tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
David Yates

David Yates (s. 1963 St Helens, Merseyside) on englantilainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hän on työskennellyt laajalti brittiläisessä televisiossa, pääasiassa BBC:llä.
Parhaiten Yates tunnetaan Harry Potter -elokuvasarjasta, johon hän ohjasi elokuvat "Harry Potter ja Feeniksin kilta" (2007), "Harry Potter ja puoliverinen prinssi" (2009), "Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1" (2010) ja "Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2" (2011). Hän on ohjannut myös Potterin maailmaan sijoittuvan elokuvan "Ihmeotukset ja niiden olinpaikat", joka sai ensi-iltansa marraskuussa 2016.
Il Saggiatore

Il Saggiatore (suomeksi "Vaaka") on Galileo Galilein Roomassa lokakuussa 1623 julkaistu kirjeen muotoon kirjoitettu esseemäinen kiistakirjoitus.
Teoksessa Galilei puhuu matematiikan merkityksestä tieteessä:
"Filosofia on kirjoitettu tähän suureen kirjaan, maailmankaikkeuteen, joka
on aina edessämme avoinna. Kirjaa ei kuitenkaan käsitetä, ennen
kuin oppii ymmärtämään kieltä ja lukemaan kirjaimia joilla se on kirjoitettu.
Se on kirjoitettu matematiikan kielellä, ja sen aakkosina ovat
kolmiot, ympyrät ja muut geometriset kuviot, joita ilman on ihmisen
mahdotonta ymmärtää siitä sanaakaan. Ilman niitä vaellamme vain pimeässä labyrintissa." − Galileo Galilei 1622. (Suomeksi: Leikola &amp; Markkanen 1987, s. 23.)
Nezavisimaja gazeta

Nezavisimaja gazeta (, "Riippumaton sanomalehti") on yksi nyky-Venäjän suurista sanomalehdistä, joka keskittyy ajankohtaisiin yhteiskunnallisiin, poliittisiin ja kulttuurisiin kysymyksiin. Lehden painos on noin 50 000 ja sen verkkosivustolla on päivittäin 70 000 kävijää.
Boris Berezovski omisti lehden vuoteen 2005, jolloin hän myi sen Konstantin Remtšukoville. Remtšukov toimii myös lehden päätoimittajana.
Casino Royale (vuoden 1967 elokuva)

Casino Royale on brittiläinen, satiirinen James Bond -elokuva vuodelta 1967, jonka ovat ohjanneet Ken Hughes, John Huston, Joseph McGrath, Robert Parrish ja Val Guest. Elokuva perustuu Ian Flemingin samannimiseen romaaniin. Elokuvassa James Bondia näyttelee David Niven. Muissa osissa näyttelevät muun muassa Orson Welles, Peter Sellers, Woody Allen ja Ursula Andress.
"Casino Royale" oli ensimmäinen epävirallinen James Bond -elokuva. Allmovien mukaan elokuva on äärimmäisen sekava, psykedeelinen ja absurdi mestariteos. Elokuvaa voidaan myös pitää Austin Powers -parodiaelokuvien varhaisena edeltäjänä.
John Hennigan

John Hennigan (s. 10. maaliskuuta) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänen lempinimensä on "Johnny World".
Hennigan on urallaan voittanut kaksi World Series of Poker (WSOP) -turnausta ja yhden World Poker Tour -kisan. WSOP:n pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut 19. (vuonna 1999).
Vuonna 2002 Hennigan voitti Yhdysvaltain pokerimestaruuden (The United States Poker Championship, USPC). 7 500 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksessa hän voitti lopun kaksinpelissä Erik Seidelin ja sai palkintona 216 000 dollaria. Vuonna 2005 hän on samassa kisassa viides. Hennigan on Daniel Negreanun lisäksi ainoa pelaaja, jolla on sekä WSOP-, WPT- että USPC-voitto.
Tammikuussa 2007 Hennigan voitti WPT:n Borgata Winter Open -turnauksen. Sen ykköspalkinto oli 1 606 223 dollaria.
Elokuussa 2007 Henniganin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,9 miljoonaa dollaria. Pokerin lisäksi Hennigan on erinomainen poolinpelaaja ja pelasi sitä ammattilaisena ennen pokeriuraansa.
SmackDown

