tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Friedrich Chrysander

Karl Franz Friedrich Chrysander (8. heinäkuuta 1826 Lübtheen – 3. syyskuuta 1901 Hampuri) oli saksalainen musiikkitieteilijä, musiikin historioitsija ja musiikkikriitikko. Hän oli yksi musiikkitieteen uranuurtajista ja muun muassa julkaisi täydellisen edition Georg Friedrich Händelin kokonaistuotannosta alkuperäisten käsikirjoitusten pohjalta.
Chrysanderin ensimmäiset julkaisut olivat paikallislehtiin laadittuja arvosteluja ja artikkeleita. Vuonna 1853 hän julkaisi esseitä oratorio- ja kansanlauluaiheista. Vuonna 1855 hän sai filosofian tohtorin arvon Rostockin yliopistosta. Chrysander julkaisi vuosina 1858, 1860 ja 1867 kolme osaa Händelin elämäkerrasta, mutta hanke ei edennyt loppuun vaan teossarja kuvaa Händelin elämää ainoastaan vuoteen 1740 saakka. Yhteistyössä kirjallisuushistorioitsija Georg Gottfried Gervinuksen kanssa Chrysander perusti vuonna 1856 Händelgesellschaftin (Händel-seura) edition valmistamiseksi Händelin kokonaistuotannosta. Seura kuitenkin hajosi vuonna 1860. Chrysander jatkoi työskentelyä hankkeen parissa itsenäisesti ja sai sille vuodesta 1860 rahoitusta Hannoverin Yrjö V:lta. Vuodesta 1866 Chrysander kuitenkin vastasi itse kooko tuotannosta. Viimeisen (95.) osan Händelin tuotannon editiosta hän sai valmiiksi vuonna 1894. Chrysander teki säännöllisiä matkoja Lontooseen tutkimaan Händelin nuotteja ja muita käsikirjoituksia. Hän hankki monet Händelin kirjoituksista musiikkikirjaston kokoelmiin Hampuriin. Hän myös myi kirjastoon osan huomattavasta henkilökohtaisesta kirjastostaan vuonna 1875.
Chrysander kirjoitti runsaasti esseitä ja artikkeleita 1700–1800-lukujen säveltäjistä sekä laajasta musiikillisten aiheiden kirjosta. Hän oli myös päätoimittajana "Allgemeine musikalische Zeitungissa" (1868–1871, 1875–1882) ja toimitti "Jahrbuch für musikalische Wissenschaft" -julkaisua. Vuonna 1885 Chrysander perusti yhteistyössä Philipp Spittan ja Guido Adlerin kanssa "Vierteljahrsschrift für Musikwissenschaft" -julkaisun. Hän oli lisäksi mukana toimittamassa kuusiosaista teossarjaa "Denkmäler der Tonkunst" vuosina 1869–1871.
Guido Adler

Guido Adler (1. marraskuuta 1855 Eibenschütz – 15. helmikuuta 1941 Wien) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä. Hän oli nykyaikaisen musiikkitieteen perustajia.
Adler muutti perheineen Wieniin vuonna 1864 ja aloitti neljä vuotta myöhemmin musiikin teorian ja sävellyksen opinnot Anton Brucknerin johdolla Wienin konservatoriossa. Alun perin Adler suuntautui lakiuralle ja opiskeli oikeustiedettä Wienin yliopistossa, josta hän sai tohtorin arvon vuonna 1878. Opiskeluaikanaan hän piti yliopistolla Richard Wagneria koskeneen luentosarjan, joka julkaistiin nimellä "Richard Wagner" vuonna 1904. Lisäksi hän perusti Felix Mottlin kanssa Akademischer Wagnervereinin (Akateeminen Wagner-seura). Adler päätti hylätä oikeustieteen, laati väitöskirjan länsimaisesta musiikista ennen vuotta 1600 ja sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1880. Kaksi vuotta myöhemmin hän pätevöityi yksityisdosentiksi. Hän sai myös valmiiksi teoksen harmonian historiasta. Vuonna 1884 Adler perusti Philipp Spittan ja Friedrich Chrysanderin kanssa "Vierteljahrsschrift für Musikwissenschaft" -julkaisun. Vuonna 1885 hän sai nimityksen musiikin historian professoriksi Prahan saksalaiseen yliopistoon.
Adler ehdotti vuonna 1888, että Itävallan valtio julkaisisi teoksen merkittävästä itävaltalaisesta musiikista. Työtä varten perustettiin Denkmäler der Tonkunst in Österreich -niminen hanke, jonka päätoimittajana Adler toimi vuosina 1894–1938. Hankkeen yhteydessä julkaistiin itävaltalaista musiikkia 83 laitoksen verran. Adler oli vuonna 1892 Wienissä pidetyn Kansainvälisen musiikki- ja teatterinäyttelyn musiikin jaoksen järjestäjä. Hän sai vuonna 1898 nimityksen musiikin historian professoriksi Wienin yliopistoon. Hän perusti sinne musiikkitieteelliselle tutkimukselle omistetun instituutin. Adlerin luennot olivat suosittuja, ja niitä tulivat kuulemaan opiskelijat eri puolilta Eurooppaa. Hänen opiskelijoistaan monista tuli myöhemmin tunnettuja säveltäjiä ja musiikkitieteilijöitä.
Adler oli Gustav Mahlerin läheinen ystävä ja julkaisi vuonna 1916 Mahleria käsittelevän kirjan. Hänen kiinnostuksensa ulottui hänen oman aikansa musiikkiin, ja hän ihaili myös Arnold Schönbergin teoksia. Vuonna 1924 Adlerista tuli "Handbuch der Musikgeschichten" toimittaja.
Adlerin tytär, lääkäri Melanie Karoline Adler joutui Maly Trastsjanets -tuhoamisleirille, jossa hänet tapettiin 26. toukokuuta 1942.
Georg Friedrich Puchta

Georg Friedrich Puchta (31. elokuuta 1798 Cadolzburg, Baijeri – 8. tammikuuta 1846 Berliini, Preussi) oli saksalainen oikeustieteilijä. Puchta oli Friedrich Carl von Savignyn kehittämän oikeuden historiallisen koulukunnan merkittävä edustaja ja samalla käsitelainopin kehittäjä.
Puchtan isä oli tuomari ja oikeudellinen kirjoittaja Wolfgang Heinrich Puchta (1769–1845). Puchta opiskeli kymnaasissa Nürnbergissa vuosina 1811–1816, ja vuonna 1816 hän ryhtyi opiskelemaan Erlangenin yliopistossa, jossa hän suoritti tohtorin tutkinnon. Hän toimi professorina Erlangenin yliopistossa vuodesta 1823 alkaen, Münchenin yliopistossa vuodesta 1828 alkaen, Marburgin yliopistossa vuodesta 1835 alkaen, Leipzigin yliopistossa vuodesta 1837 ja lopulta Berliinin yliopistossa vuodesta 1842 alkaen. Vuonna 1845 Puchtasta tuli Preussin valtioneuvoston (saks. "Staatsrat") ja lainsäädäntökomission (saks. "Gesetzgebungskommission") jäsen.
Puchta edusti siirtymävaihetta historiallisen koulukunnan ja oikeuspositivistisen käsitelainopin välillä. Puchtalle, kuten tämän edeltäjänä toimineelle Savignylle, oikeus oli sekä historiallinen että systemaattinen ilmiö. Hän piti Savignyn tapaan oikeuden ensisijaisena syntylähteenä kansanhenkeä, mutta hänen ajattelutapansa oli jo lähellä oikeuspositivistista käsitystä tietoiseen inhimilliseen toimintaan perustuvasta oikeudesta. Puchtan dogmaattinen kotipaikka oli Savignyn tavoin yksityisoikeudessa. Hänen kehittämänsä oikeudellinen järjestelmä oli luonteeltaan nimenomaan yksityisoikeudellinen järjestelmä, ja sen lähtökohtana oli vapauden käsite. Puchta tunnetaan myös roomalaista oikeutta koskevasta tutkimuksestaan. Hänen kirjoituksiinsa kuuluvat "Das Gewohnheitsrecht" (1828–1837), "Lehrbuch der Pandekten" (1838), "Einleitung in das Recht der Kirche" (1840), "Kursus der Institutionen" (1841–1847) ja "Kleine zivilistische Schriften" (1850).
Malónas

