Nomadi-tuotannon perustajajäsenistä. Vuonna 1998 Aaltokoski sai Pro Dance -palkinnon.
Ura.
Vuosina 1976–1977 Aaltokoski opiskeli nuoriso-ohjaajaksi, vuosina 1980–1982 nuoriso-kulttuurisihteeriksi ja vuosina 1983–1985 perheterapeutiksi. Hän suoritti vuosina 1977–1985 erityispedagogiikan, kasvatustieteen, sosiaalipsykologian, psykologian ja tiedotusopin opintoja Jyväskylän, Tampereen ja Helsingin yliopistossa. Vuosina 1987–1991 Aaltokoski opiskeli Teatterikorkeakoulussa valmistuen tanssitaiteen maisteriksi.
Ennen tanssijan uraa Aaltokoski työskenteli Helsingin kaupungin lastensuojelun vastaavana hoitajana vuosina 1982–1986. Vuosina 1991–1993 ja 1996–2003 hän oli freelancekoreografi-tanssija. Aaltokoski työskenteli Teatterikorkeakoulun tuntiopettajana vuosina 1992–2003 ja apulaisprofessorina 1994–1995. Hän on ollut Suomen Tanssitaiteilijain Liiton sekä Tanssin Tiedotuskeskuksen hallituksen jäsen.
Henkilökohtaisen taiteellisen uransa rinnalla Aaltokoski on toiminut laaja-alaisesti ja monipuolisesti taiteenalansa parissa muun muassa koreografian professorina, pedagogina Suomessa ja ulkomailla sekä kulttuuri- ja taidepoliittisena vaikuttajana. Aaltokoski toimi Täydenkuun Tanssit -festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 1995–1998, 2010–2012 ja 2019-2021.
Aaltokoskelle on myönnetty valtion taiteilija-apurahan vuosina 1994 ja 1998 kolmevuotisena ja vuosina 2001 ja 2009 viisivuotisena.
Koreografioita.
Aaltokoski on luonut yli kuusikymmentä teosta, joita on esitetty useissa Euroopan maissa sekä Etelä-Koreassa, Pohjois-, Väli- ja Etelä-Amerikassa,Afrikassa ja Seychelleillä. Niistä kiitetyimpiä ovat muun muassa "De Una Semilla" (1995), "Deep" (2000), "Yönvartija" (1992, 2001, 2008), "Lupauksia" (2000), "Sahara" (2002), "Pyörteitä" (2011) ja Kancheli-trilogia, johon kuuluvat teokset "Eilisen jälkeen" (2008), "Huominen" (2010) ja "Rukoilijat" (2012). Aaltokoski on tehnyt myös koreografian tanssielokuvaan "Vertebra" (2003), jossa hän myös tanssi.
Lähde
Jan Puzyna de Kosielsko

Jan Maurycy Paweł Puzyna de Kosielsko (13. syyskuuta 1842 – 8. syyskuuta 1911) oli katolisen kirkon puolalainen pappi. Hän toimi Krakovan hiippakunnan piispana vuodesta 1895 kuolemaansa. Hänestä tehtiin kardinaali 15. huhtikuuta 1901. Siten hän osallistui vuonna 1903 uuden paavin valinneeseen konklaaviin.
Puzyna de Kosielsko sai vihkimyksensä papiksi 1. joulukuuta 1878 ja piispaksi 25. maaliskuuta 1886.
Maija Saari

Maija Saari (s. 26. maaliskuuta 1986 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti kaudella 2017 Naisten Liigan HJK:ta. Vuoden 2016 loppuun mennessä hän on pelannut 94 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Maija Saari on vahva vasenjalkainen puolustaja, jonka kasvattajaseuroja ovat FC Kiisto ja FC Honka. Uransa Naisten Liigassa hän aloitti Hongassa vuonna 2002. Saari johdatti seuran kapteenina kolmeen perättäiseen Suomen-mestaruuteen vuosina 2006–2008. Joulukuussa 2008 Saari kirjoitti kahden vuoden sopimuksen ruotsalaisen Umeå IK:n kanssa. Vuonna 2011 hän siirtyi pelaamaan Norjan Toppserieniin Kolbotn IL:ään, minkä jälkeen hän pelasi Ruotsin Damallsvenskanissa kauden 2012 AIK:ssa ja kauden 2013 Mallbackens IF:ssä. Kaudeksi 2014 hän palasi AIK:hon, josta hän siirtyi kaudeksi 2016 norjalaisseura Stabækiin. Hän palasi Suomeen kaudeksi 2017 pelatakseen HJK:ssa.
Suomen naisten maajoukkueessa Saari debytoi maaliskuussa 2007 ja toimi pitkään maajoukkueen kapteenina. Hän edusti Suomea alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa 2005 Suomen selviytyessä välieriin sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006. Saari pelasi kaikki pelit Suomessa järjestetyssä EM-lopputurnauksessa 2009 mukaan lukien tappiollinen puolivälieräpeli Englantia vastaan ja teki Tanskaa vastaan pelatun alkulohko-ottelun ainoan maalin. Sittemmin hän on noussut maajoukkueen kapteeniksi, mutta joutui pahan loukkaantumisen vuoksi jäämään pois vuoden 2013 EM-kisoista.
Antero Saksala

