tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Penelope (1914)

HMS Penelope oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Limitediltä, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1913. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1914 ja otettiin palvelukseen joulukuussa.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichissa oleviin yksiköihin, joiden mukana se otti osaa maaliskuussa 1915 Hoyeriin suunnattuun iskuun. Aluksen päällikkönä toimi Hubert Lynes, joka päätyi amiraaliksi. Alukselle asennettiin lentokoneiden lähetysalusta, joka poistettiin jo elokuussa. Alus liitettiin elokuussa 1915 Harwichissa 5. risteilijäviirikköön, jossaalus valvoi Kanaalin itäpään meriliikennettä. Alus upotti tai valtasi syyskuussa neljä saksalaista troolaria.
Alukseen osui 25. huhtikuuta 1916 Norfolkin rannikolla Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM UB-29":n laukaisema torpedo. Osuman seurauksena peräsin ja rungon takaosa vaurioituivat pahoin, mikä pakotti siirtämään aluksen telakalle. Alus palasi maaliskuussa 1917 telakalta, jolloin se liitettiin Suuren laivaston 7. risteilijäviirikköön. Marraskuussa alukselle asennettiin laitteet 70 miinan laskemiseksi. Alus teki kolme miinanlasku matkaa muun muassa helmikuussa 1918 Kattegatiin. Maaliskuussa 1918 alus palasi 7. risteilijäviirikköön, jonka mukana se otti osaa Saksan avomerilaivaston antautumiseen marraskuussa.
Alus poistettiin palveluksesta ja se sijoitettiin kesäkuussa 1919 Noren reserviin. Se sijoitettiin poistolistalle huhtikuussa 1921 ja myytiin romutettavaksi lokakuussa 1924 Stanleelle Doveriin.
Joenrantarock

JoenRantarock on vuosina 2007-2010 järjestetty musiikkifestivaali Kouvolassa. 
JoenRantaRockin luojan, Sami Rannan ajatuksena oli kokoperheen, ikärajattoman, pääsymaksuttoman tapahtuman tekeminen. Tapahtuma toteutettiin ensimmäisenä vuotenaan täysin talkoovoimin, tekniikkaa ja artisteja myöten. Hotelli Sommelo tarjosi puitteet ja fasiliteetit tapahtumaan.
JoenRantarock 2007.
Ensimmäiset festivaalit pidettiin täysin 3 ihmisen talkootyönä, Hotelli Sommelossa Kuusankoskella Kymijokipäivänä 4.8.2007. 
Esiintyjät:
JoenRantarock 2008.
JoenRantarock 2008 koostui kahdesta tapahtumasta 1.-2.8.2008, jotka järjesti syksyllä 2007 perustettu Kuntaseiskan Alueen Musiikkiyhdistys ry.
Ensimmäistä kertaa järjestetty JoenRantarock klubi oli House of Rockissa 1.8.2008.
Esiintyjät:
JoenRantarock järjestettiin 2.8.2008 Hotelli Sommelossa Kuusankoskella.
Esiintyjät:
JoenRantarock 2009.
JoenRantarock 2009 koostui kolmesta tapahtumasta aikavälillä 31.7.-2.8.2009.
JoenRantarock klubin järjesti Kuntaseiskan Alueen Musiikkiyhdistys ry Kuusankoskitalon Voikkaasalissa 31.7.2009.
Esiintyjät:
Kuntaseiskan Alueen Musiikkiyhdistys ry järjesti kolmannen JoenRantarockin kaupungin tontilla, Hotelli Sommelon välittömässä läheisyydessä ulkoilmafestivaalina Kymijokipäivänä 1.8.2009.
Esiintyjät:
Seitsemäs RiverBlues järjestettiin Cafe&amp;Pub Wanhan Valkealan pihalle 31.7.2009. Järjestelyistä vastasi Saarento-Jokelan kyläyhdistys ry.
Esiintyjät:
JoenRantarock 2010.
Järjestyksessään neljäs ja toistaiseksi viimeinen tapahtuma Hotelli Sommelon välittömässä läheisyydessä Kuusankoskella.
Daisuke Namba

Daisuke Namba (; 7. marraskuuta 1899 – 15. marraskuuta 1924) oli japanilainen kommunisti, joka yritti murhata prinssihallitsija Hirohiton ampumalla tätä kohti Tokiossa 27. joulukuuta 1923. Namba tuomittiin kuolemaan vuonna 1924 ja teloitettiin hirttämällä kahden päivän päästä. Hirohitosta tuli myöhemmin (1926) keisari.
Namban isä oli jäsenenä parlamentissa kunnes erosi siitä poikansa teon jälkeen. Perhe otti sittemmin käyttöön sukunimen Kurokawa.
Yhdystie 1893

Yhdystie 1893 on Naantalin ja Maskun välinen päätie. Se kulkee etelä-pohjoissuunnassa suurimmaksi osaksi Naantalin ja Maskun alueilla, ja pieni osa siitä on myös Raision kaupungin alueella. Tie alkaa kantatieltä 40 Vanton eritasoliittymästä, kulkee Kustavintien eli seututien 192 poikki ja päättyy Maskun keskustassa valtatien 8 risteykseen.
Tiellä on kaksi kiertoliittymää Naantalin puolella. Lietsalan kiertoliittymästä pääsee itään paikallistielle 12150 eli Raisiontielle, joka oli ennen Naantalin ja Raision välinen päätie, ja länteen Aurinkotielle, joka on Naantalin sisäisen liikenteen päätie. Toinen kiertoliittymä sijaitsee Soinisten ja Ladvo-Vengan kaupunginosien rajalla. Se valmistui vuonna 2007 ja toimii Soinisten ja Immasen asuinalueen kokoojakadun Immasentien purkaustienä.
Tien vieressä kulkee lähes koko matkalla jalankulun ja pyöräilyn väylä, joka on suosittu rullaluistelijoiden keskuudessa.
Anni Turunen

Anni Turunen (s. 1983) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen on tehnyt näyttelijänuraa televisiosarjassa "Kotikatu", jossa hän näytteli Danny Pennasta vuosina 2002–2010. Hän juonsi "Missä vika?" -visailuohjelmaa vuonna 2004. Lisäksi hän on näytellyt minisarjassa "Juulian totuudet" sekä lyhytelokuvassa "Suurin ja kaunein".
Turunen toimi 2010–2015 MTV3:n kanavaäänenä. Hän on esiintynyt laulajana taiteilijanimellä Aava Ruusuvirta sekä maalannut tauluja. Nykyään (2021) Turunen tekee radioon mainosspiikkejä, käsikirjoittaa ja näyttelee. Aava Ruusuvirralta ilmestyi maaliskuussa 2023 single "Lasken susta irti nyt".
Vastavaikuttajalihakset

Vastavaikuttajalihasparit (koukistajat ja ojentajat, lähentäjät ja loitontajat) saavat lihassolut venymään takaisin oikeaan mittaansa.
Monet lihakset toimivat pareina. Kun lihas supistuu ja vetää kahta luuta toisiaan kohti, vastakkainen lihas rentoutuu. Tällainen pari on esimerkiksi hauislihas ja kolmipäinen olkalihas. Kun hauislihas supistuu ja lyhenee, olkavarsi koukistuu. Samalla kolmipäinen olkalihas, joka on hauislihaksen "vastavaikuttaja," rentoutuu ja pitenee. 
Vastavaikuttajalihakset synnyttävät liikkeen vain yhteen suuntaan. 
Useimmat liikkeet ovat monien lihasten supistumisen tulosta. Esimerkiksi tietokoneella kirjoittamiseen tarvitaan yli 60 käsivarren, ranteen ja käden lihasta. Hymyilykin vaatii parinkymmenen lihaksen supistumisen.
Henry Gibson

