tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mustafa Badreddine

Mustafa Amine Badreddine (; 6. huhtikuuta 1961 Ghobeiry – 13. toukokuuta 2016 Syyria) oli libanonilainen Hizbollah-komentaja.
Badreddine joutui Kuwaitissa pidätetyksi ja sai kuolemantuomion osallisuudesta vuonna 1983 maassa tehtyihin pommi-iskuihin. Hän pakeni vankilasta Saddam Husseinin miehitettyä Kuwaitin elokuussa 1990. Badreddine kärsi merkittävästä ontumisesta, mikä mahdollisesti johtui taisteluista palestiinalaismyönteisten ja panarabististen militioiden rinnalla Israelin miehittäessä Etelä-Libanonia. Badreddine opiskeli vuosina 2002–2004 politiikan tutkimusta Beirutin amerikkalaisessa yliopistossa. Badreddine oli Imad Mughniyehin lanko ja serkku, josta tuli Mughniyehin seuraaja komentajana tämän tultua surmatuksi Syyriassa vuonna 2008.
Syyttäjät Haagissa syyttivät vuonna 2011 Badreddinea toiminnasta koordinaattorina verkostossa, joka oli suunnitellut ja toteuttanut Rafik Haririn murhan vuonna 2005. Badreddinen uskottiin myös johtaneen Hizbollah’n toimintaa Syyriassa Bashar al-Assadin hallinnon puolella vuodesta 2011. Yhdysvallat asetti pakotteita Badreddinea vastaan tämän toiminnasta Syyriassa. Israelilainen tutkiva journalisti väitti, että Jihad Mughniyehin vuonna 2015 surmanneen iskun tosiasiallinen kohde olisi ollut Badreddine.
Kuolema.
Badreddine kuoli räjähdyksessä Hizbollah’n tukikohdassa lähellä Damaskoksen kansainvälistä lentoasemaa toukokuussa 2016. Al Mayadeen väitti hänen saaneen surmansa Israelin ilmaiskussa. Hizbollah’n al-Manarin uutissivustolla julkaisema tiedonanto ei kuitenkaan maininnut Israelin mahdollista osuutta eikä Israel kommentoinut väitteitä.
Kenraali Gadi Eisenkotin mukaan Israelin tiedustelu päätyi siihen tulokseen, että Badreddine oli joutunut omien joukkojensa surmaamaksi. Saman näkemyksen oli julkistanut jo aiemmin Al Arabiya. Raportin mukaan Qassem Suleimani olisi painostanut Hassan Nasrallah’ta erottamaan Badreddinen. Israelin tiedustelun näkemyksen mukaan Badreddine olisi ajautunut ristiriitaisuuksiin iranilaisten komentajien kanssa Syyriassa.
Kai Sauer

Kai Sauer (s. 1967 Hampuri) on suomalainen diplomaatti.
Sauer syntyi suomalais-saksalaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli alun perin kotoisin Breslausta eli nykyisestä Puolan Wrocławista ja äitinsä Tampereelta. Sauer muutti vanhempiensa kanssa Suomeen 6-vuotiaana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Ylöjärven lukiosta, opiskeli sitten Tampereen yliopistossa ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi. Hän oli opiskelijavaihdossa Berliinissä vuosina 1991–1992.
Sauer toimi vuosina 2010–2014 Suomen suurlähettiläänä Indonesiassa, Itä-Timorissa ja Kaakkois-Aasian maiden yhteistyöjärjestössä. Vuosina 2014–2019 hän oli Suomen pysyvä edustaja YK:ssa. Hän on palvellut myös Kroatiassa, Kosovossa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa. Sauer sai vuonna 2023 nimityksen Suomen suurlähettilääksi Saksaan. Sitä ennen hän työskenteli neljän vuoden ajan alivaltiosihteerinä Suomen ulkoasiainministeriössä.
Tasajakauman universaalisuus

Tasajakauman universaalisuus on todennäköisyysteorian lause, jonka mukaan minkä tahansa satunnaismuuttujan jatkuva todennäköisyysjakauma voidaan muuntaa noudattamaan yksikkötasajakaumaa. Lause pitää paikkansa täsmällisesti satunnaisotokselle, jos annettua aineistoa vastaava jakauma tunnetaan täsmällisesti. Mikäli jakauma on vain sovitettu aineistoon, pitää lause paikkansa likimääräisesti suurilla otosko’oilla. Lauseen esitteli Ronald Fisher vuonna 1932.
Määritelmä.
Olkoon satunnaismuuttujan formula_1 jakauma jatkuva ja sitä vastaava kertymäfunktio formula_2. Tällöin satunnaismuuttujaa 
formula_3
vastaava jakauma noudattaa yksikkötasajakaumaa. 
Kääntäen voidaan sanoa, että mikäli satunnaismuuttuja formula_4, satunnaismuuttujaa formula_5 vastaava jakauma noudattaa samaa jakaumaa kuin formula_1.
Todistus (kääntyvälle kertymäfunktiolle).
Olkoon formula_1 mikä tahansa satunnaismuuttuja, jonka jakauma on jatkuva. Määritellään formula_8. Olkoon formula_9. Jos formula_10 on olemassa, niin:
formula_11
Siis satunnaismuuttujan formula_12 kertymäfunktio on yksikkötasajakauman kertymäfunktio, jolloin formula_4. formula_14
Esimerkki.
Olkoon formula_15 ja formula_4. Satunnaismuuttujaa formula_1 vastaava kertymäfunktio on:
formula_18. 
Tämän käänteisfunktio on:
formula_19. 
Nyt tasajakauman universaalisuudesta seuraa:
formula_20
ja vastaavasti
formula_21.
Katri Lassila

Katri Elisabet Lassila (s. 1979, Vihti) on suomalainen valokuvataiteilija. Hän on Suomen pimiötaiteilijoiden puheenjohtaja ja Valokuvataiteilijoiden liiton hallituksen jäsen. Hän on opiskellut Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa sekä taideteollisessa korkeakoulussa. Koulutukseltaan Lassila on taiteen tohtori.
Lassila on erikoistunut mustavalkoiseen filmikuvaukseen ja pimiövedostukseen. Hän käsittelee teoksissaan usein aikaa ja muistia.
Katri Lassilan äiti on kuvataiteilija Inari Krohn ja isä kirjailija Pertti Lassila.
Randsfjordin kirkko

Randsfjordin kirkko () on Jevnakerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1916.
Valjokin kirkko

Valjokin kirkko () on Kaarasjoen kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1916.
Kalsan kirkko

Kalsan kirkko () on Kalsan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1854.
Helgøyn kirkko

Helgøyn kirkko () on Kalsan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1742.
Sengskrokenin kirkko

Sengskrokenin kirkko () on Kalsan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1962.
Åkran kirkko (Karmøy)

Åkran kirkko () on Karmøyn kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1985.
Åkran vanha kirkko

Åkran vanha kirkko () on Karmøyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1821.
Falnesin kirkko

Falnesin kirkko () on Karmøyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1851.
Lia Kallio

Lia Kallio (s. 2007) on suomalainen rytminen voimistelija. Kallio opiskelee Brändö gymnasium -lukion urheilulinjalla. Kallio on sukua jääkiekkoilija Antti Pihlströmille (eno ja kummisetä). 
Ura.
Kallio aloitti rytmisen voimistelun neljävuotiaana. Hän edusti voimisteluseura Eliseä vuoteen 2017, jolloin hän siirtyi Olarin Voimistelijoihin. Kalliota valmentaa Larisa Gryadunova .
Saavutukset.
2024
2023
2022
2021
2020
2019
2018
2017
Ferkingstadin kirkko