Antero Saksala (s. 12. tammikuuta 1948 Padasjoki) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Hänet valittiin tammikuussa 2009 Pirkkalan ensimmäiseksi ja Tampereen Timo P. Niemisen jälkeen Suomen toiseksi pormestariksi.&lt;ref name="4/09"&gt;Pirkkalainen 4/09, s. 1.&lt;/ref&gt; Hänet erotettiin tehtävästä maaliskuussa 2010.
Elämä.
Rehtori.
Antero Saksala oli Pirkkalan yläasteen rehtorina vuodesta 1989 vuoteen 2009. Saksala kertoi ennen vaalia päättäneensä luopua rehtorin virasta luopumisesta kävi pormestarivaalissa sitten miten tahansa.
Poliitikko.
Saksala on ollut Pirkkalan kunnanvaltuustossa ja -hallituksessa vuodesta 1993. Vuodesta 1995 hän toimi hallituksen puheenjohtajana. 19. tammikuuta 2009 hänet valittiin Pirkkalan pormestariksi. Saksala päihitti vastaehdokkaansa Helena Rissasen (sd) äänin 24–19. Saksala aloitti pormestarina 2. helmikuuta 2009. Hänen pormestariutensa päättyi, kun Pirkkalan kunnanvaltuusto päätti 29. maaliskuuta 2010 järjestetyssä kokouksessaan erottaa hänet tehtävästä. Päätös syntyi äänin 23–11.
Saksala on aiemmin toiminut myös Kokoomuksen puoluehallituksen jäsenenä, Kokoomuksen Pirkanmaan piirin puheenjohtana, Tampereen kaupunkiseudun seutuhallituksen jäsenenä, Pirkanmaan Sairaanhoitopiirin hallituksessa jäsenenä (1997–2004) ja liittovaltuuston varapuheenjohtajana.
Vuonna 2008 hänet valittiin Pirkanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajaksi.
Saksala pyrki myös eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa, muttei tullut valituksi.
Yksityiselämä.
Saksalalla on vaimo Irma ja kaksi aikuista lasta. Sotilasarvoltaan Saksala on reservin kapteeni.&lt;ref name="2/08"&gt;Pirkkalainen 2/08.&lt;/ref&gt;
Soile

Soile on suomalainen naisen etunimi. Nimestä on käytössä myös muunnokset "Soila" ja "Soili".
Nimi Soile on ollut käytössä 1800-luvulta lähtien, muut muunnelmat ovat uudempia. Nimen alkuperäisenä aiheena on saattanut olla revontulten loimua tarkoittava sana "soile" tai "soilu", tai mahdollisesti myös veden pinnan ja aaltojen liikettä tarkoittava verbi "soilua". Lisäksi nimen syntyyn on voinut vaikuttaa koristekasvin nimi soilikki.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Soile-nimen on 1900-luvun alusta elokuun 2025 loppuun mennessä saanut noin 5660 ihmistä. Nimi Soila on annettu 569 ja Soili noin 3500 henkilölle.
Stanisław Adamski

Stanisław Adamski (12. huhtikuuta 1871 – 12. marraskuuta 1967) oli katolisen kirkon puolalainen pappi ja poliitikko. Hänet vihittiin papiksi 12. marraskuuta 1899, sitten piispaksi 26. lokakuuta 1930. Hän toimi Katowicen hiippakunnan piispana vuodesta 1930 kuolemaansa. Hänen kirkollisen uransa kuitenkin katkaisivat ensin toisen maailmansodan aikana natsit ja vielä sen jälkeen kommunistit.
Adamski oli myös Puolan parlamentin jäsen. Hän istui vuosina 1919–1922 Sejmissä (alahuoneessa) ja vuosina 1922–1927 senaatissa.
Waltz with Bashir

Waltz with Bashir (, "Vals im Bašir") on israelilaisen Ari Folmanin ohjaama animaatiodokumentti, joka kertoo ohjaajan osallisuudesta Sabran ja Shatilan verilöylyihin Libanonin sodassa 1982. 
Tausta.
Folman osallistui Israelin armeijassa Libanonin sotaretkeen 19-vuotiaana vuonna 1982. Nelikymmenvuotiaana hän hakeutui psykoterapiaan ja käsitti, miten valtavia aukkoja hänen muistissaan oli sodan kohdalla. Hän päätti tehdä kokemuksistaan elokuvan ja päätyi animaation, koska uskoi sen sopivan parhaiten tajunnasta, alitajunnasta, unista, painajaisista, harhanäyistä ja kuolemasta ammentavaan teokseensa. Elokuva on rahoitettu kansainvälisenä yhteishankkeena, ja Yleisradio on yksi sen osatuottajista.
Juoni.
Ohjaajan alter ego alkaa haastatella Libanonin sotaretken aikaisia aseveljiään, posttraumaattisiin kokemuksiin erikoistunutta psykiatria sekä Sabran ja Shatillan todistajana toiminutta sotareportteria. Kerronta jäljittelee filmattuja dokumentteja "puhuttujen päiden" käyttöineen ja nimiteksteineen. Elokuva päättyy autenttisiin kuviin verilöylyn kokeneista pakolaisleireistä.
Vastaanotto.
Elokuvan Suomen-ensiesitys oli DocPoint-festivaaleilla tammikuussa 2009 ja teattereissa 20.2.2009. Kulttuurivihkojen Eero Hirvenoja piti "Bashiria" kerronnaltaan kiehtovana muistipelinä, jossa tapahtumat avautuvat vähitellen kuin jännityskertomuksessa. Hän arvioi elokuvan tärkeäksi poliittiseksi ja moraaliseksi puheenvuoroksi. Animaation käyttö kuitenkin osaltaan etäännyttää katsojaa tapahtumista.
Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan filmin joukkoon.
Onomatodoksia

Onomatodoksia on 1900-luvun alussa Venäjän ortodoksisessa kirkossa syntynyt mystinen liike. Liike otti kirjaimellisesti Mooseksen lain käskyn, jonka mukaan Jumalan nimi on niin pyhä, että sitä ei saa lausua. Onomatodoksien mukaan se, joka tuntee Jumalan nimen, tuntee myös itse Jumalan. Liike sai kannatusta varsinkin Athosvuoren venäläisten munkkien keskuudessa.
Tsaari Nikolai II piti liikettä uhkana imperiumilleen ja lähetti Egeanmerelle 1913 kolme sotalaivaa. Sotilaat häätivät pistimien avulla tuhatkunta munkkia luostareistaan ja laivasivat heidät Venäjälle kurinpalautusta varten.
Myöhemmin onomatodoksinen ajattelu on innoittanut muun muassa matemaattisen kontinuumihypoteesin tutkijoita.
Lähteet.
Venetsian maakunta