Henry Gibson (21. syyskuuta 1935 Germantown, Pennsylvania, Yhdysvallat – 14. syyskuuta 2009 Malibu, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja lauluntekijä, joka tunnettiin "Rowan and Martin's Laugh-In" -ryhmän jäsenenä ja tuomari Clark Brownin roolista "Boston Legal" -televisiosarjassa. Hän esitti musikaalielokuvassa "Blues Brothers" (1980) Illinoisin natsipuolueen johtajaa.
Tka3

Tka3 on Valtionrautateiden antama sarjamerkintä Sisun valmistamille JA-7 -tyyppisille ratakuorma-autolle.
Historia.
Kun 1950-luvulla valmistuneet Trr-raidetraktorit osoittautuivat liian heikkotehoisiksi niille asemille, joiden piti hoita usean liikennepaikan vaihtotyöt, päätti Valtionrautatiet 1960-luvun alussa tilata Suomen Autoteollisuudelta kymmenen sittemmin sarjamerkin Tka2 saanutta vaihtotyöratakuorma-autoa, jotka olivat valmistajan mallia "JA-6SV". Näiden seuraajaksi tilattiin 1960-luvun alussa kymmen hieman samantyyppistä ratakuorma-autoa, jotka olivat valmistajan mallia "JA-7SP". Ratakuorma-autot valmistuivat vuonna 1965. Vuosina 1968–1970 hankittiin vielä vähäisin muutoksin 35 ratakuorma-autoa, jotka olivat valmistajan mallia "JA-7BP, JA-7BP II" ja "JA-7BP III". Kaikkiaan ratakuorma-autoja valmistettiin siis 45 kappaletta.
Numerointi.
"JA-7" -mallia olevat ratakuorma-autot saivat aluksi sarjamerkinnän Tka-Lko. Toukokuussa 1970, kun valmiina olivat Tka-Lko 1–43, vaihdettiin vetureiden numerointia. Jo valmistuneet 43 veturia saivat sarjamerkinnän Tka ja numerot 261–293. Tämän jälkeen valmistuneille vetureille annettiin suoraan sarjamerkki Tka ja numerot 294–305. Vuonna 1978, kun Tka-sarjan veturit jaettiin sarjoihin Tka1–Tka7, saivat Tka 261–305 sarjamerkin Tka3 numeroiden pysyessä ennallaan.
Käyttö ja hylkäys.
Tka3-ratakuorma-autoja käytettiin useilla liikennepaikoilla kevyeen vaihtotyöhön, mutta junapainojen kasvaessa niidenkin teho jäi alhaiseksi. Ne olivat myös niin kevyitä, että ne löivät helposti ympäri varsinkin liukkaalla kelillä. Vetureiden suurehkon nopeuden ansiosta niitä käytettiin jonkin verran myös linja-ajossa. Tka3-sarjan hylkäys alkoi 1980-luvulla ja viimeiset yksilöt poistettiin käytöstä vuonna 2002. Veturit 279 ja 301 ovat Haapamäen museoveturiyhdistyksellä museoituina.
Tekniset tiedot.
Tka3-sarjan ratakuorma-autoissa oli keskiohjaamo, ja sen molemmin puolin konesuojat. Etummaisen konesuojan alla oli moottori apulaitteineen ja takimmaisessa betonipaino riittävän kitkapainon aikaansaamiseksi. Ohjaamossa oli ajopöydät molempiin suuntiin. Käynti ohjaamoon tapahtui konesuojien sivuilla olleilta leveiltä käyntisilloilta. "JA-7" -mallisissa ratakuorma-autoissa ohjaamon etuikkunat oli kallistettu eteenpäin heijastusvalojen ehkäisemiseksi. Osa yksilöistä oli varustettu Otso-vaihtotyökytkimin.
Moottorina oli Leylandin 6-sylinterinen, nelitahtinen dieselmoottori, jonka tyyppi vaihteli valmistussarjoittain. Vetureissa oli vääntömomenttimuuntajan kanssa yhteenrakennettu yhdistetty vaihde-, suunnanvaihto- ja jakolaatikko. Vaihteita oli neljä molempiin suuntiin. Vetureissa oli kaikkiin pyöriin vaikuttava paineilmajarru sekä junajarrun venttiili.
Melolonthini

Melolonthini on kovakuoriaisiin (Coleoptera) lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimon Melolonthinae-alaheimoon kuuluva tribus.
LinkedIn

LinkedIn on Microsoftin omistama verkkoyhteisöpalvelu ja verkostoitumisväline. Käyttäjät voivat ladata palveluun ansioluettelonsa, harrastuksensa ja kiinnostuksen kohteensa sekä saada suosituksia entisiltä esimiehiltä ja työkavereilta sekä suositella muita. LinkedIn ei varsinaisesti ole työnhakusivusto, vaan sitä voidaan pitää keinona laajentaa omaa verkostoa ja saada sitä kautta mahdollisia työtarjouksia sekä löytää hakemiaan työntekijöitä.
Historia.
Palvelun perustivat Reid Hoffman, Allen Blue, Konstantin Guericke, Eric Ly ja Jean-Luc Vaillant vuonna 2002. LinkedIn-sivuston lanseeraus tapahtui virallisesti 5. toukokuuta 2003.
LinkedIn-palvelua ylläpitävä yritys ("LinkedIn Corporation") listautui toukokuussa 2011 ensimmäisenä merkittävänä Internetin sosiaalisena verkostopalveluyrityksenä New Yorkin pörssiin. Osakkeet tarjottiin myyntiin 45 dollarin hintaan, ja ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä ne nousivat korkeimmillaan 108 dollariin. Sadan dollarin hinnalla LinkedIn Corporationin arvoksi muodostuisi noin 10 miljardia dollaria. Vuonna 2010 yhtiön liikevaihto oli 243 miljoonaa dollaria ja tulos 15,4 miljoonaa. Yritys saa tulonsa mainoksista, maksullisista lisäpalveluista ja rekrytointipalveluista.
Microsoft osti LinkedInin vuonna 2016 26,2 miljardilla dollarilla historiansa suurimmassa yrityskaupassa. Microsoftin mukaan LinkedIn kuitenkin säilyttää sekä brändinsä että itsenäisyytensä.
Sultan Kösen

Sultan Kösen (s. 10. joulukuuta 1982 Mardin, Turkki) on maailman pisin elossa oleva ihminen. Hänen pituutensa on 251 cm. Edellistä Guinness World Recordsin ennätystä hallussaan piti 57-vuotias kiinalainen Bao Xishun pituudella 236 cm. Kösenilla on myös maailman suurimmat kädet (ranteesta keskisormen päähän 27,5 cm) ja jalkaterät (36,5 cm).
Vuonna 2003 Galatasaray hankki Kösenin seuraansa, vaikkakaan hän ei ole koskaan harrastanut koripalloa.
Kidetankoprosessi

