tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hiwatt

Hiwatt on brittiläinen soitinvahvistimia valmistava yritys. 
Firman perusti syykuussa 1966 brittiläinen ääni-insinööri David Reeves. Hiwatt-vahvistinten kysyntä kasvoi 1960-luvun lopulla, ja niitä käyttivät muun muassa The Who, Pink Floyd, Jethro Tull, The Moody Blues ja Manfred Mann. Osa nimekkäimpien asiakkaiden vahvistimista oli heille erikseen mukautettuja, kuten Pete Townshendin Hiwatt CP103.
Reeves kuoli vuonna 1981, minkä jälkeen vahvistinten valmistusta jatkoi Biacrown Ltd -niminen yritys.
Marko Perković

Marko Perkovic (s. 27. lokakuuta 1966 Čavoglave, Kroatian ST) on kroatialainen laulaja. Hän kuuluu Thompson-rockyhtyeeseen. Hän on laulaja studioalbumeilla "Bojna Čavoglave" ja "Vrijeme Škorpiona."
Mikko Plosila

Mikko Olavi Plosila (5. joulukuuta 1914 Kokkola – 26. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, joka esiintyi dramaattisena tenorina. Hän loi myös uran ekonomina.
Plosila valmistui ennen laulu-uraansa ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja työskenteli Raumalla. Hän aloitti laulun opiskelun 1930-luvun loppupuolella, mutta ei pystynyt pitämään aiottua ensikonserttiaan sodan sytyttyä. Hänen opettajiaan olivat Olavi Nyberg ja Elsa Larcén. Plosila jatkoi ensikonsertin peruuntumisesta huolimatta toimintaansa laulun parissa muun muassa johtamalla perustamiaan Rauman Työväen Mieslaulajia. 1950-luvun alussa hän esiintyi tenorina päärooleissa oopperoiden amatöörinäytännöissä Turussa ja Tampereella muun muassa Antti Hangan roolissa Leevi Madetojan teoksessa "Pohjalaisia".
Plosila oli lähes 40-vuotias aloittaessaan uransa ammattimaisena laulajana. Hänet kiinnitettiin vuosiksi 1954–1957 Suomen kansallisoopperan solistiksi. Hänen debyyttiroolinsa siellä oli Antti Hanka Madetojan "Pohjalaisia"-oopperasta. Plosila esiintyi Kansallisoopperassa myös esimerkiksi Richard Wagnerin "Tannhäuserin" nimiroolissa ja Giuseppe Verdin "Aidan" Radameksen roolissa. Hän täydensi opintojaan vuosina 1957–1958 Malmössä ja Wienissä opettajinaan Josef Witt ja Tino Pattiera. Vuonna 1958 Plosila sai koelaulun jälkeen kiinnityksen Wuppertalin oopperan solistiksi. Hän lauloi siellä vuoteen 1963. Plosila esiintyi vierailijana myös Wienin valtionoopperassa, Berliinissä, Brysselissä ja Pariisissa. Viimeiset oopperaesiintymisensä hän teki vuonna 1966 Suomen kansallisoopperassa Neron roolissa Claudio Monteverdin "L'incoronazione di Poppeassa".
Plosila kuului ensimmäisiin kansainvälisesti kysyttyihin suomalaisiin tenoreihin. Hän työskenteli musiikin ulkopuolella lukuisten liike- ja teollisuusyritysten tilintarkastajana sekä vuosina 1965–1981 Juho Vainion säätiön taloudenhoitajana. Plosila kuoli 79-vuotiaana Helsingissä pitkään sairastettuaan.
Revox

Revox on sveitsiläinen brändinimi, joka valmistaa äänilaitteita. Yrityksen perusti vuonna 1948 Willi Studer. 
Yritys on valmistanut muun muassa nauhureita, joista ensimmäinen oli vuonna 1951 ilmestynyt Revox T26. Seuraavana vuonna markkinoille saapui ammattimaiseen studiokäyttöön tarkoitettu Studer A27. Vuonna 1960 esitelty Revox D36 oli puolestaan ensimmäinen stereonauhuri, jolla ääntä voitiin tallentaa kahdelle tai neljälle erilliselle raidalle. Saman vuosikymmenen aikana Revox-nauhureista tuli suosittuja äänilevyjen nauhoituksessa. Esimerkiksi The Beatlesin vuonna 1967 julkaistu albumi "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band" äänitettiin Studer J37 -nauhurilla. Revoxeja ovat käyttäneet myös muun muassa James Brown, Eric Clapton, Genesis, U2 ja Pink Floyd. Nauhureista suosituin on Revox A77.
Djibril Tamsir Niane

Djibril Tamsir Niane (9. tammikuuta 1932 Conakry, Guinea – 8. maaliskuuta 2021 Dakar, Senegal) oli guinealainen kirjailija ja historioitsija.
Niane opiskeli ensin Dakarissa ja valmistui vuonna 1959 ranskalaisesta Bordeaux'n yliopistosta oppiarvolla historiasta. Hänen ensimmäisenä tutkimustyönään ilmestyi vuonna 1959 "Recherches sur l’empire du Mali", jota seurasi Jean Suret-Canalen kanssa laadittu "Histoire de l'Afrique occidentale" (1961). Niane julkaisi vuonna 1960 romaanin "Soundjata ou l'épopée mandingue", joka käsittelee Malin kuningaskunnan 1200-luvulla perustanutta Sundiata Keitaa. Hänen muita teoksiaan ovat novellikokoelma "Mery" (1975) sekä historialliset näytelmät "Sikasso" ja "Chaka".
Niane osallistui UNESCO:n "General History of Africa" -kirjasarjahankkeeseen, jossa hän työskenteli ajanjakson 1100-luvulta 1500-luvulle kattaneen osan parissa. Lisäksi Niane kokosi yhteen griotien laulujen sanoja, joissa ylistettiin Sékou Touréa Guinean itsenäisyyden varhaisina aikoina. Hän kuoli 89-vuotiaana koronavirustautiin.
Långforsin voimalaitos