Venetsian maakunta () oli yksi Italian maakunnista vuoden 2014 loppuun asti. Se sijaitsi Veneton alueella Italian koillisosassa rajoittuen Adrianmereen. Venetsian maakunta muutettiin 1.1.2015 alkaen Venetsian metropolikaupungiksi. Maakunta muodostui 44 kunnasta ja sen pääkaupunki oli Venetsia.
Venetsian maakunnan pinta-ala oli 2 461 km² ja asukasluku toiminnan päättyessä 857 841. Maakunnan suurimmat väkiluvultaan suurimmat kaupungit olivat:
Rovigon maakunta

Rovigon maakunta () on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Veneton alueella Italian koillisosassa rajoittuen Adrianmereen.
Rovigon maakunnan pinta-ala on 1 790 km² ja asukasluku 246 255 (2008). Maakunta muodostuu 50 kunnasta, pääkaupunki on Rovigo.
Suurimmat kaupungit.
"asukasluku 31.12.2006"
Andreas Matt

 
Andreas Matt (s. 19. lokakuuta 1982) on itävaltalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee skicrossissa. 
Vancouverin olympialaisissa 2010 Matt sijoittui skicrossissa hopealle. MM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2009 ja sijoittunut kolmanneksi vuonna 2011. Maailmancupissa hän on voittanut kolme osakilpailua ja sijoittunut 11 kertaa palkintokorokkeelle (29.1.2011 mennessä). 
Andreas Mattin veli on alppihiihtäjä Mario Matt.
The New York Observer

The New York Observer on yhdysvaltalainen viikoittain New Yorkissa ilmestyvä sanomalehti. Lehden perusti Arthur L. Carter vuonna 1987 ja nykyään sen omistaa Jared Kushner. Lehden päätoimittaja on Peter W. Kaplan.
Lehti tunnetaan nykyään erityisesti Candace Bushnellin kolumneista, jotka toimivat pohjana televisiosarjalle "Sinkkuelämää"
Wilson Palacios

Wilson Palacios (s. 29. heinäkuuta 1984) on hondurasilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2008–2009 Englannissa Tottenham Hotspuria joka pelaa Englannin Valioliigaa. Hän edusti myös alkukaudesta Wigania mutta siirtyi tammikuussa 2009 Tottenhamiin.
Lempinimensä 'taikuri' Palacios sai tehtyään maalin puolesta kentästä Marathón clubia vastaan pelin viimeisillä minuuteilla vuonna 2006.
Kaudella 2007–2008 Palacios pelasi lainalla Olimpiasta 7 ottelua Englannin Valioliigan Birminghamissa. Birmingham ei kuitenkaan hankkinut Palaciosta pysyvästi Birminghamiin.
Palacios siirtyi Wiganiin 1 miljoonalla punnalla. Latics debyyttinsä Palacios teki Pride Parkilla 12. tammikuuta 2008 pelaten vasempana laiturina. Steve Bruce hankki Palacioksen vasta pysyvästi kaudelle 2008–2009 Englantiin. Aikaisemmin Palacios oli ollut Brucen valmennettavana juuri Birminghamissa. Jo Brucen Birmingham aikana Arsenalin manageri Arsène Wenger oli suositellut Palaciosta hankittavaksi. Wenger tiesi Palacioksen kyvyt kun Wilson oli käynyt kesällä 2007 Arsenalin testattavana.
Tammikuussa 2009 sekä Manchester City että Tottenham Hotspur olivat kiinnostuneita Palacioksesta. Myös Manchester Unitedin uskottiin olevan kiinnostunut Palacioksesta mutta Steve Bruce kiisti väitteen.
Myöhemmin tammikuussa Wigan hyväksyi Tottenhamin 14 miljoonan punnan tarjouksen Palacioksesta. 20. tammikuuta 2009 Palacios sai luvan käydä Tottenhamin lääkärintarkastuksessa. 21. tammikuuta 2009 Palacioksen käytyä lääkärintarkastuksessa Tottenham joutuu vielä odottamaan työlupaa, jotta voi rekisteröidä Palacioksen Tottenhamin Valioliigajoukkueeseen. Loppukaudella Palacios ei voi pelata Tottenhamille Englannin liigacupissa eikä Englannin FA-cupissa koska hän on edustanut jo Wigania aikaisemmin kaudella ks. kilpailuissa. Debyyttinsä Tottenhamille Valioliigassa Palacios teki vieraspelissä Boltonia vastaan 31. tammikuuta 2009.
Valvira