Ferkingstadin kirkko () on Karmøyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1854.
Torvastadin kirkko

Torvastadin kirkko () on Karmøyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880.
Sari Bremer

Sari Bremer (s. 1976 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko. Bremer käyttää kahta tai kolmea laattaa värien vedostamiseen. 
Bremer valmistui Kuvataideakatemiasta vuonna 2001 ja palkittiin Didrichsenin taidepalkinnolla vuonna 2003.
Maalaishiiri ja kaupunkilaishiiri

Maalaishiiri ja kaupunkilaishiiri tai joskus myös Maalaisrotta ja kaupunkilaisrotta on Aisopoksen faabeli. Perryn indeksissä sen numero on 352. Tarinassa maalta kotoisin oleva hiiri matkustaa kaupunkiin vierailulle serkkunsa luokse. Koettuaan kaupunkielämän joko vaaralliseksi tai rauhattomaksi maalaishiiri päättää kuitenkin palata takaisin kotiin. Sadusta on hieman erilaisia versioita ja opetuksia. Erään opetuksen mukaan elämä köyhyydessä, mutta turvassa on parempi kuin elämä rikkaana pelon ja epävarmuuden keskellä. 
Juoni.
Tarina alkaa sillä, kun kaupunkilaishiiri tulee vierailemaan serkkunsa luona maalla. Maalaishiiri tarjoaa hänelle vaatimattoman aterian. Vierailun päätteeksi kaupunkilaishiiri houkuttelee maalaishiiren tulemaan luoksensa kylään kaupunkiin kertomalla hänelle kaikista niistä rikkauksista, jotka siellä odottavat.
Kotona kaupunkilaishiiri vie maalaishiiren huoneeseen, jossa on paljon ruokaa. Jatkosta on monenlaisia versioita. Kun hiiret herkuttelevat ruoilla, huoneeseen tulee joissain versioissa palvelijoita, kissa tai koira, joilta hiirten täytyy piiloutua tai paeta. Joissain versioissa hiiret kuulevat talon koirien haukuntaa, joka on maalaishiiren mielestä liian häiritsevää. Säikähtäneenä maalaishiiri päättää lopulta palata kotiinsa maalle todeten, että yksinkertainen elämä riittää hänelle hyvin.
Beatrix Potterin versio.
Beatrix Potter kirjoitti saman tyylisen tarinan nimeltä Juhani Kaupunkihiiri. Siinä maalaishiiri päätyy vahingossa kaupunkiin ja tapaa siellä muita hiiriä. Maalaishiiri ei pidä kaupungin vilskeestä ja vaaroista, ja kutsuu lopulta uuden ystävänsä Juhani Kaupunkihiiren kylään maalaiskotiinsa. Maalla on kuitenkin kaupunkilaishiirtä pelottava ruohonleikkuri ja ikävystyttävä hiljaisuus. Kaupunkilaishiiri ja maalaishiiri jäävät kumpikin asumaan tahoilleen. Tarina päättyy opetukseen siitä, että jokaisella on oma makunsa.
Jokke &amp; Valentinerne

Jokke &amp; Valentinerne oli norjalainen vuosina 1982–1994 toiminnassa ollut rockyhtye. Sen laulaja ja keulahahmo oli oslolainen Joachim Nielsen. Toinen koko yhtyeen olemassaoloajan mukana ollut jäsen oli rumpali May-Irene Aasen. Basistina toimi Håkon Torgersen vuosina 1982–1990 ja Petter Pogo (oik. Taranger) 1990–1994. Lisäksi yhtyeen alkuvuosina mukana oli useita muita muusikkoja lyhyitä aikoja. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Nielsen aloitti soolouran ja perusti myöhemmin Jokke med Tourettes -yhtyeen.
Jokke &amp; Valentinerne voitti vuonna 1991 Spellemannprisenin albumillaan "Frelst!". Yhtye luetaan Norjassa "neljän suuren" rockyhtyeen joukkoon muiden ollessa deLillos, DumDum Boys ja Raga Rockers.
Aron Johansson

Aron Johansson (11. tammikuuta 1860 Ryssby – 2. huhtikuuta 1936 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpiin töihinsä lukeutuvat Ruotsin valtiopäivätalo ja vanhainkoti Danvikshem.
Kari Tapio (vuoden 1979 albumi)

Kari Tapio on suomalaislaulaja Kari Tapion viides, omaa nimeään kantava, studioalbumi, joka julkaistiin talvella 1979. Levyn sovituksista vastaavat Veikko Samuli sekä Kalervo ”Kassu” Halonen. Levy sisältää edellisten Tapion levyjen tapaan pääasiassa käännöskappaleita, joita ovat kääntäneet muun muassa Chrisse Johansson, Pertti Reponen ja Juha Vainio.
Albumilta ei noussut yhtäkään suurta hittikappaletta, mutta albumi ylsi 30 myydyimmän albumin joukkoon keväällä 1979.
Scandia julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1979.
Tietoa kappaleista.
Albumin avausraitana toimii alun perin italialaisen Laura Lucan esittämä herkkä italialainen balladi ”Domani, domani”, jonka Juha Vainio käänsi salanimellä Mirja Lähde suomeksi nimellä ”Syys tulla voi varhain”. Hidas country-kappale ”Rhinestone Cowboy” sai Jorma Toiviaisen suomentamana nimen ”Muukalainen oon”. Alkuperäisversion esitti countrylaulaja Glen Campbell ja Tapion laulutyyli istuu hyvin hitaaseen tempoon. Kappaleen ”Se oli kuuma yö” esitti alun perin hollantilainen Jack Jersey, minkä hittikappaleen Vainio suomensi. Levyn ainoa suomalaissävelmä on Kassu Halosen säveltämä, sovittama ja Chrisse Johanssonin sanoittama ”On kiva tulla kotiin”. Kappalessa keskeisessä roolissa ovat Janne Louhivuoren sähkökitara, Vesa Aaltosen rummut, suuri taustakuoro sekä kymmenhenkinen jousiryhmä. ”Näin on” kuultiin alun perin Joe Dolanin esittämänä nimellä ”Midnight Lover”. Halosen sovitus on melodisempi kuin Dolanin energinen tulkinta. A-puolen päättää iso-britannialaisen The Doodleys -yhtyeen levyttämä ”A Rose Has to Die” (suom. ”Elää sain kesän vain”). Kappaleen suomensi Juha Vainio.
B-puolen avausraitana toimii Vainion suomentama ”Lossaan, lastaan”, joka on käännös saksalaisen Raddaton esittämästä railakkaasta rallista ”Meine Annelore liebt Amore”. ”Kukka hiuksissaan” on käännös Scott McKenzien tunnetuksi tekemästä kappaleesta ”San Francisco”, mihin Veikko Samuli teki hyvin kitaravoittoisen sovituksen. ”Pelkkää elämää” puolestaan tunnetaan paremmin brittiläis-amerikkalaisen poprock-yhtye Fleetwood Macin esittämänä nimellä ”Don’t You”. Samulin sovitus mukailee alkuperäiskappaletta, koska taustalla soittaa pieni kokoonpano. Mahtipontinen ”Jos” (alkup. ”Tu”) on suomalainen sovitus Umberto Tozzin tunnetusta alkuperäisversiosta. ”Amarillo”-kappaleen levytti englanniksi Tony Christie ja Suomessa Esko Linnavallin sovittamana kappaleen esitti Johnny Liebkind. Tapion versio käyttää pohjiltaan samaa taustaraitaa kuin Johnnyn versio. Albumin päätösraitana toimii ”Jos yksin nyt jäät”, joka on romanttinen balladi elokuvasta "Goodbye Girl" vuodelta 1977.
Kappaleet.
B-puoli.
Lähteet:
Tekijät.
Muusikot.
Lähde:
Puhallinsoittajat.
Lähde:
Jousiryhmä.
Kappaleen ”Muukalainen oon kai” (2 / A2) jousiryhmä tunnistamaton.
Lähde:
Tuotanto.
Lähde:
Västra Karup