Långforsin voimalaitos on Pohjanmaalla Pedersöressä sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimii Ähtävänjoen alajuoksulla Kållbyn Lassfolkissa. Voimalaitoksen omistaa Herrfors.
Voimalaitos.
Långfors on tyypiltään jokivoimalaitos, joka tuottaa vesivoimaa joen virtaamasta. Voimalan tarvitsema vesi saadaan Evijärvestä, jossa sijaitsee Kaarenhaarassa säännöstelypato. Kun säännöstelypatoa säädetään, saavat kaikki Ähtävänjoen vesivoimalaitokset saman verran vettä. Mikään Ähtävänjoen voimaloista ei voi varastoida yläjuoksulleen suuria määriä vettä säätövoimaksi. Långforsin yläjuoksulla ei ole varsinaista yläallasta vaan ainoastaan jokiuoma. Ähtävänjoen vesistössä säännöstellään tätä varten Alajärveä, Lappajärveä ja Evijärveä. Långfors yläpuolisen vesistön järvisyys on yli 10 % ja sen valuma-alueen pinta-ala on noin 1900 neliökilometriä. Valuma-alueen pinta-ala on vain arvio, joka on saatu Herrforsin- ja yläpuolisen Björkforsin voimalaitoksien valuma-alueiden keskiarvona.
Voimalaitos on rakennettu kilometrin verran Lassfolkin länsipuolelle ja yli kolmen kilometrin päässä Herrforsin voimalaitoksen yläpuolelle. Voimalaitoksien väliin jää kaksi lyhyttä koskea; Kållfors ja Lånaforsen. Kartoissa on Långforsin voimalan alapuolelle merkitty joen vedenpinnan korkeudeksi 6,3 metriä mpy. ja yläpuolelle 9,3 metriä. Tämä ei jostakin syystä vastaa ilmoitettua voimalan pudotusta, joka on 5,3 metriä. Joessa on voimalan yläpuolella leveä kohta, joka saattaa olla entinen suvanto. Muuten ei yläpuolista jokea voi kutsua varsinaisesti patoaltaaksi. Yläjuoksulta löytyy ensimmäinen koski vasta kahden kilometrin päästä, ja se on Bärklarforsen.
Joen virtaamatietoja voimalaitoksen kohdalta ei ole saatavissa. Alapuolisen alapuolisen Herrforsin ja yläpuolisen Björkforsin voimalaloiden keskivirtaamat ovat vastaavasti 15,5 ja 16,2 kuutiometriä sekunnissa (MQ, m³/s). Käyttämällä molempien voimaloiden virtaamatietoja, saadaan riittävän hyvä kuva Långforsin voimalan tilanteesta. Tarkastelujakson keskiylivirtaamaksi voidaan silloin ilmoittaa väli 30,7–39,7 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaama 5,2–5,4 m³/s (MNQ). Suurin mitattu virtaama on silloin ollut 48–69 m³/s (HQ) ja pienin 3,2–3,3 m³/s (NQ). Voimalan rakennevirtaama on 25 m³/s, joten tulvakaudella joudutaan ylijäämä vesi juoksuttamaan ohi vesiturbiinien. Vesiturbiinien kapasiteetti on tällöin 1 200 kilowattia eli 1,2 megawattia. Voimalan putous on 5,3 metriä ja ilmoitettu keskimääräinen sähkön vuosituotanto on 5,6 gigawattituntia.
Velvoitteet.
Långforsin viimeisin lupapäätös on vuodelta 1984 . Voimalaitoksen tule osallistua Ähtävänjoen merialueen kalaistutuksiin (meritaimenia) ja seurata istutuksien tuloksia. Osa istutuksista voidaan tehdä myös Ähtävänjokeen. Voimalaitoksen yläpuolisen joen vedenpinta tulee pysytellä välillä 9,30–9,50 metriä.
Historiaa.
Voimalaitos valmistui vuonna 1931 ja sitä on peruskorjattu vuonna 1985.
Oswulf

Oswulf (k. 24. heinäkuuta tai 25. heinäkuuta 759) oli Northumbrian kuningas 758–759. Oswulf oli kuningas Eadberhtin poika, ja hän seurasi isäänsä valtaistuimella, kun tämä vetäytyi luostariin vuonna 758. Oswulfin kuninkuus jäi lyhyeksi. Anglosaksien kronikan mukaan Oswulfin omat miehet tappoivat hänet heinäkuussa 759 lähellä Yorkia. Beda Venerabiliksen seuraajan mukaan surman takana olivat Oswulfin petolliset thegnit eli vasallit.
Vilanteroli

Vilanteroli on hyvin pitkävaikutteinen sympatomimeetti, tarkemmin beetareseptorien agonisti, jota käytetään salmeterolin tapaan keuhkoahtaumataudin hoitoon, ja se soveltuu astmaankin siinä tapauksessa, että tilannetta ei saada tasapainoon pelkällä glukokortikoidilla ja kohtauslääkkeellä kuten salbutamolilla. Vilanteroli annostellaan suun kautta hengitettynä yhdistelmävalmisteissa kortikosteroidin kuten flutikasonin kanssa, ja se on niin pitkävaikutteinen, että kerran päivässä annostelu riittää. Kauppanimenä tunnetaan yhdistelmävalmiste Relvar.
Haittavaikutuksina yhdistelmävalmisteella on todettu päänsärkyä ja nenänielun tulehduksia.
Vilanterolin kemiallinen kaava on C24H33Cl2NO5, moolimassa 486,4 g/mol ja CAS-numero 503068-34-6. 
Vilanterolilla on useita koodeja ATC-luokituksessa:
Tegbesu

Tegbesu, myös Tegbessou, Tégbesu (1740–1774) oli Dahomeyn kuningas. Hän ei ollut edeltäjänsä, kuningas Agajan vanhin poika, mutta hänestä tuli kuningas veljensä kanssa käydyn valtakamppailun seurauksena.
Tegbesun pitkän hallintoajan kuluessa voimakas Oyon kuningaskunta sai aikaan paljon paineita, ja jonka vasallisuhde hänen oli hyväksyttävä vuonna 1747. Tästä Dahomeyn kuningaskunta maksoi kovan hinnan varsinkin myöhemmin. Tegbesun yritykset lisätä kuningaskunnan osuutta orjakaupassa, jotta se voisi parantaa talouttaan eivät onnistuneet. Hän oli brutaali murskatessaan vastustajiaan ja hänet mainitaan helpottaneen kruunun seuraajien nimitysten prosesseja.
Kpengla

Kpengla (n. 1735–1789) oli Dahomeyn kuningas. Noin vuonna 1735 syntynyt Kpengla nousi hallitsijaksi vuonna 1774 kuningas Tegbesun kuoltua. Kpengla oli aktiivinen, mutta epäonnistui yrityksissään saada Dahomey itsenäiseksi Oyojen kuningaskunnan alaisuudesta. Hän ei menestynyt hyvin useissa orjien ryöstöretkissä, joita hän järjesti yrittäessään parantaa Ouidahin asemaa, jonka Dahomey oli valloittanut vuonna 1727. Kpengla kuoli vuonna 1789 isorokkoon, jonka jälkeen häntä seurasi kuningas Agonglo.
Melodi Grand Prix 1998

Melodi Grand Prix 1998 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1998 Eurovision laulukilpailuun. Kahdeksan kappaleen välinen kilpailu pidettiin 28. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Kilpailussa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, joilla oli 5/7 äänivallasta ja raati, jolla oli 2/7 äänivallasta. Puhelinäänestyksessä Norja oli jaettu viiteen alueeseen, joista kunkin puhelinäänestyksen kärkikuusikko sai pisteitä kaavalla 10-7-5-3-2-1. Raati taas pisteytti kärkikuusikkonsa kaavalla 20-14-10-6-4-2. Kilpailun voitti Lars A. Fredriksen kappaleella "All I Ever Wanted (Was You)". Koska vielä tuona vuonna Eurovision laulukilpailun säännöt edellyttivät, että kappaleet oli esitettävä maiden omilla kielillä, voittokappale käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten norjaksi nimellä "Alltid Sommer".
Agonglo

Agonglo (1766–1797) oli Dahomeyn kuningas. Edeltäjänsä, isänsä kuningas Kpenglan tavoin Agonglo kohtasi maansa taloudellisen laman ongelman. Hänen hallintoaikanaan jorubojen Oyojen kuningaskunta hallitsi valtakunnan yhtä aluetta. Abomeyn sisäinen alueellinen hajanaisuus teki tyhjäksi yritykset kumota Oyon vasallisuhde, vaikka Oyojen vahvuus heikkeni vähitellen. 
Agonglo yritti kasvattaa kauppaa Euroopan kanssa, erityisesti pyrkien lisäämään yhteyksiä Portugalin kanssa. Hän sai kuitenkin portugalilaisilta vain pyynnön kääntyä kristinuskoon, ja papit ilmoittivat auttavansa kuningaskunnan käännyttämisessä uuteen uskoon. Kun Agonglo oli lopulta kääntynyt kristityksi, hänet katsottiin hyvin epäsuosituksi Abomeyssa ja hänet salamurhattiin. Häntä seurasi kuninkaana poikansa Adandozan.
Lähteet.
Arkkisimpukat