SmackDown! on World Wrestling Entertainmentin tuottama showpainiohjelma. Yhdysvalloissa ohjelma näytetään FOX-kanavalla, ja Suomessa ohjelmaa alettiin esittää lyhennettynä versiona kolmen viikon viiveellä Subtv:llä, 18. elokuuta 2001 – 29. joulukuuta 2006 asti. Maksullinen tv-kanava MTV3 MAX alkoi esittää SmackDown!ia kesäkuussa 2007. Viimeisen kerran SmackDown nähtiin Suomen televisiossa 30. joulukuuta 2010 kun MTV3 MAX päätti lopettaa sen esittämisen. Ohjelma palasi MTV Subille uudelleen 10. huhtikuuta 2021.
WWE loi ohjelman vuonna 1999 kilpaillakseen tuolloisen WCW-showpainipromootion torstaina esitettävää ohjelmaa vastaan. SmackDown! on perinteinen showpainiohjelma, jossa showpaini-otteluiden lomassa rakennetaan juonikuvioita ja sovitaan otteluita tuleviin maksulähetyksiin.
25. tammikuuta 2008 esitetystä jaksosta lähtien Smackdownia on lähetetty Amerikassa teräväpiirtona.
Tammikuussa 2015 Smackdown siirtyi alkuperäiselle esityspäivälleen torstaihin.
Heinäkuussa 2016 Smackdownin lähetyspäiväksi vaihtui tiistai. Samalla ohjelmaa alettiin esittämään suorana lähetyksenä. Lokakuussa 2019 lähetyspäiväksi vaihtui perjantai, Smackdownin siirryttyä Fox:ille.
Smackdown ja muut WWE:n ohjelmistot siirtyivät nähtäville Netflixiin vuoden 2025 alussa.
Terry Sawchuk

Terrance Gordon Sawchuk (28. joulukuuta 1929 Winnipeg, Manitoba, Kanada – 31. toukokuuta 1970 New York City, New York, USA) oli kanadalainen jääkiekkoammattilainen, joka pelasi maalivahtina 21 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan Detroit Red Wings, Boston Bruins, Toronto Maple Leafs, Los Angeles Kings ja New York Rangers. 
971 pelaamansa ottelun, 447 voittamansa ottelun ja 103:n pelaamansa nollapelin ansiosta hänet lasketaan pelipaikkansa parhaisiin kuuluvaksi. Lukemat olivat 2000-luvulle asti NHL:n ennätyksiä.
Stanley Cupin hän voitti neljästi. Hänen mukaansa nimetty palkinto, Terry Sawchuk Trophy, jaettiin vuosina 1976–1983 CHL:n kauden parhaan puolustavan joukkueen maalivahd(e)ille.
Sawchuk kuoli 40-vuotiaana vuonna 1970 vammoihinsa tapeltuaan humalassa joukkuekaverinsa Ron Stewartin kanssa.
Heikki Salomaa