Västra Karup on taajama Båstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 594 asukasta vuonna 2021.
FKKI-45 SM-turnaus

FKKI-45 SM-turnaus on suomalainen futsalin ikämiesturnaus, joka on pelattu vuodesta 2005 lähtien. FKKI on lyhenne sanoista "Futsalin Kunnossa Kaiken Ikää" ja 45 tarkoittaa vähintään 45 vuoden ikäisiä pelaajia. Futsalin Kunnossa Kaiken Ikää on osa Kunnossa kaiken ikää -toimintaohjelmaa. FKKI-45-sarjan peliaika on 2 x 12 min tehokasta peliaikaa.
Ikämiesten sarjoja on myös muille ikäluokille: FKKI-35, FKKI-40, FKKI-50, FKKI-55, FKKI-60, FKKI-65. Turnausta on yritetty järjestää myös naisille FKKI-30 ja FKKI-40 ikäluokille, mutta toistaiseksi vähäisen kiinnostuksen takia turnauksia on ollut vaikea järjestää.
F1 Digital+

F1 Digital+ oli Formula 1 -palvelun maksullinen lisäkanava, joka näytti kaikki lähetykset suorina ilman mainoskatkoja. Ensimmäinen kilpailu kun kanava näytti lähetykset suorana oli Saksan Grand Prix 1996 ja viimeinen oli Japanin Grand Prix 2002.
Sky Sports F1

Sky Sports F1 on brittiläinen Formula 1 -sarjaan keskittynyt kanava, joka käynnistettiin ennen kauden 2012 alkua. Se perustettiin kesän 2011 F1-sarjan tv-oikeuksien uudelleenjakamisen seurauksena, jolloin BBC myi osan oikeuksistaan eteenpäin Sky Sportsille.
ITV F1

ITV F1 oli brittiläinen Formula 1 -sarjaan keskittynyt kanava. Ensimmäinen kilpailu jonka kanava näytti lähetykset suorana oli Australian Grand Prix 1997 ja viimeinen oli Brasilian Grand Prix 2008.
Ioánnis Koléttis

 Ioánnis Koléttis (, 1773–1847) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi Kreikan kuningaskunnan kolmantena pääministerinä vuosina 1834–1835. Koléttisilla oli merkittävä rooli maan varhaisvaiheissa ja Kreikan ulkopolitiikkaa 1920-luvun alkuun saakkaa määrittäneen, irrendentistisen megáli idéan edistämisessä.
Mark Gordon

Mark Gordon (s. 14. maaliskuuta 1957) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka on toiminut Wyomingin 33. kuvernöörinä tammikuusta 2019 alkaen. Vuonna 2022 Gordon valittiin jatkokaudelle kuvernööriksi tämän voitettuaan Demokraattien vastaehdokkaan Theresa Livingstonen ja saamalla 78.8% äänistä..
Denis Manturov

Denis Valentinovitš Manturov (; s. 23. helmikuuta 1969 Murmansk) on venäläinen poliitikko.
Manturov valmistui vuonna 1994 Moskovan valtionyliopistosta oppiarvolla sosiologiassa. Vuonna 1997 hän väitteli samassa yliopistossa filosofian tohtoriksi taloustieteessä. Vuosina 2000–2002 hän oli Moskovan ilmailuinstituutissa tohtoriohjelmassa. Manturov sai myös oikeustieteellisen oppiarvon Presidentillisesta julkihallinnon akatemiasta vuonna 2006. Hän johti Oboronpromia vuosina 2003–2007. Hän sai 11. syyskuuta 2007 nimityksen teollisuuden ja energian varaministeriksi, 19. toukokuuta 2008 teollisuuden ja kaupan varaministeriksi. Manturovista tehtiin 2. helmikuuta 2012 Venäjän siirtymäkauden teollisuus- ja kauppaministeri. 21. toukokuuta 2012 hänestä tehtiin vakinainen teollisuus- ja kauppaministeri.
Manturov nimitettiin 15. toukokuuta 2022 Venäjän varapääministeriksi. Hän jatkoi samalla toimimista teollisuus- ja kauppaministerinä. 14. toukokuuta 2024 hänestä tuli Venäjän ensimmäinen varapääministeri.
Tarento

Tarento () on japaninkielinen nimitys henkilöille, jotka esiintyvät säännöllisesti massamediassa. He esiintyvät esimerkiksi varietee-ohjelmien panelisteina, mutta eroavat muista julkisuuden henkilöistä tai näyttelijöistä. Näyttelijä esiintyisi vieraana televisio-ohjelmassa markkinoidakseen uusinta esitystään, mutta tarentolla ei ole tiettyä markkinointikohdetta. Tarentoilla on usein tietylle katsojaryhmälle suunnattu persoonallisuus ja voivat olla hyvin suosittuja ja esiintyvät tuotteiden mainoskasvoina. Tarentoilla voi olla hyvin lyhyt ura ja jopa 90 prosenttia tuloista voi mennä välitystoimistolle. Toimistot voivat tarjoa asuntoa ja taskurahaa ennen suosion nousua.
Adam Rainer

Adam Rainer (1899 Graz, Itävalta – 4. maaliskuuta 1950) oli itävaltalainen henkilö, hän on ainut dokumentoitu tapaus historiassa, jossa sama henkilö on ollut sekä lyhytkasvuinen että jättikasvuinen elämänsä aikana. Hänen uskotaan kärsineen aivokasvaimen aiheuttamasta akromegaliasta. 
18-vuotiaana Rainer oli vain noin 123 cm mittainen ja hänet vapautettiin armeijasta hänen lyhytkasvuisuuden vuoksi, hän alkoi kuitenkin kasvaa nopeasti 21-ikävuoden jälkeen, kasvaen vuosikymmenessä keskimäärin noin 9 cm vuodessa. Hän kasvoi läpi aikuisikän ja oli kuollessaan hän oli yli 230 cm mittainen.
Patrick Yazbek