Arkkisimpukat (Arcidae) on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Arkkisimpukat jaetaan 29 sukuun. Lajeja heimossa on noin 140–250. Suurimmat arkkisipukkalajit kasvavat noin 13 cm pitkiksi. Heimon lajien kuori on muodoltaan pitkänomainen ja nelikulmainen tai soikea. Kuoren reuna on hammasteinen ja saranapuoli on usein suora tai hieman kaareva. Kuoren sisäpinnalla ei ole helmiäistä. Arkkisimpukat tuottavat proteiinisäikeitä, joita kutsutaan nimellä byssus.
Levinneisyys ja elintavat.
Arkkisimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti lauhkeista ja lämpimistä meristä. Ne elävät niin matalissa kuin syvissäkin vesissä.
Adandozan

Adandozan (1797–1818) oli Dahomeyn yhdeksäs kuningas, vaikka häntä ei lueta Dahomeyn 12 kuninkaan joukkoon. Hänen nimensä on suurelta osin pyyhitty pois Abomeyn historiasta ja vielä tänäänkään hänen nimeään ei tavallisesti lausuta ääneen kaupungissa. 
Adandozan nousi Dahomeyn kuninkaaksi dynastisen sodan jälkeen hänen isänsä Agonglon tultua salamurhatuksi vuonna 1797. Agonglon esivanhemmat menestyivät voitokkaina ja Adandozan ollessa vielä alaikäinen hänet julistettiin kuninkaaksi vuoteen 1804 asti sijaishallitsijan opastamana. Isänsä tavoin Adandozan yritti lisätä valtion tuloja orjakaupalla. Hänen politiikkaansa kuului kauppiaiden hätyyttely käyttämällä erästä Porto-Novon pakkahuonetta, mutta se keskeytyi, kun Oyon kuningaskunta Porto-Novon suojelijana lopetti sen. 
Kun orjakauppa tuli laittomaksi vuodesta 1808 alkaen, Adandozan yritti siirtää väestön huomion maanviljelykseen, mutta turhaan. 
Hänen viimeisiä virkavuosiaan häiritsi kansan kasvava tyytymättömyys ja hänen valtansa kumottiin vuonna 1818 vallankaappauksessa, jota johtivat henkilöt, jotka edustivat kilpailevia kuninkaallisia sukujuuria. Niin nousi valtaistuimelle kuningas Guézo. Adandozan kohtaloa ei tunneta, vaikkakin seudulla vuonna 1861 vieraillut Sir Richard Burton kuuli hänen olleen vielä silloin elossa.
Guézo

Guézo tai Ghézo (1818–1858) oli Dahomeyn yhdeksäs kuningas. Häntä pidetään yhtenä suurimmista 12 kuninkaista. Ghézo nousi valtaistuimelle kumottuaan veljensä Adandozan vallankaappauksessa. Hän hallitsi vuosina 1818-1858. Perimätiedon mukaan Adandozan oli julma hallitsija, mutta on myös mahdollista, että Ghézon historioitsijat keksivät tarinat oikeuttaakseen vallankaappauksen. 
Hallintoaikanaan Ghézo kävi joka vuosi sotaretkiä kuivana vuodenaikana. Hänen sotavankinsa myytiin orjiksi, joten kuninkaallinen aarrekammio ja vuosittainen budjetti kasvoivat. Sodankäynnistä tuli näin tehokas keino voittojen keräämiseksi. Kun armeija kasvoi ja pääoma karttui, Ghézo pystyi lopettamaan suojelurahan maksamisen Oyon kuningaskunnalle. Hän vahvisti armeijaa antamalla 4 000 amatsonisotilaalle univormut ja vaati, että sotilaiden pitää harjoitella säännöllisesti aseilla ja sapeleilla. Näin pystyttiin torjumaan Oyon hyökkäykset.
Kuningas Ghézon ajoista lähtien Dahomey tuli yhä militaristisemmaksi, kun kuningas asetti etusijalle armeijan, sen budjetin ja rakenteet. Amatsoneina tunnetut sotajoukot lisäsivät Dahomeyn armeijan merkitystä.
Ghézo havaittiin myös hyvin juonikkaana hallitsijana. Orjien myynnistä saatujen voittojen myötä hän pystyi alentamaan veroja ja kasvattamaan maatalouteen perustuvaa taloutta ja laajentamaan maanviljelyä, sekä käymään kauppaa Ranskan kanssa erilaisilla tavaroilla.
Ghézo perusti uusia lainsäädäntöprosesseja, ja hänen alamaisensa pitivät kuningasta oikeudenmukaisena tuomarina. Hänestä pidettiin paljon, ja hänen pikaista kuolemaansa sodassa joruboja vastaan pidettiin tragediana. Ghézon perintöä oli myös hänen osuutensa orjakauppaan. Hän sanoi 1840-luvulla tekevänsä kaiken, mitä britit halusivat hänen tekevän, paitsi luopumista orjakaupasta.
Julkisuus.
Guétzo esiintyy George MacDonald Fraserin romaanissa "Flash for Freedom!" . Hän on myös henkilö Maryse Condén historiallisessa romaanissa "Segu," jossa mainitaan, että hän kuolisi isorokkoon. Elokuvassa "Band of Angels" (1957) entinen orjakauppias Hamish Bond (Clark Gable) kertoo Guétxon urotöistä viitaten orjakaupan alkuun Dahomeyssa.
Cotonoussa sijaitseva Beninin armeijan päätukikohta on nimetty enstisen kuninkaan nimeen 'Camp Ghezo'.
Historiallisessa eeppisessä elokuvassa The Woman King (2022) näyttelijä John Boyega näyttelee Guétzoa.
Melodi Grand Prix 1997

Melodi Grand Prix 1997 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1997 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailuun lähetettiin noin 300 kappaletta, joista kahdeksan valittiin finaaliin. Finaali pidettiin 8. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Klpailussa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, joilla oli 60% äänivallasta ja raati, jolla oli 40% äänivallasta. Kilpailun voitti Tor Endresen kappaleella "San Francisco".
Glele

Glele (1858–1889) seurasi Dahomeyn kuninkaana kuningas Guézon kuoltua. Molemmat olivat vahvoja kuninkaita nopeasti muuttuvissa tilanteissa. Hänen hallintoaikanaan Dahomey laajeni nopeasti, kun se oli irtautunut Oyon jorubavaltakunnan vasallisuhteesta, selvinnyt kahdesta uudesta hyökkäyksestä Abeokutaan Nigeriassa vuosina 1864 ja 1873 ja useista muista sotaretkistä Abeokutaa, Mahia ja Porto-Novoa vastaan. 
Glelen hallintoaikana sekä Ranska että Britannia kilpailivat saadakseen jalansijaa rannikolla. Glelen vaikeudet ranskalaisten kanssa olivat ennusmerkki sotilaallisesta yhteenotosta, joka oli muodostumassa kahden suurvallan välillä. Se käynnistyi hänen seuraajansa Béhanzinin noustua valtaan.
Agoli-Agbo

Agoli-Agboa myös Goutcili, pidetään Dahomeyn 12 kuninkaasta viimeisenä, vaikka hänen edeltäjänsä ja veljensä Béhanzin mainitaan itsenäisen Dahomeyn viimeisenä kuninkaana. Agoli-Agbo hyväksyi ranskalaisten nimityksen kuninkaaksi, ja hän hallitsi nukkehallitsijana vuosina 1894–1900.
Béhanzinin maastakarkotus ei laillistanut Ranskan siirtomaaisännyyttä. Ranskalainen kenraali Alfred Dodds tarjosi kuninkaan kruunua jokaiselle, joka oli suoraan kuninkaallista sukua. Sen vastineeksi piti saada allekirjoitus sopimuksesta, jolla kuningaskunta muutettaisiin Ranskan protektoraatiksi. Kaikki kieltäytyivät, mutta lopulta ranskalaiset nimittivät kuninkaaksi Béhanzinin veljen, armeijan päällikön prinssi Agoli-Agbon vuonna 1894. Sen jälkeen kun hän oli allekirjoittanut asiakirjan antautumisesta, hänet nimitettiin ”perinteiseksi päälliköksi”, mutta ei suvereenin valtion johtajaksi.
Agolo-Agbo ”hallitsi” vain kuusi vuotta Ranskan varakuninkaan avustamana. Ranska otti alueen suoran hallinnon alaiseksi 12. helmikuuta 1900. Sen jälkeen myös Agoli-Agbo lähetettiin maanpakoon Gaboniin. Agoli-Agbon annettiin siirtyä kotimaahansa vuonna 1910, mutta hän joutui olemaan kotiarestissa maatilallaan Savaloun alueella. Ranskalaiset olivat varuillaan kapinallisten juonien suhteen eivätkä palauttanet häntä Dahomeyn kuninkaaksi. Agoli-Agboa tarkkailtiin jatkuvasti.
Vuonna 1925 Agoli-Agbon sallittiin muuttaa Abomeyhin, missä hän asui yksityishenkilönä kuolemaansa asti.
Melodi Grand Prix 1996

