tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Al-Muharraq

Al-Muharraq () on kaupunki Bahrainissa kaupungin kanssa saman nimisellä saarella maan pohjoisosassa. Al-Muharraq oli Bahrainin hallinnollinen keskus ennen nykyistä pääkaupunki Manamaa. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2001 yhteensä 91 307.
Maantiede.
Al-Muharraq sijaitsee kaupungin kanssa saman nimisellä saarella, joka on myös Bahrainiin kuuluvan saariston pohjoisin saari. Itse kaupunki sijaitsee saaren lounaisnurkassa. Bahrainin pääsaari sijaitsee al-Muharraqista edelleen lounaaseen. Al-Muharraqista itään sijaitsee al-Haddin kaupunki.
Historia.
Al-Muharraqin varhainen historia tunnetaan suhteellisen huonosti. Joissakin historiallisissa lähteissä siihen viitataan nimellä "Arād". Portugalilaiset valtasivat saaren vuonna 1521 ja Persia vuonna 1602. Omanin hallitsijat pitivät Bahrainia hallussaan lyhyen aikaa vuosien 1799 ja 1809 välillä. Vuonna 1783 Al-Muharraqissa ja muualla Bahrainissa valtaan nousi Al Khalifan dynastia, joka on vallassa edelleen. Al-Muharraq oli dynastian hallinnollinen keskus. 1800-luvulla hallitsijasuvun jäsenet viettivät suurimman osan vuodesta al-Muharraqissa ja he siirtyivät nykyiseen pääkaupunkiin Manamaan vain muutamien kesäkuukausien ajaksi. Kaupunki oli myös tärkeä kaupan keskus ja sen satamasta lähti helmenkalastajien aluksia. Vuonna 1905 kaupungin asukasluku oli arviolta 20 000.
Manaman merkitys alkoi kasvaa Al-Muharraqin kustannuksella 1900-luvun puolella. Kaupunki otti erityisen kovan kolauksen helmien kysynnän romahdettua maailmanlaajuisen 1930-luvun laman johdosta. Helmenkalastus katosi elinkeinona Bahrainissa lähes tyystin. Kaupunki ja saari liitettiin kuitenkin muuhun Bahrainiin pengertiellä vuonna 1942.
Talous ja liikenne.
Monet paikalliset käyvät töissä Bahrainin pääsaarella pääkaupunki Manamassa, jonne kulkee 2,5 kilometriä pitkä pengertie. Al-Muharraqin pohjoispuolella sijaitsee Bahrainin kansainvälinen lentoasema.
Ohion osavaltionyliopisto

Ohion osavaltionyliopisto (, OSU) on yhdysvaltalainen julkinen yliopisto, joka sijaitsee Columbuksessa, Ohion osavaltiossa. Se on perustettu vuonna 1870, ja sen kampus on Yhdysvaltojen kolmanneksi suurin 56 064 opiskelijallaan.
"U.S. News &amp; World Reportin" mukaan yliopisto kuuluu maailman 130 parhaan yliopiston joukkoon ja Yhdysvalloissa 60 parhaan yliopiston joukkoon.
Hyökkäys 2016.
28. marraskuuta 2016 yliopiston amerikansomalialainen opiskelija Abdul Razak Ali Artan ajoi yliopistolla autolla väkijoukkoon ja alkoi puukottaa ihmisiä. Poliisi ampui hyökkääjän. 11 uhria joutui sairaalaan.
Dusia

Dusia on Liettuan eteläisessä osassa, Lazdijain kunnallispiirissä sijaitseva järvi, noin 25 kilometriä Alytusin kaupungin lounaispuolella. Pinta-alaa sillä on 23,34 neliökilometriä, joka nostaa sen Liettuan 3. suurimmaksi järveksi.
Dusiaa lähellä itäpuolella sijaitsevia järviä ovat Metelys ja Obelija.
The Devil Wears Prada (yhtye)

The Devil Wears Prada on yhdysvaltalainen metalcoreyhtye Daytonista, Ohiosta. Se perustettiin vuonna 2005, ja sillä on levytyssopimus Warner Music Groupin kanssa. The Devil Wears Pradan jäsenet ovat Mike Hranica (laulu, murina), Jeremy DePoyster (rytmikitara), Kyle Sipress (soolokitara) ja Andy Trick (basso). Tähän mennessä yhtye on julkaissut seitsemän täyspitkää albumia, kaksi EP:tä ja 10 musiikkivideota.
Diskografia.
Livealbumit.
"Dead &amp; Alive" (2012)
Vištytis

Vištytis (, , ) on Liettuan ja Venäjän Kaliningradin alueen välisellä rajalla, Kaliningradin alueen kaakkoiskulmassa sijaitseva järvi.
Järven pohjoisrannalla sijaitseva liettualainen Vištytisin kauppala on nimetty järven mukaan. 
Ennen toista maailmansotaa järvi toimi Saksan ja Liettuan valtionrajana.
Molekyylien avaruusrakenne

Molekyylien avaruusrakenteella tarkoitetaan atomien kolmiulotteista järjestymistä molekyyliksi. Molekyylien avaruusrakenteeseen vaikuttaa oleellisesti keskusatomin hybridisaatio.
Alifaattiset yhdisteet.
Alifaattiset yhdisteet ovat orgaanisia yhdisteitä ja niitä ovat alkaanit, jotka sisältävät vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia, alkeenit, joissa on ainakin yksi kaksoissidos ja alkyynit, joissa taas on ainakin yksi kolmoissidos. Lisäksi on olemassa edellä mainittujen johdannaisia. Bentseenin sisältävät yhdisteet eivät kuulu alifaattisiin yhdisteisiin.
"Alkaanit": hiilen atomeissa tapahtuu sp3-hybridisoituminen. Kolme 2p-orbitaalia ja yksi 2s-orbitaali muuttuvat neljäksi samanenergiaiseksi sp3-hybridiorbitaaliksi. Metaanissa muodostuu neljä yksinkertaista (l. sigma-) sidosta, kun hiiliatomin neljä sp3-hybridiorbitaalia yhdistyvät vetyatomien 1s-orbitaalien kanssa. Syntyy siis neljä molekyyliorbitaalia. Tämä molekyyli on muodoltaan tetraedri, sillä keskusatomista (hiilestä) lähtevät elektroniparit hylkivät toisiaan ja asettuvat mahdollisimman kauaksi toisistaan. Sidoskulmat ovat tässä tapauksessa 109,5 astetta.
"Alkeenit": kaksoissidoksen muodostuessa hiiliatomien 2s-orbitaali ja kaksi 2p-orbitaalia hybridisoituvat, tapahtuu siis sp2-hybridisoituminen. Nämä hybridisoituneet orbitaalit yhdistyvät toisten atomien kanssa, jolloin muodostuu 3 yksinkertaista sidosta. Hiiliatomin hybridisoitumattomat 2p-orbitaalit muodostavat keskenään molekyyliorbitaalin (piisidos). Tämä piisidos muodostaa yhdessä sigmasidoksen kanssa kaksoissidoksen. Eteenimolekyylissä atomit ovat samassa tasossa ja sidokset ovat mahdollisimman kaukana toisistaan. Siksi atomien väliset sidoskulmat ovat 120 astetta.
"Alkyynit": kolmoissidoksen syntyessä vain yksi 2s- ja yksi 2p-orbitaali hybridisoituvat eli kyseessä on sp-hybridisoituminen. Kahden hiilen välisessä sidoksessa molemmat hybridisoitumattomat 2p-orbitaalit muodostavat piisidokset. Etyynimolekyyli on lineaarinen ja symmetrinen ja sidoskulmat ovat 180 astetta.
Aromaattiset yhdisteet.
Hiilen hybridisaation erikoistapaus on bentseeni. Saksalainen kemisti August Kekulé esitti vuonna 1866 bentseenimolekyylin olevan kuusihiilinen rengas, jossa hiiliatomit ovat sitoutuneet toisiinsa vuorottelevilla yksinkertaisilla ja kaksoissidoksilla. Kekulé esitti bentseenimolekyyleissä kaksoissidosten ja yksinkertaisten sidosten paikkojen vaihtelevan, minkä johdosta bentseenin rakennekaava voidaan kirjoittaa kahdella eri tavalla. Kekulén väitetään keksineen bentseenin rengasrakenteen unessaan, jossa hiiliketju muuttui käärmeeksi, joka puri omaa häntäänsä.
Bentseenirenkaan hiiliatomeihin on liittynyt kolme muuta atomia ja sidosten väliset kulmat ovat 120 astetta. Näin ollen hiiliatomit ovat sp2-hybridisoituneita ja avaruusrakenne on tasomainen.
Antti Nieminen (jalkapalloilija)