Heikki ”Hiski” Juhani Salomaa (17. elokuuta 1959 Helsinki – 1. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen muusikko, näyttelijä ja huumoriyhtye Lapinlahden Lintujen perustajajäsen. Salomaalta on julkaistu myös postuumi novellikokoelma "Pienet tarinat".
Elämäkerta.
Salomaa aloitti näyttelijänä Helsingin Ylioppilasteatterissa 1981. Merkittävin rooli oli Pekka Ruohorannan näytelmässä "Kylmät jäähyväiset". Hän myös ohjasi Ylioppilasteatterille yhden näytelmän. Salomaa näytteli myös muutamia elokuvarooleja. Niistä ensimmäinen oli päärooli Janne Kuusen elokuvassa "Apinan vuosi" (1983).
Salomaa alkoi soittaa ja näytellä Vanhan ylioppilastalon edustalla vuonna 1982. Katusoittaminen oli vielä tuohon aikaan harvinaista Suomessa. Seuraavana vuonna hän perusti Timo Erängön ja Ari Kettusen kanssa huumoriyhtyeen Lapinlahden Linnut. Kolmikko oli kyllästynyt laitosteatteriin ja halusi tehdä jotain omaperäistä ja luovaa. Salomaa lauloi yhtyeessä ja soitti useita eri soittimia. Konserteissaan yhtye esitti musiikin lisäksi sketsejä ja teki myös viihdeohjelmia televisioon. Suosituimmillaan se oli 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Salomaan viimeiseksi äänitteeksi jäi Lapinlahden Lintujen 12. albumi "Kolmas jalka haudassa". Vuonna 2004 julkaistiin Salomaalta jääneistä teksteistä koostettu novellikokoelma "Pienet tarinat".
Taiteilijana.
Salomaan eläessä hän ja Timo Eränkö kirjoittivat suurimman osan Lapinlahden Lintujen sanoituksista. Jussi Ahlrothin mukaan niiden tavaramerkki oli ”kummallinen mutta helposti ymmärrettävä huumori”.
Yksityiselämä.
Salomaa seurusteli näyttelijä Tiina Bergströmin kanssa 1980-luvun alkupuolella. Vuonna 1994 hän avioitui Marjo Salomaan kanssa ja liitto kesti aina Heikki Salomaan kuolemaan saakka. Marjo Salomaa toimii laulajana ainakin yhdellä Lapinlahden Lintujen albumilla. Pariskunta sai pojan vuonna 1997.
Salomaa kuoli 43-vuotiaana sydänlihaksen laajentumisen aiheuttamaan sairauskohtaukseen. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Montauk

Montauk on kunnallishallinnoton yhteisö Long Islandilla, Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa. Alue kuuluu East Hamptonin kuntaan. Asukkaita on noin 4 000. Paikka on saanut nimensä montauk-intiaaneista. Tunnettuja paikkoja ovat muun muassa Montauk Beach ja paikallinen majakka.
Elokuva "Tahraton mieli" sijoittuu monin paikoin Montaukiin. Elokuvan päähenkilö Joel Barish tapaa siellä tyttöystävänsä Clementine Kruzynskin vuonna 2002 ja lähtee sinne junalla ystävänpäivänä 2004.
Pisan yliopisto

Pisan yliopisto () on Italian tunnetuimpia yliopistoja. Se sijaitsee Pisassa Toscanan alueella. Muodollisesti se perustettiin 3. syyskuuta 1343 Paavi Klemens VI:n käskykirjeellä, vaikkakin Pisassa on pidetty lakiluentoja 1000-luvulta lähtien.
Keskiajalla yliopistossa opetettiin teologiaa, oikeustiedettä, kanonista oikeutta ja lääketiedettä. 1400-luvun alkupuoli oli yliopistolle vaikea, koska Pisan kaupunkivaltio kukistui vuonna 1406. Saman vuosisadan loppupuolella toiminta alkoi uudelleen ja "Palazzo della Sapienza"-niminen rakennus saatiin yliopiston käyttöön. Yliopiston akateeminen tiedepuutarha Orto botanico di Pisa on perustettu vuonna 1544 ja se on Euroopan vanhin. Pisalaissyntyinen Galileo Galilei tuli yliopistoon opiskelijaksi vuonna 1581 ja toimi siellä matematiikan professorina 1589–1592.
Italian kuningaskunnan aikana Pisan yliopisto kehitti erityisesti kielitieteen tutkimusta ja opetusta sekä poliittista debattia. Nykyisin yliopistossa on 20 eri tiedekuntaa.
Danielle Browning

Danielle Browning (s. 29. elokuuta 1981) on jamaikalainen pikajuoksija.
Browning oli mukana Jamaikan 4 × 100 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti Helsingin MM-kisoissa 2005 hopeaa. Hän osallistui seuraavana vuonna Kansainyhteisön kisoihin, joissa karsiutui 100 metrin juoksun välierissä. Viestissä Jamaika voitti kultaa.
Tuotesijoittelu