Kidetankoprosessi (tunnetaan myös nimillä jodidiprosessi ja van Arkelin–de Boerin prosessi) on Anton Eduard van Arkelin ja Jan Hendrik de Boerin vuonna 1925 kehittämä, ensimmäinen teollisesti mahdollinen ja taloudellinen tapa valmistaa pieniä määriä erittäin puhdasta titaania ja zirkoniumia. 
Prosessi perustuu pääasiallisesti metallijodidien muodostumiseen ja niiden hajoamistuotteina syntyviin puhtaisiin metalleihin. Tämä tapa on myöhemmin korvautunut Krollin prosessilla.
Prosessi käytännössä.
Epäpuhtaat titaani, zirkonium, hafnium, vanadiini, torium tai protaktinium lämmitetään tyhjiössä jodin kanssa 50–250 °C lämpötilaan. Lämmitettäessä muodostuvat titaani- (TiI4) tai zirkoniumtetrajodidi (ZrI4) höyrystyvät ja jättävät metalleissa esiintyvät epäpuhtaudet kiinteiksi, näin erottuen muodostuneista jodideista.
Titaanitetrajodidi (TiI4) sulaa ilmakehän paineessa 150 °C celsiusasteen lämpötilassa, ja kiehuu 377 °C celsiusasteessa; zirkoniumtetrajodidi (ZrI4) puolestaan sulaa 499 °C celsiusasteen lämpötilassa ja kiehuu 600 °C lämpötilassa. Kiehumispisteiden vaatima lämpötila laskee ainetta ympäröivän paineen laskiessa.
Pelkistyminen.
Kaasuuntuneet jodidit hajoavat ja pelkistyvät 1 400 °C lämpötilaan sähköllä kuumennetun volframilangan ansiosta. Puhdas metalli kertyy volframilankaan, ja määrien kasvaessa lanka tulee paremmin sähköä johtavaksi ja vaatii sitä suurempaa sähkövirtaa lämpötilan ylläpitämiseksi, mitä suurempia määriä metallia lankaan kertyy.
Nakajima Ki-84 Hayate

Nakajima Ki-84 Hayate (, Liittoutuneiden koodinimi "Frank") oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjä toisessa maailmansodassa. Se oli parhaita keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjiä.
Lentokone kehitettiin Ki-43:n seuraajaksi. Sillä oli hyvät perusominaisuudet ja se voitti P-51D:n kaarto- ja nousunopeudessa sekä käsittelyn helppoudessa. Vuoden 1944 alkupuolella käyttöön otettuja Ki-84 -hävittäjiä tehtiin 3 512 kappaletta. Päämallit olivat Ki-84-1, Ki-84-2. Konetyypistä tunnettiin variantteja, joissa oli joko neljä 20 mm tykkiä (1b) tai kaksi 20 mm ja kaksi 30 mm tykit (1c). Viimeinen muunnos oli Ki-116, jonka moottori oli kevyempi Mitsubishi Ha-33.
WSA-menetelmä

WSA-menetelmä eli niin sanottu märkä rikkihappoprosessi () on rikkihapon teolliseen valmistukseen käytettävä menetelmä. Menetelmä kehitettiin 1960-luvulla ja levisi laajaan käyttöön 1980-luvulla. WSA-menetelmällä voidaan valmistaa rikkihappoa lähes mistä tahansa kaasumaisesta rikkiyhdisteestä. WSA-menetelmä on kontaktimenetelmän muunnos.
WSA-prosessin ensimmäisessä vaiheessa rikkiä sisältävät kaasut kuten divetysulfidi, rikkihiili tai karbonyylisulfidi poltetaan rikkidioksidiksi. Toisin kuin tavallisessa kontaktimenetelmässä rikkidioksidia ei kuivata vaan se johdetaan kosteutta sisältävänä hapetuskammioon. Rikkidioksidi hapetetaan rikkitrioksidiksi divanadiinipentoksidikatalyytin avulla. Katalyytin avulla yli 99 % rikkidioksidista saadaan hapetettua rikkitrioksidiksi. Hapetuksen jälkeen rikkitrioksidikaasu reagoi vesihöyryn kanssa muodostaen rikkihappohöyryä. Reaktiossa vapautuu hyvin suuri määrä energiaa lämpönä. Tavallisessa kontaktiprosessissa rikkihappoa syntyy, kun rikkitrioksidi johdetaan väkevään rikkihappoon ja seokseen lisätään vettä. Höyrymäinen rikkihappo jäähdytetään ja kondensaatiotilassa siihen suihkutetaan vettä, jolloin muodostuu nestemäistä happoa. Väkevä rikkihappoliuos kerätään ja jäähdytetään. Tämän jälkeen happo laimennetaan. 
H2S + 3/2O2 → H2O + SO2 
 2 SO2 + O2 → 2 SO3
 SO3 + H2O → H2SO4 (g)
 H2SO4 (g) + 0.17H2O (g) → H2SO4(l)
William Mason

William Mason (1724 Hull – 1797) oli englantilainen runoilija, toimittaja ja puutarhuri.
Mason kävi koulua Hull Grammar Schoolissa ja jatkoi sen jälkeen Cambridgessa St John's Collegessa. Hän sai pappisvihkimyksen 1754 ja toimi useissa kirkon viroissa.
Hänen runonsa "Musaeus, a Monody on the Death of Mr. Pope" ilmestyi 1747 ja sai niin suuren suosion, että siitä otettiin useita painoksia. William Lyon Phelps kirjoittaa:
Hänen muita teoksiaan ovat historialliset murhenäytelmät "Elfrida" (1752) ja "Caractacus" (1759) (joita kumpaakin on käytetty käännöksinä 1700-luvun oopperoissa: "Elfridaa" ovat käyttäneet Giovanni Paisiello ja Jean-Baptiste Moyne, "Caractacusta" Antonio Sacchini ("Arvire et Evelina" )), sekä puutarhanhoidosta pitkä runo "The English Garden" (kolme osaa, 1772–1782). Hän on suunnitellut puutarhan muun muassa George Harcourtille. Hän julkaisi 1775 omaan työhönsä vaikuttaneen ystävänsä Thomas Grayn runoja teoksen "Poems of Mr Gray". William Pitt nuorempi valitsi hänet 1785 William Whiteheadin seuraajaksi poet laureateksi, mutta hän kieltäytyi kunniasta.
Pietarin ja Paavalin katedraali (Brno)

Pietarin ja Paavalin katedraali () on kirkkorakennus Tšekissä Brnossa.
Paikalle rakennettiin ensin vuonna 1180 romaanista tyyliä edustanut basilika samalle paikalle, jossa oli sijainnut Brnon linna. Rakennuksen krypta on nykyisin uudemman rakennuksen osana. Kirkko rakennettiin uudelleen goottilaiseen tyyliin 1200-luvun lopulla. Sitä laajennettiin kolmilaivaiseksi 1300-luvulla. Kirkkoa muokattiin edelleen barokkityyliseksi 1700-luvulla, ja nykyisen uusgoolaittisen ulkoasunsa se sai 1900-luvun alussa. Vuodesta 1777 katedraali on ollut Brnon hiippakunnan keskuskirkko.
Katedraalin alttarikaappi on 11 metriä korkea, ja siihen on kaiverrettu apostolien Pietarin ja Paavalin kuvat.
...Like a Bolt of Lightning

...Like a Bolt of Lightning on Juliette and the Licksin EP-levy, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2004.
Kappaleet.
UK:n painos
Novotroitsk

Novotroitsk () on kaupunki Orenburgin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uraljoen varrella 315 kilometriä Orenburgista kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Orenburgin ja Orskin välinen rautatie. Asukkaita on 109 600 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1920-luvulla perustetusta uudisasukaskylästä. 1930-luvun lopulla alettiin hyödyntää seudun rautaesiintymiä ja rakentaa metallitehdasta. Novotroitskin kaupunki perustettiin vuonna 1945. Nykyään siellä on mm. kemian, metalli-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.
Niklas Eriksson