Antti Albert Ensio Nieminen (12. maaliskuuta 1928 Valkeakoski – 24. lokakuuta 1972 Nurmijärvi) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Nieminen edusti koko uransa ajan Valkeakosken Hakaa vuosina 1946–1961. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1960 sekä Suomen Cupin 1955, 1959 ja 1960. Kaikkiaan Nieminen pelasi 12 kauden aikana 210 pääsarjatason ottelua. Nieminen pelasi maajoukkueessa vuosina 1953–1960 yhteensä kolme A- ja neljä B-maaottelua.
Työuransa Nieminen teki Yhtyneillä Paperitehtailla. Yhtyneillä Nieminen työskenteli aluksi sorvaajana ja koneistajana 1946–1959, jonka jälkeen hän siirtyi teollisuuspulttien myyntiedustajan tehtäviin Jylhävaaran pulttitehtaalle. Nieminen nimitettiin Jylhävaaran pulttitehtaan tuotepäälliköksi 1971.
Nieminen menehtyi liikenneonnettomuudessa Nurmijärvellä 24. lokakuuta 1972.
Jalkaväkirykmentti 51 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 51 (JR 51) oli Suomen maavoimien 7. divisioonan yksikkö jatkosodassa, jonka perusti 18.-20. kesäkuuta 1941 Savo-Karjalan sotilasläänin Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirit.
Perustaminen.
Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.
Keskittäminen.
Rykmentin I pataljoona marssi 19. kesäkuuta Nilsiästä Juukaan, jonne se saapui kaksi päivää myöhemmin. Juuasta joukko jatkoi marssiaan Joensuun Nunnalahteen ja edelleen Harivaaraan, jossa se sai rykmentinkomentajalta käskyn marssia Kontiolahteen.
Komentaja.
Rykmentinkomentajana oli perustamisesta 15. kesäkuuta 1941 lakkauttamiseen 22. maaliskuuta 1942 jääkärieversti Aarne Sainio.
Eliisa Tuisku

Eliisa Tuisku (o.s. Paavola; s. 1. syyskuuta 1976 Seinäjoki) on taidemaalari ja taiteen tuottaja. Tuisku on tuotantoyhtiö Dr. Zaiuksen perustaja ja tekee työtä kuvataiteilijana ja sisällön tuottajana.
Tuisku on työskennellyt taiteellisissa ja tuotannollisissa tehtävissä vuodesta 1999. Hän on toiminut yhteisö- ja kaupunkitaideprojekteissa, kansainvälisessä filmifestivaalityössä, yritystapahtumatuotannoissa sekä vuosina 2005–2006 läänintaiteilijan työtehtävissä. Tuiskun teoksia ovat esitelleet (vuodesta 1997 alkaen) kotimaisten gallerioiden lisäksi esimerkiksi Porin ja Salon taidemuseot sekä Vaasan taidehalli / Pohjanmaan Museo. Tuisku on saanut taiteellisesta työstään kotimaisia ja ulkomaisia stipendejä ja apurahoja vuodesta 2001, ja hänen teoksiaan on lukuisien yksityiskokoelmien lisäksi muun muassa Kuntsin modernin taiteen museon kokoelmassa.
Kalle Nieminen

Kalle Nieminen (s. 3. joulukuuta 1947 Jyväskylän mlk) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Nieminen edusti urallaan Jyväskylän Pallokerhoa 1970, Lahden Reipasta 1971, HIFK:a 1972–1973 ja Mikkelin Pallo-Kissoja 1974–1984. Hän voitti Pallo-Kissoissa TUL:n mestaruuden 1977. Mestaruussarjassa Nieminen pelasi yhdeksän kauden aikana 177 ottelua, joissa hän teki 11 maalia. 
Nieminen pelasi maajoukkueessa vuosina 1975–1979 kahdeksan maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Käsienkuivain

Käsienkuivain on elektroninen käsien kuivaukseen tarkoitettu laite, jota käytetään mm. julkisissa WC-tiloissa. Laite voi toimia manuaalisesti napin painalluksella tai automaattisesti tunnistaen kädet, kun ne ohjataan aktivointialueelle. Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston mukaan käsikuivainten käyttö on huomattavasti edullisempaa kuin käsipyyhkeiden käyttö.
Toisaalta käsienkuivaimet eivät välttämättä ole yhtä hygieenisiä kuin muut käsienkuivausmenetelmät. "Journal of Applied Microbiology" -lehdessä julkaistun tutkimuksen mukaan kuivain, johon kädet työnnetään sivulta ja päältä, levittää 60-kertaisesti enemmän mikrobeja kuin suoraan ulos ilmaa puhaltava kuivain ja 1300-kertaisesti enemmän kuin paperipyyhe.
Type 97 Chi-Ha

Type 97 Chi-Ha oli Keisarillisen Japanin armeijan panssarivaunu, jota käytettiin Kiinan-Japanin sodassa
ja toisessa maailmansodassa. Se oli laajimmin tuotettu japanilainen panssarivaunu, mutta ohuen panssarin, suhteellisen pienen pääaseistuksen ja alitehoisen moottorin takia vähemmän tehokas kuin liittoutuneiden panssarivaunut.
Historia ja kehitys.
Japanin armeija alkoi kehittää jalkaväen tueksi Type 89 Chi-Ron korvaavaa panssarivaunua, kun sen huomattiin olevan liian hidas 
pysyäkseen muiden ajoneuvojen mukana. Jalkaväen komentajat pyysivät mallia, jonka huippunopeus on 35 km/h ja jossa on vähintään 47 mm tykki.
Type 97 Chi-Ha oli tarkoitettu neljän miehen versioksi Type 95 Ha-Go -panssarivaunusta kahden miehen tykkitornilla, paksummalla panssarilla ja paremmalla suorituskyvyllä.
Kung Fu taistelee

Kung Fu taistelee on Vexi Salmen sanoittama suomenkielinen versio Carl Douglasin vuoden 1974 hittikappaleesta ”Kung Fu Fighting”. Suomenkielisen version tunnetuin esittäjä on Frederik, jonka versio julkaistiin vuonna 1975 singlenä ja hänen albumillaan "Se jokin minulla on". Singlen B-puolella oli ”East Virginia” Lisäksi se on julkaistu usealla kokoelma-albumilla. Sekä alkuperäinen että suomenkielinen versio olivat molemmat menestyksekkäitä.
Vexi Salmi on sanonut, että hän antoi käännökselleen alun perin nimeksi ”Kung Fu”, mutta Frederik lisäsi nimeen sanan ’taistelee’, koska hän luuli Kung Fun olevan joku henkilö. Omaelämäkerrassaan Frederik kiistää väitteen. Todellisuudessa Kung Fu on taistelulaji.
Kappaleen levyttivät samana vuonna myös Tapani Kansa, Markku Suominen ja Rexi eli Raimo Kero. Eläkeläiset julkaisivat vuonna 1999 kappaleesta oman version, nimellä "Peljätty humppa".
Jumalanpilkkapäivä