Malónas (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 982 (vuonna 2011).
Malónasin kylä sijaitsee Ródoksen itäisissä sisäosissa noin 38 kilometriä etelälounaaseen Ródoksen kaupungista. Kylän pääelinkeino on maanviljely, ja siellä kasvatetaan erityisesti appelsiineja ja muita sitrushedelmiä sekä oliiveja.
Malónas muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μαλώνος, "Dimotikí Koinótita Malónos"), johon kuuluvat varsinaisen Malónasin kylän lisäksi Charákin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 135. Aiemmin kylä kuului Archángeloksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Archángeloksen kunnallisyksikköön.
Péfkoi (Ródos)

Péfkoi (; transl. myös "Péfki"), joskus myös Péfkos (Πεύκος), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 268 (vuonna 2011).
Péfkoi sijaitsee Ródoksen itärannikolla noin 56 kilometriä etelälounaaseen Ródoksen kaupungista. Se on osa Líndoksen kyläyhdyskuntaa, ja sijaitsee Líndoksesta noin kuusi kilometriä lounaaseen. Kylän nimi viittaa seudun mäntypuihin. Nykyisin Péfkoi on paljolti turistikylä, ja siellä on lukuisia hotelleja. 
Aiemmin kylä kuului Líndoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Líndoksen kunnallisyksikköön.
Péfkoi

Péfkoi (; transl. myös "Péfki") voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Platánia

Platánia () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 180 (vuonna 2011).
Platánian kylä sijaitsee Ródoksen keskiosissa noin 38 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Se on rakennettu Profítis Ilías -vuoren rinteeseen ja saanut nimensä seudulla lukuisina kasvavista plataanipuista. Kylän pääkirkko on vuodelta 1850 ja omistettu Pyhälle Georgiokselle ("Ágios Geórgios").
Platánia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πλατανίων, "Topikí Koinótita Plataníon"), johon kuuluu varsinaisen Platánian kylän lisäksi Agía Eleoúsan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 196. Aiemmin kylä kuului Kámeiroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kámeiroksen kunnallisyksikköön.
Plimmýri

Plimmýri (; transl. myös "Plimmíri", "Plimíri") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on turistikylä eikä sinne ole kirjattu pysyviä asukkaita (vuonna 2011).
Plimmýrin kylä sijaitsee Ródoksen kaakkoisrannikolla noin 85 kilometriä etelään Ródoksen kaupungista. Se on osa sisämaassa hieman pohjoisempana sijaitsevan Lachanián kyläyhdyskuntaa. Plimmýrin kylä on nykyisin lähinnä lomakeskus, joka sijaitsee suhteellisen kaukana saaren muista lomakeskuksista ja suuremmista asutuksista. Siellä on suuri resort-hotelli ja noin neljän kilometrin pituinen ranta.
Aiemmin kylä kuului Nótia Ródoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Nótia Ródoksen kunnallisyksikköön.
Profília

Profília () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 304 (vuonna 2011).
Profílian kylä sijaitsee Gérakas-vuoren rinteessä Ródoksen eteläisissä keskiosissa noin 77 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Kylän pääelinkeino on maanviljely. Profílian pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian syntymälle ("Génnisi tis Theotókou"). Siellä on myös arkkienkeli Mikaelille ja Pyhälle Georgiokselle omistettu kappeli.
Profília muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Προφίλιας, "Topikí Koinótita Profílias"). Aiemmin kylä kuului Nótia Ródoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Nótia Ródoksen kunnallisyksikköön.
Psínthos

Psínthos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 853 (vuonna 2011).
Psínthoksen kylä sijaitsee Ródoksen pohjoisissa sisäosissa noin 23 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 350 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian syntymälle ("Génnisi tis Theotókou").
Psínthos muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Ψίνθου, "Dimotikí Koinótita Psínthou"). Aiemmin kylä kuului Kallithéan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kallithéan kunnallisyksikköön.
Pylónas

Pylónas (, ; transl. myös "Pilónas") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 627 (vuonna 2011).
Pylónasin kylä sijaitsee Ródoksen itäosissa noin 46 kilometriä etelälounaaseen Ródoksen kaupungista ja noin kuusi kilometriä sisämaahan Líndoksen kylästä ja saaren itärannikosta. Kylän nimi tulee sanasta "pylón", ’portti’, sillä sen sanotaan toimineen porttina saaren eteläosalle. Pylónasin pääelinkeino on maanviljely. Sen tärkeimmät kirkot on omistettu Pyhälle Nikolaokselle ("Ágios Nikólaos") ja Neitsyt Marian ilmestykselle ("Evangelismós tis Theotókou").
Pylónas muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πυλώνα, "Topikí Koinótita Pylóna"). Aiemmin kylä kuului Líndoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Líndoksen kunnallisyksikköön.
Sálakos

Sálakos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 571 (vuonna 2011).
Sálakoksen kylä sijaitsee Profítis Ilías -vuoren juurella Ródoksen pohjoisissa keskiosissa noin 40 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista ja noin seitsemän kilometriä sisämaahan saaren luoteisrannikosta. Sálakoksen pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle ("Koímisi tis Theotókou"). Kylässä on jäänteitä osmani- ja italialaisvallan ajalta. Kylän lähellä on varhaisen kristillisen ajan basilikakirkon rauniot.
Sálakos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σαλάκου, "Topikí Koinótita Salákou"), johon kuuluvat varsinaisen Sálakoksen kylän lisäksi kylät Kapí ja Profítis Ilías. Koko yhdyskunnan väkiluku on 576. Aiemmin kylä kuului Kámeiroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kámeiroksen kunnallisyksikköön.
Sgouroú

Sgouroú () eli Asgoúrou (Ασγούρου) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 914 (vuonna 2011).
Sgouroú on osa Ródoksen kaupungin kaupunkiyhdyskuntaa, ja sijaitsee kaupungista noin seitsemän kilometriä etelään. Nykyisin se on käytännössä Ródoksen esikaupunkialuetta.
Mallikarjun Kharge