Niklas Eriksson (s. 17. helmikuuta 1969 Västervik, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Eriksson pelasi lähes koko uransa Leksands IF:ssä, jota edusti 19 kauden ajan. Elitserienissä hän on pelannut 514 ottelua tehoin 138+200=338 ja on kerännyt niissä 418 rangaistusminuuttia. Allsvenskanistakin hänellä on yli 100 ottelun kokemus.
Ura.
Eriksson on kotikaupunkinsa joukkueen Västerviks IK:n kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Leksands IF:ään vuonna 1985 ja pelasi tulokaskautensa kaudella 1987–88. Keväällä 1987 hän voitti EM-kultaa. Kaudella 1988–89 hän voitti Elitserienin hopeaa, joka jäi hänen uransa ainoaksi mitaliksi Elitserienistä. Samana kautena hän voitti myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa. 
Leksandin lisäksi Eriksson on miesten sarjoissa edustanut vain jääkiekon SM-liigajoukkue HIFK:ta kaudella 1996–97 sekä hänen uransa kaksi viimeistä kautta 2005–06 ja 2006–07 Italian Serie A:n Hockey Club Pustertal-Val Pusteriassa, jossa voitti Serie A:n syöttöpörssin kaudella 2006–07.
Maajoukkueura.
Eriksson ei pelannut yksiäkään miesten MM-kilpailuja, mutta hän pelasi Lillehammerin olympiakisoissa vuonna 1994 ja voitti kultaa.
Muuta.
Niklaksen veli Marcus Eriksson pelaa Mora IK:ssa.
Anthony Roux

Anthony Roux (s. 18. huhtikuuta 1987 Verdun, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka menestyi aktiiviurallaan etupäässä yhden päivän kilpailuissa.
Roux edusti koko ammattilaisuransa, vuosina 2008–2022, Française des Jeux / FDJ / Groupama-FDJ -tallia. Hän voitti Espanjan ympäriajossa 2009 17. etapin kuuluttuaan viiden ajajan kärkiryhmään, josta irtosi lopulta etappivoittoon. Hän voitti maantieajon Ranskan-mestaruuden 2018.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
Alle 23-vuotiaiden Liège–Bastogne–Liège, toinen
Espanjan ympäriajo, etapin 17 voitto
Circuit de la Sarthe, etapin 4 voitto
GP Ouest-France, neljäs
Circuit de Lorraine, etapin 5 voitto
Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne, etapin 1 voitto
Circuit de la Sarthe, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
Circuit de Lorraine, etappien 1 ja 4 voitto
Tour de la Somme, voitto
Étoile de Bessèges, etapin 5b (aika-ajo) voitto
Vuelta a Burgos, pistekilpailun ja etapin 4 voitto
Circuit de la Sarthe, 2. etapin voitto
GP Ouest-France,kuudes
Grand Prix Cycliste de Québec, kolmas
La Route d'Occitanie, 4. etapin voitto
Maantieajon Ranskan-mestaruus
Clásica de San Sebastián, kolmas
Tour du Limousin, 1. etapin voitto
Four on the Floor

Four on the Floor on Juliette and the Licksin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Euroopassa 2. lokakuuta 2006. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa vajaa vuosi myöhemmin, 24. heinäkuuta 2007. Albumista on julkaistu myös uusintapainos joka sisältää DVD:n, dokumentteja, live-esiintymisiä ja musiikkivideoita.
Ennen albumin nauhoituksia yhtyeen rumpali Jason Morris ja basisti Paul Ill jättivät bändin. Levyllä bassoa soittaa Jason Womack ja rumpuja Dave Grohl.
Kärt Tomingas

Kärt Tomingas (5. huhtikuuta 1967 Tallinna – 31. tammikuuta 2025) oli virolainen laulaja, näyttelijä ja teatteritaiteen opettaja.
Tomingas näytteli Helsingin kaupunginteatterin musikaalissa "The Sound of Music" Marian pääroolia vuonna 1998. Hän näytteli "Lomalla"-elokuvassa yhtä päärooleista, Siiriä. "Kotikatu"-televisiosarjassa hän näytteli Heili Reekiä.
"Muumilaakson tarinoita" -animaatiosarjan vironkielisessä dubbauksessa Tomingas näytteli yksinään kaikki roolit ja lauloi tunnuskappaleen.
Tomingas kuoli sairauteen alkuvuonna 2025. Hänen kuolemastaan uutisoitiin 1. helmikuuta.
Hans Aanrud

Hans Aanrud (3. syyskuuta 1863 Gausdal, Norja – 11. tammikuuta 1953 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja kriitikko. Hän kuvasi tuotannossaan maaseudun ihmisiä ja luontoa. Tuotanto on luoteeltaan idyllisrealistista. Hän kirjoitti myös lastenkirjoja, näytelmiä ja esseitä.
Knockaround Guys

Knockaround Guys on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut kanadalais-yhdysvaltalainen rikoselokuva, jonka ovat ohjanneet Brian Koppelman ja David Levien.
Juoni.
Mafiaperheen poika Matty haluaa saada oikean keikan ja hänen kaverinsa Marblesille annetaankin tehtäväksi rahalaukun lennättäminen. Laukku kuitenkin katoaa ja muu tiimi Matty, Taylor ja Chris saapuvat Marblesin avuksi etsimään laukkua. Porukka löytääkin laukun yhdysvaltalaisesta pikkukaupungista, mutta laukun saaminen ei olekaan aivan yksinkertaista, sillä tilanteeseen sekaantuvat muun muassa paikalliset seriffit.
Tomoji Abe

Tomoji Abe (; 26. kesäkuuta 1903 Yunogū, Okayama – 23. huhtikuuta 1973 Tokio) oli japanilainen kirjailija ja kriitikko. Hän oli maailmansotien välisen ajan merkittäviä kulttuurihahmoja Japanissa. Hänen tyyliään on luonnehdittu älylliseksi, skeptiseksi ja lyyriseksi.
Abe aloitti uransa modernistina, jolla oli vahva tausta englantilaisessa kirjallisuudessa. Hän vastusti aikansa proletaarikirjallisuutta. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma "Koi to Afurika", ilmestyi 1930. Merkittävä proosateos "Fuyu no yado" ilmestyi 1936. Toisen maailmansodan jälkeen hän matkusteli ulkomailla. Hän käänsi muun muassa Herman Melvilleä ja Brontën sisaruksia japaniksi. Hän jatkoi myös kirjoittamista ja tuomitsi ajan skeptisen suhtautumisen politiikkaan sekä militaristiset asenteet.
Abe on kääntänyt japaniksi Frans Emil Sillanpään teoksen "Nuorena nukkunut".
Kalliovilistäjä

Kalliovilistäjä ("Xenicus gilviventris") on uhanalainen uusiseelantilainen varpuslintu. Se on sukunsa ainoa edustaja, joka ei ole kuollut sukupuuttoon.
Koko ja ulkonäkö.
Kalliovilistäjä on noin 10 cm pitkä ja 16–20 g painava, väritykseltään hieman hippiäistä tai uunilintuja muistuttava. Koiras on vihertävä, naaras oliivinruskea. Sen pyrstö on hyvin lyhyt, ja lentotaidossa on parantamisen varaa, ja suuren osan elämästään se viettääkin maassa tai lähellä maanpintaa alikasvoksen suojassa.
Esiintyminen.
Kalliovilistäjä elää Uuden-Seelannin Eteläsaaren luoteisreunan vuoristoalueilla ja sen kanta on alle 10 000 sukukypsää yksilöä. Aikaisemmin se esiintyi myös Pohjoissaarella mutta on sieltä hävinnyt. Sen kanta on edelleen taantunut, ja vuonna 2005 havaittiin sen kadonneen 20 vuodessa joka viidenneltä esiintymispaikaltaan. Lajin uhkana ovat eurooppalaisten mukana kulkeutuneiden kotihiiren ja kärpän aiheuttamat pesätappiot.
Elinympäristö.
Kalliovilistäjät asuvat vuoristossa puurajan yläpuolella 920–2 900 m:n korkeudella, tavallisimmin 1 200–2 400 m:n korkeudella merenpinnasta. Niitä tavataan kalliojyrkänteillä, laaksoissa, rakkamaalla ja sorakentillä, joissa kasvaa vuoristokasvillisuutta ja matalaa pensaikkoa.
Lisääntyminen.
Pesintää tapahtuu etenkin loka-helmikuussa. Pesä on maakolossa, juurakossa tai kivenkolossa. Se on pallomainen ja rakennettu pienistä oksista, kuivista lehdistä ja juurikuiduista, ja se on vuorattu sadoilla höyhenillä. Ulkomitoiltaan se on noin 12 cm, ja pesän sivulla olevan lentoaukon halkaisija on 2,5 cm. Munia on usein viisi kappaletta. Molemmat emot huolehtivat poikasista.
Ravinto.
Ruokavalio koostuu pääasiassa hyönteisistä ja muista pienistä selkärangattomista, pienessä määrin myös siemenistä ja hedelmistä.
Tka2

