tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ranskan Indokiinan sota (1858–1863)

Ranskan Indokiinan sota oli Ranskan sotaretki Indokiinaan vuosina 1858–1863. Sotaretken tavoitteena oli rajoittaa Siamin laajentumista alueella, saada taloudellista vaikutusvaltaa alueella ja lopettaa ranskalaisten lähetyssaarnaajien vainoaminen. Sodan tuloksena Ranska valloitti Kotšin-Kiinasta kolme vietnamilaista maakuntaa ja Kambodžasta tuli Ranskan protektoraatti.
Sodan kulku.
Vietnamilaisten vihamielisyys eurooppalaisia kohtaan johti siihen, että loppukesällä 1858 ranskalais-espanjalainen retkikunta pommitti ja valtasi Đà Nẵngin (myöhempi Tourane). Retkikuntaa vaivasivat trooppiset taudit ja heikko huolto, joten se ei pystynyt etenemään sisämaahan Vietnamin pääkaupunki Huếen. Sen sijaan retkikunta valtasi Gia Địnhin (myöhemmältä nimeltään Saigon) vuoden 1859 alussa. Kaupunkiin jätettiin tuhannen miehen varuskunta ja muut joukot palasivat Touraneen.
Ranska yritti solmia rauhan Vietnamin keisarin Tự Đứcin kanssa, koska sen joukkoja vaivasi kolera ja se kävi Toista oopiumisotaa Kiinaa vastaan. Ranskalaiset lähetyssaarnaajat olivat kertoneet, että Annamin kristityt tukisivat ranskalaisvalloittajia, mutta näin ei käynyt. Kulkutautien ja vastarinnan takia ranskalaiset joutuivat luopumaan Touranesta alkuvuodesta 1860. Saigonin ranskalais-espanjalainen varuskunta joutui piiritetyksi.
Pelko brittien etenemisestä alueelle sekä kaupallisten ja sotilaallisten etujen valvonta sai Ranskan kuitenkin edelleen panostamaan Vietnamin valtaamiseen. Kun Oopiumisota Kiinassa päättyi, alkoivat ranskalaiset edetä uudestaan Vietnamissa. Alkuvuodesta 1861 Ranska lähetti alueelle 70 sotalaivaa ja 3500 miestä, jotka lopettivat lähes vuoden kestäneen Saigonin varuskunnan piirityksen helmikuussa 1861. Uudet joukot kävivät sarjan kovia taisteluita, joiden seurauksena Ranska valloitti Saigonia ympäröivät maakunnat Kotšin-Kiinassa.
Vuonna 1862 Pohjois-Vietnamissa alkoi kristittyjen tukema Tự Đứcin vastainen kapina ja tämän vuoksi kesäkuussa 1862 hän allekirjoitti Saigonin sopimuksen, jolla Ranska sai Saigonin ja valloittamansa kolme maakuntaa sen ympäristöstä, Poulo Condoren saaren ja suuret sotakorvaukset. Ranskan kaupankäynnille avattiin kolme satamakaupunkia ja ranskalaisille sotalaivoille sallittiin kulku ylös Mekongjokea. Lisäksi sopimuksessa taattiin toimintavapaus ranskalaisille lähetyssaarnaajille ja uskonnonvapaus. Ranskalaiset olivat yllättyneitä siitä, kuinka helposti Tự Đức taipui nöyryyttävään sopimukseen.
Myöhempiä tapahtumia.
Vuonna 1863 Kotšin-Kiinan ranskalainen kuvernööri, amiraali Pierre-Paul de La Grandière pakotti Kambodžan kuningas Norodomin tunnustamaan ranskalaisten ylivallan ja Kambodžasta tuli Ranskan protektoraatti. Siam luopui vaatimuksistaan Kambodžassa vuonna 1867, kun sille luovutettiin Kambodžasta Angkorin ja Battambangin maakunnat.
Tehtyään rauhan Ranskan kanssa Tự Đức kukisti Pohjois-Vietnamin kapinan vuonna 1865.
Vuonna 1887 Ranska yhdisti siirtomaansa Indokiinassa − Annamin, Tonkinin, Kambodžan ja Kotšin-Kiinan − Ranskan Indokiinaksi.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2009

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2009 pelattiin Liettuassa (lohko A) ja Puolassa (lohko B).
Sijoitukset MM-kilpailussa.
IIHF:n rankingpisteet määräytyvät sijoitusten perusteella.
Balkenenden IV hallitus

Balkenenden IV hallitus oli Alankomaiden koalitiohallitus, jossa olivat mukana Christen Democratisch Appèl (CDA), Työväenpuolue ja ChristenUnie. Pääministeri oli Jan Peter Balkenende. Kuningatar Beatrix nimitti hallituksen 22. helmikuuta 2007, ja se kaatui 20. helmikuuta 2010.
Balkenenden II hallitus kaatui kesäkuussa 2006, kun Demokraatit 66 -puolue veti tukensa pois hallitukselta, mikä johtui epäluottamuksesta siirtolaisministeri Rita Verdonkia kohtaan. Democraten 66 vaati Verdonkin eroa. Pääministeri Balkenende jätti eroilmoituksensa Beatrixille 30. kesäkuuta. Beatrix pyysi Balkenendea muodostamaan uuden väliaikaisen vähemmistöhallituksen, jossa olisi mukana Balkenenden CDA ja Vapauden ja demokratian kansanpuolue (VVD).
Alankomaissa järjestettiin ennenaikaiset parlamenttivaalit marraskuussa 2006 uuden hallituksen muodostamiseksi. Alkujaan vaalit oli suunniteltu pidettäväksi toukokuussa 2007. Balkenenden CDA:sta tuli vaalien jälkeen suurin puolue, ja toiseksi eniten ääniä sai Työväenpuolue. Balkenenden neljänteen hallitukseen tuli ministereitä kolmesta puolueesta. Kaikkiaan ministereitä tuli 16, ja Beatrix nimitti hallituksen 22. helmikuuta 2007.
Balkenenden neljäs hallitus ehti olla pystyssä kolme vuotta, kunnes se kaatui kiistaan Afganistan-operaatiosta helmikuussa 2010. Hallitus oli aiemmin päättänyt, että se vetää alankomaalaiset joukot pois Afganistanista elokuussa, kun sen mandaatti oli päättymässä. Nato oli kuitenkin pyytänyt Alankomaita pitämään sotilaansa Afganistanissa vielä elokuun jälkeenkin. CDA olisi ollut valmis siihen, mutta hallituksen toiseksi suurin puolue Työväenpuolue ei suostunut. Balkenende ilmoitti 20. helmikuuta, että maan hallitus oli kaatunut. Puolueet eivät päässet Afganistan-kysymyksessä yhteisymmärrykseen 16 tuntia kestäneiden neuvottujen jälkeen.
Uudet parlamenttivaalit pidettiin 9. kesäkuuta 2010. Niiden jälkeen Alankomaille muodostettiin 14. lokakuuta 2010 uusi hallitus Mark Rutten ensimmäinen hallitus. Siihen asti Balkenende johti toimitusministeristöä.
Dmitri Tursunov