Valvira eli Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto () on sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalan keskusvirasto. Se valvoo sosiaali- ja terveydenhuollon, varhaiskasvatuksen, alkoholielinkeinon sekä ympäristöterveydenhuollon toiminnan asianmukaisuutta. Valviran toimipisteet sijaitsevat Helsingissä ja Rovaniemellä.
Valvira on sosiaali- ja terveydenhuollon valtakunnallinen lupaviranomainen.
Virasto syntyi 1. tammikuuta 2009, kun Terveydenhuollon oikeusturvakeskus (TEO) ja Sosiaali- ja terveydenhuollon tuotevalvontakeskus (STTV) yhdistyivät.
Organisaatio.
Terveys, oikeudet ja tuoteturvallisuus -osasto.
Ryhmät
Sosiaali- ja terveydenhuolto-osasto.
Ryhmät
Hallinto-osasto.
Ryhmät
Toiminta.
Valvonta.
Terveys- ja sosiaalitoimi sekä varhaiskasvatus.
Valvira valvoo terveydenhuollon ammattihenkilöiden ja toimintayksiköiden sekä talousvesi- ja allasvesihygieenisten osaamistestaajien toiminnan asianmukaisuutta. Terveydenhuollon toiminnan asianmukaisuutta arvioidessaan Valvira kuulee terveydenhuollon asiantuntijoita mutta ei potilaita tai heitä edustavia järjestöjä. Valviran yhteydessä toimii lisäksi Valtakunnallinen lääketieteellinen tutkimuseettinen toimikunta (TUKIJA).
Valvira valvoo myös sosiaalihuollon ja varhaiskasvatuksen ammattihenkilöiden ja toimintayksiköiden toiminnan asianmukaisuutta. 
Alkoholi- ja tupakka-ala.
Valvira valvoo alkoholijuomien valmistajien, tukkumyyjien ja käyttöluvanhaltijoiden toiminnan asianmukaisuutta ja vastaa alkoholin tuotevalvonnasta ja alkoholin mainonnan ja myynninedistämisen valvonnasta. Lisäksi Valvira valvoo tupakkatuotteiden pakkausmerkintöjä ja niiden sisältämiä haitta-aineita sekä tupakkalain mukaisen mainontakiellon noudattamista.
Lupien myöntäminen.
Valvira myöntää sosiaali- ja terveydenhuollon hallinnonalan lupia ja ohjaa aluehallintovirastoja, jotta koko maassa olisi yhdenmukaiset lupa-, ohjaus- ja valvontakäytännöt. Valvira tekee yhteistyötä aluehallintovirastojen kanssa muun muassa laatimalla yhteisiä valvontaohjelmia, joissa myös tarkemmin määritellään aluehallintovirastojen ja Valviran välinen työnjako. Valviran hoitaa alla olevan listauksen mukaisia lupa-asioita:
Ammattioikeudet
Elinkeinon harjoittaminen
Terveys ja tutkimus
Adoptiot
Toimijoiden, kuntien ja aluehallintovirastojen ohjaaminen.
Valvira ohjaa toimijoita, kuntia ja aluehallintovirastoja sosiaali- ja terveydenhuoltoon liittyvissä tehtävissä. Tavoitteena on, että ohjaus-, lupa ja valvontakäytännöt ovat mahdollisimman yhdenmukaisia koko maassa.
Valvira ja aluehallintovirastot hoitavat valvontaa yhdessä laatimiensa sosiaali- ja terveydenhuoltoa sekä alkoholihallintoa käsittelevien valvontaohjelmien mukaisesti. Ruokavirasto, Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes) ja Valvira laativat yhdessä valtakunnallisen terveydensuojelun valvontaohjelman.
Petri Vanhala

Petri Vanhala (s. 1. huhtikuuta 1963 Anjala) on suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja. Vanhala valittiin Paperiliiton puheenjohtajaksi 19. toukokuuta 2011. Hän seurasi tehtävässä liiton johdosta erotettua Jouko Ahosta. Vanhala on aikaisemmin toiminut Paperiliiton liittosihteerinä ja johtoryhmän jäsen hän on ollut vuodesta 2003. Puoluekannaltaan Vanhala on sosiaalidemokraatti.
Vanhala aloitti työnteon 17-vuotiaana Myllykosken paperitehtaalla prässipoikana. Hän seurasi työpaikan valinnassa isänsä jalanjälkiä. Tehtaalla Vanhala osallistui aktiivisesti ammattiyhdistystoimintaan. Vuonna 1991 Vanhala ryhtyi opiskelemaan Tampereen yliopistossa. Hallintonotaariksi valmistuttuaan hän työskenteli Uudenmaan verovirastossa. Vuonna 2002 Vanhala valittiin Paperiliiton talouspäälliköksi ja seuraavana vuonna liittosihteeriksi.
Tammikuussa 2009 joukko SAK:n merkittävien teollisuusliittojen sosiaalidemokraattisia johtajia pyysi Vanhalaa ehdokkaaksi keskusliiton uudeksi puheenjohtajaksi Lauri Ihalaisen jälkeen. Vanhala suostui pyyntöön. Valinta tehtiin 14. toukokuuta. Vanhala hävisi Lauri Lylylle, kun SAK:n valtuuston sosialidemokraatit asettuivat tämän taakse äänin 49–31.
Vanhala asuu Helsingin Oulunkylässä. Hänellä on kaksi lasta. Vanhala harrastaa moottoripyöräilyä ja toimii jalkapalloseura Käpylän Pallon puheenjohtajana. Vanhala toimi pitkää Suomenpalloliiton hallituksen jäsenenä, nyt hän on palloliiton sisäinen tarkastaja sekä Hall of Fame työryhmän puheenjohtaja.
Firefox (elokuva)

Firefox, televisioesityksessä käytetty myös nimeä Firefox – tulikettu, on Clint Eastwoodin ohjaama yhdysvaltalainen toiminnallinen trilleri vuodelta 1982, jossa hän näyttelee myös pääosaa.
Juoni.
Neuvostoliittolla on tehokkain ilmassa kulkeva ase, MIG-31-hävittäjä, koodinimeltään "Tulikettu". Sitä ei näe tutkassa, se lentää kuusi kertaa ääntä nopeammin ja aseita käytetään siinä ajatuksen voimalla. Yhdysvaltalaiset tahtovat varastaa koneen ja haluavat lähettää vaaralliseen operaatioon Vietnamin sodan veteraanin, majuri Mitchell Gantin (Eastwood). Hän suostuu traumoistaan huolimatta tai ehkä juuri sen takia.
Elokuvan erikoisin piirre on sen yleisasenne: tarina kertoo kylmästi, että poliitikot ja tiedustelujohtajat korjaavat voiton. Toisinajattelijat, agentit ja lentäjät vain tottelevat ja tarvittaessa kuolevat. Eloonjääneiden ainoaksi palkkioksi jäävät salaiset kunniamaininnat, mutta mielessä kummittelevat tehtävissä surmansa saaneiden haamut.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuva saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Edgar Julius Jung