Tuotesijoittelu () on markkinoinnin tukimuoto, jossa markkinoitava tuote on sisällytetty esimerkiksi elokuvaan, televisio-ohjelmaan, radio-ohjelmaan, videopeliin, sanomalehden artikkeliin tai muuhun fiktiiviseen tai tosiperäiseen mediaan. 
Tavallisin tuotesijoittelun muoto on markkinoivan yrityksen tai tuotteen logon tai nimen näkyminen esimerkiksi elokuvan kohtauksessa. Tyypillistä on myös nähdä tarinan päähenkilön käyttävän mainostettavaa tuotetta. Mainostavat yritykset maksavat tuotesijoittelusta tuotteen näkyvyyden, kuten tuotteen käytön ja esiintymisajan perusteella. Toinen tapa maksaa tuotesijoittelusta on esimerkiksi tarjota markkinoitava auto elokuvan kuvausryhmän käyttöön kuvausten ajaksi.
Yksi tuotesijoittelun muoto on "mainossijoittelu", jossa mediassa esiintyy jonkin tuotteen mainos tuotteen itsensä sijasta.
Tuotesijoittelu ja laki.
Suomessa tuotesijoittelusta säädetään sähköisestä viestinnästä annetun lain (917/2014) 25 luvussa. Lain 220 §:n mukaan tuotesijoittelu on sallittu vain muille kuin lapsille suunnatuissa elokuvateoksissa ja televisiosarjoissa, urheiluohjelmissa ja kevyissä viihdeohjelmissa. Lain 221 §:n mukaan tuotesijoittelu ei saa 
Tuotesijoittelua ei saa Suomessa tehdä tupakkatuotteilla tai -tuotemerkeillä eikä lääkärinreseptiä vaativilla lääkkeillä tai hoidoilla.
Tuotesijoittelun historiaa.
Tuotesijoittelua esiintyi ensimmäisiä kertoja 1960-luvulla James Bond -elokuvassa "Salainen agentti 007 ja tohtori No" päähenkilön käyttämän kellon muodossa, mutta se on laajentunut jatkuvasti uusiin tuotteisiin. Vuonna 1982 elokuvassa "E.T." esiintyneiden Reese’s Pieces -makeisten myynti nousi 65 prosenttia tuotesijoittelun ansiosta. Vuonna 1989 julkaistu videopeli "Teenage Mutant Ninja Turtles" sisältää Pizza Hutin tuotesijoittelua.
Autot ovat aina olleet tuotesijoittelun kohteena. Jo vuonna 1974 James Bond -elokuvassa "007 ja kultainen ase" esiintyi AMC-automerkin tuotesijoittelua. Mitä ilmeisimmin "C.S.I.-" ja "Mad Men" -televisiosarjat ovat huomattavia tuotesijoittelun koekenttiä.
Nykyään tuotesijoittelu on yleistä. Suurimmassa osassa uusista elokuvista on ainakin jonkin tasoista tuotesijoittelua. Tuotesijoittelusta on tullut kasvava markkinoinnin muoto, ja yritykset maksavat miljoonia tuotteidensa lyhyistä esiintymisistä ison budjetin elokuvissa. Monilla tähdillä näyttäisi olevan jonkin verran valtaa päättää itse, mitä tuotteita pitävät esillä.
Tuotesijoittelun eräänlainen ääri-ilmiö ovat niin sanotut "brändielokuvat", joissa yritys tai tuote on koko elokuvan pääaihe. Niitä ei kuitenkaan aina tehdä yhteistyössä kyseisen brändin kanssa, vaan jopa sitä kritisoivasta näkökulmasta. Esimerkkejä ovat "Coca-Cola Kid" (1985), Facebookin alkuvaiheita dramatisoiva "The Social Network" (2010), "Lego Elokuva" (2014), McDonald’sin perustajasta kertova "The Founder" (2016) ja monet Applen kulttihahmosta Steve Jobsista kertovat elokuvat. Suomessa kehitettyyn mobiilipeliin perustuva "Angry Birds -elokuva" (2016) syntyi Hollywoodin aloitteesta.
Tieteilijä