Dmitri Igorevitš Tursunov (, s. 12. joulukuuta 1982 Moskova) on venäläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalle kaksinpelissä sijalle 20 lokakuussa 2006 ja nelinpelissä sijalle 36 kesäkuussa 2008. Hän on voittanut seitsemän ATP-turnausta kaksinpelissä ja kuusi ATP-turnausta nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa hän on pelannut kaksinpelissä neljännellä kierroksella ja nelinpelissä välierissä.
Davis Cupissa Tursunov on edustanut Venäjää kymmenessä maaottelussa vuosina 2005–2009. Davis Cupin 2006 loppuottelussa Venäjä voitti Argentiinan. Loppuottelussa Tursunov ja Marat Safin voittivat nelinpelin Agustin Calleria ja David Nalbandiania vastaan. Vuoden 2007 Davis Cupin loppuottelussa Yhdysvallat voitti Venäjän Tursunovin hävittyä molemmat kaksinpelinsä.
Isomuurahaistasku

Isomuurahaistasku ("Thamnolaea cinnamomeiventris") on laajalla alueella Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu. 
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan isomuurahaistasku on noin 19–21 cm. Koiraan selkä, siivet, pää ja rinta ovat väriltään mustat. Siivissä on valkoinen juova. Vatsa sekä ylä- ja alaperä ovat väritykseltään kirkkaan kastanjanruskeat. Naarasisomuurahaistasku on selästään päästään ja siivistään tumman harmaa. Naaraalla ei ole valkoista juovaa siivissä. Vatsa ja perä ovat väriltään myös naaraalla kastanjanruskeat. Nuori lintu muistuttaa ulkonäöltään naarasta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Isomuurahaistaskua tavataan lähes koko Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. Laji puuttuu vain muutamista paikoista alueen itä- ja länsiosista. Lajin elinympäristöä ovat suhteellisen avoimet kivikkoiset alueet. Elinympäristössä kasvaa pensaikkoja ja korkeita puita erityisesti viikunoihin kuuluvaa "Ficus ingens" -lajia.
Elintavat.
Isomuurahaistaskut elävät pareittain tai pienissä parvissa. Lajia tavataan usein yhdessä kalliotamaanien ("Procavia capensis") kanssa.
Laji on yksiavioinen eli lintu etsii itselleen uuden puolison vasta edellisen kuoltua. Lajin pesimäkausi kestää elokuusta joulukuuhun. Pesä sijaitsee puussa tai pensaassa ja usein laji käyttää hyödykseen viirupääskyjen ("Cecropis abyssinica") pesiä. Naaras munii kahdesta neljään sinistä munaa. Lajin laulu on sointuvaa ja lintu matkii myös muiden lintulajien laulua.
Isomuurahaistaskut syövät selkärangattomia, hedelmiä ja kasvien mettä.
Hearts of Iron III

Hearts of Iron III on Paradox Interactiven kehittämä ja julkaisema toiseen maailmansotaan sijoittuva reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin vuonna 2009 Microsoft Windowsille ja OS X:lle. Peli on osa Hearts of Iron -pelisarjaa.
Pelaaminen.
"Hearts of Iron III" on monelta osin edeltäjiensä kaltainen. Siinä nähtäviä uudistuksia ovat:
Lisäosat.
6. kesäkuuta 2010 julkaistiin lisäosa "". OS X -versio julkaistiin 23. kesäkuuta 2010.
Toinen lisäosa nimeltä "" julkaistiin 28. kesäkuuta 2011. OS X -versio julkaistiin 28. syyskuuta 2011.
Kissaihmisten kirous

Kissaihmisten kirous ("The Curse of the Cat People") on Val Lewtonin tuottama ja Robert Wisen ja Gunther von Fritschin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1944. 
Elokuvasta piti tulla "Kissaihmisten" jatko-osa, ja pääosissa ovatkin "Kissaihmisten" näyttelijät. Nimestään huolimatta siitä ei kuitenkaan tullut kauhuelokuvaa vaan herkkä kuvaus pikkutytöstä, joka elää omassa mielikuvitusmaailmassaan.
Tuotanto.
Tavalliseen tapaan tuottaja Val Lewtonille oli annettu elokuvan nimi "Kissaihmisten kirous", jonka pitäisi olla jatko-osa vuoden 1942 kauhuelokuvalle "Kissaihmisille", joka oli menestynyt äärimmäisen hyvin. Lewton ei kuitenkaan ollut lainkaan samaa mieltä, ja teki elokuvasta herkän tarinan pikkutytöstä ja tämän mielikuvitusmaailmasta.
Ohjaajaksi Lewton palkkasi Gunther von Fritschin, joka oli aikaisemmin tehnyt vain lyhytelokuvia. Kuvausten piti kestää 18 päivää, mutta niiden jälkeen Fritsch oli ehtinyt kuvata vasta puolet käsikirjoituksesta. Hänet korvattiin leikkaaja Robert Wisella, joka kuvasi elokuvan loppuun. Se oli Robert Wisen ensimmäinen ohjaustyö.
RKO:n johtoporras ei ollut järin tyytyväinen, kun se näki valmiin elokuvan. Lewton joutui kuvaamaan joitakin kohtauksia uudelleen ja lisäämään uusi kohtauksia. Niistä huolimatta elokuvasta ei silti tullut sellaista kauhuelokuvaa, mitä studio oli odottanut. Studio kuitenkin markkinoi sitä ikään kuin se olisi kauhuelokuva.
Vastaanotto.
"Kissaihmisten kirous" ei menestynyt kovin hyvin, koska sen markkinointi oli niin harhaanjohtavaa. Elokuva sai kuitenkin hyviä arvosteluja useilta kriitikoilta, muun muassa James Ageeltä.
Andrew Weibrecht

Andrew Weibrecht (s. 10. helmikuuta 1986 Lake Placid, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, supersuurpujottelun olympiamitalisti.
Weibrecht saavutti junioreiden MM-kilpailuissa pronssia supersuurpujottelussa Le Massifissa 2006. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009. Hän sai pronssia Vancouverin olympialaisten 2010 supersuurpujottelussa kukistettuaan neljänneksi sijoittuneen Werner Heelin kahdella sadasosasekunnilla. Samojen kisojen superyhdistetyssä hän oli yhdestoista. Sotšin olympialaisissa 2014 Weibrecht saavutti hopeaa super-G:ssä. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli syöksylaskussa yhdeksäs.
Weibrecht kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Beaver Creekissä marraskuussa 2006. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan vuotta myöhemmin samassa paikassa neljästoista superyhdistetyn kilpailussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran seuraavana päivänä oltuaan kymmenes Beaver Creekin syöksylaskussa. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kolmas Beaver Creekin supersuurpujottelussa joulukuussa 2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi Kitzbühelin supersuurpujottelussa tammikuussa 2016. 
Weibrecht on saanut Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa hopeaa syöksylaskussa 2008. Hän voitti Nor-Am cupin kokonaiskilpailun ja yhdistetyn cupin kaudella 2006–2007. Hän on voittanut Nor-Am cupissa yhteensä neljä osakilpailua. 
Weibrecht lopetti uransa alppihiihtäjänä keväällä 2018.
Munsalan vaakuna

Munsalan vaakuna oli Munsalan kunnan tunnus. Sen joutsenaihe viittaa rannikkoseudun luontoon kuin myös vapauteen ja kaukokaipuuseen.
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kultainen alainen hirsi ja sen yläpuolella kaksi lentävää hopeajoutsenta.” Vaakunassa joutsenet edustavat maastamuuttoa ja kaukokaipuuta, kultainen kenttä sinisellä pohjalla valkoisella viivalla  edustaa peltoja ja vaahtoavaa sinistä merta. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, se perustuu ehdotettuun ajatukseen kansalaiskoulunopettaja Lars Pensarilta. Munsalan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 16. maaliskuuta 1965 ja Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 4. marraskuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1975, kun Munsala yhdistyi Uudenkaarlepyyn kaupunkiin yhdessä Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan ja Jepuan kanssa.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2005