Tka2 on Valtionrautateiden antama sarjamerkintä Sisun vuonna 1963 valmistamille "JA-6SV" -tyyppisille ratakuorma-autoille.
Historia.
Kun 1950-luvulla valmistuneet Trr-raidetraktorit osoittautuivat liian heikkotehoisiksi niille asemille, joiden piti hoitaa usean liikennepaikan vaihtotyöt, päätti Valtionrautatiet 1960-luvun alussa tilata Suomen Autoteollisuudelta kymmenen ratakuorma-autoa, jotka olivat valmistajan mallia "JA-6SV". Vaihtotyöratakuorma-autoiksi kutsutut veturit toimitettiin tammi–maaliskuussa 1963. Niitä oli kehitetty ratakuorma-autoista paremmin vaihtotöihin sopiviksi.
Numerointi.
Veturit saivat aluksi sarjamerkinnän Tka-Lko ja numerot 1–10. Vuonna 1978, kun Tka-sarjan veturit jaettiin sarjoihin Tka1–Tka7, saivat Tka 251–260 sarjamerkin Tka2 numeroiden pysyessä ennallaan. Uutta sarjamerkkiä ei kuitenkaan maalattu vetureihin.
Käyttö ja hylkäys.
Tka2-ratakuorma-autoja käytettiin useilla kevyeen vaihtotyöhön. Ne korvasivat pienitehoisia Trr-raidetraktoreita, mutta junapainojen kasvaessa niidenkin teho jäi alhaiseksi. Ne olivat myös niin kevyitä, että ne löivät helposti ympäri varsinkin liukkaalla kelillä. Vetureiden suurehkon nopeuden ansiosta niitä käytettiin jonkin verran myös linja-ajossa. Tka2-sarjan veturit hylättiin 1980- ja 1990-luvuilla. Yhtäkään yksilöä ei säästynyt museoitavaksi vaan kaikki romutettiin.
Tekniset tiedot.
Tka2-sarja oli monilta ominaisuuksiltaan yhtenevä seuraajansa Tka3:n kanssa. Tka2-sarjan ratakuorma-autoissa oli keskiohjaamo, ja sen molemmin puolin konesuojat. Takimmainen konesuoja oli selvästi lyhyempi kuin etummainen; Tka3-vetureissa molemmat olivat yhtä pitkiä. Ohjaamossa oli ajopöydät molempiin suuntiin. Käynti ohjaamoon tapahtui konesuojien sivuilla olleilta leveiltä käyntisilloilta. Toisin kuin Tka3-sarjassa, Tka2-vetureiden ohjaamoiden etuikkunoita ei ollut kallistettu.
Moottorina oli Leylandin 6-sylinterinen, nelitahtinen dieselmoottori. Vaihteistosta voima välitettiin turbiinityyppiseen momentinmuuntajaan josta edelleen suunnanvaihtolaatikon kautta akseleille. Vaihteita oli viisi molempiin suuntiin. Vetureissa oli kaikkiin pyöriin vaikuttava paineilmajarru sekä junajarrun venttiili.
Philip Deignan

Philip Deignan (s. 7. syyskuuta 1983 Letterkenny, Irlanti) on irlantilainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa AG2R Prévoyance -tallissa 2005, edusti Cervélo TestTeamia 2009–2010, Team RadioShackiä 2011, UnitedHealthcare Pro Cycling Teamia 2012–2013 ja Team Skyta viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2014−2018. 
Deignan voitti Tour du Doubs -kilpailun vuonna 2005. Hän edusti Irlantia Pekingin olympialaisissa 2008. Espanjan ympäriajossa 2009 hän voitti 18. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Roman Kreuzigerin. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2012 hän voitti Tour of the Gila -etappikilpailun. Hän on ajanut myös Italian ympäriajon useamman kerran maaliin, 2014 hän oli 18. etapilla kolmas.
Francis Charles Robert Jourdain

Francis Charles Robert Jourdain (1865 Ashbourne, Derbyshire – 1940) oli brittiläinen lintutieteilijä ja linnunmunien keräilijä.
Jourdain opiskeli Magdalen Collegessa Oxfordin yliopistossa, josta hän valmistui 1890. Hän toimi ensimmäisen Oxfordin yliopiston Huippuvuorille suuntautuneen tutkimusretken johtajana ja matkusti paljon Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Hän toimi Oxfordin lintutieteellisen seuran (Oxford Ornithological Society) puheenjohtajana ja useissa muissa lintutieteellisissä järjestöissä.
Jourdain perusti British Oological Associationin, jonka nimi muutettiin Jourdain Societyksi hänen kuoltuaan.
Alikasvos

Alikasvos on metsänhoidollinen nimitys, joka käytännössä tarkoittaa taimikkovaiheen ohittaneen metsikön pääpuustoa selvästi nuorempia puuyksilöitä ja pensaskerrosta. Alikasvos voidaan laajemmin käsittää sekä pensas- että kenttäkerroksen muodostamaksi, ja siihen kuuluu pensaita (esimerkiksi kataja, pajut, taikinamarja, paatsama), puiden taimia, saniaisia, varpuja ja korkeita ruohovartisia kasveja.
Alikasvos on usein toista puulajia kuin päämetsä. Jotta puut selviytyisivät alikasvoksena, täytyy niiden kestää vallitsevan puuston varjostus. Suomessa kuusi on hyvin varjostusta kestävä puulaji. Siksi kuusialikasvos on yleinen mänty- ja koivumetsissä. Riittävän tiheä alikasvos kelpaa uudeksi puusukupolveksi, kun vanha puusto kaadetaan.
Alikasvoksessa elävät muun muassa monet lintulajit, sillä se tarjoaa näkösuojaa pedoilta ja suojaisia pesäpaikkoja.
Carnot’n lause

Olkoon ABC mielivaltainen kolmio piirrettynä D keskeisen ympyrän sisään ja G, F ja H kolmion sivujen keskipisteitä. Euklidisessa geometriassa Carnot'n lause sanoo
formula_1
jossa R on kolmion ympäri piirretyn ympyrän säde ja r on kolmion sisään piirretyn ympyrän säde. Etäisyys DX (X = G, F, H) otetaan negatiivisena jos ja vain jos kyseinen jana on kokonaan kolmion ulkopuolella.
Lause on nimetty Lazare Carnot'n (1753–1823) mukaan.
Myös seuraava lause on nimeltään Carnot'n lause: Olkoon ABC kolmio, formula_2 ja formula_3. Näiden pisteiden kautta kulkevat normaalit sivujen formula_4 ja formula_5 suhteen leikkaavat toisensa samassa pisteessä jos ja vain jos formula_6.
Climateprediction.net

Climateprediction.net ("CPDN") on hajautetun laskennan projekti BOINC-alustalla. Projekti on aloitettu Oxfordin yliopistossa Englannissa. Projektissa pyritään mallintamaan ilmastonmuutosta vuoteen 2080 asti. Projekti on saanut enemmän laskentatehoa osakseen kuin yksikään toinen ilmastonmuutosta tutkiva projekti.. Projektiin osallistuminen vaatii erillisen ohjelmistolisenssin hyväksymisen.
Toivon johtaminen