 Mapanna Mallikarjun Kharge (; s. 21. heinäkuuta 1942) on intialainen poliitikko, joka on toiminut kongressipuolueen puheenjohtajana lokakuusta 2022 alkaen. Kharge on puolueensa ensimmäinen puheenjohtaja 24 vuoteen, joka ei kuulu Gandhin poliittiseen dynastiaan vaikka häntä pidettiin puolue-eliitin ehdokkaana. Kharge on toiminut aikaisemmin pitkään puolueensa johtotehtävissä Karnatakan osavaltiopolitiikassa, Lok Sabhassa ja Rajya Sabhassa. Hän oli maansa työ- ja rautatieministeri Manmohan Singhin hallituksessa.
Kharge syntyi dalit-perheeseen, hän opiskeli lakia ja liittyi kongressipuolueeseen vuonna 1969. Ensimmäiset vaalit, joissa hän oli ehdolla olivat Karnatakan osavaltiovaalit 1972, joissa hänet valittiin osavaltioparlamentin alahuoneeseen. Osavaltiotason ministerin tehtävissä hän toimi vuosikymmeniä, alkaen ensimmäisen asteen koulutuksesta vastaavana ministerinä vuonna 1976. Puolueensa ollessa oppositiossa 1985, hän toimi opposition varajohtajana. Puolueensa palattua hallitukseen 1990-luvulla hän toimi Karnatakan yritysministerinä. Puolueensa Karnatakan osavaltioyksikön puheenjohtajaksi hän yleni vuonna 2005. Karnatakan osavaltiopolitiikassa Kharge ei menestyksestään huolimatta päässyt ehdolle osavaltiopääministeriksi.
Manmohan Singhin hallituksessa Kharge toimi työministerinä vuosina 2009–2013. Sieltä hän jatkoi rautatieministeriksi vuonna 2013, ollen kuudes rautatieministeri neljän vuoden aikana. Lok Sabhaan Kharge äänestettiin vuosina 2009 ja 2014, aikaisemmin hän oli yhdeksän kautta Karnatakan osavaltioparlamentissa. Hän toimi Lok Sabhassa puolueensa johtajana, mutta koki ensimmäisen vaalitappionsa vuoden 2019 parlamenttivaaleissa. Tappiostaan hän syytti vaikutusvaltaista hindunationalistijärjestö Rashtriya Swayamsevak Sanghia, joka hänen mukaansa on soluttautunut yhteiskunnan joka alueelle. Vaalitappionsa jälkeen hänet nimitettiin parlamentin ylähuoneeseen eli Rajya Sabhaan kesäkuussa 2020 ja valittiin johtamaan kongressipuolueen toimintaa siellä.
Kongressipuolueen valitessa uutta puheenjohtajaa Sonia Gandhin tilalle, vuonna 2022, Kharge voitti ylivoimaisesti vastaehdokkaansa Shashi Tharoorin. Kharge oli puolue-eliitin ja Gandhin poliittisen dynastian valitseman suosikkiehdokkaan maineessa ja hänen valintansa oli odotettavissa. Puolueen puheenjohtajana hän on valmistautunut vuoden 2024 parlamenttivaaleihin kokoamalla 26 puolueen oppositioliittouman nimeltä "INDIA" ("Indian National Developmental Inclusive Alliance").
Siána

Siána () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 151 (vuonna 2011).
Siánan kylä sijaitsee Ródoksen läntisissä sisäosissa noin 65 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Se on rakennettu saaren toiseksi korkeimman vuoren Akramýtis-vuoren juurelle. Siánan pääkirkko on omistettu Pyhälle Panteleimonille ("Ágios Panteleímonas"). Kylä tuottaa muun muassa hunajaa ja souma-alkoholijuomaa.
Siána muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σιάνων, "Topikí Koinótita Siánon"), johon kuuluu varsinaisen Siánan kylän lisäksi Lakkín kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 152. Aiemmin kylä kuului Attávyroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Attávyroksen kunnallisyksikköön.
Theológos (Ródos)

Theológos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 620 (vuonna 2011).
Theológoksen kylä sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa noin 19 kilometriä länsilounaaseen Ródoksen kaupungista ja lähellä saaren pohjoisrannikkoa. Kylästä on löydetty antiikin ajan Ialysoksen kaupungin Apollon Erethimioksen pyhäkön rauniot. Theológoksen pääkirkko on omistettu Pyhälle Spyridonille ("Ágios Spyrídonas"). Kylän ranta on noin kymmenen kilometrin pituinen.
Theológos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Θεολόγου, "Topikí Koinótita Theológou"), johon kuuluu varsinaisen Theológoksen kylän lisäksi Epáno Kalamónasin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 809. Aiemmin kylä kuului Petaloúdesin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdesin kunnallisyksikköön.
Theológos

Theológos (, ”Teologi” kirkollisena arvonimenä ortodoksisessa kirkossa) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Váti

Váti () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 323 (vuonna 2011).
Vátin kylä sijaitsee Ródoksen eteläisissä sisäosissa noin 70 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Kylän pääkirkko on omistettu Johannes Teologille ("Ágios Ioánnis Theólogos"). Váti muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Βατίου, "Topikí Koinótita Vatíou"). Aiemmin kylä kuului Nótia Ródoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Nótia Ródoksen kunnallisyksikköön.
Venni Tolppola

Venni Tolppola (s. 22. huhtikuuta 2004 Nurmijärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Kiekko-Espoossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Tolppola osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Tolppola on Espoon Kiekkoseuran kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin, jonka C-nuorten akatemiajoukkueen varakapteenina Tolppola toimi kaudella 2018–2019. Hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa yhdeksällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Kaudella 2019–2020 Tolppola toimi Bluesin C-nuorten varakapteenina. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin seuran B-nuorissa, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin Tolppola voitti tehoilla 15+20=35. Kauden 2021–2022 hän pelasi suurimmaksi osaksi Kiekko-Espoon U20-joukkueessa, mutta Tolppola pelasi osan kaudestaan myös seuran U18-joukkueessa. Hän jakoi tehoilla 4+8=12 koko U18 SM-sarjan pudotuspelien syöttöpörssin voiton Jokereiden Nestor Noivan kanssa ja sijoittui pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. Tolppola voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden.
Kaudeksi 2022–2023 Tolppola siirtyi Rauman Lukon U20-joukkueeseen. Hän oli tehoilla 9+27=36 joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Keväällä 2023 Tolppola nostettiin Lukon SM-liigarinkiin. Hän aloitti kauden 2023–2024 seuran U20-joukkueessa. Tolppola oli tehoilla 9+27=36 joukkueen paras syöttäjä Luka Tiihosen kanssa ja hän sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Tolppola teki liigadebyyttinsä 1. marraskuuta 2023 vieraissa Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Lukon nelosketjun vasempaan laitaan Henri Ikosen ja Oliver Sunin viereen. Tolppola sai ottelussa jääaaikaa 7.51 minuuttia ja hänelle merkittiin Lukon 6–3-tappioon päättyneessä ottelussa teholukema –2. Tolppola pelasi SM-liigassa neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. 6. helmikuuta 2024 Lukko lainasi hänet 15. helmikuuta asti kestävällä sopimuksella Tolppolan juniorivuosilta tutun Kiekko-Espoon Mestis-joukkueeseen. Maaliskuussa Lukko vuokrasi hänet sinne loppukaudeksi. Tolppola pelasi joukkueessa viisi runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 ja yhdeksän pudotuspeliottelua tehopistein 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Kaudeksi 2024–2025 Tolppola teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigaan nostetun Kiekko-Espoon kanssa. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi seuran U20-joukkueessa. Tolppola jakoi 12 osumallaan Kiekko-Espoon sisäisen maalipörssin toisen sijan Aapo Kataviston kanssa edellään Tuomas Suoniemi. Pudotuspeleissä hän jakoi tehoilla 6+9=15 koko U20 SM-sarjan piste- ja maalipörssin voiton Lukon Leo Tuuvan kanssa. Tolppola voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kolme runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Maajoukkueura.
Tolppola on pelannut 18 nuorten ja yhden poikien maaottelun.
Muuta.
Tolppola on pelannut juniorina myös jääpalloa Botnia-69:ssä.
Luettelo Arabiemiraattien kansallispuistoista