Melodi Grand Prix 1996 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1996 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailuun lähetettiin noin 400 kappaletta, joista kahdeksan valittiin karsinnan finaaliin. Finaali pidettiin 30. maaliskuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Voittajan valitsivat kymmenen ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin antoi seitsemälle suosikilleen pisteitä kaavalla 10-8-6-4-3-2-1. Kilpailun voitti Elisabeth Andreassen kappaleella "I evighet".
Torakusu Yamaha

Torakusu Yamaha (山葉寅楠, 20. huhtikuuta 1851 – 8. elokuuta 1916) oli japanilainen liikemies ja yrittäjä, joka tunnettiin Yamaha Corporationin perustajana.
Yamaha oli länsimaisten soitinten valmistuksen edelläkävijä Japanissa. Hamamatsulaisen Jinjon koulun pyydettyä Yamahaa korjaamaan harmonin hän tutustui ensimmäistä kertaa soittimen rakenteeseen ja toimintaan. Tämän pohjalta hän onnistui rakentamaan ensimmäisen oman harmoninsa ja tekemään toiminnasta vähitellen kaupallisesti kannattavaa.
Pietiäinen

Pietiäinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Siuruainen

Siuruainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Finyè

Finyè () on malilaisen Souleymane Cissén käsikirjoittama ja ohjaama pitkä fiktioelokuva vuodelta 1982. Se voitti Karthagon elokuvajuhlien pääpalkinnon kultaisen Tanitin (1982) ja Afrikan tärkeimpiin elokuvajuhliin lukeutuvan FESPACO:n pääpalkinnon kultaisen Yennengan orin (1983). Elokuva esitettiin myös Cannesin virallisessa Un certain regard -elokuvasarjassa (1982).
Elokuva on esitetty Yleisradion TV2 -kanavalla nimellä "Tuuli" 21. helmikuuta 1985.
Näyttelijät.
Lähde:
Alfred Dodds

Alfred Amédée Dodds (6. helmikuuta 1842 Saint Louis, Senegal – 17. heinäkuuta 1922 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kenraali, Dahomeyn kuningaskunnan valloittaja. Hänen johtamiensa joukkojen voitto kuningas Béhanzinin Dahomeysta johti Ranskan omistuksiin Senegalin ja Nigerin pohjoisosissa.
Varhainen ura.
Alfred Dodds aloitti sotilasuransa Saint Cyrin upseerikoulussa vuonna 1862 ja palveli myöhemmin Reunionissa, Senegalissa ja Indokiinassa. Hän toimi komppanianpäällikkönä Ranskan-Saksan sodassa ja joutui sotavangiksi Sedanin taistelussa vuonna 1870, mutta onnistui pakenemaan ja palasi sotimaan. 
Länsi-Afrikassa.
Sodan jälkeen Dodds siirtyi Länsi-Afrikkaan, jossa hän oli seuraavat 20 vuotta, poiketen kaksi kertaa Indokiinassa. 
Huhtikuussa 1892 hänet nimitettiin Ranskan Benininlahden joukkojen komentajaksi ja komennettiin johtamaan toista sotaa kuningas Béhanzinin joukkoja vastaan Dahomeyssa. Hänen alaisenaan oli ollut aluksi puolustuksellinen 800 sotilaan joukko, mutta myöhemmin Ranska lähetti yli 3 000 sotilasta Dahomeyhin.
Dahomeyn valloitettuaan Dodds ylennettiin kenraaliksi. Ennen poistumistaan hän jakoi Dahomeyn osiin. Sen yhtenäisyys ja instituutiot heikentyivät, kun jokaiseen provinssiin perustettiin oma erillinen hallinto. Kuninkaallisen suvun haarat jäivät vaikutusvaltaisiksi, mutta mikään fonien etninen ryhmä tai kuningaskunta poliittisena yksikkönä ei sen jälkeen pystynyt saavuttamaan yhtenäisyyttä.
Myöhäinen ura.
Doddsin voitto Dahomeysta oli tärkeä Ranskan tuleville omistuksille Senegalissa ja Nigerissa. Vuonna 1899 Dodds nimitettiin merijalkaväen ylitarkastajaksi ja pian sen jälkeen hänen komentoonsa annettiin Ranskan 20. siirtomaa-armeija. Vuonna 1904 hän palasi Pariisiin ja palveli Ranskan armeijan korkeimmassa komentoryhmässä vuoteen 1914 asti. 
Lähteet.
Melodi Grand Prix 1995

Melodi Grand Prix 1995 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1995 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailussa järjestettiin yhdeksän kahden kappaleen semifinaalia, jotka pidettiin osana "Æres den som æres bør" -viihdeohjelmaa. Jokaisessa semifinaalissa 300 norjalaista kotitaloutta oli valittu äänestämään puhelimitse toista kappaletta finaaliin. Semifinaalien jälkeen myös suurimman ääniosuuden saanut semifinaalissa karsiutunut pääsi villillä kortilla finaaliin.
Finaali pidettiin 1. huhtikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Finaalissa voittajan valitsivat yhdessä raati ja puhelinäänestäjät. Kilpailun voitti yhtye Secret Garden kappaleella "Nocturne", joka voitti myös kansainvälisen Eurovision laulukilpailun.
Kilpailun kulku.
Finaali.
Finaali pidettiin 1. huhtikuuta NRK:n studiossa. Finaalissa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät ja neljä raatia, joista kolme oli Norjassa kokoontuneita alueraateja ja yksi edellisvuoden Eurovision laulukilpailun voittajamaa Irlannista.
Sextape II

Sextape II on rap-artisti Sexmanen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 6. tammikuuta 2023 Sony Musicin kautta.
Albumi sisältää Sexmanen vuoden 2022 aikana julkaisemat singlet 40K, Chillaa veli, Sekavaa ja hiton vaikeet, Gorilla ja Sexshow.
40K, Chillaa veli ja Sekavaa ja hiton vaikeet ovat ehdolla Emma-palkintoihin rap/R&amp;B -kategoriassa vuoden 2023 gaalassa. Lisäksi albumin single Chillaa veli on ehdolla vuoden biisi -kategoriassa ja Sexmane vuoden artisti -kategoriassa.
Ilmestymisviikollaan albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 1, ja Äärirajoille II -kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.
Tunisian tasavallan ansioritarikunta

Tunisian tasavallan ansioritarikunta () on tunisialainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 16. maaliskuuta 1959. Sitä jaetaan kunnianosoituksena sellaisille henkilöille, jotka ovat tehneet poikkeuksellisia tekoja Tunisian tasavallan perustamisen hyväksi, maan hallituksen kehittämiseksi ja valtiollisten institituutioiden vahvistamiseksi. Saajan ei tarvitse olla Tunisian kansalainen. Ritarikunnan suurmestarina toimii Tunisian presidentti.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa (suurristi, suurupseeri, komentaja, upseeri, ritari) ja ritarikunnan nauhan väri on nykyisin vaaleansininen neljällä punaisella raidalla:
Melodi Grand Prix 1994