 
Jumalanpilkkapäivä on 30. syyskuuta pidettävä kansainvälinen vuosipäivä. Kampanjan perustajien mukaan päivän tarkoitus on ”muistuttaa maailmaa siitä, että uskonnon ei tule enää koskaan olla avoimen ja rehellisen keskustelun ulkopuolella”. Päivä on eri puolilla maailmaa tapahtuneisiin mellakoihin johtaneiden Muhammad-pilapiirrosten julkaisun vuosipäivä.
Aarno Niinimäki

Aarno Olavi Niinimäki (12. helmikuuta 1931 – 13. lokakuuta 2007) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Niinimäki edusti urallaan Tampereen Kisatovereissa 1949–1953, Tampereen Ilves-Kissoissa 1954–1956 ja 1961–1965 sekä Tampereen Pallo-Veikoissa 1957–1960. Kaikkiaan Niinimäki pelasi kolme kauden aikana 61 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 15 maalia. Lisäksi hän viimeisteli 1. divisioonassa 81 maalia 12 kaudessa.
Niinimäki pelasi maajoukkueessa vuosina 1954–1959 kaksi A- ja kolme B-maaottelua.
Niinimäki on saanut Suomen Palloliiton Tampereen piirin hopeisen ansiomerkin ja Suomen Palloliiton muistomerkin. 1960–luvulla oli SM-sarjajoukkueissa neljä Niinimäen veljestä: Aarno, Mauno, Rainer ja Viljo. Niinimäki työskenteli työnjärjestelijänä.
Jari Niinimäki

Jari Olavi Niinimäki (1. joulukuuta 1957 Tampere – 10. kesäkuuta 2023 Tampere) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Niinimäki edusti urallaan Tampereen Pallo-Veikkoja 1976–1977 ja Tampereen Ilvestä 1978–1989. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa Allsvenskanissa AIK:ssa kaudella 1986. Hän voitti Ilveksessä Suomen mestaruuden 1983 ja Suomen Cupin 1979. Kaikkiaan Niinimäki pelasi 11 kauden aikana 221 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 90 maalia. Hän voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden 1986 ja on kaikkien aikojen maalintekijätilastossa sijalla 28. 
Niinimäki pelasi maajoukkueessa vuosina 1986–1987 yhdeksän maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Niinimäen poika on jääkiekkoilija Jesse Niinimäki.
Niinimäki on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
Haalin kenttä

Haalin kenttä on urheilukenttä Seinäjoen Nurmossa. Se toimi aiemmin Nurmon Jymyn pesäpallojoukkueen kotikenttänä, mutta on nykyisin yleisurheilukäytössä.
Lajit.
Nykyisin Haalin kenttä soveltuu pääasiassa yleisurheilukäyttöön. Haalilla on 300 metrin juoksurata. Lisäksi siellä on mahdollisuus pituushyppyyn, kolmiloikkaan sekä korkeus- ja seiväshyppyyn. Myös kaikille heittolajeille on suorituspaikat. Kenttälajien suorituspaikoilla on myös pinnoite. Kentällä mahtuu myös pesäpalloa varten normaalia pienempi tenavakenttä. Vanhan raviradan pohjaa pitkin kulkee kentän vieressä kilometrin mittainen pururata ja talvella latu. Lisäksi Haalilla on kentän läheisyydessä K10-mäkihyppymäki ja rantalentopallokenttä.
Historia.
Haalin kentän historia alkaa 1900-luvun alusta. Sitä ennen kentän paikalle eli Pihlajamäen kuivalle hiekkakankaalle oli suunniteltu jo hautausmaata. Vuosisadan alusta asti mäkeä kiersi kuitenkin aidattu maakunnallinen ravirata, jossa pidettiin raveja ja hevosnäyttelyjä. Vuonna 1910 kentän keskelle rakennettiin malliltaan pitkä paviljonki, jossa oli myös tuomaritorni. Vuonna 1916 venäläiset kasakat hevosineen majailivat Pihlajamäellä tarkkailemassa nurmolaisia, joten mäkeen rakennettiin majoituskorsut. Ravirata siirtyi 1920-luvun puolivälissä Seinäjoelle, jolloin Haalilla alettiin pelata pesäpallon edeltäjää pitkäpalloa. Lisäksi radalla pidettiin pyörä- ja moottoripyöräkilpailuja. Lisäksi Nurmon ratsastava suojelukunta piti kentällä harjoituksia.
Varsinaista Haalin urheilukenttää alettiin rakentaa vuonna 1938, ja sittemmin kentästä tulikin Nurmon Jymyn pesäpallojoukkueen kotikenttä. Kenttää kunnostettiin lähes vuosittain 1950-luvun vaihteessa, koska se oli mennyt sota-aikana huonoon kuntoon. 1950-luvulla kentällä pelattiin ensimmäistä kertaa miesten pesäpallon pääsarjaa. Ensimmäinen Haalilla pelattu pääsarjaottelu oli Jymyn ja Jyväskylän Veikkojen välinen ottelu 22. toukokuuta. Tuo ottelu päättyi lukemiin 3–3 ja katsojia ottelussa oli 800. Parhaiten kauden aikana yleisö Haalille saapui seuraamaan paikallisottelua Ilmajoen Kisailijoita vastaan. Tuolloin katsojia oli 1650. Koko kauden yleisökeskiarvo oli 958 katsojaa. Kaudella 1956 tehtiin Haalin uusi yleisöennätys Jyväskylän Kirin vieraillessa Nurmossa. Katsomot olivat aivan täynnä, kun ihmisiä oli tullut ympäri Pohjanmaata seuraamaan ottelua. Ottelun yleisömäärä oli 2000 katsojaa. Koko kauden yleisökeskiarvo oli 1071. Haalin uusi yleisöennätys Haalilla syntyi jälleen kaudella 1957, jolloin Ilmajoen Kisailijoiden vierailua Haalilla seurasi 2500 katsojaa. Tuolla kaudella katsojia kävi otteluissa keskimäärin 1117. Tämän jälkeen katsojamäärät putosivat vuosittain. Pääsarjaottelut Haalilla loppuivat kauden 1960 päätteeksi Jymyn pudottua pääsarjasta. Kaudella 1956 Haalilla pelattiin myös naisten pääsarjaa.
Jymy pelasi kotiottelunsa Haalilla aina 1980-luvulle asti, jolloin pesäpallotoiminta siirtyi Hyllykalliolle. Kenttä kunnostettiin yleisurheilukäyttöön vuonna 1997.
Haali-taloa rakennettiin 1999 ja myöhemmin puretun vanhan paviljongin tilalle liitettiin uusi paviljonki.
Heikki Sarmaja

Heikki Sarmaja (s. 10. maaliskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen tutkija ja tietokirjailija. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri (HY, sosiologia, sosiaaliantropologia). Hän on perehtynyt evoluutiopsykologiaan ja tutkinut erityisesti Edvard Westermarckin perhettä ja moraalia koskevaa elämäntyötä. Hän on Suomen Tietokirjailijat ry:n jäsen.
Marko Hamilo