Luettelo Arabiemiraattien kansallispuistoista sisältää tietoja Arabiemiraattien seitsemästä kansallispuistosta.
Gösta Widing

Gösta Wilhelm Widing (15. helmikuuta 1909 Helsinki – 9. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Suomen Veturimiesten Liiton puheenjohtajana 1951–1965 sekä Valtionvirkailijain Yhteisjärjestön puheenjohtajana 1956–1965.
Ura.
Widing tuli Valtionrautateiden palvelukseen vuonna 1925. Hän lähti ammattiyhdistystoimintaan ja osallistui 1938 Suomen Veturimiesyhdistyksen ylimääräiseen edustajakokoukseen Helsingin osaston edustajana. Vuonna 1946 Widing valittiin osastonsa puheenjohtajaksi ja Veturimiesyhdistyksen keskustoimikunnan jäseneksi. Sotavuosien jälkeen Widingistä tuli yksi liiton voimahahmoista liittosihteeri Hugo Aattelan ja kansanedustaja Onni Peltosen ohella. Vuonna 1951 Widing valittiin Veturimiesten liitoksi nimensä muuttaneen järjestön puheenjohtajaksi. 
Yleislakon aikana Widing tuli tunnetuksi kovaotteisena ay-johtajana. Häntä luonnehdittiin särmikääksi ja värikkääksi hahmoksi, mutta toisaalta hän oli myös neuvottelukykyinen ja sovitteleva. Vuonna 1957 Widing valittiin SAK:n työvaliokuntaan ja järjestön virkamiesliittojen muodostaman Valtionvirkailijain Yhteisjärjestön puheenjohtajaksi. SDP:n sisäisten riitojen aikana Widing kuului skogilaisiin, mutta hän ei liittynyt puolueesta eronneeseen TPSL:oon. Widing pyrki estämään erimielisyyksien leviämisen liittoonsa, minkä vuoksi se erosi SAK:sta 1960 ja jäi kaikkien keskusjärjestöjen ulkopuolelle. Widing oli vuodesta 1957 lähtien Kansainvälisen kuljetustyöntekijöiden liiton (ITF) pääneuvoston jäsen ja Pohjoismaiden rautatieläisten unionin (NJU) puheenjohtaja.
Widing joutui jättämään tehtävansä sairastuttuaan vuonna 1964. Hän kuoli 55-vuotiaana tammikuussa 1965. Widing on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Ukrainan elokuvahistorian sata parasta elokuvaa

Ukrainan elokuvahistorian sata parasta elokuvaa on Ukrainan kansallisen elokuva-arkiston eli Dovženko-keskuksen vuonna 2021 julkaisema luettelo sadasta Ukrainan elokuvahistorian parhaasta elokuvasta. 
Listaus pohjautuu noin 70:lle ukrainalaiselle elokuva-asiantuntijalle tehtyyn kyselyyn. Kultakin osallistujalta pyydettiin kymmenen parhaan elokuvan listausta. Nämä listaukset koottiin yhteen. Useampia mainintoja keränneet ja korkeimpia sijoituksia saaneet elokuvat nousivat ylemmäs koontilistalla. Toisen lähteen mukaan laajaksi luonnehdittuun arviointiin osallistui ukrainalaisia elokuvakriitikoita ja elokuva-alan asiantuntijoita jossain määrin myös kansainvälisesti. Listaus on jatkoa Dovženko-keskuksen tavoitteelle lisätä ukrainalaisen elokuvan tuntemusta Ukrainassa ja maan rajojen ulkopuolella. Listaus pyrkii järjestämään kansallista elokuvaperintöä edustavasti ja laadullisesti. Samalla kun päivitetään ikonisten elokuvien listaa, kiinnitetään huomiota nyky-yleisön vähemmän tuntemiin maan elokuvahistorian elokuviin ja ohjaajiin.
Luettelon kärkisijan sai elokuva Sergei Paradžanovin ohjaama Menneitten sukupolvien varjot vuodelta 1964. Listan kärkipään elokuvat ovat:
Jordanian kuningas

Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan kuningas () on Jordanian valtionpäämies. Nykyisenä kuninkaana toimii Abdullah II, joka nousi valtaan 7. helmikuuta 1999.
Kuninkaan virallinen titteli on "Jumalan avulla, Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan kuningas" ja häntä puhutellaan muodossa "Teidän Majesteettinne".
Historia.
Vuoteen 1917 asti nykyisen Jordanian alueet kuuluivat Osmanien valtakuntaan, jonka jälkeen niistä muodostettiin aluksi Palestiinan mandaattialue, mutta myöhemmin Transjordania irrotettiin omaksi autonomiseksi alueekseen.
Banū Hāshimin perhe on hallinnut Jordaniaa vuodesta 1921 alkaen suuren arabikapinan jälkivaikutuksesta. Tähän perheeseen kuului mm. Husain ibn Ali, joka otti itselleen tittelin Mekan šarif ja emiiri, Hijazin ja arabien kuningas. Hänen poikansa Abdullah hallitsi vuoteen 1946 asti tittelillä Transjordanian emiiri, kunnes titteli muutettiin nykyiseen muotoonsa.
Kuninkaan virka-asuntona toimii Ammanissa sijaitseva vuonna 1927 valmistunut Raghadanin palatsi.
Valtaoikeudet.
Kuninkaalla on merkittävät valtaoikeudet, jotka ulottuvat niin lain toimeenpanoon, säätämiseen ja tulkitsemiseen.
Jordanian perustuslain mukaan kuningas muun muassa:
Vuonna 2022 Jordanian parlamentti äänesti perustuslaillisen uudistuksen puolesta, jonka nojalla kuninkaan valtaa kasvatettiin entisestään. Tämä koski lähinnä nimitysvaltaa, ja kuninkaalla on vastaisuudessa valtuudet nimittää ja erottaa korkeimman oikeuden tuomari, šaria-tuomioistuimen puheenjohtaja, suurmufti, hoviministeri, hovin päällikkö sekä kuninkaan neuvonantajat.
Vallanperimys.
Perustuslain mukaan kruunu periytyy Abdullah I:n miespuolisille jälkeläisille. Lähtökohtaisesti kruunu periytyy isältä vanhimmalle pojalle. Perillisen tulee olla muslimivanhempien avioliitosta syntynyt vähintään 18-vuotias, muslimi ja mieleltään terve.
Kuningas voi halutessaan nimittää kruununprinssiksi muun kuin vanhimman poikansa. Vuonna 2004 Abdullah II poisti kruununprinssin tittelin velipuoleltaan eikä aluksi nimennyt tämän tilalle ketään. Uudeksi kruununprinssiksi nimitettin Abdullahin vanhin poika Hussein vasta vuonna 2009. 
Luettelo kuninkaista.
Lähde:
Heikki Väänänen (teollisuusneuvos)