Melodi Grand Prix 1994 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1994 Eurovision laulukilpailuun. Kymmenen kappaleen välinen kilpailu pidettiin 26. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla Oslossa. Voittajan valitsivat yhdessä kuusi alueraatia sekä yleisöäänestys, jonka järjesti Norsk Tipping -rahapeliyhtiö. Kilpailun voitti duo Elisabeth Andreasson &amp; Jan Werner Danielsen kappaleella "Duett".
Toni Välitalo

Toni Välitalo (s. 1982 tai 1983) on suomalainen rumpali, joka oli vuosina 2009–2016 toimineen Pertti Kurikan Nimipäivät -yhtyeen jäsen.
Välitalo oli PKN:n nuorin jäsen. Hän aloitti rumpujensoiton kuusivuotiaana. Välitalon lempimusiikkia on humppa, ja hän pitää myös iskelmämusiikista.
Kun PKN esiintyi huhtikuussa 2015 Hämeenlinnan vankilassa, Välitalo piti keikan lopuksi puheen, jossa hän kertoi, kuinka hänen polkupyöränsä varastettiin. Puheelle naurettiin aluksi ulvoen, koska se oli niin tilannekoominen "Mun polkupyörä varastettiin, mä tiedän et se oli joku teistä". Mutta Välitalo kuitenkin vetosi vankeihin, jotta saisi pyöränsä takaisin. Vangit keräsivät rahaa, jolla hankittiin Välitalolle aivan uusi pyörä. Vangit suunnittelivat myös pyörään rekisterikilven.
Björkforsin voimalaitos

Björkforsin voimalaitos () on Pohjanmaalla Pedersöressä sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimii Ähtävänjoen yläjuoksulla Lappforsin kylässä. Voimalaitoksen omistaa Herrfors.
Voimalaitos.
Björkfors on tyypiltään jokivoimalaitos, joka tuottaa vesivoimaa joen virtaamasta. Voimalan tarvitsema vesi saadaan Evijärvestä, jossa sijaitsee Kaarenhaarassa säännöstelypato. Kun säännöstelypatoa säädetään, saavat kaikki Ähtävänjoen vesivoimalaitokset saman verran vettä. Mikään Ähtävänjoen voimaloista ei voi varastoida yläjuoksulleen suuria määriä vettä säätövoimaksi. Björkforsin yläjuoksulla ei ole varsinaista yläallasta vaan ainoastaan jokiuoma. Ähtävänjoen vesistössä säännöstellään tätä varten Alajärveä, Lappajärveä ja Evijärveä. Björkfors yläpuolisen vesistön järvisyys on 10,9 % ja sen valuma-alueen pinta-ala on 1 809 neliökilometriä.
Voimalaitos on rakennettu Lappforsin yläjuoksulla paikkaan, missä joki mutkittelee mäkisessä maastossa. Joen vanha pohjoinen uoma Myrogrenen on katkaistu poikittaisella padolla ja jätetty kuivaksi. Eteläisen uoman rantoja on korotettu maapadolla, joka seuraa etelässä peltojen reunaa ja pohjoisessa Salönin rantoja. Ohijuoksutuspato on rakennettu vanhaan uomaan ja voimalaitos on sijoitettu kanavan länsipäähän. Voimalaitoksen yläpuolisen joen vedenpinta on 44,7 metriä mpy. Koska voimalaitoksen pudotus on 7,5 metriä, niin voimalan alapuolella on joen vedenpinta noin 37 metrin korkeudella mpy. Voimalaitospadon yläpuolinen patoallas on vain 600 metriä pitkä päättyen Esaforsenin koskeen.
Joen keskivirtaama on voimalaitoksen kohdalla ollut vuosina 1981–2000 15,5 kuutiometriä sekunnissa (MQ, m³/s). Tarkastelujakson keskiylivirtaama on ollut 30,7 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaama 5,2 m³/s (MNQ). Suurin mitattu virtaama on ollut 48 m³/s (HQ) ja pienin 3,2 m³/s (NQ). Voimalan rakennevirtaama on 24 m³/s, joten tulvakaudella joudutaan ylijäämä vesi juoksuttamaan ohi vesiturbiinien. Vesiturbiinien kapasiteetti on tällöin 1 400 kilowattia eli 1,4 megawattia. Voimalan putous on 7,5 metriä ja ilmoitettu keskimääräinen sähkön vuosituotanto on 7,2 gigawattituntia.
Velvoitteet.
Björkforsin viimeisin lupapäätös on vuodelta 1988 . Voimalaitoksen tule osallistua kalaistutuksiin (meritaimenia) maa- ja metsätalousministeriön hyväksymällä tavalla ja seurata istutuksien tuloksia.
Historiaa.
Voimalaitos valmistui vuonna 1931 ja sitä on peruskorjattu vuonna 1965.
Melodi Grand Prix 1993

Melodi Grand Prix 1993 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1993 Eurovision laulukilpailuun. Kahdeksan kappaleen välinen kilpailu pidettiin 6. maaliskuuta Chateau Neuf -rakennuksessa Oslossa. Voittajan valitsivat kymmenen ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin pisteytti kappaleet kaavalla 10-8-6-5-4-3-2-1. Kilpailun voitti Silje Vige kappaleella "Alle mine tankar".
Brundtlandin III hallitus

Brundtlandin III hallitus oli Norjan hallitus 3. marraskuuta 1990 – 25. lokakuuta 1996. Se oli työväenpuolueen muodostama vähemmistöhallitus.
Ministerit.
Pääministeri
Ulkoministeri
Valtiovarainministeri
Elinkeinoministeri
Kehitysapuministeri
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Puolustusministeri
Kalastusministeri
Sosiaaliministeri
Terveysministeri
Liikenneministeri
Kuntaministeri
Kunta- ja työministeri
Öljy- ja energiaministeri
Oikeusministeri
Hallintoministeri
Lapsi- ja perheministeri
Maatalousministeri
Ympräistöministeri
Opetus- ja tutkimusministeri
Kirkkoministeri
Kulttuuriministeri
Johan Jørgen Holst

Johan Jørgen Holst (29. marraskuuta 1937 Oslo – 13. tammikuuta 1994 Nesodden) oli norjalainen tutkija ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan puolustusministerinä 1986–1989 ja 1990–1993 sekä ulkoministerinä 1993–1994. Holst toimi aiemmin tutkijana Norjan ulkopoliittisessa instituutissa ja johti sitä vuosina 1981–1986 sekä 1989–1990. Hänen ulkoministeriaikanaan solmittiin Israelin ja Palestiinan vapautusjärjestön välinen Oslon sopimus.
Holst sai aivohalvauksen joulukuussa 1993. Hän pääsi sairaalasta kuntoutukseen tammikuussa 1994, mutta kuoli vain päivää myöhemmin.
Ebony Reigns