Toivon johtaminen on Johtamistaidon Opiston tutkimusjohtajana toimivan KTT Pauli Juutin teos, jossa hän esittelee johtamisnäkökulmakäsitteen toivon johtaminen. Hänen määritelmäänsä toivon johtamisesta ovat vaikuttaneet useat aikaisemmin johtamiseen tuodut näkökulmat, muun muassa tarinallisuus, ratkaisukeskeinen ajattelu ja ihmisten johtaminen. 
Teoksessa Juuti luonnehtii toivon johtamista siten, että se perustuu innostuksen luomiseen organisaatiossa. Innostus voi perustua positiiviseen ilmapiiriin, lupaaviin mahdollisuuksiin ja ratkaisujen korostamiseen ongelmien sijaan. 
Juuti perustelee toivon johtamisen olemassaolon huikeilla esimerkeillä toivon merkityksestä ääritilanteissa. Vahva esimerkki toivon merkityksestä henkiseen ja fyysiseen terveyteen on voitu todeta toisen maailmansodan aikaisilla keskitysleireillä, joilla unelmien säilyttäminen vaikutti ratkaisevan positiivisesti ihmisten kohtaloihin. Hän myös toteaa yleisen elämänkokemuksen perusteella, että toiveikkuus ja unelmien toteutumisen mahdollisuus rohkaisevat ja innostavat työhön ratkaisevasti.
Uudenmaan ja Hämeen lääni

Uudenmaan ja Hämeen lääni () oli vuonna 1634 perustettu lääni, joka alun perin käsitti suurin piirtein nykyiset Uudenmaan, Kanta-Hämeen, Päijät-Hämeen ja Keski-Suomen maakunnat. Vuosina 1640–1648 lääni oli väliaikaisesti jaettuna Uudenmaan lääniksi ja Hämeen lääniksi. Vuonna 1775 läänin rajoja muutettiin perusteellisesti, kun läänin pohjoisosa (nykyinen Keski-Suomi) liitettiin Vaasan lääniin. Samaan aikaan Uudenmaan ja Hämeen lääniin liitettiin Turun ja Porin läänistä pääosa nykyistä Pirkanmaan maakuntaa. Maaherran residenssi siirrettiin Helsingistä Hämeenlinnaan. Vuonna 1831 lääni jaettiin kahtia, jolloin syntyivät Uudenmaan ja Hämeen läänit.
Rymättylän vaakuna

Rymättylän vaakuna oli Rymättylän kunnan tunnus, jonka silakat viittaavat vanhan saaristolais- ja kalastuspitäjän tärkeimpään elinkeinoon. Tähdet edustavat kunnan yhdeksää saarta, joissa on vanhastaan ollut pitäjän pysyvä asutus.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 14. joulukuuta 1953. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi hopeista silakkaa hirsittäin alatusten, joiden saatteena yhdeksän viisisakaraista kultatähteä ryhmitettyinä 3+3+3”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Rymättylän kunta liittyi osaksi Naantalia yhdessä Merimaskun ja Velkuan kanssa.
Birgitta Ara

Birgitta Majlis Ara (oik. Juslin-Ara; 7. elokuuta 1934 Helsinki – 8. maaliskuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Ara opiskeli koristemaalausta Taideteollisessa oppilaitoksessa 1952–1955. Opintojen jälkeen hän muutti Pariisiin ja ryhtyi malliksi. Ara opiskeli jonkin aikaa ranskalaisnäyttelijä René Simonin yksityisessä teatterikoulussa ja sai joitakin elokuvarooleja. Myöhemmin hän työskenteli hotellinpitäjänä Doverissa ennen paluutaan kuvataiteen pariin.
Vuonna 1970 Ara piti ensimmäisen virallisen taidenäyttelynsä Pariisissa. Hän opiskeli vuosina 1972–1974 kuvanveistoa Pariisissa oppilaitoksessa École Nationale Superieure des Arts Appliqués et des Métiers d’Arts. Aran veistoksia on ollut esillä eri puolilla maailmaa, muun muassa Lontoossa, New Yorkissa ja Kuwaitissa. Suomessa hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1983. Ara asui pääasiassa ulkomailla ennen paluutaan Suomeen vuonna 1991. Hän käytti materiaaleinaan kuparia, marmoria ja pronssia.
Aran isä oli oopperalaulaja Ture Ara ja äiti kansakoulunopettaja Elsie Juslin. Vanhemmat erosivat Aran ollessa alle kaksivuotias. Kirjailija Agneta Ara on hänen sisarpuolensa Ture Aran myöhemmästä avioliitosta Birgit Kronströmin kanssa.
Secret Agent Clank

Secret Agent Clank on High Impact Gamesin kehittämä ja Sonyn julkaisema toimintapeli. Peli julkaistiin PlayStation Portablelle vuonna ja PlayStation 2:lle vuonna . 
Peli kuuluu "Ratchet &amp; Clank" -pelisarjaan.
Juoni.
Pelissä Ratchet joutuu vankilaan rikoksesta jota hän ei tenhyt mutta Ratchetin paras ystävä Clank yrittää pelastaa Ratchetin vankilasta todistamalla ettei Ratchet ole rikollinen.
Aluksi Clank murtautuu pultaire museoon etsimään johtolankoja varastetusta helmestä jonka kaikki luulevat Ratchetin varastaneen. Museosta Clank löytää vihjeitä kun-fu taikurista joka asuu suurkaupungissa. Planeetalle saavuttuaan Clank kulkee ansaan mutta saa kutsuttua agenttitoimistosta kolme pientä apuria jotka pelastavat Clankin. Clank joutuu lukuisille eri planeetoille helmen mukana ja passittaa välillä muutamia rikollisia vankilaan eri planeetoilla.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6.5/10.
Marjo Rein

Marjo Rein on entinen Yleisradion televisiotoimittaja ja uutisankkuri. Hän työskenteli Ylessä 1990-luvun puolestavälistä lähtien ensin viittomakielisissä uutisissa ja viittomakielen tulkkina muissakin ohjelmissa, sitten toimittajana ja juontajana aamu-tv:ssä ja iltauutisissa ja vuodesta 2014 lähetystoimittajana. 55-vuotias Rein kertoi loppuvuodesta 2022 jäävänsä miehensä Tuomaksen kanssa vuodeksi 2023 sapattivapaalle. Rein teki viimeisen vuoronsa uutisankkurina 14. tammikuuta 2025 Yle Uutiset 20.30 -lähetyksessä. Viimeisen työvuoronsa jälkeen Rein arvosteli voimakkaasti Ylen televisiouutistoiminnan kehityssuuntaa. Hänen mukaansa verkon sirpaleisen materiaalin ja ”selfiejournalismin" ei pitäisi kuulua uutissisältöihin, ja hän kuvailee esihenkilöidensä kiinnostusta uutistoimintaa kohtaan vähäiseksi.
Reinin uusi työ on viestintätoimisto SEK:n valmennuspäällikkönä toimiminen.
Rein oli vuosina 2004–2014 naimisissa pianisti, kapellimestari Olli Ahvenlahden kanssa.
Alppilentäjät