Heikki Antero Väänänen (3. huhtikuuta 1944 Maaninka – 29. elokuuta 2023 Kuopio) oli suomalainen lattiapäällystealan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Väänänen syntyi kirvesmies Pekka Väänäsen ja Anni Väänäsen perheeseen ja avioitui erikoissairaanhoitaja Aino Jalkasen kanssa. Hän kävi Kuopiossa kansakoulun ja kauppakoulun. Väänänen työskenteli uransa alussa Kauko Väänäsen autoliikkeen, Olavi Väänäsen kuljetusliikkeen ja Pentti Väänäsen rakennusliikkeen palveluksessa ja oli töissä Ruotsissa ja teollisuusneuvos Olavi Räsäsen yhtiön Olavi Räsänen Oy:n palveluksessa Mikkelissä vuodesta 1970. 
Parkettiliike Väänänen Ky:n, vuodesta 1990 Parkettiliike Väänänen Oy, vuodesta 1996 Oy Karelia Finland Ltd ja vuodesta 1998 Karelia Finland Oy, perustaja hän oli 1981 ja yhtiön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Väänänen oli myös Oy Karelia Parketti Ltd:n perustaja 1992, toimitusjohtaja 1992–2000 ja hallituksen puheenjohtaja sekä Karelia Yhtymä Oyj:n, vuodesta 2007 Karelia-Upofloor -osakeyhtiö, osakas 2000–2008, hallituksen puheenjohtaja 2000–2008 ja hallituksen jäsen 2008–2010. Kalpa Hockey Oy:n osakas hän oli vuodesta 2004 ja Upofloor Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2000. Väänäsellä oli myös useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustoimia. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen 2001 ja maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvon 2015, samoin kuin useita tunnustuksia ja palkintoja yrittäjänä. Aino ja Heikki Väänäsen säätiö perustettiin Kuopiossa 2014 ja teollisuusneuvos Heikki Väänäsen rahasto samana vuonna Itä-Suomen yliopistossa.
Tahar Tamsamani

Tahar Tamsamani (, s. 10. syyskuuta 1980 Marrakech, Marokko) on marokkolainen nyrkkeilijä. Hän saavutti pronssia Sydneyn olympialaisissa 2000 57 kilon luokassa. Hän osallistui myös Ateenan olympialaisiin 2004 ja Pekingin olympialaisiin 2008, joissa molemmissa hän sijoittui seitsemänneksitoista 60 kilon luokassa.
Jaakko Kauppinen

Jaakko Kauppinen (s. 22. heinäkuuta 1970) on suomalainen muusikko ja metalliyhtye Lazy Bonezin perustaja. Hän toimii yhtyeessä basistina, taustalaulajana, sanoittajana, säveltäjänä, tuottajana, musiikillisena johtajana sekä E·X·R Metal Records -levymerkin perustajana. 
E·X·R METAL Records.
Jaakko Kauppisen perustama E·X·R METAL Records aloitti toimintansa joulukuussa 2012. Levymerkin entisiä tai nykyisiä artisteja ovat Lazy Bonezin lisäksi Black March, D-Cayed, Exception to the Rule ja Tuple. Levymerkin genrejä ovat rock ja heavy metal. Musiikin jakelusta vastaa Supersounds Music.
Yksityiselämä.
Kauppinen on sotilasarvoltaan everstiluutnantti. 
Hänelle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan (SVR R) ritarimerkki sekä sotilasansiomitali.
Oscar Borg

Alfred Oscar Johannessen Borg (11. kesäkuuta 1851 Fredrikshald – 29. joulukuuta 1930 Halden) oli norjalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Tukholmassa. Borg vaikutti kotikaupungissaan Haldenissa, ja hänet muistetaan erityisesti marsseistaan.
Harald Rønneberg

Harald Rønneberg (s. 11. elokuuta 1973 Oslo) on norjalainen televisiojuontaja, joka tunnetaan erityisesti "Senkveld"-keskusteluohjelman vetäjänä Thomas Nummen kanssa. Lisäksi Rønneberg on juontanut muun muassa Norjan "Idolin" ensimmäisen kauden vuonna 2003 ja useita "Spellemannprisen"-gaaloja.
Vikrant Massey

Vikrant Massey (; s. 3. huhtikuuta 1987 Nagbhid, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa ja televisiossa.
Suoritettuaan koulutuksensa R. D. National Collegessa, Massey debytoi näyttelijänä sarjassa "Dhoom Machaao Dhoom" ja vakiinnutti asemansa televisiossa sarjoilla "Dharam Veer", "Baba Aiso Varr Dhoondo", "Balika Vadhu" ja "Qubool Hai". Massey siirtyi elokuviin draamassa "Lootera" (2013) ja esiintyi sivuosissa elokuvissa, kuten "Dil Dhadakne Do" (2015) ja "Half Girlfriend" (2017).
Masseyn uran käännekohtaa merkitsi draama "A Death in the Gunj" (2017), joka toi hänelle kriitikoiden valitseman parhaan miesnäyttelijän Filmfare Awards -ehdokkuuden. Myöhemmin hän esiintyi elämäkerrallisessa draamassa "Chhapaak" (2020), romanttisessa komediassa "Dolly Kitty Aur Woh Chamakte Sitare" (2020), mysteeritrillerissä "Haseen Dillruba" (2021), perhedraamassa "Ramprasad Ki Tehrvi" (2021), romanttisessa trillerissä "Love Hostel" (2022) ja elämäkertadraamassa "12th Fail" (2023). "Haseen Dillrubasta" hän sai toisen parhaan miesnäyttelijän kriitikkoehdokkuuden ja voitti elokuvasta "12th Fail". Massey sai myös kiitosta rooleistaan websarjoissa "Mirzapur" (2018), "Broken But Beautiful" (2018–2019) ja "Criminal Justice" (2019).
Fredrikstenin linnoitus

Fredrikstenin linnoitus () on Norjan Haldenissa sijoitseva linnoitus, joka rakennettiin 1600-luvun puolivälissä ja sai nimensä tuolloiselta Tanskan kuninkaalta Fredrik III:lta. Ruotsin ja Norjan rajan tuntumassa sijaitsevalla linnalla oli pitkään tärkeä sotilaallinen merkitys. Vuonna 1718 Ruotsin kuningas Kaarle XII kuoli piirittäessään linnoitusta. Nykyisin Fredriksten on yksi Norjan suosituimmista nähtävyyksistä.
Senkveld

Senkveld oli norjalainen TV 2:lla vuosina 2001–2021 esitetty keskusteluohjelma. Sitä juonsivat Hans Christian Andersen ja Tommy Steine 2001–2003, Thomas Numme ja Harald Rønneberg 2003–2018 sekä Helene Olafsen ja Stian Blipp 2018–2021.
Thomas Fearnley