Patrick Yazbek (s. 5. huhtikuuta 2002 Liverpool, Australia) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Nashvilleä ja Australian maajoukkuetta.
Yazbek on synnyinmaansa Sydneyn kasvatti ja hän teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa vuonna 2021. Helmikuussa 2023 hän siirtyi Norjaan Vikingiin. Hän siirtyi Nashvilleen kesällä 2024.
Yazbek esiintyi Australian A-maajoukkueessa ensimmäistä kertaa maaliskuussa 2024. Sitä ennen hän oli pelannut myös Australian alle 23-vuotiaiden joukkueessa.
Seurajoukkueura.
Sydney FC.
Yazbek siirtyi Sydneyn edustusjoukkueeseen kesällä 2021 ja teki debyyttinsä joukkueessa saman vuoden joulukuussa Australian miesten korkeimman sarjatason, A-Leaguen ottelussa Central Coast Marinersia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi myös 13 muussa sarjaottelussa, joissa hän teki yhden maalin Perth Glorya vastaan maaliskuussa 2022. Hän myös pelasi saman kauden aikana kuusi ottelua AFC Cupissa. Hän oli kentällä myös kolmessa ottelussa vuoden 2022 FFA Cupissa, Australian cup-turnauksessa.
Kaudella 2022–2023 Yazbek pelasi A-Leaguessa 14 ottelua.
Viking FK.
Helmikuussa 2023 Yazbek siirtyi Norjan Eliteserieniin Vikingiin. Hän pääsi ensimmäistä kertaa kentälle uudessa seurassaan Norjan cupin ottelussa Rosenborgia vastaan saman vuoden maaliskuussa. Huhtikuussa 2023 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Eliteserienissä, kun vastassa oli taas Rosenborg. Ensimmäisen maalinsa Vikingissä hän teki jo seuraavassa sarjaottelussa Lillestrømia vastaan. Kaudella 2023 hän pelasi 26 sarjaottelussa ja kahdessa Norjan cupin ottelussa. 
Yazbek ehti pelata kaudella 2024 Eliteserienissä 13 ottelua ja Norjan cupissa kaksi ottelua ennen siirtoaan Yhdysvaltoihin.
Nashville SC.
Yazbek siirtyi kesällä 2024 Nashvilleen kolmen miljoonan euron siirtokorvauksella. Debyyttinsä joukkueessa hän teki Major League Soccerin ottelussa Austinia vastaan elokuussa 2024, jolloin Nashville hävisi texasilaisseuralle 0–2. Hänet vaihdettiin pois ottelusta peliminuutilla 37 homofobisen kielenkäytön takia, ja hän sai siitä myös kahden ottelun mittaisen pelikiellon. Hän kuitenkin pelasi taas ottelussa Chicago Firea vastaan syyskuussa 2024.
Maajoukkueura.
Yazbek on edustanut Australiaa alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa ja A-maajoukkueessa. Alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa hän oli mukana ikäluokan Aasian-mestaruuskilpailuissa 2022. Hän pelasi turnauksessa kaikki kuusi Australian ottelua, ja Australia hävisi kilpailuissa Japanille pronssiottelussa.
Yazbek esiintyi ensimmäistä kertaa Australian A-maajoukkueessa Libanonia vastaan.
Yksityiselämä.
Yazbekilla on libanonilaisia sukujuuria.
Korisliiga-kausi 2024–2025

Korisliiga-kausi 2024–2025 on 86. kausi, jolloin pelataan miesten koripallon Suomen-mestaruudesta. Kausi alkoi 4. lokakuuta 2024.
Tapiolan Honka nousi sarjaan täksi kaudeksi voitettuaan I-A-Divisioonan mestaruuden edellisellä kaudella. Joukkue korvasi Lahti Basketballin, joka putosi viime kaudella.
Kauden rakenne.
Kausi alkaa kaksinkertaisella runkosarjalla (22 peliä), jonka sarja jakautuu säilyttäen kuitenkin kaikki pisteet. Kuusi parasta jatkavat ylemmässä loppusarjassa, jossa pelataan sijoutuksista, myös kaksinkertaisena (10 peliä). Kuusi huonointa jatkavat alemmassa loppusarjassa, jossa pelataan lopuista pudotuspelipaikoista sekä I-A-Divisioonaan putoamisesta, myös kaksinkertaisena (10 peliä). Viimeiseksi sijouttunut putoaa ensi kaudelle.
Pudotuspeleihin pääsevät kaikki ylemmästä loppusarjasta sekä kaksi parasta alemmasta loppusarjasta. Puolivälierät pelataan paras-5-järjestelmällä. Välierät ja Finaalit pelataan paras-7-järjestelmällä. Pronssiottelu on yksittäinen. Finaaleiden voittaja saa Pantteri-patsaan ja on siten Suomen mestari.
Vaakon Nakki

Vaakon Nakki on Tampereella Pispalassa Pispalan valtatie 37:ssa toimiva grillikioski, joka on perustettu vuonna 1962. Vaakon Nakki on Tampereella toimivista grillikioskeista tiettävästi vanhin. Vaakon Nakin logossa on kuvattuna Pispalan Haulitorni. Ruokalistalla olevia annoksia ovat muun muassa "Kuuma koira", "Kivimies", "Luolamies", "Poppamies", "Pispalan pamaus", "Pömpeli", "Vaakon pannu", "Kankkunen" ja "Sitä sun tätä". Tamperelaista perinneruokaa mustamakkaraa ei ole valikoimassa.
Vaakon Nakin perustivat 28. huhtikuuta 1962 Wigrenin makkaratehtaalla työskennelleet ja Epilässä asuneet Pauli Lamminen ja Kyösti "Kössi" Ahtonen. Nimensä kioski sai lähellä sijainneen Vaakkolammin mukaan. Epilässä Pispalan valtatien varressa sijainnut grillikioski toimi aluksi pienessä aaltopeltikopissa ja valikoimassa oli makkaraa ja lihapiirakoita. Vuonna 1972 Vaakon Nakin kioski siirtyi tilavampaan, pystylaudoitettuun kioskirakennukseen. 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa grillikioskinpitoon tuli muutaman vuoden tauko kun Lamminen ja Ahtonen siirtyivät elintarvikekauppiaiksi Tampereen keskustaan.
Vuonna 1982 grillikioskin pitoon taas palannut Pauli Lamminen siirsi Vaakon Nakin kioskin Pispalan valtatie 37:ään asuinrakennuksen kivijalassa sijainneisiin entisen elintarvikekaupan tiloihin. Vaakon Nakki oli siten Sisä-Suomen ensimmäinen rakennuksen sisätiloissa toiminut grillikioski. Pauli Lammisen kuoltua 1988 Vaakon Nakki oli jonkin aikaa suljettuna kunnes nokialainen Arja Syrjänen osti sen Lammisen perikunnalta. Vuonna 1994 grillikioskin osti vakuutusyhtiön kiinteistösihteerinä toiminut Saija Rantaharju (silloinen Salmi), jolla ei ollut aikaisempaa kokemusta alalta. Vaakon Nakin nykyiseltä listalta löytyvät lihapiirakka-annokset on alunperin kehitetty Saija Rantaharjun aikana ja samoin Vaakon Nakin oma sinappi on kehitetty Rantaharjun reseptistä yhdessä mausteita ja maustekastikkeita valmistavan pirkkalalaisen Los Toros -yrityksen kanssa. Vaakon Nakin nykyinen logo on myös Saija Rantaharjun yhdessä mainostoimiston kanssa suunnittelema. Saija Rantaharju piti Vaakon Nakin grillikoiskia vuoteen 2008 saakka. Keväällä 2008 hän myi grillin nykyisille (2024) omistajille Mikko Aartiolle ja Christa Tiaiselle. Kioskin ruokalistaan tuli myös kasvisruokavaihtoehtoja kuten vegaanilautanen. Vaakon Nakki alkoi viettää vuodesta 2010 alkaen perinteisen nokialaisen herkkuruoan Kuuman koiran, vuosipäivää 15. maaliskuuta.
Vaakon Nakin rakennus vaurioitui yläkerran asunnosta alkaneessa tulipalossa 13. joulukuuta 2010. Kioski oli sen jälkeen neljä kuukautta suljettuna remontin vuoksi. Grillikioski alkoi näihin aikoihin saada mainetta eri ravintolakilpailuissa ja julkisuudessa. City-lehti valitsi Vaakon Nakin parhaaksi nakkikioskiksi/yöruokapaikaksi ainakin vuosina 2011, 2012, 2015 ja 2016. Vuonna 2021 kioski sai uuden näköalaterassin ja samana vuonna Aamulehden lukijat äänestivät Vaakon Nakin Pirkanmaan parhaaksi grilliksi. Vuonna 2022 Vaakon Nakin täyttäessä 60 vuotta paikallislehti Tamperelaisen lukijat äänestivät sen parhaaksi tamperelaiseksi grilliksi.
Rumon laiturivaihde