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2005 pelattiin Unkarissa (Lohko A) ja Alankomaissa (Lohko B) 17.-23. huhtikuuta.
Lopulliset sijoitukset.
IIHF:n rankingpisteet määräytyvät sijoitusten perusteella.
Đà Nẵngin kansainvälinen lentoasema

Đà Nẵngin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Đà Nẵngin kaupungin lähellä Vietnamin keskiosassa. Se on rakennettu vuonna 1940, ja samat kiitotiet ovat sekä ilmavoimien että siviililiikenteen käytössä. Nykyisin lentoasemaa käyttää 30 lentoyhtiötä 20 maasta.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2004

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2004 pelattiin Norjassa (lohko A) ja Puolassa (lohko B).
Lopulliset sijoitukset.
IIHF:n rankingpisteet määräytyvät sijoitusten perusteella.
Urjalan vaakuna

Urjalan vaakuna on Pirkanmaalla sijaitsevan Urjalan kunnan tunnus. Vaakunan apilaristi viittaa niihin maallisen ja hengellisen työn hedelmiin, joita on syntynyt esi-isien työn tuloksena. Liekit kuvaavat alueen soilta nostetun turpeen käyttöä ja kuinka erämaat on raivattu viljelysmaiksi.
Vaakunan selitys on: ”punaisessa kentässä hopeinen apilaristi, jonka kustakin kulmasta lähtee kultainen liekki”. Vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja Urjalan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 14. maaliskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 13. kesäkuuta samana vuonna.
Jelena Hrustaljova

Jelena Vladimirovna Hrustaljova (, s. 28. syyskuuta 1980 Krasnojarsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on nykyisin Kazakstania edustava ampumahiihtäjä, joka on aiemmin edustanut Venäjää ja Valko-Venäjää.
Hrustaljova edusti Venäjää saavuttaessaan junioreiden MM-hopeaa takaa-ajossa ja viestissä Hochfilzenissä 2000. Hän voitti samana vuonna myös junioreiden Euroopan-mestaruuden normaalimatkalla ja viestissä Zakopanessa sekä rulla-ampumahiihdon MM-hopeaa junioreiden sprinttikilpailussa Hanti-Mansijskissa.
Hrustaljova kuului Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Valko-Venäjän joukkueeseen, joka sijoittui viestissä seitsemänneksi. Seuraavana talvena hän edusti jälleen Venäjää voittaessaan Euroopan-mestaruuden normaalimatkalla ja viestissä Forni Avoltrin kisoissa. Vuonna 2005 hän kuului Venäjän kultajoukkueeseen Novosibirskin EM-kilpailujen viestissä.
Hrustaljova edusti Kazakstania saavuttaessaan rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Otepäässä 2007 hopeaa sprintissä ja yhteislähdössä. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui normaalimatkalla kuudenneksi. Seuraavana kesänä hän sai pronssia Oberhofin rulla-ampumahiihdon MM-kisojen takaa-ajossa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai normaalimatkalla hopeaa selvittyään kilpailusta ilman sakkominuutteja. Se oli samalla hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa. Samojen kisojen pikakilpailussa hän sijoittui viidenneksi ja takaa-ajossa 11:nneksi.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2003

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2003 pelattiin Unkarissa (Lohko A) ja Kroatiassa (Lohko B) 13.–21. huhtikuuta.
Lopulliset sijoitukset.
IIHF:n rankingpisteet määräytyvät sijoitusten perusteella.
Nội Bàin kansainvälinen lentoasema

Nội Bàin kansainvälinen lentoasema sijaitsee 45 kilometrin päässä Hanoin kaupungin keskustasta Vietnamin pohjoisosassa. Lentoasemalla on kaksi yhdensuuntaista kiitotietä. Se on sekä siviili- että sotilasliikenteen käytössä.
Oleksandr Pjatnytsja

Oleksandr Serhijovytš Pjatnytsja (, s. 14. heinäkuuta 1985 Dnepropetrovsk, Ukraina) on ukrainalainen keihäänheittäjä. 
Pjatnytsja sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Debrecenissä 2007. Hän sijoittui viidenneksi tuloksella 80,60 m. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli neljäs tuloksella 82,01. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui loppukilpailusta. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui viidenneksi. 
Lontoon olympialaisissa 2012 Pjatnytsja sijoittui alun perin toiseksi tuloksella 84,51 häviten voittajalle Keshorn Walcottille seitsemän senttimetriä. Pjatnytsja kuitenkin menetti mitalinsa vuonna 2016 kun hänen Lontoossa antamansa dopingnäyte osoittautui positiiviseksi uusintatesteissä. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 26.5.2016–25.5.2018 ja kaikki hänen tuloksensa aikaväliltä 11.8.2012–10.8.2014 hylättiin takautuvasti.
Pjatnytsjan ennätys on 86,12 m, jonka hän heitti Kiovassa 20. toukokuuta 2012.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2003

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2003 pelattiin A-lohkon osalta Etelä-Koreassa ja B-lohko Bulgariassa.
Karsinta 2.divisioonaan.
11.-13.4.2002 México
Pohjois-Korea ja Meksiko 2. divisioonaan, Uuden-Seelannin kausi jatkui 3. divisioonassa.
Pääartikkeli: Jääkiekon 2. divisioonan karsintasarja 2002
Lopulliset sijoitukset.
IIHF:n rankingpisteet määräytyvät sijoitusten perusteella.
Cần Thơ

Cần Thơ on Vietnamin maakuntatasoinen kaupunki maan eteläosassa Mekongjoen suiston alueella. Se on Mekongjoen suiston suurin kaupunki ja yksi maan suurimmista kaupungeista. Cần Thơ sijaitsee Mekongin sivujoen Hậujoen varrella noin 170 kilometriä Hồ Chí Minhin kaupungista lounaaseen. 
Vuoden 2025 heinäkuun hallinnollisessa uudistuksessa Cần Thơ suureni huomattavasti, kun kaupunkiin liitettiin Hậu Giangin ja Sóc Trăngin maakunnat. Samalla tämä uusi hallintoalue jaettiin 72 kuntaan ja 31 suuralueeseen. Cần Thơn maakuntatasoisen kaupungin pinta-ala on 6 360,83 neliökilometriä, ja siellä on 4 199 824 asukasta. Alueen väestötiheys on siten noin 660 asukasta neliökilometrillä.
Cần Thơstä on yhteys merelle niin, että kaupungin satamaan tulee laivoja ulkomailta. Ympäröivä maaseutu tuottaa viljaa, hedelmiä ja kalaa koko maan tarpeisiin. Kelluvat kauppatorit ravintoloineen ovat kaupungin tunnetuin piirre.
Kaupungissa toimii Mekongin suistoalueen huomattavin yliopisto, joka on perustettu vuonna 1966.
Arsenikkia ja vanhoja pitsejä