Thomas Fearnley (27. joulukuuta 1802 Fredrikshald, Norja – 16. tammikuuta 1842 München, Saksa) oli norjalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan realistisista maisemamaalauksistaan.
Naftaleenisulfonihappo

Naftaleenisulfonihappo viittaa kahteen saman aineen isomeeriin:
Naftoli

Naftoli viittaa kahteen saman aineen isomeeriin:
Admiral P

Admiral P (oik. Philip Tom Joseph Boardman; s. 27. maaliskuuta 1982 Lusaka, Sambia) on norjalainen reggaemuusikko. Hän muodosti 2000-luvun alussa duon Nico D:n (Nicolas Holter) kanssa. Admiral P löi läpi vuonna 2011 albumilla "Jobber overtid EP", josta nousi suurimmaksi hitiksi kappale "Snakke litt". Seuraavana vuonna ilmestynyt single "Kallenavn" ylsi listoille myös Ruotsissa. Vuonna 2014 Admiral P ja Nico D voittivat vuoden hittikappaleen Spellemannprisenin singlellä "Engel".
Yksityiselämä.
Admiral P syntyi Sambiassa norjalaiselle isälle ja sambialaiselle äidille. Hän muutti Norjaan vuonna 1995, kun hänen isänsä sairastui syöpään. Isä kuoli pian muuton jälkeen.
Nerikare

Nerikare tai Nerikara oli Egyptin 13. dynastian faarao. Nerikare hallitsi luultavasti vain lyhyen aikaa vuonna 1796 eaa. Hänen nimensä merkitsee ”Pelätty on Ra:n ka”.
Kapinsavannisieppo

Kapinsavannisieppo ("Sigelus silens") on sieppoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan eteläisessä Afrikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Kapinsavannisieppo kasvaa 17–20 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Kapinsavannisieppokoiraan pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat mustat. Siivissä on leveä valkoinen juova ja pyrstön reunasulat ovat valkoiset. Linnun rinta ja vatsa ovat valkoiset. Lajin naaras on päästään, selästään, siivistään ja pyrstöstään tumman ruskea. Siipien ja pyrstön kuviointi on samanlainen kuin koiraalla.
Ekologia.
Kapinsavannisiepon levinneisyysalue ulottuu Botswanasta Etelä-Afrikan länsirannikolle.. Lajin elinympäristöä ovat pensaikkoja kasvavat alueet sekä puistot ja puutarhat. Lintu liikkuu tavllisesti yksin tai pareittain. Kapinsavannisiepon ravintoa ovat hyönteiset, esimerkiksi muurahaiset ja termiitit, sekä marjat ja hedelmät. Laji pesii keväällä ja kesällä. Se rakentaa kuppimaisen pesän puuhun, ja naaras munii kahdesta neljään sinivihertävää munaa.
Jan Závora

Jan Závora (s. 8. elokuuta 2002 Mladá Boleslav) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa BK Mladá Boleslavia.
Ura.
Závora on BK Mladá Boleslavin kasvatti ja pelasi seuran junioreissa vuosina 2016–2022. Hän teki kaudella 2020–2021 debyyttinsä Mladá Boleslavin Extraliga-joukkueessa 7. maaliskuuta 2021 HC Sparta Prahaa vastaan. Kaudella 2021–2022 Závoralle kertyi kahdeksan Extraliga-ottelua. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua Chance Ligan HC Slovan Ústí nad Labemissa.
Kauden 2022–2023 Závora aloitti Chance Ligassa HC Slavia Prahan joukkueessa. Hän teki toisella kierroksella uransa avausmaalin miesten peleissä HC Baník Sokolovia vastaan. Loka-marraskuussa 2022 Závora vakiinnutti paikkansa BK Mladá Boleslavin Extraliga-joukkueessa, missä hän pelasi suurimman osan loppukaudesta. Hän teki ensimmäisen tehopisteensä Extraligassa 4. marraskuuta 2022 syöttämällä Martin Beránekin Bílí Tygři Libereciä vastaan tekemän maalin.
Závoran nykyinen sopimus BK Mladá Boleslavin kanssa päättyy kauden 2024–2025 jälkeen.
Tilastot.
Lähde:
Amenemhat V

Amenemhat V Sekhemkara oli Egyptin 13. dynastian faarao. Hänen nimensä merkitsee ”Amon on etummainen”. Amenemhat V lienee hallinnut noin kolmen vuoden ajan vuosina 1796–1793 eaa.
Ignaz von Born

Ignaz von Born (1742–1791) oli eurooppalainen mineralogi ja metallurgi.
Von Born syntyi nykyisen Romanian alueella sijaitsevassa Karlsburgin kaupungissa saksalaiseen aatelisperheeseen. 13-vuotiaana von Born lähetettiin Wieniin jesuiittojen oppilaaksi, mutta hän ei kuitenkaan viihtynyt luostarissa ja lähti pian Prahaan opiskelemaan lakia. Valmistumisensa jälkeen von Born matkusteli paljon ympäri Saksaa, Alankomaita sekä Ranskaa ja tutustui samalla luonnontieteisiin, mukaan lukien geologiaan. Vuonna 1770 von Born meni töihin rahapajaan ja hänen tehtäviinsä kuului kiertää metallikaivoksilla. Eräällä kaivoksella von Born altistui arseenipitoisille höyryille, jotka heikentivät hänen terveyttään, minkä seurauksena von Born siirtyi kevyempiin tehtäviin mineraalikokoelmansa pariin. Von Born kuoli Wienissä kesällä 1791.
Aikuisiällään von Born oli harras vapaamuurari ja kiivas jesuiittojen vastustaja. Von Born kirjoitti muun muassa teoksen "Specimen Monachologiæ" (1783, 1. painos), jossa hän arvosti kärkkäästi jesuiittamunkkeja. Teos oli mahdollisesti ikään kuin kosto von Bornin nuoruusvuosinaan jesuiittojen oppilaana viettämästä ajasta.
Tehostaja-RNA

Tehostaja-RNA eli eRNA () on ei-koodaavaan RNA:han kuuluva RNA-molekyyli, joka on transkriptoitunut DNA:n transkriptiota säätelevältä tehostaja-alueelta. Tehostaja-RNA-molekyylien tehtävistä ei olla yksimielisiä, mutta useimmat tutkijat uskovat niiden aktivoivan tehostaja-alueita, mikä lisää alueiden kohdegeenien ilmentymistä.
Tehostaja-RNA:n ja pitkän ei-koodaavan RNA:n (lncRNA) keskinäinen luokittelu on vielä epäselvää. Lähekkäisten tehostaja-alueiden muodostamilta supertehostaja-alueilta () transkriptoidut tehostaja-RNA:t saattavat toimia lncRNA:n tavoin. Vastaavasti lncRNA:t, joiden transkriptio-alue yltää tehostaja-alueelle, voivat käyttäytyä tehostaja-RNA:n tavoin.
Rakenne.
Rakenteeltaan tehostaja-RNA:t ovat yleensä lyhyitä, noin 500 emäsparin (bp) mittaisia ja silmukoimattomia ribonukleiinihappoketjuja. Niillä on tavallisesti ”hattu” 5’-päässä mutta ei poly(A)-häntää. Myös huomattavasti pidempiä (n. 5 kbp) ja polyadenyloituja tehostaja-RNA:ita esiintyy, mutta ne ovat harvinaisempia. Poly(A)-häntä esiintyy todennäköisemmin pitkillä kuin lyhyillä RNA-molekyyleillä.
GBU-57A/B MOP