Ebony Reigns (oikealta nimeltään "Priscilla Opoku Kwarteng"; 16. helmikuuta 1997 Dansoman – 8. helmikuuta 2018) oli ghanalainen laulaja.
Reignsin vanhemmat olivat Nana Opoku Kwarteng ja Beatrice Oppong Marthin. Reigns kävi koulunsa Seven Great Princes Academyssa Dansomanissa ja Methodist Girls' High Schoolissa Mamfe Akuapemissa. Hän kuitenkin jätti toisen asteen koulutuksensa kesken edistääkseen uraansa musiikin parissa. Reignsin kyvyistä vakuuttui Ruff n Smooth -kokoonpanon Bullet, joka kiinnitti hänet RuffTown Records -yhtiönsä artistiksi. Reignsin ensimmäinen single Bulletin kanssa tehdyn yhteistyön aikana oli "Dancefloor". Samana vuonna häneltä ilmestyi "Kupe", josta tuli hänen suurin hittinsä.
Huhtikuussa 2017 Reigns päätyi kohun keskiöön paljastettuaan rintansa accralaisessa passitoimistossa pyrkiessään matkustamaan näytöstä varten Tokioon. Reigns otettiin kiinni sopimattomasta paljastelusta. Helmikuussa 2018 hän kuoli auto-onnettomuudessa palatessaan Sunyanista tapaamasta äitiään. Auto, jossa hän matkusti, joutui onnettomuuteen bussin kanssa. Reigns, sotilas Atsu Vondee ja ystävä, assistentti Franklina Yaa Nkansah Kuri kuolivat onnettomuuden seurauksena. Reigns sai työstään monia palkintoja ja palkintoehdokkuuksia, kuten Ghana Music Awardsin "Artist of the Year" -tunnustuksen postuumisti Lontoossa 6. lokakuuta 2018. Ystävä Afia Schwarzenegger otti palkinnon vastaan edesmenneen laulajan puolesta.
Blessing Oborududu

Blessing Oborududu (12. maaliskuuta 1989 Gbanranu) on nigerialainen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän tämän lisäksi moninkertainen Afrikan mestari.
Oborududu osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän kilpaili 63 kg sarjassa. Hän hävisi toisella kierroksella puolalaiselle Monika Michalikille. Neljä vuotta myöhemmin hän kilpaili samassa painoluokassa Rion olympialaisissa. Hän hävisi jälleen toisen kierroksen ottelunsa mongolialaiselle Soronzonboldyn Battsetsegille. Tokion olympialaisissa Oborududu kilpaili 68 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella azerbaidžanilaisen Elis Manolovan ja puolivälierissä kirgisialaisen Meerim Zhumanazarovan. Välierissä hän voitti mongolialaisen Soronzonboldyn Battsetsegin, mutta loppuottelussa Yhdysvaltain Tamyra Mensah-Stock oli parempi. Hänen voittamansa olympiahopea oli Nigerian historian ensimmäinen olympiamitali painista.
Ensimmäisen mitalin Afrikan-mestaruuskilpailuista Oborududu saavutti vuonna 2009, jolloin hän oli kolmas 59 kg sarjassa. Tämän jälkeen hän voittanut 11 Afrikan-mestaruutta. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on viides vuonna 2017. Hänellä on myös Kansainyhteisön kisoista neljä mitalia, joista kaksi kultaa.
Khartum Bahri

Khartum Bahri (arab. الخرطوم بحري) (suom. "Pohjois-Khartum") on kaupunki Sudanissa, osa pääkaupunki Khartumia ympäröivää suurkaupunkialuetta. Vuonna 2008 Khartum Bahrissa oli noin miljoona asukasta.
Khartum Bahri sijaitsee Sinisen-Niilin ja Valkoisen-Niilin yhtymäkohdassa, Sinisen Niilin pohjoisrannalla ja Valkoisen itärannalla. Khartum Bahrista pääsee siltoja pitkin varsinaisen Khartumin ja Omdurmanin puolelle. 
Khartum Bahrin alueella oli kaksi kylää ennen kuin ottomaanit ja egyptiläiset valloittivat alueen. Tuona aikana sinne asettui suufilainen Khatmiyya-veljeskunta. Mahdilaiset valloittivat Khartumin 1885 ja tuhosivat Bahrin lähes täysin. Kun britit Herbert Kitchenerin johdolla ottivat Khartumin haltuunsa vuoden 1898 Omdurmanin taistelun jälkeen, he rakensivat Bahrin kokonaan uudelleen. Sinne tuli Egyptin rajalle ulottuvan rautatien pääteasema, josta myöhemmin kehittyi vilkas risteysasema. Hyvien liikenneyhteyksien tuella se kehittyi nopeasti sekä teollisuus- että asuinalueena.
Bahrissa toimii Bahrin yliopisto.
Örnulf Diehl

Örnulf Diehl (s. 9. tammikuuta 1931 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoerotuomari ja keilaaja.
”Örni” Diehl toimi oikeudenjakajana 1950–1960-luvuilla tuomiten 65 SM-sarjaottelua sekä yhdeksän maaottelua. Pelaajana hän voitti vuonna 1949 Ilveksen nuorten mestaruuden valmentaja Juhani Linkosuon joukkueessa. Diehl kuului Valkeakosken Jääkiekkoerotuomarikerhoon. Vuonna 1946 Diehl oli ollut mukana perustamassa Tampereen Jääkiekkoerotuomarikerhoa, joka oli Tampereen Jääkiekkotuomarit ry:n (1967) edeltäjä.
Keilaajana Diehl pääsi M-luokkaan vuonna 1966. Liitto-otteluihin hän osallistui kolmesti ja SM-kisoihin neljä kertaa. Hän voitti Säterin Keilaajien mestaruuden vuonna 1962 ja Valkeakosken Keilailuliiton mestaruuskilpailun parikilpailussa hopeaa. Diehlin ennätykset on 8s. 1568, 6s. 1174, 4s. 789 ja 1s. 259. Diehl toimi Säterin Keilaajien puheenjohtajana ja sihteerinä, Valkeakosken Keilailuliiton puheenjohtajana ja sen joukkueenjohtajana Huskvarnan vuoden 1969 kilpailuissa sekä Suomen B-mestaruuskeilailujen kisajärjestelytoimikunnan puheenjohtajana.
Arden (Delaware)

Arden on kylä ja taiteilijasiirtokunta Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 430 vuonna 2020. Kylä sijaitsee New Castlen piirikunnassa. Koko kylä kuuluu Yhdysvaltojen kansalliseen historiallisten paikkojen rekisteriin. Kylän perustivat Frank Stephens ja Will Price vuonna 1900 radikaaligeorgistisena yhteisönä.
Väestö.
Vuonna 2020 Ardenin 430 asukkaasta valkoisia oli 88,1 %, mustia 2,6 % ja aasialaisia 0,7 %. Asukkaista 1,6 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 7,0 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 1,6 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 9,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Yhdystie 6650

Yhdystie 6650 on tie, joka kulkee Kristiinankaupungin Tiukasta Karijoen Myrkyn kautta Teuvan Perälään. Tien pituus on 21 kilometriä.
Tie alkaa Pohjanmaalla Tiukan entisestä kunnasta, missä tie erkanee valtatiestä 8 ja eurooppatiestä E8. Myrkkyyn saavuttaessa tie ohittaa Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakuntarajan. Myrkystä Perälään päin kulkiessa tie on osittain täysin identtisesti linjassa Pohjanmaan maakunnanrajan kanssa. Tie päättyy Etelä-Pohjanmaalla Teuvan Perälässä, missä tie yhtyy kantatiehen 67 liittymässä. Tien osoitenimi on Tiukasta maakunnanrajalle asti Myrkyntie, yhdystien 6633 liittymään asti Tiukantie, liittymästä noin 6 kilometriä pohjoiseen Peräläntie ja lopun matkaa Myrkyntie. 
Vuonna 2021 tieosuudesta riippuen tiellä ajoi noin 180-500 ajoneuvoa vuorokautta kohden.
Senegalin kansalaisuus