Rumon laiturivaihde (lyhenne Rum., ratakm 827,614) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Rumon kylässä silloisessa Valtimon kunnassa, joka kuuluu nykyään Nurmeksen kaupunkiin.
Rumon laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta, yksikerroksisesta asemarakennuksesta. 
Historia.
Rumon laiturivaihde avattiin helmikuussa 1929 Rumon kylään lähelle kyläkeskuksesta, jonka väkiluku oli korkeimmillaan 1950-luvulla asutustoiminnan myötä. Rumon asema oli parhaimmillaan vilkas puunkuormauspiste, sillä aseman lähistöllä oli laajoja metsäalueita. Vaatimaton, tyyppipiirrustuksien mukainen laiturirakennus oli valmistunut jo vuonna 1926. Rumon laiturivaihteen miehitys päättyi huhtikuussa 1970 ja henkilöliikenne päättyi toukokuussa 1990. Tavaraliikenne päättyi samana vuonna kuin henkilöliikenne, mutta liikennepaikka lakkautettiin vasta kesäkuussa 2007.
Sotalapsuuden museo

Sotalapsuuden museo () on Sarajevon Logavina-kadulla Bosnia ja Hertsegovinassa sijaitseva museo, joka avattiin tammikuussa 2017. Sen teema on Bosnian sodan aikana lapsuuttaan eläneiden kokemus.
Sotalapsuuden museossa olevan tuhansien henkilökohtaisten esineiden kokoelman keräämisen aloitti museon perustaja Jasminko Halilović vuonna 2010. Vuonna 2013 Halilović toimitti sotalapsuuskokemuksista kirjan, jossa hän kysyi Sarajevon piirityksestä selviytyneiltä näiden kokemuksista. Sadoista saamistaan vastauksista Halilović sijoitti museoon viisikymmentä lyhyttä kirjallista todistusta. Hankkeelle varattiin aluksi tilapäinen näyttely Bosnia ja Hertsegovinan historiallisesta museosta (Sarajevo), mutta enimmäkseen kansainvälisten lahjoittajien tuella käyttöön saatiin erillinen museo.
Museon kokoelman kautta esitellään sekä Bosnia ja Hertsegovinaan asumaan jääneiden että ulkomaille paenneiden kokemuksia. Museo toimii myös muistomerkkinä noin 3 500:lle Bosnian sodassa kuolleelle lapselle, joiden tarinat ovat jääneet selviytyjien muistoihin. Sotalapsuuden museolle myönnettiin vuonna 2018 Euroopan neuvoston museopalkinto.
Chava Alberstein

Chava Alberstein (; s. 8. joulukuuta 1946 Szczecin, Puola) on israelilainen laulaja-lauluntekijä.
Alberstein muutti Israeliin vanhempineen vuonna 1951. Hän aloitti julkisen esiintymisen kouluikäisenä säestäen itseään kitaralla. Hän teki ensimmäiset levytyksensä vuonna 1967. Albersteinin ensimmäinen albumi oli hepreankielinen, toinen sisälsi lastenlauluja ja kolmas koostui jiddišinkielisistä lauluista. Ensimmäisen englanninkielisen albuminsa Alberstein julkaisi vuonna 1992. Hän oli vuoden 2020 loppuun mennessä levyttänyt yli kuusikymmentä albumia, mikä teki hänestä eniten albumeita julkaisseen israelilaisen laulajan.
Alberstein on esittänyt lukuisten israelilaisten lauluntekijöiden kappaleita. Uusista lauluntekijöistä on myös tullut tunnettuja hänen tulkintojensa kautta. Lisäksi hän on esittänyt hepreankielisiä lauluja muun muassa Euroopasta ja Etelä-Afrikasta. Albersteinin lauluista osan on tehnyt hänen miehensä, elokuvaohjaaja Nadav Levitan. Alberstein on julkaissut albumien lisäksi kokoamiaan laulukirjoja. Hän on esiintynyt usein kansainvälisesti. Hän on saanut monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Itzik Manger -palkinnon (1998) ja useita kunniatohtorin arvoja. Albersteinilla on kaksi lasta.
Valtteri Piironen

Valtteri Matias Piironen (s. 16. toukokuuta 2005 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Piironen on Helsingin Jääkiekkoklubin kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Helsingin IFK:n U16-joukkueeseen kaudeksi 2020–2021. Piironen voitti kauden 2022–2023 päätteeksi U18 SM-pronssia. Kaudella 2023–2024 hän oli 14 osumallaan seuran U20-joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä.
Toukokuussa 2024 Piironen teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa. Piironen teki liigadebyyttinsä runkosarjan yhdeksännellä kierroksella 4. lokauuta 2024 Oulun Kärppiä vastaan. Hänelle avautui paikka HIFK:n kokoonpanosta, kun Juhani Jasu, Vincent Marleau ja Daniel Mäkiaho olivat loukkaantuneet. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan Santeri Hartikaisen ja Aatu Karjalaisen viereen. Piironen sai ottelussa jääaikaa 6.19 minuuttia. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana viisi ottelua ilman tehopisteitä. Piironen pelasi alkukaudella seitsemän ottelua U20-joukkueessa, kunnes hänen kautensa päättyi jo marraskuussa.
Maajoukkueura.
Piironen on pelannut kuusi nuorten ja neljä poikien maaottelua.
Muuta.
Piironen valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulusta keväällä 2025.
Karayuki