Arsenikkia ja vanhoja pitsejä ("Arsenic and Old Lace") on Frank Capran ohjaama yhdysvaltalainen mustan huumorin komediaklassikko vuodelta 1944. Se kertoo veljenpojasta, joka saa yllätyksekseen huomata, etteivät hänen herttaisten tätiensä harrastukset ole kovin viattomia.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Elokuva oli Suomessa Valtion filmitarkastamon kokonaan kieltämä vuodesta 1944 vuoteen 1949 asti. Sensuurista vapautumisen jälkeen elokuva sai Suomen ensi-iltansa 29. huhtikuuta 1949.
Juoni.
Brewsterin sisarukset Abbey ja Martha asuvat Brooklynissä eikä kukaan aavista, että nämä herttaiset vanhat neidit vapaa-aikanaan myrkyttävät vanhoja, yksinäisiä herrasmiehiä, jotta he voisivat kuolla ”hymy huulillaan”. Ruumiit hautaa kellariin heidän sisarenpoikansa Teddy, joka kuvittelee olevansa Yhdysvaltain entinen presidentti Theodore Roosevelt ja luulee uhrien olevan Panaman kanavan rakennustöissä keltakuumeeseen kuolleita miehiä. Abbeyn ja Marthan sisarenpoika elokuvakriitikko Mortimer tulee ilmoittamaan, että hän on mennyt naimisiin, mutta löytääkin yllättäen ruumiin ikkunapenkistä.
Lisäksi paikalle ilmaantuu Mortimerin kolmas veli Jonathan, pakomatkalla oleva murhaaja, joka on äärimmäisen närkästynyt, kun saa tietää tätiensä murhanneen 12 miestä eli enemmän kuin hän itse. Jonathan jää kuitenkin kiinni ja Teddy toimitetaan parantolaan. Koska tädit eivät halua erota Teddystä, myös he lähtevät parantolaan, mikä päättää heidän ”hyväntekeväisyystoimintansa”. Lopuksi he paljastavat vielä Mortimerille, että tämä on ottolapsi. Mortimer on äärimmäisen helpottunut kuulleessaan, ettei ole sukua murhanhimoisille Brewstereille.
Tuotanto.
Elokuva kuvattiin 1941 kahdeksassa viikossa, mutta tekijänoikeuksien takia sen ensi-ilta oli vasta 1944.
Annette Gerritsen

 
Annette Gerritsen (s. 11. lokakuuta 1985 Ilpendam, Pohjois-Hollanti, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille.
Gerritsen sai Vancouverin olympialaisissa 2010 hopeaa 1 000 metrillä ajalla 1.16,58. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Christine Nesbittille kaksi sadasosasekuntia. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa Heerenveenissä 2011, pronssia Heerenveenissä 2008 ja ollut kuudes samassa kaupungissa 2006. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Naganossa 2008 hän sai pronssia sekä 500 että 1 000 metrillä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli toinen 500 metrillä kaudella 2007–2008. Junioreiden MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa Rosevillessa 2004 sekä kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa yleisluistelussa Seinäjoella 2005.
Annamin ylänkö

Annamin ylänkö on vuoristoylänköalue, joka kattaa Vietnamin keskiosat ja osia Laosista ja Kambodžasta. Sen rinteillä kasvatetaan teetä, kahvia ja kumia. Ylängön korkein kohta on Ngọc Linh (Ngoc Pan), 2 598 m. 
Alue, varsinkin sen eteläosan sademetsät, tunnetaan monipuolisesta kasvistostaan ja eläimistöstään. Siellä elää tiikereitä, puuleopardeja, elefantteja, gaureja, bantengeja ja muita uhanalaisia eläimiä. 
Annamin ylängöllä on useita kansallispuistoja, kuten Bạch Mãn kansallispuisto ja Cát Tiênin kansallispuisto.
Katri Tätilä

Katri Maria Aleksandra Tätilä () oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko. Hän oli yksi Suomen keskeisimmistä naistaiteilijoista toisen maailmansodan jälkeen. Tätilän tuotanto vaihtelee suurista julkisista monumentaalimaalauksista pieniin grafiikkalehtisiin. Öljymaalaustensa lisäksi hän teki myös akvarelleja, piirustuksia ja pastelleja. Kupittaan Savessa hän teki keramiikkaa ja grafiikkaa.
Tätilä opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1931–1933 ja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1936–1937. Hän asui 1940-luvulla Naantalin Tammistossa. Tätilän teoksia on muun muassa Wäinö Aaltosen museon ja Suomen Taidegraafikkojen kokoelmissa.
Andrew Garfield

Andrew Russell Garfield (s. 20. elokuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa, televisiossa ja teatterissa.
Nuoruus.
Garfield syntyi keskiluokkaiseen juutalaisperheeseen Los Angelesissa vuonna 1983. Hänen Englannissa kasvaneen puolanjuutalaisen isoisänsä alkuperäinen sukunimi oli Garfinkel. Garfieldillä on isoveli. Perhe muutti Epsomiin Englantiin, kun Garfield oli vielä lapsi.
Ura.
Garfield näytteli Englannissa nuorten teatteriryhmässä ja valmistui Royal Central School of Speech and Drama -koulusta Lontoossa vuonna 2004. Hän voitti samana vuonna "Manchester Evening Newsin" uuden tulokkaan palkinnon roolistaan näytelmässä "Kes". Vuonna 2006 hänelle myönnettiin arvostettu "Evening Standardin" teatteripalkinto.
Garfieldin ensimmäinen televisiorooli oli brittiläisessä teinisarjassa "Sugar Rush" (2005). Vuonna 2007 Garfield vieraili tieteissarjassa "Doctor Who" ja esitti vankilasta vapautuvaa murhaajaa elokuvassa "Boy A", josta hän sai parhaan näyttelijän Bafta-palkinnon. Samana vuonna hän näytteli ensimmäisessä Hollywood-elokuvassaan "Lions for Lambs". Sitä seurasivat "Kuningattaren sisar" (2008), "The Imaginarium of Doctor Parnassus" (2009) ja "Ole luonani aina" (2010). Samaan aikaan Garfield näytteli televisiosarjassa "Red Riding". Hän sai BAFTA- ja Golden Globe -ehdokkuudet Eduardo Saverinin roolista elokuvassa "The Social Network" (2010).
Garfield näytteli pääosaa Marvel-elokuvissa "The Amazing Spider-Man" (2012) ja "The Amazing Spider-Man 2" (2014). Kolmannessa hämähäkkimieselokuvassaan "" hän esiintyi vuonna 2021.
Garfield sai parhaan miespääosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet Desmond Dossin roolista Mel Gibsonin sotaelokuvassa "Hacksaw Ridge – aseeton sotilas" (2016). Garfield näytteli jesuiittamunkkia Martin Scorsesen ohjaamassa elokuvassa "Silence" (2016) sekä halvaantunutta miestä elokuvassa "Breathe" (2017).
Garfield näytteli 2010-luvulla edelleen myös teatterissa. Hän teki Broadway-ensiesiintymisenä Biff Lomanin roolissa vuoden 2012 näytelmässä "Kauppamatkustajan kuolema". Vuonna 2017 Garfield näytteli Lontoossa "Angels in America" -näytelmässä, josta hänelle myönnettiin Tony-palkinto.
Garfieldin elokuvia 2020-luvulla ovat olleet sosiaalisen median vaikuttajana elokuvassa "Mainstream" (2020), televisioevankelista Jim Bakkerina elokuvassa "The Eyes of Tammy Faye" (2021) sekä näytelmäkirjailija ja säveltäjä Jonathan Larsonina elokuvassa "Tick, Tick… Boom!" (2021), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden.
Yksityiselämä.
Garfield pitää yksityiselämänsä poissa julkisuudesta. Hän on tapaillut näyttelijä Emma Stonea 2010-luvulla ja malli Alyssa Milleriä vuosina 2021–2022.
All Time Low