Marko Hamilo (s. 1968) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Vuoteen 2015 saakka hän toimi tiedetoimittajana ja kirjoitti pääasiassa yleistajuisia tiedeaiheisia juttuja muun muassa "Helsingin Sanomiin", "Vihreään Lankaan", "Suomen Kuvalehteen" sekä "Tiede"-lehteen. Hamilo on kritisoinut psykokulttuuria ja on ollut useammassa kirjassaan sitä mieltä, että mielenterveyden häiriöt eivät ole ihmiselle luontaisia, vaan vääränlainen ympäristö aiheuttaa niitä ihmisille.
"Tiede"-lehden yhteyteen hän kirjoitti "Skeptikon päiväkirja" -blogia vuosina 2008–2014. Vuodesta 2015 lähtien Hamilo on keskittynyt politiikkaan ja kirjoittanut muun muassa "Perussuomalainen"-paperilehteen ja "Suomen Uutiset" -verkkolehteen. Hän toimi tammi–huhtikuussa 2017 oikeistolaisen "Oikea Media" -vastamedian päätoimittajana.
Tausta.
Hamilo on suorittanut perusopintoja psykologiassa, sosiologiassa ja filosofiassa Helsingin yliopistossa. Hän on kertonut lopettaneensa psykologian opinnot, koska hän totesi niiden olevan ”soopaa”. Sittemmin Hamilo on kertonut olevansa kiinnostunut evoluutiopsykologian malleista ihmisen ja yhteiskunnan selittämisessä.
Yhteiskunnallinen vaikuttaminen.
1990-luvulla Hamilo toimi nuorsuomalaisissa ennen puolueen lakkauttamista. Hamilo tuli aluksi tunnetuksi psykoterapian sekä tieteellisesti huonosti perusteltujen pseudotieteiden, mukaan lukien ilmastodenialismin, kriitikkona. Myöhemmin Hamilo on profiloitunut maahanmuuton, islamin ja punavihreyden kriitikkona sekä arvokonservatismin puolustajana.
Hamilo käytti käsitettä punavihreä kupla pamfletissaan "Punavihreä kupla: Perussuomalaiset ja media", jonka perussuomalainen Suomen Perusta -ajatuspaja julkaisi vuonna 2015. Pamfletissa Hamilo väitti lanseeranneensa käsitteen "Perussuomalainen"-lehden numerossa 8–9/2014 julkaistussa kirjoituksessaan "Helsingissä Kalliossa muhii punavihreä kupla", mutta häntä ennen ilmausta olivat käyttäneet ainakin "City"-lehden toimittaja Antti Pikkanen 2012 ja Helsingin kaupungin nuorisojohtaja Tommi Laitio 2013. 
Pamfletissaan Hamilo muodosti kyseisen samanmielisten kuplan käsitteen erilaisista arvomaailmaa ja elämäntapaa koskevista tilastotiedoista koostamalla. Hänen mielestään se oli yksinkertainen kaupunkimaantieteellinen havainto. Hamilon punavihreä kupla -käsite ei pelkästään kuvaillut pääkaupungin asukkaita, vaan se oli selitys siihen, miksi tiedotusvälineet vastustavat perussuomalaisia. Hamilo järkeili, että tämä punavihreä kupla vaikuttaa tiedotusvälineiden toimintaan joukkoharhan kaltaisesti, koska tiedotusvälineet ovat vasemmistovihreiden hallitsemia.
Vuonna 2017 Hamilo perusti yhdessä Jukka-Pekka Rahkosen ja Joonas Konstigin kanssa "Oikea Media" -nimisen verkkolehden.
Vuoden 2020 tammikuussa Hamilo aloitti Suomen Perusta -ajatuspajan toiminnanjohtajana. Ajatuspaja julkaisi Jukka Hankamäen teoksen "Totuus kiihottaa," ja Hamilo sanoi seisovansa kirjan pääväitteiden takana. Työsuhde päättyi vuonna 2021, kun Simo Grönroos palasi ajatuspajan toiminnanjohtajaksi.
Politiikka.
Hamilo oli ehdokkaana vuoden 2021 kuntavaaleissa perussuomalaisten listalta Helsingissä. Hän sai 121 ääntä eikä tullut valituksi.
Kam Airin lento 904

Kam Airin lennon 904 onnettomuus tapahtui 3. helmikuuta 2005 noin kello 16.00 paikallista aikaa (11.30 UTC), kun Afganistanin sisäisellä lennolla Heratin lentoasemalta Kabulin kansainväliselle lentoasemalle matkalla ollut Boeing 737-242 Advanced -tyyppinen kone katosi tutkasta juuri ennen laskeutumista kovassa lumimyrskyssä. Koneessa oli 96 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä. Koneen hylky ja ruumiit löydettiin noin päivää myöhemmin Pamirin vuoristosta noin 300 kilometriä Kabulista itään.
Kam Airin lennon 904 onnettomuus on Afganistanin historian pahin ilmailuonnettomuus.
Onnettomuus.
Kone lähti aikataulussa Heratista kohti Kabulia. Ennen saapumista määränpäähän kone joutui kovaan lumimyrskyyn. Tuntemattomasta syystä kone katosi tutkasta ja radioyhteys koneeseen menetettiin.
Etsinnät käynnistettiin pian, mutta niitä rajoitti huono sää tapahtumapaikalla. Seuraavana päivänä noin kello 13.30 paikallista aikaa (09.30 UTC) pelastushelikopterista havaittiin kookas osa koneen pyrstöstä. Paikalle ei onnistuttu menemään helikopterein, joten kymmeniä afganistanilaisia sotilaita jalkautui maastoon. Pystöosaa lukuun ottamatta kone oli täysin tuhoutunut. Kaikkien 104 ihmisen ruumiit löydettiin hylyn tuntumasta.
Uhrit.
Koneessa oli 96 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä. Miehistö oli afganistanilainen lukuun ottamatta perämiestä, jolla oli Kanadan ja Venäjän kansalaisuudet. Suurin osa matkustajista oli afganistanilaisia, joiden lisäksi koneessa oli yhdeksän turkkilaista, kuusi yhdysvaltalaista, neljä venäläistä ja kolme italialaista.
Onnettomuustutkinta.
Koneen musta laatikko kerättiin talteen onnettomuuspaikalta. Ohjaamokeskustelunauhoitetta ei löytynyt. Nauhoitteella olisi saattanut olla onnettomuuden syy tallentuneena.
Törmäys vuoreen johtui siitä, että kone laskeutui minimikorkeutensa alapuolelle. Syytä tälle ei saatu selvitettyä todisteiden riittämättömyyden vuoksi.
Röd

Röd on ruotsalaisen alternative rock -yhtye Kentin kahdeksas studioalbumi. Se on julkaistu ladattavaksi internetistä 5. marraskuuta 2009 ja CD:llä 6. marraskuuta 2009. Ensimmäinen single albumilta, "Töntarna", on julkaistu 5. lokakuuta 2009.
Yhtyeen laulaja Joakim Berg ilmoitti Kentin foorumilla yhtyeen tehneen lauluja vuoden 2008 lopusta huhtikuuhun 2009 asti, ja myöhemmin aloittaneen levyn nauhoitukset. Levyn on tuottanut Kentin kanssa Joshua, joka tuotti myös yhtyeen edellisen studioalbumin.
Levy on saatavana perinteisenä versiona ja "deluxe edition boxina". Deluxe edition box koostuu 11 kappaletta sisältävästä CD:stä, USB-muistitikusta joka sisältää korkealaatuiset MP3-äännitteet ja AIFF-äänitteet, kolme 10" äänitettä jotka sisältävät koko levyn ja 118-sivuisen kirjan, joka sisältää kappaleiden sanoitukset, piirustuksia ja valokuvia. Deluxe edition on ilmestynyt 11. marraskuuta 2009.
Benelli

Benelli on italialainen moottoripyörävalmistaja, ja se toimii kiinalaisen Qianjiang Groupin alaisuudessa. Benelli on perustettu vuonna 1911 Pesarossa, Italiassa. 
Benelli Armi on italialainen asevalmistaja, joka aloitti osana samaa yritystä.
Mallisto.
Tuotannossa olevat mallisarjat
Moottoripyörät.
Allround
Touring
Sport
Abdoulaye Maïga

Abdoulaye Maïga (s. 8. tammikuuta 1987 Bamako) on malilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa USM Algeria.
Maajoukkueura.
Maïga on edustanut Malia vuodesta 2009 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2010 Afrikan-kisoissa.
Särkkä (Naantali)