Senegalin kansalaisuus on laillinen side yksittäisen henkilön ja Senegalin tasavallan kanssa. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Senegalin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on Senegalin kansalainen.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:
Lähtökohtaisesti hakijan täytyy asua Senegalissa 10 vuotta. Tämä voidaan kuitenkin lyhentää viiteen vuoteen, mikäli hakija on ollut Senegalin valtion palveluksessa tai ansioitunut muuten valtion hyväksi.
Senegalin kansalaisen kanssa naimisissa oleva henkilö saa avioliiton perusteella automaattisesti pysyvän oleskeluluvan Senegaliin, jonka jälkeen nämä henkilöt voivat saada kansalaisuuden hakemuksella viiden vuoden kuluttua.
Senegalin kansalaisten adoptoimat lapset saavat automaattisesti maan kansalaisuuden sen jälkeen, kun adoptio on suoritettu loppuun.
Kaksoiskansalaisuus.
Senegal on sallinut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 2013 lähtien sellaisissa tapauksissa, joissa henkilön toinen kotimaa sallii myös kaksoiskansalaisuuden.
Amadou Balaké

Amadou Balaké (alun perin "Amadou Traoré"; 8. maaliskuuta 1944 – 27. elokuuta 2014) oli burkinafasolainen laulaja.
1960-luvun loppuun mennessä Balaké oli jo esiintynyt kiertävänä laulajana, kitaristina ja lyömäsoittajana eri puolilla Länsi-Afrikkaa. Hän palasi Burkina Fasoon vuonna 1970 ja lauloi eri kokoonpanoissa Ouagadougoussa. Soolouransa hän aloitti 1970-luvun puolessavälissä. Balaké äänitti ensimmäisen albuminsa Accrassa Ghanassa vuonna 1976, toisensa Nigerian Lagosissa ja sitä seuranneet kaksi Abidjanissa Norsunluurannikolla. Vuonna 1979 hän levytti New Yorkissa klassisen salsa-albuminsa "Amadou Balaké à New York". Balaké työskenteli suurimman osan 1980-luvusta Pariisissa, mutta asettui sitten Ouagadougouhun.
Balaké otti käyttöönsä taiteilijanimensä guinealaisten ihailijoiden hänelle antaman kutsumanimen perusteella. Nämä ihailijat pitivät erityisesti Balakén tulkinnasta "Balaké"-nimisestä perinteisestä mandejen laulusta. Vuonna 2000 Balaké liittyi tuottaja Ibrahima Syllan kutsumana salsan superyhtye Africandoon. Africandon kanssa hän levytti useita albumeita ja kiersi laajasti. Vuonna 2014 julkaistiin uudelleen Balakén albumi "Bar Konon Mousso Bar", joka alun perin oli julkaistu norsunluurannikkolaisella levymerkillä vuonna 1978. Balakén viimeiset äänitykset tuotti ranskalainen musiikkitoimittaja Florent Mazzoleni, joka tapasi tämän vuonna 2013 Ouagadougoussa. Balaké piti siellä silloin yhä viikottaisia esityksiä. Äänitykset julkaistiin albumilla "In Conclusion", jolla on muun muassa ensimmäinen levytys Balakén suositusta "Balaké"-laulusta.
Balakén musiikissa ilmenevät tyylivaikutteet ovat laajat. Hän rakensi musiikkiaan afrokuubalaisen musiikin ja funktyylin pohjalle yhdistäen ne mandejen musiikkiperinteisiin. Balaké hyödynsi myös paikallisia warba-tanssirytmejä ja lauloi pitkälti mooren (mossin) kielellä. Hänen lauluissaan ovat kuitenkin edustettuina useat eri kielet.
Abdou Moumounin yliopisto

Abdou Moumounin yliopisto tai Niameyn yliopisto (, lyh. UAM) on Nigerin pääkaupugissa Niameyssa toimiva julkinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 1971. Yliopisto nimettiin vuonna 1992 fyysikko, aurinkoenergiatutkija ja professori Abdou Moumouni Dioffon mukaan. Hän toimi Niameyn yliopiston rehtorina 1979-1983.
Yliopistossa opiskeli vuonna 2017 noin 20 400 opiskelijaa, joista noin prosentti oli tohtoriopiskelijoita. Yliopistoon kuuluu kuusi tiedekuntaa, École Normale Supérieure -korkeakoulu sekä kolme tohtorikoulua. Nämä ovat opiskelijamäärältään suuruusjärjestyksessä: humanististen tieteiden tiedekunta (Faculté des Lettres et Sciences Humaines; 7 618 opiskelijaa), luonnontieteiden ja tekniikan tdk (Faculté des Sciences et Techniques; 3 663 opisk.), terveystieteiden tdk (Faculté des Sciences de la Santé, FSS); 3 507 opisk.), oikeus- ja valtiotieteiden tdk (Faculté des Sciences Juridique et Politique; 2 344 opisk.), École Normale Supérieure -korkeakoulu (1 973 opisk.), talous- ja hallintotieteiden tdk (Faculté des Sciences Economiques et de Gestion; 1 319 opisk.), maataloustieteellinen tdk (Faculté d’Agronomie; 752 opisk.), sekä tohtorikoulut (yhteensä 210 opiskelijaa). 2020-luvulle tultaessa yliopiston opiskelijamäärä on kasvanut.
Abdou Moumounin yliopistoa pidetään yleensä Nigerin korkeatasoisimpana yliopistona. Esimerkiksi Webometricsin yliopistolistauksessa se sijottui kuitenkin vasta Afrikan yliopistoista sijalle 353 ja maailmanlistan sijalle 6 812.
SDI - Strategic Defense Initiative

SDI - Strategic Defense Initiative on Segan vuonna 1987 valmistama kolikkopeli, joka oli genreltään räiskintä. Pelissä oli erikseen kontrollit liikkumiseen (joystick) ja tähtäämiseen (trackball). Pelin nimi viittaa Yhdysvaltojen 1980-luvun ohjuspuolustushankkeeseen Strategic Defense Initiativeen.
Pelaaminen.
Pelissä on kahdenlaisia tehtäviä: tehtävä, jossa täytyy tuhoa kaikki ruudulla lentävät esineet (offensive) ja tehtävä, jossa on tarkoitus puolustaa kotia ydinpommeilta (defensive).
Liisa Priha

Liisa Maija Priha (o.s. Suvanto; s. 28. elokuuta 1941 Kankaanpää) on suomalainen tanssija ja koreografi.
Priha opiskeli Kari Karnakosken balettikoulussa vuosina 1958–1960 ja Suomen kansallisoopperan balettikoulussa vuosina 1961–1964. Hän matkusti 1960-luvun alussa myös Lontooseen Anna Northcoten oppilaaksi. Lisäksi hän sai opetusta Matt Mattoxilta ja Walter Nicksiltä. Priha pettyi Kansallisoopperan balettikoulun opetukseen, koska piti Karnakoskelta saamaansa opetusta innoittavampana. Hän kuului vuosina 1964–1965 Kansallisbaletin kuoroon, mutta päätti äitiyslomalle lähdön yhteydessä siirtyä pysyvästi toisiin tehtäviin.
Priha tanssi 1960-luvun loppupuolella opereteissa ja musikaaleissa Svenska teaternissa ja Helsingin kaupunginteatterissa. Hän esiintyi myös Riitta Vainion Modernin tanssin ryhmässä (1966–1969) ja Ritva Arvelon Praesens-ryhmässä (1972–1974). Priha oli vuosina 1975–1981 kiinnitettynä tanssijana ja koreografina Helsingin kaupunginteatteriin. Hän oli ensimmäinen Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmään kiinnitetty koreografi ennen Jorma Uotista. Prihan tanssiteosten joukossa ovat "Keisarin uudet vaatteet" (lapsille, 1975), "Eläinten karnevaali" (lapsille), "Liikettä niveliin" (1978), "Äiti Maa" (1979), "Ruusukuu" (1981), "Hymypoika" ja "Näkki" (1982). Paavo Liskin kanssa Priha teki "Kanteletar"-tuotannon, jonka myötä häneen kohdistivat mielenkiintonsa myös kansantanssiryhmät. Sittemmin hän tekikin tanssiteoksia muiden muassa Nuorisoseura Katrillille ja Rimpparemmille. Vuonna 1993 Priha perusti oman tanssiryhmänsä Sekahaun.
Priha toimi vuosina 1986–1988 Suomen tanssitaiteilijain liiton puheenjohtajana. Hän piti puheenjohtajakauttaan vaikeana rahoitusongelmien johdosta. Rahatilanteen parantamiseksi ja 50-vuotisjuhlavuoden juhlistamiseksi päätettiinkin laatia liiton historiikki "Tanssitaiteen vuosikymmenet", jonka toimittivat Auli Räsänen ja Ritva Arvelo. Vuosina 1986–1992 Priha toimi Uudenmaan läänin taidetoimikunnan puheenjohtajana.
Priha on muiden toimiensa ohella tehnyt opetustyötä. Hän avioitui musiikkitarkkailija Pekka Prihan kanssa.
Marten Liiv