All Time Low on yhdysvaltalainen vuonna 2003 perustettu pop-punkyhtye Baltimoresta, Marylandista. Se perustettiin yhtyeen jäsenten ollessa vielä lukiossa. Aluksi he tekivät cover-versioita muiden yhtyeiden, kuten Green Dayn ja Blink-182:n kappaleista.
All Time Low solmi levytyssopimuksen Emerald Moon -levy-yhtiön kanssa vuonna 2004 ja he julkaisivat ensimmäisen EP:nsä, "The Three Words to Remember in Dealing with the End EP". Ensimmäisen studioalbuminsa, "The Party Scene", yhtye julkaisi heinäkuussa 2005. Ennen kuin yhtyeen jäsenet valmistuivat lukiosta, he tekivät levytyssopimuksen Hopeless Recordsin kanssa ja äänittivät uudelleen debyyttialbuminsa laulut ja kaksi uutta laulua uudelle EP:lleen.
Vuonna 2007 All Time Low julkaisi "So Wrong, It’s Right" -albuminsa, ja se oli Billboard 200 -listan sijalla kuusikymmentäkaksi. Tehdessään kolmatta albumiaan yhtye teki yhteistyötä muun muassa Blink-182-yhtyeen basistin kanssa.
Masty

Masty () eli Mosty (; ; ) on pieni kaupunki ja samanniminen piiri Hrodnan alueella Valko-Venäjän länsiosissa. Kaupungin väkiluku on 16 500 ja koko piirin 34 900.
Kaupunki sijaitsee Itämereen laskevan, historiallisena kulkureittinä merkittävän ja yhä suurelta osin navigoitavan Niemen-joen pohjoisrannalla. Paikkakunta on mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1486. Mostyn piiri on perustettu 1940. Maakunnan pääkaupunki Hrodna sijaitsee maanteitse 62 kilometrin päässä luoteessa ja pääkaupunki Minsk vastaavasti 249 km itäkaakossa. Kaupunki myös Valko-Venäjän rautateiden Hrodna-Skidal-Masty- ja Lida-Masty-Vaukavysk-linjojen risteysasema.
Tite Kubo

Tite Kubo (, oikealta nimeltä Noriaki Kubo , s. 26. kesäkuuta 1977) on japanilainen mangaka, joka on tunnettu "Bleach" -mangasarjasta.
Näppäripelimannit

Näppäripelimannit on kaustislainen lasten ja nuorten laaja musiikkiryhmä, jolla on musiikkikoulutusta myös muualla maassa. 
Näppäripelimannien toiminnan pohjalla on niin sanottu näppäripedagogiikka, jonka on kehittänyt kaustislainen kansanmuusikko ja viulisti Mauno Järvelä. Järvelä alkoi opettaa lapsia kansalaisopiston piireissä 1980-luvun alussa ja huoli opetukseen jokaisen kiinnostuneen. Ohjelmisto on perustunut Kaustisen pelimanniperinteeseen, ja yhteislaululla ja -soitolla on keskeinen asema opetuksessa. Musiikkitutkinnot olivat vapaaehtoisia. 
Pedagogiikka, jota myös sisuki-menetelmäksi kutsutaan, on levinnyt ympäri Suomea. Sitä on järjestetty myös Ruotsissa, Norjassa, USA:ssa ja Etelä-Afrikassa.
Esiintyvän Näppäripelimannit-ryhmän runkona toimii Kaustisen ja naapurikuntien noin 60-päinen näppäriyhtye. Kun ryhmä esiintyy Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla, esiintyjiä on noin 200 ja mukana on myös esiintyjiä eri puolilta Suomea ja Pohjoismaita. Suuressa näppäriorkesterissa soi noin 180 viulua ja muun muassa 15 urkuharmoonia, kontrabassoja, huiluja, selloja, alttoviuluja ja haitareita. Vuonna 2019 vuotuisella Näppärikurssilla oli jopa 350 soittajaa.
Taiteen edistämiskeskus Taike myönsi Kaustisen Näppäreille lastenkulttuurin valtionpalkinnon 2023.
Marja-Riitta Norri

Marja-Riitta Norri (s. 20. marraskuuta 1950 Tyrvää) on suomalainen arkkitehti ja Suomen rakennustaiteen museon entinen pitkäaikainen johtaja.
Norri syntyi Tyrväällä ja valmistui ylioppilaaksi Huittisten Lauttakylän yhteiskoulusta vuonna 1969. Hän opiskeli arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui arkkitehdiksi vuonna 1980. Opiskeluaikanaan hän oli jo työskennellyt useassa eri arkkitehtitoimistossa. Lähes heti valmistuttuaan vuonna 1981 hänet valittiin "Arkkitehti"-lehden päätoimittajaksi, jossa toimessa hän oli vuoteen 1987 saakka.
Vuonna 1988 Norri valittiin rakennustaiteen museon johtajaksi professori Aarno Ruusuvuoren jälkeen. Museon johtajana ollessaan hän myös kirjoitti ja toimitti lukuisia museon arkkitehtuurijulkaisuja. Hän on toimittanut muun muassa akateemikko Juha Leiviskän arkkitehtuuria käsittelevän laajan teoksen, jota taidehistorian professori Riitta Nikula on luonnehtinut kauneimmaksi elävästä arkkitehdista koskaan tehdyksi opukseksi. Yhdessä Elina Standertskjöldin ja Willfried Wangin kanssa hän on kirjoittanut kattavan Suomen 1900-luvun arkkitehtuuria käsittelevän teoksen "20th Century Architecture Finland" (2000). Norri oli museon johtajana aina vuoteen 2002 asti, jonka jälkeen hänen seuraajakseen valittiin arkkitehti Severi Blomstedt. Tuotteliaan kirjoitus- ja toimitustyönsä ja rakennustaiteen museon näyttelyohjelmiston kautta Norri on antanut vahvan panoksen nykyarkkitehtuurin tuntemuksen edistämiseen Suomessa.
Lào Cai (maakunta)

Lào Cai on Vietnamin maakunta Tây Bắcin alueella maan pohjoisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Yên Bái. Maakunnan pinta-ala on 13 256,92 neliökilometriä, ja siellä on noin 1 778 785 asukasta (vuonna 2025).
Lào Cai jakautuu 89 kuntaan ja 10 suuralueeseen. Maakunta suureni huomattavasti vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa, kun siihen liitettiin Yên Báin maakunta. 
Maakunta on vuoristoseutua, ja Punainenjoki virtaa sen läpi. Indokiinan korkein vuori Phan Xi Păng sijaitsee Lào Caissa. Phan Xi Păngin lähellä on ranskalaisten aikanaan perustama vuoristoasema Sa Pa, josta on kehittymässä alueen matkailukeskus ja suosittu vaellusreittien tukikohta.
Maakunta on köyhää, pääosin metsien peittämää seutua, jonka pääelinkeinoja ovat maa- ja metsätalous. Siellä asuu monia etnisiä vähemmistöjä, joista merkittävimpiä ovat hmongit, tàyt, daot ja thait.
Maakunnan pääkaupunki Lào Cai on rajakaupunki, josta pääsee Kiinaan Hekoun sillan yli. Lào Caihin tulee rautatie Hanoista.
Lạng Sơn (maakunta)

Lạng Sơn on Vietnamin maakunta Đông Bắcin alueella maan pohjoisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Lương Văn Tri. Maakunnan pinta-ala on 8 310,18 neliökilometriä, ja siellä on 881 384 asukasta (vuonna 2025). Lạng Sơnin maakunta jakautuu 61 kuntaan ja 4 suuralueeseen.
Lạng Sơnissa kasvatetaan hedelmäpuita kuten päärynöitä, luumuja ja persimoneja. Siellä on erikoisia luolia ja tippukivimuodostelmia.
Kantatie 1A kulkee Hanoista Lạng Sơnin läpi Kiinan puolelle. Rajala oleva ”Ystävyyden portti” on ollut tärkeä kauppareitti vuosisatojen ajan. Maakunnassa asuu etnisiä vähemmistöjä kuten tàyt, daot, nùngit ja mongit.
Mäkikaura