Tieteilijä eli tutkija eli tieteenharjoittaja tutkii ammatikseen todellisuutta tieteellisen menetelmän avulla. Työn tavoitteena on tuottaa tietämystä todellisuuden rakenteesta ja toiminnasta. 
Tieteilijän työnantaja on yleensä yliopisto, ammattikorkeakoulu, itsenäinen tutkimuslaitos tai suuryrityksen tutkimusosasto.
Koulutus.
Tutkijana toimimiseen vaaditaan yleensä tutkimusalalta tai sen lähialalta suoritettu ylempi korkeakoulututkinto ja ammattimaisiin tutkijanvirkoihin tohtorin tutkinto. Suomessa tutkimushenkilöstöä on kaikkiaan noin 80 000. Tutkijoista varsinainen tutkijankoulutus on noin 13 prosentilla. Tohtorintutkintoja suoritetaan vuosittain noin 1 500.
Urakehitys yliopistoissa.
Suomessa yliopistollinen tutkijanura on neliportainen. Ensimmäiselle portaalle kuuluvat väitöskirjaa tekevät tohtorikoulutettavat eli nuoremmat tutkijat, toiselle tutkijatohtorit ja yliopisto-opettaja, kolmannelle yliopistonlehtorit ja apulaisprofessorit, ja neljännelle professorit. Yliopisto-opettajat, yliopistonlehtorit ja professorit ovat tyypillisesti vakinaisia työsuhteita, muut määräaikaisia. Neliportainen järjestelmä on jo yleisesti käytössä, mutta vanhasta järjestelmä on vielä jäänteitä näkyvissä (mm. assistentti-, yliassistentti- ja lehtorinimikkeet). Järjestelmä tuli käyttöön aluksi Helsingin ja Oulun yliopistoissa.
Yliopistoissa monet tutkijat pitävät myös luentoja tai antavat muuta opetusta. Työehtosopimus rajoittaa muuhun kuin tutkimukseen käytettävää aikaa erityisesti tohtorikoulutettavien osalta.
Tutkimuksen rahoitus voi tulla tutkijan edustaman laitoksen rahoituksesta, tai sitä voi erikseen hakea jostain rahastosta. Joskus myös yritykset rahoittavat tutkimusta. Erilaisten apurahojen turvin työskentelemisestä ei ole aikaisemmin kertynyt eläkettä eikä se edelleenkään tarjoa tavanomaista työntekijän sosiaaliturvaa, mikä on nähty ongelmallisena. Muita tutkijoiden urakehityksen haasteita ovat Suomessa mm. työsuhteiden epätyypillisyys, matalaksi koettu palkka, kilpailu työpaikoista ja tutkimusrahoituksesta sekä naistutkijoiden miestutkijoita hitaampi urakehitys.
Nimikkeet.
Tieteilijät ovat tavallisesti erikoistuneet yhteen tieteen alaan ja edelleen sen johonkin osa-alueeseen. Ammattinimike on tavallisesti johdos tieteilijän tutkimasta aiheesta. Esimerkkejä:
Sanan "tutkija" muut merkitykset.
Sanalla tutkija voidaan tarkoittaa myös tieteitä tai muita asioita intensiivisesti ilman tutkijan työtehtävää tutkivia henkilöitä. Tieteen tai tutkimuksen harrastajia kutsutaankin joskus yleiskäsitteella harrastajatutkija sekä joillakin laajemmin harrastetuilla aloilla erilaisilla tutkija-käsitteen johdannaisilla (esimerkiksi sukututkija tai ufotutkija).
Richard Griffiths

Richard Griffiths (31. heinäkuuta 1947 Thornaby-on-Tees, Yorkshire – 28. maaliskuuta 2013 Coventry, Länsi-Midlands) oli Tony-palkittu englantilainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa, televisiossa ja elokuvissa. Hän oli parhaiten tunnettu roolistaan Harry Potter -elokuvasarjassa, jossa hän näytteli Harry Potterin setää, Vernon Dursleytä. Hän kuoli vuonna 2013 sydänleikkauksen aiheuttamiin komplikaatioihin.
Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa

Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa () on Peter R. Huntin ohjaama "James Bond" -elokuva vuodelta 1969. Elokuva perustuu Ian Flemingin romaaniin "Hänen majesteettinsa salaisessa palvelussa". Bond-sarjan kuudennessa osassa James Bondia esittää Sean Conneryn sijaan australialainen George Lazenby. Kuitenkin jo seuraavassa elokuvassa "Timantit ovat ikuisia" Connery palasi takaisin Bondin rooliin. Timothy Daltonin piti korvata Sean Connery James Bondina, mutta tämä kieltäytyi nuoreen ikäänsä (23 vuotta) vedoten ja teki Bond-debyyttinsä vasta 18 vuotta myöhemmin.
Juoni.
MI6:n agentti James Bond (George Lazenby) jatkaa Spectre-rikollisjärjestön johtajan, Ernst Stavro Blofeldin (Telly Savalas), etsimistä. Bond estää erästä naista tekemästä itsemurhaa, mutta nainen pakenee. Bond kiinnostuu naisesta ja päättää seurata tätä. Hän saa selville, että rikollisten jahtaaman naisen nimi on Tracy, oikealta nimeltään Teresa di Vicenzo (Diana Rigg). Teresan isä osoittautuu Marc-Ange Dracoksi (Gabriele Ferzetti), joka on eurooppalaisen rikollisjärjestön johtaja. Draco suostuttelee agenttia naimaan Teresan, ja lupaa vastapalvelukseksi kertoa Bondille tämän vihollisen, Ernst Stavro Blofeldin, olinpaikan.
Blofeld on perustanut Sveitsin Alpeille klinikan, jossa on ainoastaan naispotilaita. Bond saa pian selville, että Blofeldin tarkoituksena on viruksen avulla tuhota maailman talous. Bondin henkilöllisyys paljastuu ja hänet vangitaan. Bond pakenee suksilla ja saa peräänsä Blofeldin apureineen. Bondin pako jatkuu alhaalla kylässä ja siellä hän kohtaa jälleen Teresan. Teresa on isänsä avulla saanut tietää Bondin olinpaikan. Bond ja Teresa ajavat läpi lumimyrskyn erääseen rakennukseen. James kosii Teresaa. 
Seuraavana aamuna Blofeld apureineen saapuu kyseisen rakennuksen luo. Bond ja Teresa ovat jo lähteneet sieltä. Blofeld apureineen saa kaksikon kiinni rinteessä. Blofeld järjestää lumivyöryn ja Teresa joutuu SPECTRE:n vangiksi. Marc-Ange järjestää helikopterihyökkäyksen Blofeldin klinikalle, josta Teresa löytyy. Blofeld yrittää paeta kelkkarataa pitkin. Bond lähtee toisella kelkalla perään, mutta Blofeldin käsikranaatti heittää hänet radalta - hän kuitenkin selviää. Klinikka räjähtää ja Blofeldin apurit nitistetään. 
Bond ja Teresa menevät naimisiin. Häissä ovat vieraina myös MI6:n johtaja M (Bernard Lee), osaston sihteeri neiti Moneypenny (Lois Maxwell) ja varusteasiantuntija Q (Desmond Llewelyn). Bondin häämatka ei mene suunnitelmien mukaan: autolla ohi ajava Blofeldin kätyri, Irma Bunt (Ilse Steppat), ampuu Bondin vaimon Teresan, joka kuolee välittömästi. Hänen hautakivessään lukee: "Teresa Bond, meillä on aikaa ikuisesti".
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Mikrometriruuvi