Alppilentäjät tarkoittaa Glarusin Alppien yllä Sveitsissä lentoveneiden siirtolennolla 7. syyskuuta 1920 surmansa saaneita Suomen ilmavoimien lentäjiä. Koneet oli ilmavoimille lahjoittanut tupakkatehtailija A. K. Christides.
7. syyskuuta 1920 järjestettiin kahden Savoia-lentoveneen siirtolento Italiasta Suomeen. Koneet olivat yksimoottorisia ja kaksitasoisia ja ne oli tarkoitettu tiedustelu- ja pommitustehtäviin. Aamulla kello 6 Maggiorejärveltä startanneet koneet ylittivät Italian ja Sveitsin rajan muodostelmassa lentäen, mutta eksyivät pian tämän jälkeen toisistaan. Vänrikki Carl-Erik Leijerin ohjaama kone, matkustajana italialainen mekaanikko Carlo Riva, laskeutui kello 8 Reiniin oikean reitin tarkistamista varten. Lentoonlähdön jälkeen seuraava havainto koneesta tehtiin Zollikonin kylän yläpuolella kello 9.35, jolloin siitä nähtiin irtoavan osia, jonka jälkeen kone syöksyi Zürichjärveen. Molemmat koneessa olleet saivat surmansa. Majuri Väinö Mikkolan ohjaama toinen kone katosi ja sen jäännökset sekä koneessa olleiden Mikkolan ja luutnantti Äly Durchmanin ruumiit löydettiin viisi viikkoa myöhemmin Glims-jäätiköltä, noin 50 km:n päästä Zürichistä. Koneen korkeusmittari näytti löydettäessä lukemaa 4 400 metriä sekä kello aikaa 8.47. Koneen osia löydettiin lisää vielä vuonna 1958.
Onnettomuuksien syitä ei saatu koskaan tarkasti selvitettyä. Tutkimusten mukaan koneiden potkurit olivat voineet liimauksistaan auetessa rikkoutua, joko valmistusvirheen tai sabotaasin takia ja rikkoa koneiden ohjausvaijerit. Myös nousevan turbulenssin aiheuttamaa koneiden rikkoutumista pidettiin mahdollisena. 
Tapahtumien muistoksi "ilmavoimien vainajien muistopäivää" vietetään vuosittain syyskuun seitsemäntenä. Alppilentäjien ruumiit tuhkattiin Sveitsin Zürichissä. Tuhkauurnat tuotiin Suomeen ja haudattiin 18. marraskuuta 1920 yhteishautaan Helsingin Hietaniemen hautausmaan uudelle alueelle. Hautajaisiin osallistuivat muun muassa sotaministeri Bruno Jalander, sotaväen päällikkö K. F. Wilkama ja ilmavoimien komentaja Arne Somersalo.
Weißenhofsiedlung

Weißenhofsiedlung on asuinalue Stuttgartissa, Saksassa. Se rakennettiin 1927 Deutscher Werkbundin esittelyalueena. Weißenhofsiedlungia oli suunnittelemassa 16 arkkitehtia, ja heidän johtajanaan toimi saksalainen Ludwig Mies van der Rohe.
Deutscher Werkbund käynnisti projektin vuonna 1925. Sen tavoitteena oli rakentaa uusi malliasuinalue tulevaisuuden ihmisten asumistavaksi suurissa kaupungeissa. Keväällä 1926 Mies van der Rohen alaisuudessa työskenteli useita nuoria modernismia edustavia arkkitehtia. Weißenhofsiedlungiin kohosi lopulta 21 rakennusta, joissa oli 63 asuntoa.
Stuttgartin kaupunki myi koko asuinalueen Saksan valtakunnalle vuonna 1938. Siitä oli tarkoitus muokata sotilasalue. Toinen maailmansota kuitenkin pysäytti suunnitelmat alueen purkamisesta. Mies van der Rohen suunnittelemasta rakennuksesta tuli lastensairaala ja Max Tautin rakennuksesta tuli Wehrmachtin toimisto. Koska osiin taloista asennettiin ilmatorjuntatykkejä, Weißenhofsiedlung oli myös pommitusten kohteena 1944. Kymmenen rakennusta tuhoutui pommituksissa, ja loputkin olivat vaarassa joutua raivatuksi sodan jälkeen taloudellisen kasvun aikana. Kuitenkin vuonna 1956 loput 11 rakennusta suojeltiin historiallisena muistomerkkinä.
Arkkitehdit.
Seuraavat arkkitehdit osallistuivat Weißenhofsiedlungin suunnitteluun:
Sileävalukerho

Sileävalukerho oli 1950- ja 1960-luvulla kokoontunut valtakunnallinen rakennusurakoitsijoiden ja rakennusliikkeiden omistajien epävirallinen yhdistys, joka tutki ja teki jäsenistölle tunnetuksi teollista elementti- ja betonirakennustekniikkaa. Kerho myös lobbasi päättäjille voimakkaasti teollisen elementtituotannon ja aluerakentamisen etuja.
Kerhon jäsenet olivat eri puolilta maata olevien rakennusliikkeiden johtajia. Koska yritysten päämarkkina-alueet olivat eri puolilla maata, eivät ne kilpailleet samoista urakoista, joten tietoa ja kokemuksia betonielementtitekniikasta voitiin vaihtaa vapaammin. Jäsenillä oli yhteinen näkemys teollisen betonielementtitekniikan tuomista tulevista kustannussäästöistä rakentamisessa.
Vuonna 1957 perustetun kerhon jäseniä olivat: 
Sileävalukerhon jäsenyys ei ollut auki kaikille. Rakennusalan keskeisimpiin vaikuttajiin kuulunutta Armas Puolimatkaa ei otettu joukkoon. Puolimatkaa varottiin; hänet tiedettiin häikäilemättömäksi liikemieheksi, jonka käytöskin saattoi olla hyvin ronskia.
Kerho järjesti seminaareja ja ulkomaanmatkoja. Mukaan kutsuttiin rakennusalan asiantuntijoita eri tahoilta, virkamiehiä ja poliittisia päättäjiä. Seminaareissa tuotiin esille teollisen asuntotuotannon kustannustehokkuutta ja suurten aluerakentamiskohteiden välttämättömyyttä. Matkoilla haettiin oppia elementtitekniikasta ja tutustuttiin teolliseen rakennustuotantoon eri maissa. Mukana olivat usein esimerkiksi rakennushallituksen pääjohtaja Jussi Lappi-Seppälä, Aravan (myöh. Asuntohallituksen) pääjohtaja Olavi Lindblom ja Postisäästöpankin pääjohtaja Teuvo Aura. Sileävalukerholaiset pääsivät esittelemään virkamiehille omaksumiaan uusia tekniikoita ja vakuuttamaan niiden toimivuutta.
Vuonna 1964 kerhon jäsenet perustivat Asuntopoliittinen yhdistys ry:n. Yhdistyksen tarkoituksesi määriteltiin säännöissä "sosiaalisen asuntotuotannon edistäminen". Varsinaisesti yhdistys oli kuitenkin perustettu ajamaan elementtituotantoa käyttävien rakennusliikkeiden etuja.
William Lamb

William Lamb (1779–1848), 2. varakreivi Melbourne, oli brittiläinen poliitikko, joka toimi Ison-Britannian sisäministerinä vuosina 1830–1834 ja pääministerinä vuonna 1834 ja uudelleen 1835–1841. Hän edusti whigejä. Lambin menestys politiikassa perustui hänen sosiaalisiin taitoihinsa; hänen poliittiset puheensa olivat usein sekavia.
Kun kuningatar Viktoria nousi valtaan 18-vuotiaana, häntä 40 vuotta vanhempi valtiomies Lamb ohjasi nuorta kuningatarta valtiomiestaidoissa ja vietti useita tunteja päivässä kuningattaren seurassa pääministerin ja yksityissihteerin ominaisuudessa.
Lambin puoliso oli kirjailija Caroline Lamb. Lordi Melbourne oli kiinnostunut kirjallisuudesta, ja hänestä tuli lukeneisuutensa ansiosta antiikin kirjailijoiden ja kirkkoisien asiantuntija. 
Melbournen kaupunki Australiassa on nimetty Lambin mukaan.
Eduard Fuchs