Särkkä on Naantalissa, Luonnonmaan saaren ja entisen Merimaskun kunnan Otavan saaren välisessä Särkänsalmessa sijaitseva saari, josta on kiinteä maantieyhtyes kumpaankin suuntaan. Särkän eteläosan kautta kulkee Seututie 189 eli Rymättyläntie, joka kulkee Luonnonmaalta Särkänsalmen siltaa pitkin Särkkään ja jatkuu Merimaskun suuntaan pengertienä. Särkän saaressa on kioski sekä yksi talo. Pinta-alaltaan noin 16 hehtaarin saaresta 11 hehtaaria on luonnonsuojelualuetta.
Saarella on parhaimmillaan pituutta etelä-pohjois- ja länsi-itäsuunnassa 500 metriä. Saari on kallioinen ja metsäinen. Sen itärannalla on jyrkkiä kallioseinämiä jotka rajoittuvat mereen. Etelärannalla on hiekka- ja kivirantaa, pohjoisrannalla järviruokokasvustoa. Saaren korkeimmat kohdat ovat yli 25 metriä merenpinnasta. Saarella on kallioisia mäntymetsiä, tuoreita sekametsiä sekä tervalepiköitä. Saarella ei ole tehty suurempia hakkuita joten metsät ovat piirteltään luonnonmetsiä ja niissä on lahopuuta. Koska saaren rannat ovat rakentamattomia ja ne ovat helposti saavutettavissa on saari ollut kalastajien ja muiden retkeilijöiden suosiossa jo vuosikymmeniä.
Särkän saari on kuulunut Maskun seurakunnalle vuosisatoja, mahdollisesti jo ajalta jolloin Maskun seurakunta oli osa Naantalin luostaria. Maskun seurakunta suojeli Särkän saaresta 11 hehtaaria vuonna 2016, jolloin perustettiin yksityinen luonnonsuojelualue, jonka maapohjan omistus säilyi seurakunnalla. Suojelu toteutettiin Etelä-Suomen metsien monimuotoisuuden toimintaohjelma Metso-ohjelmalla.
Liikenneyhteydet.
Särkänsalmessa, lähellä Särkän saarta liikennöi Luonnonmaan ja Otavan välillä moottorilossi vuodesta 1935 vuoteen 1970, kunnes otettiin käyttöön Särkänsalmen silta. Saaren kulkevan Särkänsalmen sillan keskivuorokausiliikennemäärä oli vuonna 2005 noin 5 600 ajoneuvoa vuorokaudessa ja kesällä noin 7 100 ajoneuvoa vuorokaudessa. Sillan alittavan väylän syvyys on 5 metriä, ja sillan suurin sallittu alikulkukorkeus on 16,5 metriä.
Särkänsalmeen on suunniteltu rakennettavaksi kauko-ohjauksella avattava läppäsilta, jossa olisi 12-metrinen vapaa aukko ja 15-metrinen poisvedettävä palasilta; aukon leveydeksi tulisi siis 27 metriä. Läppäsilta sijaitsisi Särkän tiepenkereellä. Pengertä jouduttaisiin kaivamaan noin 10 000 kuutiometriä, josta noin kolmannes käytettäisiin läppäsillan tukipenkereiden korotukseen. Uuden veneväylän pituudeksi tulisi noin 1,7 kilometriä ja kulkusyvyydeksi 3,2 metriä. Läppäsiltä on kuitenkin aiheuttanut paljon vastustusta paikallisissa, ja vuonna 2003 ympäristölupaviranomainen katsoi, ettei luvan myöntäminen sillalle ole perusteltua.
Stade Malien

Stade Malien de Bamako on vuonna 1960 perustettu malilainen jalkapalloseura. Sen kotistadionina toimii Bamakossa sijaitseva Stade 26 mars. Joukkue on voittanut toiseksi eniten Malin pääsarjan mestaruuksia, joista viimeisin on vuodelta 2007. Se on voittanut myös kertaalleen Afrikan Confederation Cupin vuonna 2009. Sitä ennen se eteni vuonna 1965 Afrikan Mestarien liigan historian ensimmäisellä kaudella loppuotteluun saakka, mutta hävisi ottelun.
Ensitisiä pelaajia.
1990-luku:
2000-luku:
Orpington (kana)

Orpington on risteytyskana, jonka kehitti William Cook Orpingtonin kylässä Englannissa 1880-luvulla. Lintu on raskasrakenteinen ja pienisiipinen, minkä vuoksi se ei pysty juurikaan lentämään. 
Rotu kehitettiin lihan ja munien tuotantoa varten, mutta Englannissa siitä tuli suosittu näyttelylintu.
Tampereen Sorsapuistossa on ollut kesäisin orpingtoneja näytteillä.
Sigma Sound Studios

Sigma Sound Studios oli Pennsylvanian Philadelphiassa, Yhdysvalloissa sijainnut äänitysstudio, jonka perusti Joseph Tarsia vuonna 1968. Se oli Yhdysvaltain järjestyksessään toinen studio, missä oli mahdollisuus 24-raitanauhoitukseen. 
1970-luvulla studiolla oli suuri merkitys ns. Philadelphia soulin kehittämisessä. Myös brittiläinen artisti David Bowie äänitti Sigma Soundissa suurimman osan soul-voittoisesta albumistaan "Young Americans".
Tarsia perusti toisen Sigma Soundin New Yorkiin 1970-luvun lopulla. Se oli toiminnassa 1980-luvun puoliväliin asti. 
Tarsia myi Sigma Sound Studiosin vuonna 2003.
National Railway Museum

National Railway Museum on Yorkin kaupungissa Englannissa sijaitseva Britannian rautateiden ja rautatiekaluston historiaa esittelevä museo. Vuonna 1975 perustettu museo voitti European Museum of the Year -palkinnon vuonna 2001.
Museon kokoelmiin kuuluu yli 100 veturia ja 200 muuta raideliikennevälinettä, joista miltei kaikki on joko rakennettu tai ollut käytössä Isossa-Britanniassa. Lisäksi esillä on runsaasti muuta rautatieliikenteeseen liittyvää esineistöä. Kokoelmat ovat esillä yli 8 hehtaarin näyttelytiloissa Yorkin rautatieaseman lähellä. Museoon on vapaa pääsy.
Modibo Maiga

Modibo Maiga (s. 3. syyskuuta 1987 Bamako) on malilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin pääsarjassa pelaavaa West Hamia.
Ura.
Maiga aloitti uransa synnyinkaupungissaan Bamakossa, Stade Malienin joukkueessa. Hän ehti pelata yhden kauden kotimaassaan ammattilaisena ennen siirtymistään marokkoon Raja Casablancan joukkueeseen. Maiga vietti joukkueessa kaksi kautta ja saavutti muun muassa Arabian Mestarien liigan voiton. Hänet lainattiin kaudeksi 2006–2007 Ranskaan Le Mansiin, jossa Maiga ei saanut peliaikaa edustusjoukkueessa, mutta pelasi seitsemän ottelua reservijoukkueessa, joissa hän teki kaksi maalia.
Heinäkuussa 2007 Maiga allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Le Mansin kanssa.
28. heinäkuuta 2010 Maiga siirtyi Sochaux:n.
18. heinäkuuta 2012 Maiga siirtyi West Hamiin.
Maajoukkueura.
Maiga on edustanut Malia vuodesta 2007 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2010 Afrikan-kisoissa.
Daniel Steibelt