Edgar Julius Jung (6. maaliskuuta 1894 Ludwigshafen – 1. heinäkuuta 1934 ehkä Oranienburg) oli saksalainen asianajaja ja poliitikko. Hän johti oikeistolaiskonservatiivista vallankumouksellista liikettä, joka vastusti Weimarin tasavaltaa, jonka parlamentaarista järjestelmää Jung piti rappeutuneena ja ulkomaalaisvaikutteisena. Hän vastusti lisäksi kansallissosialistista puoluetta. Kirjoittaessaan poliittisia kolumneja hän saattoi käyttää nimimerkkiä ”Tyl”.
Luutnantiksi ensimmäisen maailmansodan rintamilla noussut Jung perusti asianajajatoimiston Müncheniin 1925. Sodan jälkeisinä vuosina Jung oli aktiivisesti mukana politiikassa ja poliittisessa keskustelussa. Carl Schmittin lailla Jung piti liberaalia ja demokraattista parlamentarismia elinkelvottomana. Weimarin tasavallassa vallinnut poliittinen levottomuus osoittaisi ennen pitkää sen heikkoudet ja vallankumoukselliset liikkeet, kuten kommunistit tai natsit ottaisivat vallan maassa. Vuonna 1928 hän julkaisi kirjansa "Die Herrschaft der Minderwertigen - Ihr Zerfall und ihre Ablösung durch ein neues Reich" (”Alempien hallinto – heidän tappionsa ja korvaamisensa uudella vallalla”).
Vuonna 1932 Jungista tuli kansleri Franz von Papenin puheiden kirjoittaja. Natsien vuoden 1933 tammikuun valtaannousun jälkeen Jung kirjoitti puheen, jonka Papen piti Marburgin yliopistossa 17. kesäkuuta 1934. Puhe toi ilmi konservatiivien kriittisyyden kansallissosialismin väkivaltaisuutta kohtaan. Adolf Hitler suuttui kuullessaan puheesta ja antoi SS:n johtajalle Heinrich Himmlerille tehtäväksi pidättää Jungin 25. kesäkuuta. SS vangitsi hänet vielä samana päivänä, ja hänet teloitettiin pitkien puukkojen yön väkivaltaisessa puhdistuksessa, jonka avulla natsihallinto pyrki pääsemään eroon poliittisista vastustajistaan. Jungin ruumis löytyi ojasta Oranienburgissa.
Valkoluomikerttuli

Valkoluomikerttuli ("Geothlypis tolmiei") on Yhdysvaltain ja Kanadan länsiosissa sekä Meksikossa elävä kerttuleihin kuuluva varpuslintu. Laji on nimetty William Fraser Tolmien kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan valkoluomikerttuli on noin 10–15 cm. Koiraan selkä, siivet ja pyrstö, lukuun ottamatta keltaista alapuolta, ovat väriltään oliivin vihreät. Pää, kaula ja kurkku ovat mustat. Silmiä ympäröi leveä katkennut rengas. Vaysa on keltainen. Naaraan pää ja kaula ovat väriltään oliivinvihreät. Silmiä ympäröivät ylä- ja alapuolilta valkeat kaaret. Nuoret yksilöt muistuttavat naarasta, mutta voivat olla väriltään vaaleampia. Valkoluomikerttulin koivet ovat vaaleanpunertavat. Laji muistuttaa rämekerttulia ("Oporonis agilis") ja korpikerttulia ("Oporornis philadelphia"), mutta eroaa näistä valkoisen silmänympäryksensä perusteella, joka puuttuu näiltä lajeilta tai on epätäydellisempi kuin valkoluomikerttuleilla. Valkoluomikerttuli muistuttaa kuitenkin niin paljon räme- ja korpikerttulia, että niiden arvellaan jakautuneen omiksi lajeikseen yhteisestä kantamuodosta viimeisimmän jääkauden lämpimimpinä interglasiaalisina kausina, joiden jälkeen metsäalueet joutuivat jälleen jäämassoilla eristetyiksi. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Valkoluomikerttulit pesivät kalliovuorilta Tyynenmeren rannoille ja pohjois-etelä-suunnassa aina Yukonista keskiseen Meksikoon. Lajia tavataan havu-, lehti- ja sekametsistä sekä tiheiköistä rannikoilta aina 3 000 metrin korkeuteen saakka. Talveksi laji muuttaa Keski-Amerikkaan. 
Ravinto ja lisääntyminen.
Ravintonaan valkoluomikerttulit käyttävät hyönteisiä. Niitä ne etsivät yleensä maasta tai pensaiden lehtien seasta. 
Laji rakentaa kuppimaisen pesänsä kuivista puun oksista ja muista kasvinosista. Lopuksi pesä viimeistellään hienommilla kasvikuiduilla. . Naaras munii yleensä kahdesta kuuteen vaihtelevasti kuvioitua kermanvalkeaa munaa. Poikaset kuoriutuvat noin kahden viikon hautomisen jälkeen ja poistuvat pesästä noin yhdeksän päivän kuuluttua kuoriutumisestaan. Nuorten lintujen vanhemmat kuitenkin huolehtivat jälkeläisistään vielä kunnes ne ovat tarpeeksi vanhoja itsenäistyäkseen.
Robert Wagner (Gauleiter)

Robert Heinrich Wagner (13. lokakuuta 1895 Lindach bei Eberbach, Saksa – 14. elokuuta 1946 Fort Ney, Ranska) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen aluejohtaja "Gauleiter" Badenissa ja Elsassin siviilihallinnon johtaja, kun natsi-Saksa miehitti Ranskaa toisen maailmansodan aikana.
Wagner tutustui Adolf Hitleriin jo ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän oli mukana epäonnistuneessa oluttupavallankaappauksessa 1923 ja joutui tapauksen vuoksi oikeuteen. Hän oli pidätettynä useita kertoja vielä myöhemminkin.
Natsihallinnon aikana Wagner toimi aluksi Badenin Gauleiterina. Lokakuussa 1940 hän lähetti ylpeänä Hitlerille viestin: "Baden ist als erster Gau judenfrei." – ”Baden on vapaa juutalaisista ensimmäisenä hallintoalueena.” Wagnerista tehtiin myös Elsassin Gauleiter, jossa hän ansaitsi nimityksen "Schlächter vom Elsaß" – Elsassin teurastaja.
Sodan jälkeen Wagner vangittiin vuonna 1945, ja ranskalainen sotatuomioistuin tuomitsi hänet kuolemaan. Tuomio pantiin täytäntöön 14. elokuuta 1946.
Inflammation Free Diet