Mäkikaura ("Helictotrichon pubescens") on heinäkasveihin kuuluva peltokauran sukulaislaji.
Ulkonäkö.
Mäkikaura on monivuotinen, jonkin verran mätästävä, 30–80 senttimetriä korkeaksi kasvava heinä. Lehtitupet ja alimmat lehdet ovat hienokarvaiset ("pubescens" viittaa karvaisuuteen). Lehdet ovat 2–7 millimetriä leveät. Mäkikauran kukinto on kapea röyhy, jonka yksittäiset tähkylät muistuttavat viljeltyä kauraa. Tähkylät ovat 10–15 mm pitkät, väriltään hopeisen ja punavioletin kirjavat ja niissä on kaksi tai kolme polvellista vihnettä. Mäkikaura kukkii Suomessa kasvaessaan alkukesällä kesä–heinäkuussa.
Mäkikauran lähilaji on ahdekaurio eli ahdekaura ("Helictochloa pratensis"), jonka voi erottaa muun muassa vihneiden lukumäärästä ja lehtien karvaisuudesta. Myös toiseen sukuun kuuluva niittyheinäkaura eli heinäkaura ("Arrhenatherum elatius") muistuttaa jokseenkin mäkikauraa.
Elinympäristö ja levinneisyys.
Mäkikaura kasvaa niityillä, kedoilla ja liikennepaikoilla, yleensä melko kuivilla kasvupaikoilla. Runsaasti mäkikauraa kasvavat kuivat niityt on Suomessa luokiteltu omaksi luontotyypikseen mäkikaurakedot. Tämä luontotyyppi on äärimmäisen uhanalainen (CR) Suomessa. Mäkikaura on Suomessa yleinen lounaassa ja etelärannikolla. Sisämaassa laji on paljon harvinaisempi ja kasvaa yleensä selvästi arkeofyytin eli muinaistulokkaan luonteisena vanhoilla kulttuuripaikolla, kuten linnavuorilla.
Titus the Fox

Titus the Fox on Titus Interactiven kehittämä tasohyppely, joka on julkaistu vuonna . Peli on julkaistu kuudelle alustalle, Amigalle, Atari ST:lle, DOS:ille, Amstrad CPC:lle, Game Boylle ja Game Boy Colorille. "Titus the Fox: To Marrakech and Back" on pelin kansainvälinen versio. 
"Lagaf': Les Aventures de Moktar - Vol 1: La Zoubida" on pelin aikaisempi versio, jossa ketun tilalta pelissä seikkailee arabimies.&lt;ref name="http://www.gamespot.com/cpc/action/lagaflvol1lazoubida/index.html?tag=result;title;0"&gt;&lt;/ref&gt;
Pelaaminen.
Titus the Fox on kaksiulotteinen tasohyppelypeli. Pelissä on viisi eri teemaa, joista jokainen sisältää kolme kenttää, kaksi mene maaliin- kenttää ja yhden bonustason, siis yhteensä 15 kenttää.
Peliä on mahdollista pelata kaksin (Game Boy Colorilla), jos molemmilla pelaajilla on kyseinen peli. Silloin Titusta auttamassa on hänen serkkunsa Zorro.
Jokaisen tason tavoite on päästä maaliin ja samalla kerätä bonus-neliöitä, joista saa elämiä. Pelissä ei ole tallennusmahdollisuutta, joten kaikki elämät menetettyään on peli aloitettava alusta.
Tarina.
Titus-ketun morsian Suzy/Foxy (versiosta riippuen) lähtee Saharaan tutkimaan aavikolla elävää kettulajia. Tunnettu Fox Hits Magazine -lehti haluaa artikkelin lehteensä ja antaa käskyn Foxylle mennä valokuvaamaan kettuja. Sulttaani Rabys kidnappaa hänet. Kun Titus kuulee tästä, hän päättää pelastaa morsiamensa pahan sulttaanin kynsistä.
Mark Giordano

Mark Giordano (s. 3. lokakuuta 1983 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän pelaa Toronto Maple Leafsissa NHL:ssä.
Ura.
Giordanoa ei koskaan varattu NHL:ään, mutta hän teki vapaana agenttina sopimuksen Calgary Flamesin kanssa vuonna 2004. Giordano nousi ensimmäistä kertaa Calgaryn kokoonpanoon kaudella 2005–2006 pelaten kuusi NHL-ottelua. Hän teki kaksi ensimmäistä NHL-maaliaan kotikaupungissaan Torontossa Maple Leafsia vastaan 14. lokakuuta 2006. 28. elokuuta 2007 Giordano kieltäytyi Flamesin tarjoamasta kaksisuuntaisesta sopimuksesta, joten hän pelasi kauden Moskovan Dynamossa. Hän kuitenkin palasi Calgaryyn kaudeksi 2008–2009. Giordano palkittiin parhaalle puolustajalla jaettavalla James Norris Memorial Trophylla kauden 2018-2019 päätteeksi. Giordano voitti Mark Messier Leadership Awardin vuonna 2020. Seattle Kraken varasi Giordanon joukkueeseensa .
Maaliskuussa 2022 Kraken kauppasi Giordanon ja Colin Blackwellin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa kahteen toisen kierroksen varausvuoroon ja kolmannen kierroksen varausvuoroon.
Toukokuussa 2022 Giordano teki Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Olivier Rochus

Olivier Rochus (s. 18. tammikuuta 1981 Namur) on belgialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla sijalle 24. Hän on voittanut kaksi ATP-turnausta sekä kaksinpelissä että nelinpelissä. Hän voitti Ranskan avoimien 2004 miesten nelinpelin parinsa Xavier Malissen kanssa. Grand Slam -turnauksien kaksinpelissä hän on selviytynyt kolme kertaa neljännelle kierrokselle. Davis Cupissa hän on edustanut Belgiaa 25 maaottelussa vuosina 2000–2012.
Hänen vanhempi veljensä Christophe Rochus on myös tennispelaaja.
Punakorva-aratti

Punakorva-aratti ("Pyrilia haematotis") on keskiamerikkalainen papukaija. Se kuului aiemmin "Pionopsitta"- eli huppuarattien sukuun, ja sen entinen lajinimi on ruskohuppuaratti.
Sen elinympäristö ulottuu Meksikon kaakkoisosista Pohjois-Guatemalan kautta Panaman länsiosiin (nimialalaji "haematotis"), sekä Luoteis-Kolumbiaan ja Itä-Panamaan (alalaji "coccinicollaris"). Lajin holotyypin kuvailivat Philip Lutley Sclater ja Osbert Salvin Guatemalan Vera Pazista 1860.
Naukograd