Daniel Steibelt () oli saksalainen pianisti ja säveltäjä. Steibeltilla ei ollut merkittäviä opettajia, mutta hän oli jo noin 20-vuotiaana vakiinnuttanut asemansa Pariisin musiikkielämässä pianistina ja muun muassa oopperoiden säveltäjänä. Hän vaikutti uransa aikana myös Englannissa, Hollannissa, Prahassa, Berliinissä, Wienissä, jossa hän kilpaili vaatimattomalla menestyksellä Beethovenin kanssa, ja lopulta Pietarissa, jossa hän asui vuodesta 1810 elämänsä loppuun. Pietarissa esitettiin monia Steibeltin säveltämiä oopperoita. Steibelt oli naimisissa englantilaisen tamburiininsoittajan kanssa, joka esiintyi hänen kanssaan yhdessä lähes joka konsertissa. Tälle poikkeukselliselle duokokoonpanolle Steibelt sävelsi erityisiä "bakkanaaleja". Vuoden 1814 jälkeen Steibelt lakkasi esiintymästä ja teki poikkeuksen vain kahdeksannen pianokonserttonsa kantaesityksessä.
Steibelt oli erikoinen persoona, jota monet pitivät ilveilijänä ja huijarina. Hän oli turhamainen ja huonokäytöksinen. Steibelt muun muassa teeskenteli kotimaassaan Saksassa olevansa kielitaidoton ulkomaalainen. Hän velkaantui, syyllistyi petokseen kustantajaansa kohtaan ja lienee kärsinyt jonkinlaisesta kleptomaniasta.
Pianistina Steibeltin aseita olivat aikaansa edellä ollut pedaalinkäyttö ja myrskyisät tremolot. Toisaalta ajan muusikot olivat laajalti yhtä mieltä, että Steibelt ei osannut esittää hitaita osia. Hänen pianosonaateissaan onkin usein vain kaksi nopeaa osaa. Myös Steibeltin vasenta kättä arvosteltiin heikoksi, vaikka hänen soittonsa olikin tulista ja siinä oli omaperäistä lavasäteilyä.
Steibeltin sävellysten taso vaihtelee suuresti, mutta muutamissa niistä on poikkeuksellista mielikuvituksen lentoa. Hänen pianokappaleensa istuvat soittimelle hyvin ja ovat täynnä romanttisia oivalluksia. Steibeltin kahdeksas pianokonsertto (1820, neljä vuotta ennen Beethovenin yhdeksättä sinfoniaa) on Busonin konserton ohella ainoa pianokonsertto, jossa on kuorofinaali.
Viro – Tuulten pieksämä maa

Viro – Tuulten pieksämä maa () on virolainen ja myös pääosin viron kielellä esitetty 12-osainen draamasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat ajalle ensimmäisestä maailmansodasta toiseen maailmansotaan. Sarja esitettiin keväällä 2010 Yle Teemalla ja joulun aikaan 2010 suomeksi tekstitettynä. Sarja on kuvattu vuonna 2008. Vuonna 2013 sarjalle tehtiin jatkoa yhden jakson verran ja siinä tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan loppuvaiheille. Sarjan tunnuskappaleena toimii Metsatöll-yhtyeen esittämä ”Oma laulu ei leia ma üles”.
Sarjan on ohjannut on Ain Prosa ja sen käsikirjoittajina toimivat Mihkel Ulman ja Lauri Vahtre. Pääosassa esiintyy Rasmus Kaljujärv.
Juoni.
Sarjan päähenkilö on rannikolla Haapsalun seudulla asuva Toomas Roo, jonka isän palaaminen ensimmäisestä maailmansodasta tsaarin Venäjän armeijassa haavoittuneena on alku sarjalle. Sarjaan sisältyy paljon historiallisia aineksia Viron itsenäisyyden ajalta ja siinä käsitellään tunnetuimpia Viron 1900-luvun poliitikkoja aina Konstantin Pätsistä alkaen. Sarjassa esitetään viihteellisestikin paljon sellaista aineistoa, joka ei välttämättä ole tuttua kuin maan asukkaille. Toomas Roon opiskelua, perhe-elämää, enemmän tai vähemmän luotettavia ystäviä ja itsenäisten naisten merkitystä ei ole unohdettu. Sarjan lähtökohtana on Viron hyväosaisten näkökulma, mutta myös monenlaiset kaksinaismoralistiset toimet itsenäisyyskysymyksessä tulevat esitellyiksi. Toomas Roon ja eräiden ystävien päätyminen metsäveljiksi tai emigranteiksi sekä toisten passittaminen Siperiaan tulee hyvin perustelluksi, vaikka perhe pääsi metsään karkuun Tooman ansiosta.
Vuoden 2013 jatko-osa-jaksossa päähenkilönä on Tooman sijaan hänen siskonpoikansa Siim Pärtel, missä hän suunnittelee yhdessä kavereidensa kanssa lähtemistä Suomeen sotimaan Neuvostoliittoa vastaan.
Clemente Rodríguez

Clemente Juan Rodríguez (s. 31. heinäkuuta 1981 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Argentiinan pääsarjassa pelaavaa Estudiantesia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura.
Rodríguez pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Boca Juniorsissa 10. joulukuuta 2000 Chacarita Juniorsia vastaan. Kauden aikana hän vakiinnutti paikkansa joukkueessa ja nousi luottopelaajaksi. Vuonna 2003 hän voitti joukkueen kanssa Intercontinental Cupin.
Vuonna 2004 hän siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan, josta hän kuitenkin palasi vuonna 2007 lainasopimuksella Boca Juniorsiin kevätkauden ajaksi (Clausura). Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi niin ikään lainasopimuksella tällä kertaa espanjalaisseura Espanyoliin.
Elokuussa 2009 Rodríguez palasi kotimaahansa, kun hän teki sopimuksen Estudiantesin kanssa.
Maajoukkue.
Rodríguez oli voittamassa Argentiinan maajoukkueessa kultaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Vuotta aikaisemmin 2003 hän oli tehnyt ensiesiintymisensä maajoukkueessa. Diego Maradona nimesi hänet joukkueeseensa vuoden 2010 MM-kilpailuihin.
Shirley &amp; Company

Shirley &amp; Company oli vuosina 1974–1976 toiminut yhdysvaltalainen diskoyhtye, johon kuuluivat Shirley Goodman, Jesus Alvarez, Walter Morris, Bernadette Randle, Seldon Powell, Jonathan Williams ja Clarence Oliver.
Ryhmä tunnetaan erityisesti singlestään ”Shame, Shame, Shame”, joka nousi vuonna 1975 Yhdysvaltain Billboard-listan sijalle 12. Lisäksi se oli ykkösenä Disko- ja R&amp;B-listalla. Vielä suurempi menestys se oli Britanniassa, missä se nousi listan sijalle 6. Toinen single ”Cry Cry Cry” kuitenkin muodostui flopiksi sen yllettyä Yhdysvalloissa Billboard-listalla sijalle 91 ja R&amp;B -listallakin vain sijalle 38.
Cashbox

Cash Box (tai Cashbox) oli yhdysvaltalainen viikoittain ilmestynyt aikakauslehti, joka oli erikoistunut musiikkiin ja kolikkopeliteollisuuteen. Lehteä julkaistiin vuosina 1942–1996. Cash Box oli yksi lukuisista yhdysvaltalaisista aikakauslehdistä, joka julkaisi omia musiikkilistoja.
Vuonna 2006 Cash Box aloitti jälleen toimintansa, tosin ainoastaan internetissä.
Setä Boonmeen edelliset elämät

Setä Boonmeen edelliset elämät (, "Lung Buỵmī ralụk chāti") on thaimaalaisen elokuvaohjaajan Apichatpong Weerasethakulin elokuva, jonka ensi-ilta oli 2010 Cannesin elokuvajuhlilla. Elokuva palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2010 pääpalkinnolla Kultaisella palmulla.
Elokuvan lähtökohtana on erään munkin antama kirja. Munkki kertoi Weerasethakulille luostarissa asuvasta miehestä, joka sanoi muistavansa edellisen elämänsä tapahtumia ja eläneensä kaikkiaan 200 vuotta. Ohjaaja sovitti tarinan omiin muistoihinsa, sillä häntä kiinnostaa erityisesti muisti. Elokuvan alussa vesipuhveli on karannut. Munuaistautia sairastavan kuolemansairaan Boonmee-sedän ympärille kertyy ihmisiä jättämään hänelle hyvästejä. Elokuvan lopussa Boonmeen ja ohjaajan äänet yhdistyvät, ja ohjaaja kertoo unensa.
Elokuvan pääosaa näyttelee rakennustyöläinen Jenjiro Pongpas. Hän on amatöörinäyttelijä, joita Weerasethakul usein käyttää, koska haluaa tallentaa myös heidän elämäänsä.
Vuonna 2016 "Setä Boonmeen edelliset elämät" äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 40 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Synkronisiteetti