GBU-57A/B Massive Ordnance Penetrator (MOP) on yhdysvaltalainen bunkkerintuhoaja-tyyppinen täsmäpommi.
Suunnittelu.
Pommi suunniteltiin käytettäväksi ensisijaisesti Yhdysvaltain vihollisten joukkotuhoaseiden säilytyspaikkojen tuhoamiseksi. Pommin tehtävä on tunkeutua maan sisään ja räjäyttää syvälle kaivetut bunkkerit ja tunnelit. Pommin on arvioitu kykenevän lävistää 60 metriä maata ja 18 m vahvistettua betonia. Pommi painaa noin 13 600 kilogrammaa, josta ainakin 2 400 kg on räjähdeainetta. Se on tehokkaampi kuin edeltäjänsä, esimerkiksi BLU-109, GBU-28 ja GBU-37. Pommia kuljettamaan kykenevät B-2- ja B-52-pommikoneet sekä ne korvaava B-21. Taistelutoimissa voidaan käyttää virallisesti vain B-2:ta.
Pommin läpäisevyyden on raportoitu olevan 60 metriä lujuusluokan 5 000 psi betonia, 8 metriä lujuusluokan 10 000 psi betonia tai 40 metriä keskikovaa kiveä.
Käyttö.
Pommien ensimmäinen käyttö taistelussa oli Israelin–Iranin sodan aikana 22. kesäkuuta 2025, jolloin Yhdysvaltain ilmavoimien toteuttama sotilaallinen isku kohdistui Iranin Fordowiin ja Natanzin uraaninrikastuslaitoksiin. Iraniin pudotettiin seitsemällä B-2-pommikoneella yhteensä 14 GBU-57-pommia. Enemmistö MOP-pommeista pudotettiin Fordowin ja ainakin kaksi kaksi Natanzin ydinlaitokseen. Samalla Yhdysvallat laukaisi muun muassa 30 Tomahawk-risteilyohjusta tuhotakseen etenkin Isfahanin ydinlaitosta, ja pommitusten suojaamiseksi ilmatorjuntaa pyrittiin tuhoamaan esimerkiksi HARM-ohjuksilla, vaikka sodan aloittanut Israel oli jo usean päivän ajan kohdistanut ilmahyökkäyksiä Iranin ilmatorjuntaan. Yhteensä operaatiossa kolmeen ydinlaitokseen Yhdysvallat käytti noin 75 täsmäasetta.
Tiia-Maria Rauttola

Tiia-Maria Rauttola (s. 26. toukokuuta 1995) on suomalainen coastal-soutaja, joka edustaa Lohjan Seudun Soutajia sekä soutuseura SMARKia. 
Rauttolan tavoitteena on päästä Los Angelesin olympialaisiin vuonna 2028, jossa coastal-soutu on ensimmäistä kertaa mukana olympialajina. Hän edustaa soutuseura SMARKia olympialuokan soudussa ja kasvattiseuraansa Lohjan Seudun Soutajia coastal-soudussa.
Rauttola osallistui Kalevan Kierrokselle vuonna 2016 ilman aiempaa soutukokemusta. Vaikka hän joutui taistelemaan vaikeissa sääolosuhteissa, hän ei antanut periksi ja souti maaliin. Tämä kokemus innosti häntä aloittamaan tavoitteellisen soudun harjoittelun. Vuonna 2019 Rauttola siirtyi coastal-soutuun ja aloitti yhteistyön valmentaja Hannu Näkin kanssa. 
Vuonna 2021 Rauttola edusti Suomea coastalin MM-kisoissa Portugalissa sekä PM-kisoissa Ruotsissa. Vuonna 2022 hän saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen edustuspaikan MM-kisoissa Beach Sprintillä sijoittuen 16 parhaan joukkoon. MM-kisoissa hän kilpaili myös naisten kaksikossa ja saavutti 7. sijan parinsa Iida Niemen kanssa endurance-matkalla.
Vuonna 2023 Rauttola sijoittui Beach Sprint -yksiköllä MM-kisoissa sijalle 5–8. EM-kisoissa naisten kaksikko Rauttola–Niemi sijoittui sijalle 4.
Rauttola on kotoisin Lohjalta, mutta asuu nykyään Helsingissä. Hänellä on koulutus restonomiksi hotelli- ja ravintola-alan liikkeenjohdosta. Rauttola valmistui Haaga-Helian ammattikorkeakoulusta vuonna 2020.
Taiwanin kansanpuolue

Taiwanin kansanpuolue (, lyh. TPP) on taiwanilainen poliittista keskustaa edustava puolue. Se kuuluu Taiwanin pääpuolueisiin, joilla on edustus maan parlamentissa.
Tammikuussa 2023 perustettu Uusi kotimaa on TPP:tä lähellä oleva ajatushautomo.
Historia.
Heinäkuun 2019 lopulla Taipein pormestari Ko Wen-je, joka oli tuolloin sitoutumaton, toimitti maan sisäministeriölle hakemuksen uuden puolueen perustamisesta. Puoluehankkeesta oltiin huhuttu jo jonkin aikaa, koska Kon uskottiin lähtevän sen kautta ehdolle presidentinvaaleissa. Uuden puolueen nimi, Taiwanin kansanpuolue, viittaa Taiwanissa 1920-luvulla toimineeseen samannimiseen puolueeseen, jota johti demokratia-aktivisti Chiang Wei-shui.
Puolueen nimi sai aikaan vastareaktion Chiangin sukulaisilta, joiden mielestä puolueen nimi oli epäsopiva, koska pelkäsi Kon käyttävän sitä ratsastaakseen Chiangin saavutuksilla. Chiangin muistoksi perustettu säätiö pyysi Kota harkitsemaan puolueensa nimeä uudelleen. Ko vastasi syytöksiin sanomalla, että puolueiden nimiin tulisi puuttua ainoastaan, mikäli ne ovat lainvastaisia. Hän sanoi myös, ettei aio muuttaa puoleen nimeä. Tainanin kaupungin entinen varapormestari Tseng Hsu-cheng teki viranomaisille pyynnön puolueen rekisteröinnin estämisestä, koska sen nimi oli sama kuin 1920-luvulla toiminut puolue. 
Puolueen ensimmäiset jäsenet olivat Kon alaisuudessa toimivat pormestarin hallinnon edustajat Taipeissa. Myöhemmin siihen alkoi liittyä loikkareita niin demokraattisesta edistyspuolueesta (DPP), kuomintangista kuin sitoutumattomienkin riveistä.
Lokakuun 2023 lopulla puolue ilmoitti tekevänsä yhteistyötä kuomintangin kanssa vuoden 2024 parlamenttivaaleissa. Mahdollisesta yhteistyöstä samaan aikaan järjestettävien presidentinvaalien yhteydessä ei ole vielä tehty päätöstä. 18. marraskuuta uutioitiin, että TPP:n ja KMT:n yritys muodostaa vaaliliitto presidentinvaaleissa on kaatunut. Syynä oli se, että puolueet halusivat valita presidenttiehdokkaansa mielipidemittausten perusteella, mutteivat päässeet yhteisymmärrykseen siitä, miten mielipidemittauksia pitäisi tulkita.
Vaalimenestys.
Puolueen ensimmäiset vaalit käytiin vuonna 2020, kun se osallistui parlamenttivaaleihin. Puolue sai vaaleissa 5 paikkaa parlamenttiin nousten kolmanneksi suuremmaksi.
Myöhemmin se voitti 8 paikkaa vuonna 2024, oli saavuttanut suurimman tuloksensa näissä presidentin- ja parlamenttivaaleissa perustamisensa jälkeen tähän mennessä, mikä esti sekä KMT:tä että DPP:tä saamasta ratkaisevaa lainsäädäntäenemmistöä.
Hsinchun kaupungin pormestari ja Jinmenin piirikunnanjohtaja edustavat TPP:tä.
Ideologia ja näkemyksiä.
Ko Wen-je on sanonut, että Taiwanin kansanpuolueen tavoitteena on olla keskustalainen vaihtoehto maan kahdelle perinteiselle valtapuolueelle: DPP ja kuomintangille. Ideologialtaan puolueen katsotaan olevan populistinen johtuen sen kampanjoinnista näitä kahta valtapuoluetta vastaan. Yksi puolueen vaalilsloganeista oli mm. "laita sininen ja vihreä sivuun, ja laita ihmiset keskiöön". Värit viittaavaat valtapuolueisiin.
Puolueohjelmansa mukaan TPP kannattaa mm. seuraavia asioita:
Dark Christmas