Eduard Fuchs (31. tammikuuta 1870 Göppingen, Saksa – 26. tammikuuta 1940 Pariisi, Ranska) oli saksalainen marxistinen kulttuurihistorioitsija, tietokirjailija, taidekeräilijä ja poliittinen aktivisti.
Fuchs sai jo nuorena sosialistisen ja marxistisen vakaumuksen. Hän liittyi vuonna 1886 kiellettyyn Sosialistiseen kansanpuolueeseen, joka on Saksan sosiaalidemokraattinen puolueen edeltäjä. Vuonna 1892 hänestä tuli satiirisen viikkolehden "Süddeutscher Postillon" päätoimittaja ja myöhemmin "Leipziger Volkszeitung" toimittaja. Fuchs kirjoitti kiistanalaisia tekstejä, joiden takia hän joutui myös vankilaan muutamaan kertaan. Vankilassa ollessa Fuchs kirjoitti muun muassa kirjan "Karikatur der europäischen Völker" (”Eurooppalaisten kansojen karikatyyri”).
Fuchs muutti 1900-luvun alussa Berliinin, jossa toimitti sosialistista sanomalehteä nimeltä "Vorwärts". Seuraava vuonna hän aloitti kuusiosaiseksi laajenneen sarjansa, "Sittengeschichte", moraalikäytännöistä. Sarjan viimeinen osa ilmestyi vuonna 1912. Fuchs muutti Egyptiin taiteilija Max Slevogtin kanssa juuri ennen ensimmäisen maailmansodan alkua 1914. Sodan aikana Fuchs oli pasifisti, ja sodan jälkeen Lenin laittoi hänet johtamaan vankien vaihtokauppaa Saksan kanssa. Fuchs olikin Kominternin johtajia Berliinissä 1919. Hän oli kiinnostunut karikatyyreistä, joten hän myös tutki ranskalaisen pilapiirtäjän Honoré Daumieria, josta kirjoitti myös kolmiosaisen catalogue raisonnén. Fuchs erosi puolueesta 1929, kun siitä oli erotettu monia sen vahvoja kannattajia. Ranskaan Fuchs muutti 1933, kun Adolf Hitler nousi valtaan Saksassa.
Asipovitšy

Asipovitšy () eli Osipovitši () on pienehkö kaupunki ja hallintopiiri Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnassa, pääkaupunki Minskin ja maan toiseksi suurimman kaupungin Homelin (Gomel) välisen junanradan varrella. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2009 väestönlaskennassa 32 543. Asipovitšyn hallintopiiri (52 447 as.) pitää kaupungin ja ympäröivän maaseudun ohella sisällään myös kaksi pientä kaupunkimaista taajamaa: Tatarka (771 as.) ja lasitehdaspaikkakunta Jalizava (2 672 as.).
Asukasluvun kehitys.
Asipovitšy on tärkeä rautateiden solmukohta; tätä heijastelee kaupungin vaakunakin. Rautatieasema rakennettiin jo 1872. Minskistä Gomeliin johtavan radan ohella kaupunkiin saapuvat kiskot maan itäosista Mahiljousta (Mogilev) ja toiset raiteet vievät länteen Slutskiin ja eteenpäin. Asipovitšy on Minskin lähiliikenteen junien kakkoisen reitin pääteasema; taajamajunat pysähtyvät useilla piirin asemilla ja seisakkeilla. Kaupungista on maanteitse noin 50 kilometriä kaakossa sijaitsevaan Babruiskiin ja noin 105 kilometriä Minskiin.
Asipovitšyn kaupungin länsipuolella sijaitsee Valko-Venäjän armeijan ampuma-alue.
Frederick John Robinson

Frederick John Robinson (1. marraskuuta 1782 – 28. tammikuuta 1859), oli brittiläinen valtiomies. Hän toimi maansa valtiovarainministerinä vuosina 1823–1827. Hän nousi pääministeriksi vuonna 1827 George Canningin kuoltua ja erosi virasta tammikuussa 1828. Hänellä ei ollut puolueensa tukea, eikä hän selvinnyt keskenään riitelevän hallituksen johdossa.
Robinson oli Goderichin varakreivi ja ensimmäinen Riponin jaarli. Hänen poikansa George Robinson toimi myös pitkään ministerinä sekä Intian varakuninkaana.
Xacobeo Galicia

Xacobeo Galicia (UCI-tunnus XGZ) oli maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka kilpaili pääasiassa UCI Europe Tourin kilpailuissa. 
Talli aloitti toimintansa vuonna 2007 nimellä "Karpin-Galicia" omistajanaan entinen jalkapalloilija Valeri Karpin. Xacobeo Galician tallipäällikkö oli Alvaro Pino, jonka apulaisina toimivat José Angel Vidal ja Jesus Villar. 
Talli oli mukana Espanjan ympäriajossa 2007, 2008, 2009 ja 2010 sekä Italian ympäriajossa 2009. Tallissa ajoivat muun muassa Gustavo César Veloso, David García, David Herrero ja Ezequiel Mosquera. Xacobeo Galicia voitti joukkuekilpailun Espanjan ympäriajossa 2009. Mosquera ja García jäivät kiinni dopingista Espanjan ympäriajossa 2010. Talli lopetti toimintansa kauden jälkeen.
Innovaatiojohtaminen

Innovaatiojohtaminen on johtamisoppi, jonka mukaan työntekijät tulee nähdä yksilöinä, jotka oppivat, kehittyvät ja haluavat käyttää asiantuntemustaan. Innovaatiot eri muodoissaan ovat luontainen keino toteuttaa yritysten orgaanista kasvua. Muutos, joustavuus ja luovuus sekä yrityksen työntekijöiden innovatiivisuus korostuvat. Rakennemuutokset nähdään välttämättömänä osana yrityksen uusiutumista ja toimintaa.
Innovaatiojohtamista pidetään rationaalisena johtamisoppina, koska siinä keskitytään työn tuottavuuteen ja tehokkuuteen. Tuottavuus nousee kun samalla panoksella saavutetaan aiempaa suurempi tuotos tai nykyiseen tuotokseen päästään pienemmällä panoksella kuin aikaisemmin. Tuotanto vaatii "tuotannontekijöitä", joita klassisessa taloustieteessä ovat työ, pääoma ja maa. Teollisuusmaissa maan merkitys on vähentynyt, jolloin tuottavuusmalleissa on keskitytty pääasiassa työn ja pääoman suhteisiin. Perusajatus on, että vaikka pelkän manuaalisen työn tuottavuus on hyvin alhainen, tuottavuutta voidaan nostaa huomattavasti pääomaa hyödyntämällä. Tämä tarkoittaa työkalujen tai koneiden käyttöönottoa. 
1990-luvulla Stanfordin yliopiston tutkija Paul Romer esitteli Uuden kasvuteoriansa. Se täydentää klassista kasvuteoriaa lisäämällä innovaation perinteisten tuotannontekijöiden joukkoon. Hänen ajatuksensa on, että yhdisteltäessä työtä ja pääomaa, päästään ennen pitkää optimipisteeseen, so. näiden parhaaseen mahdolliseen yhdistelmään. Kun optimi on saavutettu, tuottavuuden kasvu pysähtyy ja mahdollisesti kääntyy laskuun. Jos sen sijaan prosessia voidaan kehittää innovaatiolla, so. millä tahansa tuottavuutta parantavalla uutuudella tai uudistuksella, kasvu voi periaatteessa jatkua loputtomiin.
Yö jolloin Amerikka kauhistui

Yö jolloin Amerikka kauhistui () on yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka ABC esitti ensimmäisen kerran 31. lokakuuta 1975. Elokuva kertoo Orson Wellesin Mercury Theatre on the Airin vuonna 1938 esittämästä "Maailmojen sota -kuunnelmasta" ja sen synnyttämästä paniikista, kuvaten tapahtumia sekä studiossa että kuuntelijoiden näkökulmasta.
Elokuvan teknisinä neuvonantajina toimivat vuoden 1938 kuunnelman teossa mukana olleet tuottaja John Houseman ja näyttelijä Paul Stewart.