Karayuki () oli japanilainen prostituoitu, joka oli myyty ulkomaille työtä tekemään. Alun perin nimitystä käytettiin Japanissa yleisesti ottaen ihmisistä, usein pohjoiskyushulaisista, jotka lähtivät töihin ulkomaille. Myöhemmin se alkoi merkitä ulkomaille töihin lähetettyä prostituoitua. Tavallisesti karayukit työskentelivät Kaakkois-Aasian maissa.
Tiedetään, että Nagasakista lähetettiin lapsia jonkinlaisena kauppatavarana jo 1600-luvulta lähtien. 1800-luvulla Japani avautui muulle maailmalle, ja 1800-luvun puolivälistä lähtien ulkomaille myytiin ainakin nuoria naisia sekä ei-toivottuja lapsia, jotka olivat vain puoliksi japanilaisia. Japanilaisessa yhteiskunnassa puoliksi japanilaisilla lapsilla ei tuohon aikaan ollut tunnustettua asemaa ja heitä halveksuttiin. Maan hallitus yritti kieltää lasten myynnin ulkomaille, mutta kielloista ei ollut apua. Vuonna 1870 ulkomaille myytiin 34 lasta. Ainakin osa tytöistä ja naisista joutui ihmiskauppiaiden kaappaamiksi sen jälkeen, kun heille oli luvattu Japanin sisältä työpaikka. Todellisuudessa heidät vietiinkin ulkomaille ja satamassa huutokaupattiin työhön bordelliin. 
Karayukit ansaitsivat työstä rahaa, joista osan he saattoivat lähettää perheelleen Japaniin. He elivät ilmeisesti jonkinlaisessa velkaorjuudessa. Kotimaahan he eivät voineet enää koskaan palata, koska he menettivät työn myötä maineensa. 
Vuonna 1882 Shanghaissa työskenteli 800 ja vuonna 1909 jo 3500 karayukia. Mantšuriassa työskenteli vuosien saatossa yhteensä 30 000 karayukia. 1900-luvun alkupuolella karayukeja oli Siperiassa, Koreassa, Kiinassa, Mantšuriassa, Hongkongissa, Singaporessa, Borneossa, Kambodžassa, Vietnamissa, Thaimaassa, Malaijissa, Filippiineillä, Havaijilla ja Kaliforniassa.
Sisällissodan naiskaartit

Sisällissodan naiskaartit – Suomalaisnaiset aseissa 1918 on Tuomas Hopun keväällä 2017 julkaisema tietokirja. Sen kustantaja on Gummerus.
"Sisällissodan naiskaartit" käsittelee punaisten naisten asekaartien toimintaa Suomen sisällissodassa. Teoksessa koottiin ensimmäisen kerran yhteen tiedot sisällissodan naistaistelijoista, joista muodostetaan kokonaiskuva erittelemällä yksityiskohtaisesti laaja aineisto. "Helsingin Sanomissa" kirjaa luonnehdittiin “ikään kuin sisarteokseksi” Tiina Lintusen kirjalle "Punaisten naisten tiet".
Tiina Lintunen

Tiina Lintunen on suomalainen historiantutkija ja tietokirjailija. Hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi vuonna 2015 punaisten naisten kohtaloita Suomen sisällissodan jälkeen koskevalla väitöskirjalla. Lintusella on myös filosofian maisterin oppiarvo. Hän aloitti poliittisen historian opettamisen vuonna 2007 ja on Turun yliopiston dosentti.
Vuonna 2017 Otava kustansi Lintusen kirjan "Punaisten naisten tiet". "Helsingin Sanomat" vertasi sitä Tuomas Hopun samana vuonna julkaistuun teokseen "Sisällissodan naiskaartit", joka kuitenkin käsittelee punaisten naisten asekaarteja. Lintusen kirja tarkastelee punakaartia palvelleiden naispuolisten siviilien asemaa Porin seudulla sisällissodassa ja sen jälkeen.
Metyylioleaatti

Metyylioleaatti (C19H36O2) on tyydyttymättömiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa voiteluaineena, tekstiilikemikaalina ja pinta-aktiivisten aineiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa metyylioleaatti on kellertävää tai oranssia öljymäistä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
Metyylioleaattia valmistetaan metanolin ja oleiinihapon esteröintireaktiolla. Myös trioleiinin ja metanolin vaihtoesteröintiä voidaan käyttää.
Metyylioleaattia käytetään muun muassa voiteluaineena, emulgaattorina, vaahdonestoaineena, tekstiilienkäsittelyyn, kumienpehmentimenä sekä puhdistusaineiden, kiillotteiden ja muiden pinta-aktiivisten aineiden valmistamiseen.
Akselinien perheen surma

Akselinien perheen surma on selvittämätön rikos, jonka seurauksena 40- ja 36-vuotiaat Walde ja Ida Akselin kuolivat viiden lapsensa kanssa väkivaltaisesti Orimattilan Tuorakassa huhtikuussa 1918. Ida Akselinilla (o.s. Lahtinen) oli kaksi lasta jo ennen avioitumista Walde Akselinin kanssa. Surmien aikaan 10-vuotias Dagmar selviytyi, mutta 15-vuotias Kalle ilmeisesti ammuttiin Hennalan vankileirillä toukokuussa 1918. Surmat tuotiin yleiseen tietoon vasta sadan vuoden kuluttua Suomen sisällissodasta.
Tauno Tukkinen ja Harri Saarinen ovat tutkineet Akselinien perheen surmaa 2000-luvulla perehtyessään Suomen sisällissodan uhrien kohtaloihin. Työväen Arkiston vuonna 1919 kerättyjen tietojen mukaan sekatyöläinen Walde ja hänen vaimonsa Ida Akselin olivat kuolleet murhattuina 20. huhtikuuta 1918. Työväen Arkiston mukaan heillä oli eloon jäänyt alaikäinen lapsi. Orimattilan seurakunnan vanhoista rippikirjoista löydettiin tieto siitä, että samana päivänä vanhempiensa kanssa olivat kuolleet pariskunnan lapset Oiva (1), Wilho (4), Wäinö (6), Sofia (8) ja Aino (11). Rippikirjojen mukaan eloonjäänyt 10-vuotias Dagmar muutti vuonna 1918 tätinsä luo. Perukirjan mukaan perhe oli murhattu 13. huhtikuuta 1918 eli viikko aiemmin kuin Työväen Arkiston tiedon mukaan. Viittausta perheenisän mahdolliseen itsemurhaan ei ollut. Tapauksesta onkin esitetty erilaisia spekulaatioita niin perhesurmasta tappion häämöttäessä kuin valkoisten kostosta tai punaisten välienselvittelystäkin. Surma-ase väitetysti katosi tekopaikalta.
Dagmar-tyttären saamasta perinnöstä vähennettiin kuluina vainajien ruumiiden kuljetus kirkolle, mutta seurakunnan kuolleiden ja haudattujen kirjassa perhettä ei mainittu. Aikansa lehdissä tapausta ei käsitelty, vaikka lehdet tuohon aikaan uutisoivat itsemurhista usein tarkastikin. Perheen poika Kalle Lahtinen joutui punaisten vangitsemaksi Asikkalassa epäiltynä vakoilusta. Kuulustelupäiväkirja päivättiin 4. huhtikuuta 1918. Lahtinen oli joutunut aiemmin kahdesti valkoisten pidättämäksi ja oli uhattuna antanut näille tietoa punaisten asemista ja aseistuksesta. Tauno Tukkinen epäilikin, että punaiset olisivat saattaneet kostaa pojan teot tappamalla tämän perheen. Tukkinen kertoi saamiaan tietoja tapauksesta sisällissota-aiheisessa tilaisuudessa Orimattilassa huhtikuussa 2017. Tuolloin tapauksesta kertoi julkisuuteen "Orimattilan Sanomat". Ensimmäisenä valtakunnallisena tiedotusvälineenä "Seura" julkisti tietoja tapahtumista elokuussa 2018. Väkivaltaisesti kuolleen perheen Dagmar-tytär oli muuttanut nuorena Ahvenanmaalle ja saanut kaksi lasta, joille hän oli lapsenlapsensa mukaan kertonut perheensä tulleen ammutuksi.
Akselinien perheen hautapaikasta on säilynyt perimätietoa, joka käsikirjoittaja Outi Keskevaarin mukaan saattaa kuitenkin perustua vuosikymmenten saatossa muovautuneeseen tarinankerrontaan. Keskevaarin isoisän äiti, 92-vuotiaana vuonna 1977 kuollut Aleksandra Keskevaari oli aikoinaan tuntenut Akselinien perheen hyvin.
Heijastus (elokuva)