Dark Christmas on Tarja Turusen joulualbumi, joka julkaistiin 10. marraskuuta 2023. Albumilta julkaistaan 12 musiikkivideota, yksi kutakin kappaletta kohden, sekä täyspitkä elokuva.
Immanuelin kirkko

Immanuelin kirkko () on Norjan Haldenissa sijaitseva kivinen ristikirkko. Se valmistui vuonna 1833 paikalla aiemmin sijainneen, vuonna 1826 tulipalossa tuhoutuneen kirkon perustalle. Arkkitehtina toimi Christian H. Grosch.
Lombokinsalmi

Lombokinsalmi () on Balinmerellä sijaitseva salmi, joka yhdistyy Intian valtamereen. Se sijaitsee Nusa Penidan ja Lombokin saarten välissä Indonesiassa. Se on syvyydeltään yli 1 100 metriä ja leveydeltään 20–40 kilometriä.
Salmi on ekologisesti huomattava, sillä sitä pitkin kulkee kaakkoisaasialaista ja austroaasialaista eliölajistoa erottava Wallacen linja. Salmen koralliriuttojen on todettu olevan yksi maailman monipuolisimmista ja tuottavimmista ekosysteemeistä. Korallit, sienet ja huokoseläimet tarjoavat suojaa pienille kaloille, katkaravuille, etanoille ja muille organismeille. Myös jotkin harvinaiset ja uhanalaiset meren eliöt, kuten valaat ja delfiinit viihtyvät siellä. Lombokinsalmi on merkittävä tekijä Indonesian ja myös muiden sitä ympäröivien Kaakkois-Aasian maiden taloudessa. Se on tärkeä kauppareitti Malakansalmen varrella ja on tehnyt Lombokin saaresta suositun matkailukohteen.
Lombokinsalmen läpi liikennöi vuonna 2018 noin 40 000 alusta.
Hoklot

Hoklot (), tai hokkienit (), ovat han-kiinalaisten alaryhmä, joka sijoittuu maantieteellisesti Fujianin provinssin eteläosiin sekä Taiwanin länsirannikolle. Hoklot puhuvat min-kiinan eteläistä varianttia, josta käytetään Taiwanissa myös nimitystä taiwanin kieli.
Historia.
Qing-dynastian syrjäytettyä Ming-dynastian Kiinan uudet hallitsijat määräsivät rannikolla asuvat ihmisryhmät muuttamaan sisämaahan huolimatta siitä, että rannikolta lähteneitä väestöryhmiä ei juurikaan toivotettu tervetulleiksi sisämaassa. Tämän seurauksena suuri määrä hokloja pakeni Kiinasta lopullisesti ja suuntasi mm. nykyisten Vietnamin, Malesian ja Thaimaan alueille.
On epäselvää saapuivatko hakka- vai hoklo-kiinalaiset Taiwaniin ensin, mutta varmaa on kuitenkin se, että hokloja saapui suhteessa hakka-kiinalaisiin niin paljon enemmän, että hakka-kiinalaiset ajettiin sisämaahan, jossa maa oli pääsääntöisesti köyhempää. Hakka- ja hoklo-kiinalaisten välit eivät myöskään ole olleet hyvät, ja nämä pitivät toisiaan jopa vihollisina. Taiwanin ollessa Japanin siirtomaa vuosina 1895–1945 hoklot olivat ylivoimaisesti saaren suurin etninen ryhmä: esim. vuoden 1936 väestönlaskennan mukaan Taiwanissa asui 5 451 863 ihmistä, joista hokloja oli 4 140 544. Japanilaisten siirtomaaisäntien alaisuudessa hakka- ja hoklo-kiinalaisten välit lämpenivät; tosin vain siksi, että molemmat kokivat olevansa japanilaisten sortamia. Aikojen saatossa nämä kaksi ryhmää alkoivat solmimaan avioliittoja keskenään.
Malakansalmen ympäristöön ensimmäiset hoklot saapuivat jo 1400-luvulla osana pyörittämiensä kauppareittien ylläpitämiseksi. Hoklot alkoivat muuttaa erityisesti Singaporeen 1820-luvulla, kun kaupungin merkitys kauppapaikkana alkoi kasvaa. Erityisesti kiinalaiset sekatavarakaupat on jo pitkään yhdistetty hokloihin. 
Nykyään.
Kiinalaisten diasporan keskuudessa hoklot ovat suurin ryhmä Filippiinien kiinalaisten keskuudessa. 
Taiwanissa.
Taiwanissa hoklot ovat maan suurin yksittäinen väestöryhmä: noin 65 % maan asukkaista on taustaltaan hokloja. Hakka-kiinalaisten osuus on sen sijaan noin 15 %. Taiwanin hoklojen kulttuuri on eriytyinyt merkittävästi Manner-Kiinan hokloista. Kuomintangin diktatuurin päätyttyä 1980-luvulla hoklot ovat alkaneet tekemään kulttuuriaan näkyväksi entistä enemmän mm. musiikin parissa.
Hoklojen kieli on ollut pitkään yksinomaan suullinen kieli, jota ei ole standardoitu. Taiwanin tapauksessa monet hoklo-taustaiset vanhemmat eivät enää puhu kieltään lapsille. 
Singaporessa.
Singaporen kiinalaisista merkittävä osa on hokloja: vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaikista maan kiinalaistaustaisista hokloja oli noin 40 %.
Hokkien on myös Singaporen puhutuin kiinan kielen variantti, mutta näiden kielten puhujien määrä on ollut laskussa. Syynä mandariinikiinan määrän kasvuun on se, että Singaporessa aloitettiin 1970-luvulla kampanjia, jolla kannustettiin puhumaan nimenomaan mandariinikiinaa.