Naukograd () on venäläinen tiedekaupunki. Kaupunki voi saada tiedekaupungin aseman, jos siellä sijaitsee paljon tutkimustoimintaa yliopiston tai valtion tutkimuslaitoksien muodossa. Nimitys on verraten uusi: Obninskistä tuli ensimmäinen naukograd vuonna 2000. Dubna (2001), Koroljov (2001), Koltsovo, Frjazino (2003) ja Reutov (2003) saivat tämän nimen pian sen jälkeen.
Naukogradeissa tehtävä tutkimus ja kehitystyö on sidoksissa Venäjän aseteollisuuteen. Näihin kaupunkeihin on myös suunniteltu keskivertoa paremmat elinolot sekä muita kannustimia naukogradin asukkaille.
Tiedekeskuskaupunkeja on nykyisin noin 70. Suomea lähimmät naukogradin aseman saavuttaneet kaupungit ovat Leningradin alueen ydinvoimatekniikan tuotekehitys- ja tuotantopaikkakunta Sosnovyi Bor, petrokemian vientikeskus Primorsk (Koivisto) ja Pietarin ydinfysiikkainstituutin kotipaikka Hatsina sekä Pietarin länsiosissa sijaitseva yliopistollisten laitoksen keskittymä Pietarhovi. Kolmisenkymmentä tiedekeskusta sijaitsee Moskovan läheisyydessä. Monia tiedekaupunkeja löytyy Volgan varrelta tai Ural-vuoristosta ja muualta Siperiasta.
Neuvostoliitossa toimineet tiedekaupungit olivat usein suljettuja ja asetutkimukseen keskittyneitä. Kymmenen ydinasetutkimukseen keskittynyttä kaupunkia on edelleen suljettuja.
Punanaamioaratti

Punanaamioaratti ("Pionopsitta pileata"), myös "Pyrilia pileata," entiseltä nimeltään punahilkka-aratti, on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Kaakkois-Brasilian, Itä-Paraguayn ja Pohjois-Argentiinan. Lajin holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli Kaakkois-Brasiliasta 1769.
Se on nykyään sukunsa ainoa laji. "Pionopsitta"-suvun nimi oli joskus huppuaratit, kun sukuun kuuluivat vielä nykyään "Pyrilia"-sukuun luetut lajit.
Walid Hichri

Walid Hichri (, s. 4. maaliskuuta 1986) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.
Ura.
Hichri aloitti ammattilaisuransa Tunisian pääsarjassa kaudella 2004-2005 Club Africainin joukkueessa, jolloin hän onnistui myös kerran maalinteossa sarjan avausottelussa ES Beni Khalledia vastaan. Sittemmin Hichri kuului joukkueensa vakiopuolustajiin ja pelasi lähes neljän kauden verran.
Tammikuussa 2008 Hichri siirtyi Venäjän pääsarjaan FK Saturnin joukkueeseen, jossa hän vietti yhden kauden. Kauden päätteeksi Hichri palasi kotimaahansa CA Bizertinin joukkueeseen.
Toukokuussa 2010 hän allekirjoitti Espérancen kanssa kahden vuoden sopimuksen.
Maajoukkue.
Hichri pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa 29. toukokuuta 2011 harjoitusottelussa Keski-Afrikan tasavaltaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki Afrikan karsintaottelussa Togoa vastaan 8. lokakuuta 2011.
Hichri valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi kaikki kolme ottelua. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Alex Hintze

Alex tai Alexander Hintze (12. syyskuuta 1846 Viipuri – 21. syyskuuta 1924 Heinola) oli suomalainen toimittaja ja urheilun vaikuttajahenkilö. 
Hitze on tunnettu "Sporten: tidning för manligt idrott" -lehden päätoimittajan työstään. Sporten oli ensimmäinen suomalainen urheilulehti. Hintze vaikutti muutenkin laajasti ja monipuolisesti urheiluun, muun muassa perustamalla useita urheiluseuroja. Ensimmäisen niistä, hiihtoseuran, hän perusti jo koululaisena Helsingissä. 
Koulunkäynnin jälkeen Hintze matkusteli ja opiskeli kieliä ja perehtyi urheilun yhteydessä myös kalastukseen, metsästykseen ja ammuntaan: vuonna 1869 hän oli yksi Helsingin Ampujayhdistyksen perustajista. Vuonna 1875 Hintze siirtyi opettajaksi Kuopioon ja jo samana vuonna siellä pidettiin hänen järjestämänsä soutukilpailut. Hintze harrasti purjehdusta ja hän perusti 1870-luvulla Kuopion purjehdusseuran ja Kuopion metsästysseuran. Vuonna 1877 perustettiin hänen aloitteensa perustaalla Tampereelle metsästys- ja ampumaseura sekä shakkiklubi.
Hintze palasi kuitenkin takaisin Helsinkiin ja alkoi toimittaa vuodesta 1881 Sporten-lehteä, aluksi taiteilija Frans Mexmontan kanssa, mutta jo vuoden kuluttua yksinään. Hän toimitti lehteä vuoteen 1893 saakka. Hänen 1882 perustamansa "Sportklubben i Helsingfors" -seura järjesti Helsingin ensimmäiset hiihtokilpailut. Luovuttuaan Sporten-lehdestä Hintze siirtyi "Tidskrift för jägare och fiskare" -lehden toimittajaksi. Hintze perusti 1890-luvulla Helsingin Kennelklubin ja hän oli perustamassa myös useita kalastusklubeja.
Hintze oli toimelias ja teräväkielinenkin henkilö, joka ehti aloittaa ja vaihtaa tehtäviä monta kertaa mutta puolusti silti aina todellisia aatteellisia urheiluintressejä, kuten hän itse asian ilmaisi.
Bắc Giang (maakunta)

Bắc Giang on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan koillisosassa Đông Bắcin alueella. Sen pääkaupunki oli Bắc Giang. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 1,5 miljoonaa asukasta.
Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Bắc Giang liitettiin Bắc Ninhin maakuntaan.
Maakunnassa asuu etnisten vietnamilaisten lisäksi vähemmistöjä kuten tàyt, nùngit ja hoat. Siellä harjoitetaan maa- ja metsätaloutta ja kasvatetaan hedelmiä kuten litsejä ja ananaksia.
Hugh Griffith

Hugh Griffith (30. toukokuuta 1912 Marian Glas, Anglesey, Wales – 14. toukokuuta 1980 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä, joka näytteli sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. 
Griffith palkittiin vuonna 1959 roolistaan šeikki Ilderiminä elokuvassa "Ben-Hur" parhaan miessivuosan Oscarilla. Hän oli Oscar-ehdokkaana samassa kategoriassa myös vuonna 1963 elokuvasta "Tom Jones – hulivilihurmuri".
Disibodenberg

Disibodenberg on raunioitunut luostari Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Luostarin perusti pyhä Disibod. Hildegard Bingeniläinen, joka on kirjoittanut Disibodin elämäkerran "Vita Sancti Disibodi", asui Disibodenbergissä jonkin aikaa.
Disibod tuli vuonna 640 Irlannista Frankkien valtakuntaan lähetyssaarnaajaksi. Työskenneltyään 10 vuotta Vosgesissa ja Ardennesissa hän siirtyi lähelle Odernheim am Glania ja ryhtyi opettamaan. Luostari perustettiin hänen kuolemansa jälkeen. Normannit ja unkarilaiset ryöstivät ja tuhosivat paikan useaan kertaan, mutta Mainzin arkkipiispa Willigis rakensi kirkon ja luostari uudestaan 900-luvulla.
Gene Lockhart

Gene Lockhart (18. heinäkuuta 1891 London, Ontario, Kanada – 31. maaliskuuta 1957 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen näyttelijä. Parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkaana hän oli vuonna 1938 elokuvasta "Casbahin vanki". Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat muun muassa "Hymyillen läpi elämän" (1922), "Pyövelitkin kuolevat" (1943) ja "Susanin kääntymys" (1947). 
Lockhart on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Karstiuunilintu