Inflammation Free Diet eli IFD on terveelliseen ravitsemukseen pyrkivä dieetti. Sen on kehittänyt yhdysvaltalainen lääketieteellisten artikkeleiden kirjoittaja Monica Reinagel, joka on koulutukseltaan kokki. Hän on kirjoittanut aiheesta kirjan "Inflammation Free Diet Plan". Kirjan toinen tekijä on lääketieteen tohtori Julius Torelli, joka on erikoistunut sydäntauteihin ja kirjoittanut kirjan "Beyond Cholesterol".
Ruokavalion ideana on taistella elimistössä syntyviä tulehduksia vastaan, jotka aiheuttavat erilaisia sairauksia, kuten sydäntautia, syöpää, diabetesta ja Alzheimerin tautia. Ruokavaliota noudattava syö 1 600 kilokaloria päivässä. Ravinnon koostumus on puolet hiilihydraatteja, 20 prosenttia valkuaista ja 30 prosenttia rasvaa. Dieetin kehittäjä on laatinut listan 1 500 ruoka-aineesta, joille on annettu IFD-pisteytys sen mukaan, miten ne vähentävät tai aiheuttavat elimistössä tulehduksia. Hyviä eli sellaisia, joiden pistemäärä on suuri, ovat erityisesti vihannekset ja vapaana kasvanut lohi ja yleensä kala. Huonoja ovat esimerkiksi siipikarja ja valkoinen, kuorittu vilja ja riisi.
Kirjassa tuodaan esiin kirjolohen haitallisuus verrattuna vapaana kasvaneeseen loheen. Sen mukaan kirjolohi sisältää arakidonihappoa sisältävää rasvaa.
Kritiikkiä.
Kun elimistön tulehdukset kroonistuvat, seurauksena on vaurioita, kuten nivelrikkoa. On viitteitä siitä, että esimerkiksi liikalihavuus, siis elimistössä oleva liika rasva, lisää tulehdusalttiutta. Elimistössä syntyvät tulehduksia korjaaviin aineisiin voi vaikuttaa se, mitä syömme. IFD-dieettiä pidetään kuitenkin hätiköitynä, sillä tulehdusten synnystä ei vielä ole varmaa tutkittua tietoa. Siksi ruoka-aineiden pisteyttäminen on lähinnä arvailua.
Dieetin yleiselle terveellisyydelle annetaan kuitenkin arvoa, sillä sen suositteleman ravinnon keskinäiset suhteet noudattavat yleisiä terveellisen ravinnon suosituksia. Siipikarjatuotteiden välttämiselle ei kuitenkaan ole perusteita, sen sijaan kasvisten runsas osuus on hyväksi. Hyvää siinä on myös suositus välttää nopeita hiilihydraatteja, kuten jalostettua viljaa ja riisiä. Tulehdusten estäminen tällä ruokavaliolla on kriitikoiden mielestä totuuden vääristelyä, mutta muuten se on terveellinen.
Korpisenjärvi

Korpisenjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Rasinperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 65 hehtaaria. Se on 2,4 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 1,11 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00111 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys 5 metriä. Järven rantaviivan pituus on 5,9 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Korpisenpuron valuma-alueeseen (35.438) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 158,2 metriä mpy.
Theodor Krancke

 Theodor Krancke (30. maaliskuuta 1893 Magdeburg, Saksan keisarikunta – 18. kesäkuuta 1973 Wentorf, Länsi-Saksa) oli saksalainen amiraali toisessa maailmansodassa.
Toisen maailmansodan alussa Krancke komensi taskutaistelulaiva "Admiral Scheeriä", joka hänen komennossaan upotti neljätoista ja kaappasi kolme liittoutuneiden kauppalaivaa viisikuukautisen purjehduksen aikana. Tästä hänet palkittiin rautaristin ritariristillä. 
Keväällä 1940 hän oli mukana erikoiskomennuskunnassa suunnittelemassa operaatio Weserübungia, joka tähtäsi Tanskan ja Norjan valloitukseen. Kriegsmarinen pintalaivasto menetti kykynsä suuriin operaatioihin sodan alkupuolella ja Krancke toimikin lähinnä nimellisissä johtotehtävissä. Normandian maihinnousun aikana kesällä 1944 hän komensi Ranskassa ollutta laivastoa sekä rannikkotykistöä.
Liittoutuneet vangitsivat hänet sodan jälkeen elokuussa 1945. Hänet vapautettiin sotavankeudesta lokakuussa 1947. Kranckea ei syytetty sotarikoksista missään vaiheessa. Hän oli kuitenkin vapaaehtoisesti todistamassa Nürnbergin oikeudenkäynnissä sodan aikaisen esimiehensä suuramiraali Dönitzin puolustuksen todistajana.
S. J. Pentti

Samuel Johannes Malakias Pentti (vuoteen 1905 Fransén; 11. elokuuta 1885 Kalvola – 28. maaliskuuta 1954) oli suomalainen jyrkän oikeistolaisena tunnettu asianajaja ja toimittaja, joka oli "Uuden Suomen" päätoimittajana 1930-luvulla.
Pentin vanhemmat olivat kirkkoherra Wilhelm Waurio (ent. Fransén) ja Aina Matilda Alander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja maisteriksi 1910. Pentti suoritti myös lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1916 ja sai varatuomarin arvon 1928.
Pentti toimi asianajajana Lahdessa, Tampereella ja Helsingissä vuosien 1914–1954 välillä. Hän oli Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n lakimiehenä vuosina 1922–1954 ja kuului yhtiön hallitukseen. Pentti oli Suomen suojelusliiton asiamiehenä 1920–1921. Hän toimi "Kauppalehden" päätoimittajana 1921–1922, "Iltalehden" päätoimittajana 1920-luvun lopulla sekä "Uudessa Suomessa" ensin toimittajana vuosina 1927–1928 ja sitten päätoimittajana 1932–1940.
Pentti kuului Kokoomuksen oikeistosiipeen, ja hän kannatti yhteistyötä Lapuan liikkeen kanssa ja vastusti puolueessa maltillista linjaa ajanutta J. K. Paasikiveä. Pentti oli vuosina 1932–1935 Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja kuului 1930-luvulla jonkin aikaa kokoomuksen puoluehallitukseen ja toimi puolueen rahastonhoitajana.
S. J. Pentti oli naimisissa vuodesta 1916 puoliksi norjalaisen Helmi Arnebergin kanssa. Helmi Arneberg-Pentti toimi 1930-luvulla johtajana Lotta Svärd-järjestössä. Heidän poikansa K. H. Pentti (1918-2014) toimi Nesteen varatoimitusjohtajana sekä puolustustaloudellisen suunnittelukunnan johtajana. K. H. Pentin poikia ovat edesmenneet Erkki J. Pentti ja Heikki Pentti. Pentin suku omistaa enemmistön rakennusteollisuusalalla toimivasta Lemminkäis-yhtiöstä. Yritys tuli perheelle K. H. Pentin vaimon Eva Vilamon kautta, joka oli Lemminkäisen perustajan rakennusmestari Oskari Vilamon tytär.
Eufrates