Synkronisiteetti () on psykiatri C. G. Jungin luoma käsite, joka tarkoittaa merkitsevää yhteensattumaa. Se viittaa tilanteisiin, joissa kaksi tai useampi toisiinsa näennäisesti liittymätöntä asiaa tapahtuu rinnakkain. Tapahtumilla ei ole kausaalista yhteyttä, mutta niitä yhdistää symbolinen merkitys.
Struer

Struer on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Struerin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 10 544 asukasta.
Struer on myös entinen kaupunki.
Chanelle Scheepers

Chanelle Scheepers (s. 13. maaliskuuta 1984 Harrismith) on eteläafrikkalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut naisten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 37. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.
Tennisura.
Vuonna 2010 Scheepers voitti Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Ranskan Mathilde Johanssonin luvuin 6–2, 6–4 ja toisella kierroksella Argentiinan Gisela Dulkon 3–6, 6–3, 6–4. Kolmannella kierroksella hän voitti Akgul Amanmuradovan 6–3, 6–3, mutta hävisi neljännellä kierroksella Jelena Dementjevalle 6–1, 6–3. Wimbledonissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Li Nalle ja Yhdysvaltain avoimissa Akgul Amanmuradovalle.
Vuoden 2011 Australian avoimissa Scheepers pääsi kolmannelle kierrokselle voitettuaan Karolina Špremin ja Regina Kulikovan. Kolmannella kierroksella hän hävisi Viktoryja Azarenkalle. Ranskan avointen toisella kierroksella hän hävisi Marija Kirilenkolle. Wimbledonin avauskierroksella hän hävisi Jevgenija Rodinalle. Yhdysvaltain avoimissa Scheepers selviytyi kolmannelle kierrokselle, jossa hän hävisi Francesca Schiavonelle luvuin 7–5, 6–7(5), 3–6. Syyskuussa Scheepers saavutti uransa ensimmäisen WTA-turnausvoiton, kun hän päihitti Kantonin turnauksen loppuottelussa Magdaléna Rybárikován.
Johanna Larsson

Johanna Larsson (s. 17. elokuuta 1988 Boden) on ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelin maailmanlistalla sijalla 45 ja nelinpelilistalla sijalla 20. Kaksinpelissä hän on voittanut kaksi ja nelinpelissä 13 WTA-turnausta.
Tennisura.
2008.
Larssonin läpimurtokausi oli 2008. Hän voitti kaksi 25 000 dollarin arvoista ITF-turnausta Tukholmassa ja Suttonissa. Ranskan avoimissa hän teki Grand Slam -debyyttinsä, mutta jäi siellä karsintoihin. Wimbledonissa ja US Openissa Larsson jäi myös karsintoihin.
2009.
Larsson aloitti vuoden Australian avoimilla, jossa hän hävisi karsintojen 1. kierroksella. Hän pelasi Ruotsin Fed Cup-joukkueessa Romaniaa vastaan Sofia Arvidssonin, Sandra Roman ja Ellen Allgurinin kanssa. Bogotán WTA-turnauksessa Larsson pääsi pääsarjaan, mutta hävisi avauskierroksella Carla Suárez Navarrolle. Hän pääsi Istanbulin ITF-turnauksen finaaliin, mutta hävisi sen Maret Anille.
2010.
Larsson aloitti vuoden pelaamalla kaksi 25 000 dollarin arvoista turnausta Yhdysvalloissa. Ensimmäisessä turnauksessaan Larsson pääsi finaaliin voittamalla ykköseksi sijoitetun Maret Anin, mutta hävisi finaalin Ajla Tomljanovićille. Lutzissa Larsson pääsi puolivälieriin asti, jossa hänet pudotti jatkosta Mariana Duque Mariño. Yhdennentoista ITF-kaksinpeliturnauksensa Larsson voitti Jerseyssä 22. maaliskuuta, kun hän voitti finaalissa Anna Smithin 6–2, 6–3. Grand Slam -turnauksen pääsarjaan hän pääsi mukaan ensimmäistä kertaa Ranskan avoimissa. Turnauksen 1. kierroksella hän voitti Latvian Anastasija Sevastovan luvuin 6–2, 6–2, mutta hävisi toisella kierroksella Akgul Amanmuradovalle.
Slovenian avoimessa WTA-tennisturnauksessa Larsson pääsi finaaliin asti, mutta hävisi sen Anna Tšakvetadzelle luvuin 6–1, 6–2. Yhdysvaltain avoimissa Larsson putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella.
Yhteiskunnallinen kuolema

Yhteiskunnallinen kuolema () tarkoittaa henkilön oikeuskelpoisuuden menettämistä. Hän ei voi olla tämän jälkeen oikeuksien eikä velvollisuuksien subjektina. Roomalaisen oikeuden mukaan yhteiskunnallinen kuolema on seurauksena vapauden menettämisestä, muinaisen germaanisen oikeuden mukaan lainsuojattomaksi julistamisesta ja kanonisen oikeuden mukaan munkkilupauksen antamisesta.
Yhteiskunnallinen kuolema oli Ranskassa vuoteen 1854 eräiden rikosten seuraamus. Rikollinen ei sen jälkeen saanut hallita omaisuuttaan, vaan se jaettiin hänen perillisilleen kuin kuoleman jälkeen. Rikollinen ei myöskään saanut hankkia omaisuutta, solmia sopimuksia eikä esiintyä tuomioistuimessa. Lisäksi häneltä kiellettiin avioliiton solmiminen ja naimisissa olevan rikollisen avioliitto katsottiin puretuksi.
Suomen lain mukaan henkilön oikeuskelpoisuus säilyy, vaikka hänelle tuomittaisiin vapausrangaistus. Myös suomalaiset munkkilupauksen tehneet henkilöt ovat oikeuskelpoisia. Aiempi Ruotsin oikeus sisälsi yhteiskunnalliseen kuolemaan vertautuvia säännöksiä, jotka koskivat lainsuojattomia.
Velimir Zajec

Velimir Zajec (s. 12. helmikuuta 1956) on kroatialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana.
Zajec aloitti pelaajauransa NK Dinamo Zagrebin joukkueessa 18-vuotiaana nuorukaisena 1974. Hän pelasi Dinamon keskikentällä kymmenen kauden ajan uurastaen yli 200 liigaottelua. Zajec voitti Dinamossa Jugoslavian mestaruuden 1981/82 sekä kaksi cupin mestaruutta. Zajec siirtyi 1984 kreikkalaisjätti Panathinaikosiin, jossa hän pelasi uransa neljä viimeistä kautta. Zajec oli tärkeä osa Panathinaikosin joukkuetta, joka voitti Kreikan tuplamestaruuden kaudella 1983/84. Hän lopetti pelaajauransa Kreikan cupin mestarina kauden 1987/88 jälkeen.
Maajoukkuetasolla Zajec edusti Jugoslaviaa 36 A-maaottelussa ja toimi maajoukkueen kapteenina. Hän oli mukana Jugoslavian MM-joukkueessa 1982 sekä EM-joukkueessa 1984. Molemmilla kerroilla tie katkesi jo alkulohkoon.
Ura valmentajana.
Pelaajauransa jälkeen Zajec jatkoi työskentelyä jalkapallon parissa toimien NK Dinamo Zagrebin urheilutoimenjohtajana 1989–1991. Tämän pestinsä jälkeen hän siirtyi Panathinaikosin organisaatioon nuorten akatemian valmentajaksi. Kaudella 1996/97 hän toimi myös Panathinaikosin päävalmentajana. Seuraavana vuonna hän palasi takaisin Dinamo Zagrebiin ja toimi seuran päävalmentajana 1998–1999. Zajecin johdolla seura eteni Mestarien liigassa lohkovaiheeseen. Seura sijoittui lohkossaan toiseksi, mutta ei päässyt jatkoon toisen kierroksen lohkosta. Zajec sai potkut ennen kauden loppua.
Dinamo-potkujensa jälkeen Zajec toimi 2002–2004 Panathinaikosin urheilutoimenjohtajana, kunnes siirtyi Portsmouthin urheilutoimenjohtajaksi. Joulukuussa 2004 hänestä tuli Pompeyn päävalmentaja Harry Redknappin lähdettyä seurasta. Huhtikuussa 2005 hän siirtyi takaisin urheilutoimenjohtajaksi ranskalaisen Alain Perrin'n noustua päävalmentajaksi. Lopulta hän jätti seuran lokakuussa 2005 henkilökohtaisten syiden vuoksi. 
Toukokuussa 2010 Zajec palasi lähes viiden vuoden tauon jälkeen valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kaksivuotisen sopimuksen tuoreen Kroatian mestarin NK Dinamo Zagrebin kanssa. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi Dinamon pudottua elokuussa Mestarien liigan 3. karsintakierroksella moldovalaiselle FC Sheriffille. Zajec sai potkut otteluparin jälkeen.
Joe Fagan