Mikrometriruuvi eli mikrometritulkki tai yleisesti vain mikrometri on etenkin tarkassa metallityössä käytettävä mittaväline. Mikrometriruuvissa ruuvikierre on mitoitettu siten, että ruuvi liikkuu kierroksen aikana kohti vastakappaletta tai siitä poispäin tasan yhden millimetrin, tai tasan puoli millimetriä. Kun ruuvin kanta on jaettu sataan tai viiteenkymmeneen osaan, riippuen ruuvikierteen noususta, voidaan mikrometriruuvilla mitata periaatteessa 1/100 mm tarkkuudella. 
Mikrometrin, ruuvin merkittävän sovelluksen keksi skotlantilainen James Watt vuonna 1772. Ensimmäinen mikrometri toimi samaan tapaan kuin nykyisetkin, sen mittaustarkkuus oli noin 0,02 mm eli millimetrin viideskymmenesosa.
Käyttötarkoituksesta riippuen on olemassa erilaisia mikrometriruuveja. Tavallisin on kappaleen ulkopinnan mittaamiseen tarkoitettu mikrometri. Saatavilla on myös mm. onton kappaleen sisäpinnan tai kappaleen korkeuden mittaamiseen tarkoitettuja mikrometriruuveja.
Ulla Olin-Nilson

Ulla Olin-Nilson (10. elokuuta 1920 Helsinki – 26. helmikuuta 2009 Huskvarna) oli suomenruotsalainen kirjailija ja runoilija. Hän muun muassa käänsi Aleksis Kiven "Seitsemän veljestä" ruotsiksi. Vuonna 1949 Olin-Nilson muutti Nässjöön, Ruotsiin.
Entrena

Entrena on kaupunki La Riojan maakunnassa Koillis-Espanjassa lähellä maakunnan pääkaupunkia Logroñoa. Koska kaupunki sijaitsee maakunnan pääkaupungin lähellä, sen väkiluku on ollut kasvussa.
Merkittäviä paikallisia juhlia ovat San Cristóbal, jota vietetään 10. heinäkuuta, ja San Blas, jota vietetään 3. helmikuuta.
Kuusiluoto

Kuusiluoto on Tornion edustalla sijaitseva saari, joka on tällä hetkellä asumaton. Saareen aiottiin säilöä Outokummun ferrokromi- ja terästehtaan kuonajätettä, mutta suunnitelmasta luovuttiin. Kuusiluoto oli 1900-luvun alussa vireä sahayhdyskunta. 
Historia.
Kuusiluotoa ei näy vielä meren pinnan yläpuolella noin vuonna 1300, joten se on matala saari. Saari kuului 1629 perustettuun, isonjaon jälkeen 1/4 manttaalin kokoiseen Kunnarin tilaan. Vuonna 1852 Kunnarilla oli kaksi hevosta, kahdeksan lehmää, yksi nuori lehmä ja kymmenen lammasta sekä maita myös mantereen puolella. 
1900-luvun alusta Lapin sotaan – sahayhdyskunta.
Vuonna 1899 erotettiin tilasta palsta Kuusiluodon sahaa varten, jonka raatimies Isak Kurt johtamansa Anders Kurt &amp; Co:n nimissä oli ostanut pirkkiöläiseltä Nils Peter Kunnarilta. Saha aloitti toimintansa 1901. Paikka oli erinomainen, koska sekä Kemijoen että Tornionjoen puita voitiin sahata siellä. Rosenlew-yhtiö laajentui pohjoiseen 1900-luvun alussa hankkimalla vuonna 1911 omistukseensa torniolaisen taloudellisissa vaikeuksissa olevan Anders Kurt &amp; Co:n. Vuonna 1916 oli Kuusiluodon sahayhdyskunnan asukasmäärä 203 henkilöä. 
Yhteydet Kuusiluodosta hoidettiin erilaisilla laivoilla. Kuusiluodosta tuli Tornion ja Kemin välisen laivaliikenteen tärkeä pysähdyspaikka Röyttän ohella. Liikennettä hoitivat tällöin yksityisten omistamat laivat, jotka liikennöivät tyypillisesti touko–lokakuun välisen ajan vuodesta. 1900-luvun alussa yhteyttä hoiti S/S "Tornio" ja myöhemmin S/S "Pohjola" ja S/S "Saaristo". Laivojen liikenne jatkui aina toisen maailmansodan alkuvuosiin asti.
Lukukaudella 1942–1943 Kuusiluodon koulussa oli vielä 109 oppilasta. Vuonna 1933 saha oli siirtynyt Rosenlew-yhtiön haltuun. Röyttän sahan palo 1928 aiheutti sen, että tuotteiden kysyntä kasvoi. Talvisodan alkaessa työt taas hiljenivät sahalla ja 1944 Lapin sodan pyörteissä saksalaisen tykistön osuma sytytti tulipalon, joka tuhosi sahayhdyskunnan asunnot. Itse saha jäi tuotantokuntoiseksi, ja suuri määrä sahattua puutavaraa jäi myös saarelle.
Lapin sodan jälkeen sahaus lopetettiin. Sahattua puutavaraa käytettiin Tornionseudun jälkeenrakennustarpeisiin.
Sotien jälkeinen aika – autioitunut saari.
Saarelle jäi paikallisen merivartioston käyttöön rakennuksia. Varsinaista pysyvää asutusta saarella ei enää ollut.
Kuusiluoto siirtyi osittain Outokummun käyttöön ferrokromitehtaan aloittaessa tuotantonsa 1968, jolloin syntyi kiista kuonan varastoinnista Kuusiluotoon ja päästämisestä mereen. Tilanne onneksi ratkesi Outokummun löydettyä menetelmän, jolla saatiin vältettyä jätteiden lasku mereen. Kuonajäteongelma tuli taas esille 1988, jolloin kuonavuori oli kasvanut niin suureksi, että osa siitä olisi pitänyt työntää aiemmin kaivettuun altaaseen. Tähänkin ongelmaan Outokumpu löysi osalle kuonasta ostajan ja loput varastoitiin tehtaan tontille. Ferrokromikuonan on todettu korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä olevan tuotetta eikä jätettä.
Turun kaupunginkirjaston pääkirjasto