Eufrates (, ; 35–118) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Filostratoksen mukaan hän oli kotoisin Tyroksesta, nykyisestä Libanonista, ja Stefanos Byzantionlaisen mukaan Epifaneiasta, Syyriasta. Eunapios puolestaan kutsuu Eufratesta egyptiläiseksi.
Plinius nuorempi tutustui Eufrateehen samaan aikaan kun palveli Syyriassa (n. vuonna 81), ja he vaikuttavat olleen läheisiä ystäviä. Eräässä kirjeessään Plinius kuvaa Eufrateen kykyjä ja hyveitä, kuten hänen puhujanlahjojaan, joilla hän saa sivistymättömät ja vastentahtoisetkin kuuntelemaan. Plinius kuvaa Eufrateen olleen ulkoisesti pitkä, miellyttävän näköinen, pitkähiuksinen ja valkopartainen, mikä vaikutti hänelle osoitettuun kunnioitukseen. Kaunopuheisuutensa hän suuntasi maailman paheita, ei ihmisiä vastaan.
Myös muut aikalaiset kehuvat Eufrateen kykyjä puhujana. Apollonios Tyanalainen kuitenkin syyttää häntä ahneudesta ja nöyristelevästä mielistelystä. Kun Eufrates oli tullut vanhaksi ja oli kyllästynyt elämään, hän pyysi ja sai keisari Hadrianukselta luvan päättää elämänsä myrkyllä.
Valfrid Hedman

Elias Johan Valfrid (Walfrid) Hedman (12. helmikuuta 1872 Hämeenlinna – 25. maaliskuuta 1939) oli suomalainen Hämeenlinnassa asunut opettaja ja kääntäjä, joka tunnettiin monipuolisesta kielitaidostaan.
Hedmanin vanhemmat olivat torikauppias Elias Hedman ja Karolina Eldman. Perhe asui aluksi Parolannummen leirikentän läheisyydessä mutta muutti myöhemmin Lukiokadulle Hämeenlinnaan. Hedman pääsi 15-vuotiaana suoraan Hämeenlinnan lyseon kolmannelle luokalle. Hän menestyi hyvin kieliopinnoissa, mutta matematiikan opiskelu osoittautui niin hankalaksi, että Hedman joutui lopettamaan koulun kuudennen luokan jälkeen. Hän opiskeli sen jälkeen kaikkia eurooppalaisia ja useita itämaisia kieliä kuten arabiaa, turkkia ja sanskritia. Hedmanin arvellaan hallinneen 20:stä jopa 70:een eri kieltä.
Hedman toimi englanninkielen opettajana Hämeenlinnan suomalaisilla jatkoluokilla 1902–1903 ja ruotsalaisessa yhteiskoulussa 1906–1909. Hedman oli Hämeen lääninhallituksen kielenkääntäjänä 1918–1939, ja hän opetti englantia ja saksaa Hämeenlinnan kauppakoulussa 1924–1929.
Hedman suomensi myös noin sata pääasiassa Kariston kustantamaa kaunokirjallista ja muuta teosta eri kieliltä. 
Hedmanin lapsuudenystävä kirjailija Larin-Kyösti julkaisi 1934 Hedmanista muistelmaesseen teoksessaan "Kotoisilta kujilta". Hän kuvasi Hedmania myös 1948 ilmestyneen "Unta ja elämää" -teoksensa luvussa ”Naapurin poika”.
Kelli McCarty

Kelli McCarty (s. 6. syyskuuta 1969, Liberal Kansas) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hän oli vuoden 1991 Miss USA.
Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Passions" Beth Wallacen roolissa. 
McCarty on esiintynyt myös useissa softcore-pornoelokuvissa. Vuonna 2008 hän allekirjoitti sopimuksen Vivid Entertainment -aikusviihdeyhtiölle. McCartyn ensimmäinen hardcore-elokuva "Faithless: From Beauty Queen on Porn Queen" julkaistiin 4. helmikuuta 2009.
Junius Rusticus

Quintus Junius Rusticus (n. 100-170) oli roomalainen poliitikko ja stoalainen filosofi. Hän oli todennäköisesti Arulenus Rusticuksen pojanpoika.
Rusticus oli yksi keisari Marcus Aureliuksen opettajista ja aikansa merkittävimpiä roomalaisia stoalaisia. Marcus suhtautui häneen hyvin kunnioittavasti. "Historia Augusta" kertoo, että Marcus "sai suurimman osan opetuksestaan Rusticukselta, jota arvostettiin sekä yksityisessä että julkisessa elämässä, ja joka oli hyvin perehtynyt stoalaiseen filosofiaan"; "jonka kanssa Marcus jakoi sekä kaikki yksityiset että julkiset päätöksensä, jota hän tervehti suudelmalla ennen kaartin prefektejä"; ja että Marcus "pyysi senaattia kunnioittamaan [Rusticusta] patsailla tämän kuoleman jälkeen".
Teoksessaan "Itselleni" Marcus kiittää Rusticusta saamastaan opetuksesta:
Marcus selittää myös, kuinka hän tuli alun perin lukeneeksi Epiktetoksen teoksia Rusticuksen ansiosta, tämän lainatessa hänelle omistamiaan kirjoja.
Rusticus toimi Rooman konsulina vuosina 133 ("consul suffectus") ja 162 ("consul ordinarius"). Hän toimi myös Rooman kaupunginprefektinä vuosien 162 ja 168 välisenä aikana, ja tuolloin hän johti muun muassa Justinos Marttyyrin oikeudenkäyntiä, mikä johti tämän teloittamiseen. Oikeudenkäynnistä on säilynyt kolme käsikirjoitusta, joista lyhin on todennäköisesti paikkansapitävin.
Etelä-Afrikan avaruusjärjestö