Marten Liiv (s. 23. joulukuuta 1996 Jõgeva) on virolainen pikaluistelija.
Liiv on edustanut Viroa talviolympialaisissa Pyeongchangissa 2018 ja Pekingissä 2022. Pyeongchangissa 2018 hän oli 1000 metrillä 18:s ajalla 1.09,75 ja 1500 metrillä 33:s ajalla 1.50,23. Pekingissä 2022 hän oli 500 metrillä 24:s ajalla 35,26 ja 1000 metrillä 7:s ajalla 1.08,65.
Liiv saavutti 2023 Norjan Hamarissa järjestetyissä pikaluistelun EM-kisoissa pronssia sprintissä. Heerenveenin EM-kilpailuissa 2024 hän sai 500 metrillä hopeaa ajalla 34,78. Samojen kisojen 1 000 metrillä hän oli neljäs. EM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui sprinttiottelussa viidenneksi. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on sijoittunut 1 000 metrillä viidenneksi 2021 sekä yhdeksänneksi 2023, 2024 ja 2025. Sprintti-MM-kilpailuissa hän oli kahdeksas 2024. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai pronssia 1 000 metrillä 2016. Maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut kerran kolmanneksi.
Liiv on 181 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa. Hänellä on hallussaan useita Viron ennätyksiä.
Ennätykset.
Lähde:
Konepaja (täsmennyssivu)

Konepaja voi tarkoittaa:
Melodi Grand Prix 1992

Melodi Grand Prix 1992 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1992 Eurovision laulukilpailuun. Koska Norja oli vuonna 1991 valinnut edustajansa poikkeuksellisesti sisäisesti, kilpailu järjestettiin nyt vuoden tauon jälkeen. Kymmenen kappaleen välinen kilpailu pidettiin 21. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla Oslossa. Voittajan valitsivat kymmenen ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Jokaisessa alueraadissa oli sata jäsentä, joista kukin sai antaa yhden äänen niin monelle kappaleelle kuin halusi. Kilpailun voitti Merethe Trøan kappaleella "Visjoner".
Norjan ulkopoliittinen instituutti

Norjan ulkopoliittinen instituutti (norj. "Norsk Utenrikspolitisk Institutt", lyh. NUPI) on norjalainen ulkopoliitikkaan ja kansainvälisiin suhteisiin erikoistunut tutkimuslaitos. Se on perustettu vuonna 1959 ja toimii itsenäisesti Norjan opetusministeriön alaisuudessa. Vuonna 2014 instituutissa työskenteli 45 tutkijaa sekä 15 hallinnon ja viestinnän työntekijää.
Instituutti on jaettu viiteen tutkimusryhmään: turvallisuus ja puolustus; kansainvälinen järjestys ja diplomatia; Venäjä, Aasia ja kansainvälinen kauppa; rauha, konflikti ja kehitys sekä ilmasto ja energia.
Laitos julkaisee kolmea lehteä, jotka ovat "Internasjonal Politikk", "Nordisk Østforum" ja "Forum for Development Studies".
Senegalin kielet

Senegal on monikielinen maa, ja siellä puhutaan noin 39 eri kieltä. Maan virallinen kieli on siirtomaa-ajalta periytyvä ranska, mutta laajimmin käytetty kieli on atlantinkongolaisiin kieliin kuuluva wolof.
Vuonna 2013 Senegalin lukutaitoisuus oli 42,4 prosenttia, ja lukutaito oli selvästi harvinaisempaa naisilla (35,7 prosenttia) kuin miehillä (49,3 prosenttia).
Virallinen kieli ranska.
Ranskan kieli tuli Senegalissa käyttöön siirtomaa-aikana. Nykyisin se on Senegalin ainoa virallinen kieli ja korkeakoulujen, parlamentin ja tuomioistuinten kieli, vaikka vain kymmenen prosenttia väestöstä puhuu sitä sujuvasti. Kaikkiaan ranskaa osaa jollain tasolla eri arvioiden mukaan 21–40 prosenttia senegalilaisista.
Viime aikoina ranskan kielen aseman Senegalissa on havaittu heikentyneen wolofin hyväksi.
Kansalliset kielet.
Senegalin kansallisiksi kieliksi on määritelty wolof, pular, mandinka, serer ja diola sekä jola-fonyi, mistä ei kuitenkaan ole käytännön hyötyä maan ei-ranskankieliselle väestölle, sillä kaikki viralliset prosessit tapahtuvat edelleen ranskaksi. Kansalliskielten lisäksi 14 muuta kieltä on kodifioitu siten, että ne soveltuisivat koulutukseen ja virallisiin yhteyksiin, mutta niiden käyttö on toistaiseksi rajoittunut vain yksittäisiin kokeiluihin. Yleisimmin puhuttu äidinkieli on wolof (50 prosenttia väestöstä), jota seuraavat 25 prosentin puhuma pular ja 11 prosentin puhuma serer. Wolofia käytetään ranskan rinnalla muun muassa kaupunkien puhekielenä ja radiolähetyksissä.
Wolof.
Senegalin yleisimmin puhuttu kieli ja todellinen "lingua franca" on ranskan sijaan wolof, joka yhdistetään Senegaliin niin vahvasti, että muissa Afrikan maissa sanat "senegalilainen" ja "wolof" käsitetään synonyymeiksi. Wolofia ymmärtää jopa 95 prosenttia maan väestöstä, ja perustuslaki käännettiin ensimmäistä kertaa virallisesti sille vuonna 2010. Kieltä käytetään yleisesti myös naapurimaa Gambiassa, ja se on sukua Senegalin kahdelle muulle suurelle kielelle pularille ja sererille. Wolof on myös pääkaupunki Dakarin tärkein kieli.
Muut kielet.
Ranskan ja kuuden kansalliskielen ohella Senegalissa puhuttavia kieliä ovat muun muassa arabian kielen murre hassaniyya, jalunka, yleiskieli n’ko, saafi-saafi, soninke, susu ja khasonka. Casamancessa puhutaan paikoin portugaliin perustuvaa kreolikieltä, jolla on tärkeä merkitys alueen kansalliselle indentiteetille, ja maassa asuvat kapverdeläiset puhuvat omaa, niin ikään portugaliin perustuvaa kapverdenkreoliaan. Maahanmuuttajakieliä ovat bambara, kapverdenkreoli, krio, moore, portugali ja vietnam, minkä lisäksi englantia opetetaan vieraana kielenä kouluissa.
Yhtäkään viittomakieltä ei ole tunnustettu Senegalissa virallisesti; vuonna 2008 julkaistun tutkimuksen mukaan vähemmistö senegalilaisista kuuroista käyttää amerikkalaista viittomakieltä, jonka yksityinen kuurojen koulu on ottanut käyttöön, tai sen muunnosta ranskankielisen Afrikan viittomakieltä. Mbourin kaupungissa käytetään paikallista alkuperäisviittomakieltä, Mbourin viittomakieltä.