Joe Fagan (12. maaliskuuta 1921 – 30. kesäkuuta 2001) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja puolustaja. Hänen uransa suurin saavutus oli Liverpool FC:n luotsaaminen Euroopan Cupin mestariksi 1984.
Ura.
Fagan aloitti pelaajauransa 1938 Manchester Cityn joukkueessa. Toisen maailmansodan puhkeaminen 1939 sotki nuoren pelaajan urasuunnitelmia, mutta hän jatkoi pelaajana edelleen sodan jälkeen ja oli mukana Cityn nousujuhlissa pääsarjaan kaudella 1946/47. Hän siirtyi Citystä Nelsonin joukkueeseen 1951, jossa hän toimi pelaajavalmentajana 1951-54. Faganin johdolla Nelson pelasi hienon kauden 1951/52 voittaen Lancashiren mestaruuden.
Fagan jätti Nelsonin 1954 lopetettuaan pelaajauransa vuosi aiemmin. Hän toimi apuvalmentajana Rochdalessa, kunnes siirtyi Liverpoolin apuvalmentajaksi 1958. Bill Shanklyn tultua Liverpoolin päävalmentajaksi joulukuussa 1959 Fagan jatkoi apuvalmentajana yhdessä Reuben Bennettin ja Bob Paisleyn kanssa. Fagan jatkoi tehtävässään myös 1974, kun Paisleystä tuli Liverpoolin päävalmentaja. 
Lopulta Faganin aika koitti 1983, kun Paisley jätti tehtävänsä Liverpoolin päävalmentajana. Debyyttikaudellaan päävalmentajana Fagan johdatti seuran Euroopan Cupin mestariksi kaatamalla finaalissa AS Roman rangaistuspotkukilpailukilpailun jälkeen. Kotimaan kentillä Fagan johdatti Liverpoolin liigamestariksi 1983–84 sekä liigacupin voittoon. Faganin johdolla Liverpool eteni Euroopan Cupin finaaliin myös kaudella 1984–85. Ottelua edelsi surullinen Heysel-stadionin tragedia, jossa kuoli 39 ihmistä. Fagan oli ilmoittanut ennen ottelua jättänsä Liverpoolin kauden jälkeen.
Urheiluautoharrastajana tunnettu Fagan kuoli 30. kesäkuuta 2001 Liverpoolissa 80-vuotiaana.
John Gadret

John Gadret (s. 22. huhtilkuuta 1979 Épernay, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2004–2015. Hän kilpaili myös cyclocrossissa.
Cyclocross.
Gadret sijoittui 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa viidenneksi 1999. Cyclocrossin maailmancupissa hän oli yhdeksäs 2002 sekä kymmenes 2003 ja 2004. Ranskan-mestaruuden hän on voittanut 2004 ja 2006. MM-kilpailuissa hän on ollut kahdestoista 2005, kahdeksas 2007 ja yhdeksäs 2008. 
Maantiepyöräily.
Gadret aloitti ammattilaisuransa Chocolade Jacques -joukkueessa 2004 ja edusti seuraavan vuoden Jartazi Granville Team -tallia. Vuosina 2006–2013 hän kilpaili Ag2r-joukkueessa ja vuodesta 2014 Team Movistarissa. 
Gadret voitti 1.HC-kategoriaan (eli UCI ProTourin jälkeen toiseksi arvostetuimpaan) kuuluvan yhden päivän kilpailun GP Kanton Aargau Gippingen 2007. Hän voitti samana vuonna myös Tour de L'Ain -ajon kokonaiskilpailun ja kolmannen etapin. Seuraavana vuonna hän voitti samassa kilpailussa neljännen etapin ja sijoittui Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa 18:nneksi. Italian ympäriajossa 2010 hän oli kolmas 16. etapilla, ylämäkiaika-ajossa ja sijoittui kokonaiskilpailussa 13:nneksi. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän oli 18:s. Vuoden 2011 Italian ympäriajossa hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi kolmanneksi Alberto Contadorin tultua hylätyksi. Gadret voitti kilpailun 11. etapin sekä sijoittui 13. etapilla toiseksi ja 19. etapilla kolmanneksi. Italian ympäriajossa 2012 hän oli yhdestoista ja Ranskan ympäriajossa 2014 yhdeksästoista.
Tony Barton

Tony Barton (8. huhtikuuta 1937 – 20. elokuuta 1993) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. Hänen uransa suurin saavutus oli Aston Villan johdattaminen Euroopan Cupin mestariksi 1982. 
Ura pelaajana.
Barton aloitti pelaajauransa jo koulupoikana edustaen Englannin nuorten maajoukkueita kuudessa ottelussa. Seuratasolla hän aloitti uransa Fulhamissa, jossa hän debytoi edustusmiehistössä toukokuussa 1954. Hän edusti lontoolaisseuraa viiden kauden ajan kunnes siirtyi Nottingham Forestiin 1959. Pesti Forestissa ei ollut järin menestyksekäs ja Barton pelasi kahden kauden aikana vain 22 ottelua. Joulukuussa 1961 Barton siirtyi Portsmouthiin, jossa hän pelasi kuuden kauden aikana 130 ottelua. 
Ura valmentajana.
Lopetettuaan pelaajauransa Barton toimi valmentajana Portsmouthin organisaatiossa. Hän siirtyi 1980 Aston Villaan Ron Saundersin apuvalmentajaksi ja kaksikko luotsasi seuran Englannin liigamestariksi 1981 ensikertaa 71 vuoteen. Helmikuussa 1982 Saunders erosi tehtävistään ja Barton nousi päävalmentajaksi. Bartonin johdolla Villa voitti sensaatiomaisesti Euroopan Cupin mestaruuden kaatamalla finaalissa FC Bayern Münchenin 1–0. Barton johdatti Villan voittoon myös UEFA Super Cupissa. Liigassa Villa jäi kuitenkin kuudenneksi ja kymmenenneksi, mikä johti lopulta Bartonin potkuihin toukokuussa 1984.
Kesällä 1984 Barton jatkoi uraansa Northampton Townin päävalmentajana, mutta joutui jättämään tehtävänsä huhtikuussa 1984 sydänkohtauksen vuoksi. Hän palasi kuitenkin valmennustehtäviin vielä saman vuoden syyskuussa Southamptonin apuvalmentajana. Barton jatkoi Sotonissa toukokuuhun 1988. Tämän jälkeen hän toimi vielä Portsmouthin apulaisvalmentajana ja päävalmentajana helmikuussa 1991.
Barton kuoli 20. elokuuta 1993 sydänkohtaukseen 56-vuotiaana.