Heijastus ("The Swimmer") on Frank Perryn ohjaama ja hänen vaimonsa Eleanor Perryn käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1968. 
Juoni.
John Cheeverin novelliin perustuvassa tarinassa keski-ikäinen atleettinen mies Ned Merrill (Burt Lancaster) saa aurinkoisena sunnuntaipäivänä päähänsä ”uida takaisin kotiin” eli kulkea vauraan pientalonaapuruston kaikkien uima-altaiden kautta entiseen omaan taloonsa, josta hän on muuttanut avioeron takia pois. Matkallaan pihasta toiseen hän tapaa monia vanhoja tuttavapariskuntia ja heidän aikuistuneita lapsiaan, jotka suhtautuvat entiseen naapuriinsa monella eri tavalla. Hän tapaa myös entisen, katkeroituneen vaimonsa. Matkaan sisältyy myös täpötäysi yleinen maauimala, jossa mies saa huonoa kohtelua henkilökunnalta ja tapaa entisiä naapureita, jotka muistuttavat häntä vanhoista veloistaan. Tarinan aikana miehen oma todellisuudentaju osoittautuu ailahtelevaksi.
Tuotanto.
Elokuva perustuu Cheeverin lyhyeen novelliin, joka julkaistiin alun perin "The New Yorker" -lehdessä. Käsikirjoitukseen kuitenkin lisättiin henkilöitä ja tapahtumia, jota novellissa ei ole.
Elokuva on kuvattu Connecticutin osavaltiossa New Yorkin pohjoisilla ja vaurailla esikaupunkialueilla. Kuvausten loppuvaiheissa Frank Perry kuitenkin sai lähteä ohjaajan paikalta ja tilalle tuli nuori Sydney Pollack, joka kuvasi monia tuottajien vaatimia uusintaottoja ja siirtymäkohtauksia myös Kaliforniassa.
"Heijastus" oli ensimmäinen elokuva, jossa Marvin Hamlisch toimi säveltäjänä. Musiikin yltiödramaattinen tyyli tuo oman lisänsä elokuvan erikoiseen tunnelmaan.
Vastaanotto.
Elokuvan tunnelmaa on kuvattu liian auringonoton aiheuttaman pienen huimauksen kaltaiseksi. Sen häiriintynyttä kerrontatapaa on verrattu muun muassa vähän myöhemmin televisiossa esitettyyn "Yöjuttuun". "Chicago Sun-Timesin" Roger Ebert kirjoitti elokuvan alkavan täysin realistisen oloisesti, mutta matkan varrella katsoja ymmärtää sen olevan jonkinlainen allegoria. Näkymät ovat upean aurinkoisia ja vehmaita, mutteivät silti iloisia. Ebertin mukaan elokuvan tarinan kaari ulottuu aamusta iltaan, auringonpaisteesta sateeseen, nuoruudesta vanhuuteen ja fantasiasta totuuteen. Hän näki siinä myös ikiaikaisen sankarin matkan rakennetta.
"Heijastus" tuli tuoreeltaan Suomen elokuvateattereihin, muttei herättänyt yleisössä tai kriitikoissa kovin suurta ihastusta, vaikka läpi elokuvan pelkissä uimahousuissa esiintyvä Lancaster onkin komea ilmestys. Tarinan kirjoitettiin antavan kyllä ajattelemisen aihetta, mutta kovin sekavassa ja jäsentymättömässä muodossa. "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi koki pettyvänsä, kun päähenkilön vuosien takaisiin vaiheisiin – rahanlainailuihin, naisseikkailuihin ja avioliiton kariutumiseen – vain viittaillaan sekavasti ilman, että kokonaiskuvaa henkilöhahmosta syntyisi.
Las Trece Rosas

Las Trece Rosas (“Kolmetoista ruusua”) on nimitys, jota käytetään Madridissa 5. elokuuta 1939 ampumalla teloitetuista kolmestatoista 18–29-vuotiaasta naisesta. Surmat toteutti Francisco Francon hallinto pian Espanjan sisällissodan päättymisen jälkeen.
Historioitsija Paul Prestonin mukaan teloitusten perusteena oli keksitty salaliitto Francisco Francon murhaamiseksi. Naisia syyllistettiin myös komentaja Isaac Gabaldónin, tämän 16-vuotiaan tyttären ja tämän autonkuljettajan murhaamisesta räjähteellä 27. heinäkuuta 1939. Naiset olivat vangittuina jo murhan tekohetkellä. Useimmat heistä oli vangittu alun perin liittymisestä Juventudes Socialistas Unificadas -järjestöön, mutta osalla naisista oli vain yhteyksiä muihin henkilöihin, joilla oli oppositiokytkös. Naiset saivat kuolemantuomion 3. elokuuta 1939.
Las Trece Rosasin kanssa samana päivänä teloitettiin 43 Claveles -niminen miesten ryhmä. Tapahtumia on käsitelty kirjallisuudessa, teatterissa, elokuvassa ja musiikissa. Tarina tuli tunnetuksi Jesús Ferreron romaanista vuonna 2003. Aiheesta kirjoitti myös Carlos López Fonseca kirjan "Trece rosas rojas", jonka pohjalta Emilio Martínez Lázaro ohjasi elokuvan "Las 13 rosas". Las Trece Rosasin kunniaksi on perustettu Espanjaan muistomerkkejä, joista ainakin yksi on ollut toistuvasti äärioikeistolaisen ilkivallan kohteena. Pääministeri Pedro Sánchez kirjoitti vuonna 2020 Las Trece Rosasin nykyään symboloivan taistelua oikeuden ja vapauden puolesta.
Uhrit.
Myös Juventudes Socialistas Unificadasiin kuulunut 18-vuotias Antonia Torre Yela oli määrä teloittaa samalla, mutta nimen virheellisen kirjoittamisen johdosta hänet teloitettiin vasta 19. helmikuuta 1940.
Salo Township

Salo Township on kunta ("township") Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 85 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Aitkinin piirikunnan itäosassa. Suomalaiset asuttajat nimesivät Salo Townshipin Salon kaupungin mukaan.
Väestö.
Vuonna 2020 Salo Townshipin 85 asukkaasta valkoisia oli 77. Asukkaista 2 kuului johonkin muuhun rotuun ja 6 kuului kahteen tai useampaan rotuun. 1 asukas oli hispaano tai latino mistä tahansa rodusta.
Isänmaan voitokkaan vapaussodan museo

Isänmaan voitokkaan vapaussodan museo () on Pjongjangissa Pohjois-Koreassa sijaitseva Korean sotaan keskittyvä museo. Se perustettiin elokuussa 1953 Pjongjangin keskiseen kaupunginosaan (Chung-guyok). Huhtikuussa 1963 museo jatkoi toimintaansa sille erikseen suunnatuissa tiloissa Sosong-guyokin kaupunginosassa.
Isänmaan voitokkaan vapaussodan museo avattiin kunnostettuna uudelleen kesäkuussa 2013. Näyttelyn keskipisteeksi oli otettu yhdysvaltalainen tiedustelualus USS Pueblo, jonka Pohjois-Korean laivasto kaappasi 23. tammikuuta 1968. Isänmaan voitokkaan vapaussodan museossa oli 800 000 kävijää vuonna 2013.
Aléxandros Mavrokordátos