Etelä-Afrikan avaruusjärjestö (SANSA, South African National Space Agency) on Etelä-Afrikan avaruustoimintaa kehittävä ja hallinnoiva elin. Sen päämaja on Pretoriassa, ja sen toiminta jakautuu avaruusoperaatioihin, avaruustieteeseen, Maan tarkkailuun ja avaruustekniikkaan.
Etelä-Afrikan avaruustoiminta alkoi jo Kapkaupungin yliopistossa vuonna 1841. NASA perusti vuonna 1960 seuranta-aseman Hartebeesthoekiin, josta oli osa yhdysvaltalaisten avaruusalusten seuraamisen ja datan vastaanottamista varten luotua verkostoa. Nasa vetäytyi vuonna 1975 observatoriosta poliittisen tilanteen takia, ja seuraavana vuonna Etelä-Afrikan tutkimusneuvosto perusti Hartebeesthoekiin kaukokartoituskeskuksen. Etelä-Afrikka suunnitteli 1980-luvulla sotilastiedustelusatelliitin lähettämistä, mutta projekti keskeytyi vuonna 1994. Etelä-Afrikka laukaisi vuonna 1999 SunSat-satelliitin Yhdysvalloissa ja vuonna 2009 Sumbandilasatin Venäjältä.
Etelä-Afrikka laati avaruusalan strategian, joka hyväksyttiin maan hallituksen tasolla joulukuussa 2008. Strategia nojautuu Tiede- ja teknologiaministeriön tekemään innovaatioalan 10-vuotissuunnitelmaan. Avaruustoiminta on viiden kärkihankkeen joukossa. Etelä-Afrikan avaruusjärjestön perustaminen alkoi vuonna 2008, jolloin presidentti Kgalema Motlanthe hyväksyi asiaa koskevan lain. Se aloitti toimintansa vuonna 2010.
Henrik Granö

Åke Henrik Granö (27. tammikuuta 1947 Helsinki – 24. kesäkuuta 2021 Espoo) oli suomalainen opettaja ja muusikko. Granö tunnettiin etenkin The Sounds -rautalankayhtyeen soolokitaristina. 
Niin sanottu rautalanka-Emma levytettiin tammikuussa 1963, kun Granö oli vain 15-vuotias. Levytyssessiota edelsivät viikkojen harjoitukset. The Soundsin menestys jo 1962 perustui aktiiviseen keikkailuun ja siihen, että yhtye oli hyvin ehjä musikaaliselta taustaltaan.
Granö näytteli sivuosassa Jörn Donnerin elokuvassa "Naisenkuvia" (1970).
Musiikista ei tullut Granölle ammattia. Opiskeltuaan kirjallisuutta ja pohjoismaista filologiaa hän toimi äidinkielen lehtorina Kirkkonummen ruotsinkielisessä lukiossa vuodesta 1978 eläkkeelle jäämiseensä asti.
Henrik Granö ei koskaan tehnyt trikkinauhoituksia. Hänen alkuperäinen soittimensa oli viulu, ja se vaikutti hänen kitarankäsittelyynsä.
Sähkökitara Fender Stratocaster, jolla The Soundsin Emma-kappaleen soolokitaraosuudet levytettiin, kuului myöhemmin 1970-luvulla Albert Järviselle.
Ajatushautomo Magma

Magma on vuonna 2008 perustettu suomenruotsalainen ajatushautomo ja lobbaustoimisto. Ajatushautomo määrittelee itsensä ”puoluepolitiikasta riippumattomaksi ääneksi suomalaisessa yhteiskuntakeskustelussa”. 
Magman ylläpitäjä on Finlands svenska tankesmedja Magma -niminen yhdistys. Sen toimintaa rahoittavat seuraavat säätiöt: Svenska Kulturfonden, Svenska folkskolans vänner, Föreningen Konstsamfundet, Stiftelsen för Åbo Akademi ja Stiftelsen Tre Smeder. Magman johtajana toimii Nils Erik Forsgård. 
Ajatushautomon hallitukseen kuuluvat puheenjohtaja ja kuusi jäsentä. Vuoden 2019 hallituksen jäsenet olivat puheenjohtaja Håkan Mattlin sekä jäsenet Elli Flén, Patrik Gayer, Mirjam Kalland, Michael Smirnoff, Peter Stenlund ja Johanna Vesikallio.
Magma tekee yhteistyötä myös pohjoismaisten ja eurooppalaisten ajatuspajojen kanssa. Vuodesta 2012 Magma on ollut European Liberal Forumin (ELF) jäsen.
Toiminta.
Ajatuspajan tehtävä on toimia suomenruotsalaisena mielipiteenmuokkaajana ja pitkällä aikavälillä turvata ruotsin kielen asemaa Suomessa. Magman tavoite on analysoida ja toimia asioissa, jotka ovat ruotsinkielisen identiteetin ja kaksikielisyyden kannalta tärkeitä. Tämä tapahtuu tekemällä aloitteita, hyödyntämällä eri asiantuntijatahojen osaamista, ylläpitämällä keskustelua ja käynnistämällä tutkimuksia.
Magma puolustaa myös monikulttuurisuutta. Magmaa kiinnostavat maahanmuuton positiiviset vaikutukset elinkeinoelämään. Erityisesti Magma puolustaa suomenruotsalaisten asemaa. Maahanmuuton vastaisuus ja vihamielisyys huolestuttavat Magmaa.