Karstiuunilintu "(Seicercus calciatilis)" on Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva uunilintujen sukuun kuuluva varpuslintu. Tieteelle uuden lajin löysi vuoden 2009 joulukuussa BirdLifen kansainvälinen tutkijaryhmä. Laji esiintyy Vietnamissa ja Laosissa.
Aluksi lintua luultiin 1 000 kilometriä pohjoisempana Kiinassa pesiväksi kultauunilinnuksi. Lajit ovat hyvin samannäköiset, mutta niiden laulu eroaa selvästi toisistaan. "Calciatilis" on myös kooltaan pienempi, sen siivet ovat pyöreämmät ja nokka suurempi. Lopullinen varmistus saatiin DNA-tutkimuksella.
Alueella, jossa laji elää, Vietnamin ja Laosin rajaseudulla, on runsaasti linnulle sopivaa metsäistä karstimaata. Kummankin maan puolella on luonnonsuojelualueet.
Seuraavaksi BirdLife selvittää tämän uuden lajin uhanalaisuuden. Lajille on annettu englanninkielinen nimi Limestone Leaf-warbler. Lajilla ei ole vielä suomenkielistä nimeä.
Philip Dejworek

Philip Dejworek (s. 17. elokuuta 1978 Ulm) on saksalainen entinen koripalloilija ja nykyinen koripallovalmentaja, joka toimii kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelaavan Salon Vilppaan päävalmentajana. Vuosina 2010-2013 hän valmensi Bakken Bearsia Tanskassa.
Ura.
Dejworek aloitti koripallouransa Ulmissa. Vuonna 1997 hän siirtyi pelaamaan yliopistokoripalloa Portlandin yliopistoon, jonka paidassa hän pelasi neljä kautta. Tämän jälkeen Dejworek palasi Saksaan, jossa hän edusti koripallon Bundesliigassa pelannutta Mitteldeutscher BC:tä. Kauden jälkeen hän siirtyi Norjan pääsarjassa pelanneeseen Bærums Verk Jetsiin. Dejworek edusti joukkuetta kaksi kautta voittaen viimeisellä kaudellaan Norjan mestaruuden. Kaudeksi 2004–2005 Dejworek liittyi Salon Vilppaaseen, jonka jälkeen hän keskittyi opiskeluun. Paluun kentille Dejworek teki kaudella 2006–2007 edustaen ruotsalaista Akropolista. Paluun Suomeen Dejworek teki heti seuraavana kautena toimien Vilppaan pelaajavalmentajana. Sen jälkeen hän muuttii Tanskaan. Tanskassa hän voitti kaksi mestaruutta ja yksi Pokal kanssa Bakken Bears. Kolmen onnistuneen kauden Tanskassa, Dejworek palkattiin Päävalmentaja Itävallassa WBC Wels, jossa hän pääsi välieriin hänen ensimmäinen vuosi.
Bắc Kạn (maakunta)

Bắc Kạn on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan koillisosassa Đông Bắcin alueella. Sen pääkaupunki oli Bắc Kạn. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 295 000 asukasta, joten se oli väkiluvultaan Vietnamin maakunnista pienin.
Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Bắc Kạn liitettiin Thái Nguyênin maakuntaan.
Maakunnan suurimmat etniset ryhmät ovat tàyt, nùngit, daot, san diut, hoat ja hmongit. Siellä harjoitetaan metsätaloutta. Alueella on myös kivihiilivaroja.
Suomen Luonnonvalokuvaajat

Suomen Luonnonvalokuvaajat SLV ry, (, ) on 1977 perustettu Suomessa toimiva luontokuvaajien yhdistys, jonka tarkoituksena on valvoa luontokuvaajien etuja, sekä edistää suomalaista luonnonvalokuvausta. Tarkoituksena on, että se antaisi mahdollisimman oikean ja monipuolisen kuvan suomalaisesta luonnosta ja sen muutoksista, sekä edistäisi ympäristösuojelua. 
Yhdistyksessä on n.2700 jäsentä. Yhdistyksen jäseneksi voi liittyä luontokuvauksesta kiinnostunut henkilö, joka haluaa edistää yhdistyksen tarkoituksen toteutumista. Yhdistyksen jäseninä on sekä harrastajia, että ammattilaisia. Yhdistyksen järjestösihteerinä toimii Susanne Furu. Suomen Luonnonvalokuvaajat tekee yhteistyötä Suomen Ammattiluontokuvaajat SAL ry:n kanssa.
Yhdistyksen eettisiin periaatteisiin on kirjattu luonnon kunnioittaminen, lain noudattaminen luonnossa liikuttaessa ja toimiessa, sekä käsitellyn kuvan merkitseminen kun kuvan käyttöyhteys tällaista mainintaa edellyttää. Luontokuvan aitous ja manipulointi on keskusteluttanut yhdistystä erityisesti 2000-luvun alussa.
Yhdistys julkaisee Luontokuva-nimistä lehteä ja järjestää vuosittain Vuoden Luontokuva -kilpailun sekä luontokuvauksen koulutustilaisuuksia. Vuoden Luontokuva -kilpailu on Pohjoismaiden suurin luontokuvakilpailu.
Yhdistyksen kanssa toimii yhteistyössä alueellisia luontokuvaajien yhteisöjä:
Kylpylä (Lappeenranta)

Kylpylä on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa, satamassa Kaupunginlahden rannalla. Kaupunginosa on saanut nimensä siellä sijaitsevan Lappeenrannan Kylpylän mukaan.
Alue oli alun perin osa Lappeenrannan Suurta esikaupunkia, joka syntyi 1700-luvun lopulla, kun siviiliasutusta siirrettiin linnoituksen ulkopuolelle. Vuonna 1857 Suurta esikaupunkia laajennettiin Kaupunginlahden itäpuolelle, ja samalla se jaettiin nykyisiksi Keskuksen ja Kylpylän kaupunginosiksi. Luoteessa oli Pieni esikaupunki eli nykyinen Pallo.
Ainonkadun varrella sijaitseva Lappeenrannan kylpylä perustettiin vuonna 1824, ja nykyinen rakennus valmistui vuonna 1912. Seuraavana vuonna sen viereen rakennettiin kasino kylpylävieraiden käyttöön. Vuodelta 1891 on vanha panimo, joka siirtyi Hartwallin omistukseen vuonna 1966, lakkautettiin vuonna 1993 ja on sittemmin muutettu asuin- ja toimistokäyttöön. Sisämaassa Valtakadulla ovat Lappeenrannan ensimmäinen kivinen asuinkerrostalo Saimaanlinna vuodelta 1938 sekä Elokuva Luotolan elokuvateatterit Kino-Aula (1938) ja Nuijamies (1954). Koulukadun ja Anni Swanin kadun kulmassa sijaitsee Platanin talo, joka on vuonna 1927 valmistunut klassistinen puurakennus. Keskusta-alueen nuorisoa palvelee nuorisotila Monari.
Kaupunginosaan kuuluu myös pitkulainen Halkosaari, jonka päässä on alun perin vuonna 1895 rakennettu paviljonki. Osana satama-aluetta ovat Maalaisten laiturin ja Kasinon rannan vierasvenesatamat ja Halkosaaren–Ainonkadun pienvenesatama.
Kylpylän asutus on kerrostalovaltaista. Kylpylän tilastoalueella on 1 107 asukasta.
Kaupunginosaa rajaavat Saimaa pohjoisessa, Kimpisenkatu ja Anni Swanin katu idässä, Pormestarinkatu etelässä ja Kirkkokatu lännessä. Kylpylän naapurikaupunginosia ovat Kimpinen, Taikinamäki, Peltola ja Keskus.