Aléxandros Mavrokordátos (; 11. helmikuuta 1791, Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 18. elokuuta 1865, Aígina, Kreikka) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä vuosina 1833–1834. Ennen pääministerin tehtäväänsä Mavrokordátos toimi hetkellisesti vuonna 1822 Kreikan ensimmäisen tasavallan presidenttinä ja valtiovarainministerinä vuonna 1832 ennen kuin hänet nimitettiin kuningas Oton alaisuudessa monarkiaksi järjestäytyneen Kreikan pääministerin virkaan.
Felix Jonasson

Oskar Felix Jonasson (5. helmikuuta 1888 – 3. lokakuuta 1934) oli suomalainen Helsingin yliopiston valokuvaaja ja valokuvateosten toimittaja.
Felix Jonasson oli syntyperäinen helsinkiläinen ja kouluttautui valokuvaajaksi. Jonasson teki laajoja opintomatkoja Yhdysvaltoihin ja moniin Europan maihin ja tuli sitten Helsingin yliopiston valokuvauslaitoksen esimieheksi. Jonasson teki vuonna 1928 yhdessä professori Arthur Hjeltin ja tohtori Aapeli Saarisalon kanssa Palestiinaan ja Siinaille Pyhän Katariinan luostariin tutkimusmatkan, jonka tarkoituksena oli valokuvauksen avulla säilyttää tuhon uhkaama Codex Sinaiticus, joka oli eräs raamatun kaikkein vanhimpia käsikirjoituksia. Matkan seurauksena Felix Jonasson alkoi suunnitella ja toimittaa suuria valokuvateoksia. Näitä teoksia olivat tutkimusmatkan tuloksena syntynyt "Raamatun maisemia", useina painoksina ilmestynyt "Suomi kuvina", "Suomen puolustusvoimat", "Suomen maatalous ja metsätalous kuvina", suuri viisiosainen "Suomen maatilat" sekä vuonna 1931 suomalais-ugrilaisen kulttuurikongressin yhteydessä julkaistu "Suomi — Eesti — Unkari". Kahden viimeisen elinvuotensa aikana Jonasson työskenteli varsinaisen päätoimensa ohella myöskin Werner Söderström Oy:n mainososastolla. 
Felix Jonasson oli Helsingin suojeluskunnan akatemisen pataljoonan jäsenenä pataljoonan perustamisesta lähtien ja toimi pataljoonassa aluksi joukkueen johtajana. Hän suoritti suojeluskuntaupseeritutkinnon 1922 ja toimi vuodesta 1926 alkaen komppanian päällikkönä kuolemaansa asti. Hän kuului 1934 pataljoonan esikuntaan ja oli jäsenenä Helsingin suojeluskunnan piiriesikunnassa. Hänet palkittiin suojeluskunnan ansioristillä, vapaussodan mitalilla ja Suomen Valkoisen Ruusun 2. luokan mitalilla sekä Viron Valkoisen Ristin kunniamerkillä.
Felix Jonasson kuoli 46-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen lokakuussa 1934. Jonasson on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Norheimin kirkko

Norheimin kirkko () on Karmøyn kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1978.
Veavågenin kirkko

Veavågenin kirkko () on Karmøyn kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 2009.
Maasin kirkko

Maasin kirkko (, ) on Koutokeinon kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1965.
Kinnin kirkko (Kinn)

Kinnin kirkko () on Kinnin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Eikefjordin kirkko

Eikefjordin kirkko () on Kinnin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1813.
Florøn kirkko

Florøn kirkko () on Kinnin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1882.
Nordalin kirkko

Nordalin kirkko () on Kinnin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1898.
Stavangin kirkko

Stavangin kirkko () on Kinnin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1957.
Nord-Vågsøyn kirkko

Nord-Vågsøyn kirkko () on Kinnin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1960.
Sør-Vågsøyn kirkko

Sør-Vågsøyn kirkko () on Kinnin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1907.
Simon Forsmark

Simon Forsmark (s. 17. lokakuuta 2003 Kumla, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Forsmark edustaa SHL-joukkue Timrå IK:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
Hänen kasvattajaseuransa on IFK Kumla. Hän on edustanut SHL:ssä myös Örebro HK:n joukkuetta. NHL-joukkue Carolina Hurricanes varasi Forsmarkin neljännellä kierroksella 101. varausvuorolla . Forsmark on pelannut 116 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja 18 syöttöä eli 25 tehopistettä. Forsmark on pelannut 11 SHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt yhden maalin. Uran tilastot päivitetty 5. lokakuuta 2024.
Johan Hederstedt

Johan Hederstedt (s. 26. elokuuta 1943 Nässjö) on ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 2000–2003. Aiemmin Hederstedt oli toiminut YK:n operaatioissa Kyproksella ja Libanonissa.
Håkan Syrén

Håkan Syrén (s. 31. tammikuuta 1952 Växjö) on ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 2004–2009. Uppsalassa varttunut Syrén oli virassaan ensimmäinen, jonka tausta on merivoimissa.
Fasistinen ajanlasku

Fasistinen ajanlasku (, EF) tarkoittaa Benito Mussolinin ajan Italiassa voimassa ollutta ajanlaskua, joka aloitettiin fasistien marssista Roomaan. Siinä ajanlasku aloitettiin lokakuun 28. päivästä 1922 ja vuodet merkittiin roomalaisin numeroin. Ajanlasku päättyi vuonna XXI eli vuonna 1943, Salòn tasavallassa kuitenkin vasta vuonna 1945.
Fasistinen ajanlasku määrättiin vuodenvaihteessa 1926/1927 pakolliseksi valtiollisissa asiakirjoissa ja viranomaisille osoitetuissa kirjelmissä kristillistä ajanlaskua osoittavan päiväyksen rinnalla. Fasistien puoluesihteeri Achillle Starace kielsi fasisteilta uudenvuoden vieton 1. tammikuuta, koska fasistien uusi vuosi alkoi 28. lokakuuta. Staracen ohjeet herättivät kyllästyneisyyttä ja naurua, mutta olivat Mussolinin hyväksymiä.
Monissa Italian monumenteissa on edelleen fasistisen ajanlaskun mukainen vuosiluku.
Sverker Göranson

Sverker Göranson (s. 3. toukokuuta 1954 Lund) on ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 2009–2015. Göranson oli aiemmin palvellut muun muassa IFOR-joukoissa Bosniassa. Komentajana Göranson arvosteli puolustusvoimiin kohdistuneta leikkauksia ja varoitti, että niillä voi olla vakavia seurauksia.
Oskar Vuollet

Oskar Vuollet (s. 3. joulukuuta 2005 Skellefteå, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä tai vasen laitahyökkääjä. Vuollet edustaa SHL-joukkue Skellefteå AIK:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
Vuolteen kasvattajaseura on Clemensnäs HC. NHL-joukkue Carolina Hurricanes varasi hänet viidennellä kierroksella 133. varausvuorolla . Vuollet on pelannut 22 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt neljä maalia ja yhden syötön eli yhteensä viisi tehopistettä. Vuollet on pelannut neljä SHL:n pudotuspelien ottelua ilman tehopisteitä. Uran tilastot päivitetty 5. lokakuuta 2024.