Turun kaupunginkirjaston pääkirjasto () on Turun kaupunginkirjaston päätoimipiste, joka sijaitsee Turun keskustassa, VI kaupunginosan alueella. Pääkirjastoon kuuluu saman korttelin alueella kolme eri rakennusta: vanha kirjastorakennus, uusi kirjastorakennus sekä entinen maaherran kansliarakennus. Se on selkeästi käytetyin Turun kaupunginkirjaston toimipiste.
Fredric von Rettigin lahjoittamin varoin rakennettu ja K. A. Wreden suunnittelema vanha kirjastorakennus valmistui vuonna 1903, ja se on siitä lähtien toiminut kaikkia turkulaisia palvelevana kirjastona. Vanhan kirjastorakennuksen viereen valmistui vuonna 2007 arkkitehtitoimisto JKMM:n suunnittelema uusi kirjastorakennus. Rakennuksia yhdistää Linnankadun varrella oleva käytävä, josta on kulku myös entiseen maaherran kansliarakennukseen.
Vanha kirjastorakennus.
Pääkirjaston vanha rakennus valmistui vuonna 1903. Sen rakennutti ja luovutti Turun kaupungille kauppaneuvos Fredric von Rettig. Rakennuksen suunnitteli hänen vävynsä K. A. Wrede ja se on pinta-alaltaan noin 2 900 m². Se edustaa hollantilaista myöhäisrenessanssia ja sen esikuvana on ollut Tukholman ritarihuone. Kirjastotalon ensimmäisessä kerroksessa toimi työväestölle tarkoitettu kansankirjasto ja toisessa sivistyneistölle tarkoitettu kaupunginkirjasto. Vuonna 1912 nämä kirjastot yhdistettiin Turun kaupunginkirjastoksi.
Vanhaan kirjastorakennukseen sijoitettiin vuonna 2008 valmistuneen kunnostuksen jälkeen kaunokirjallisuus, taiteet ja musiikki. Rakennus sai nimekseen Taiteiden talo. Vuonna 1818 valmistuneen maaherran kansliarakennuksen purkamista mietittiin uuden kirjaston tieltä, mutta Museovirasto ja ympäristökeskus eivät suostuneet kumoamaan vuoden 1991 suojelupäätöstä.
Turun kirjastotalo oli kolmas Suomessa. Turkua ennen oman kirjastotalonsa olivat ehtineet saada ainoastaan Helsinki ja Rauma.
Uusi kirjastorakennus.
Vuonna 2007 Turun kaupunginkirjaston pääkirjaston toiminta laajeni vanhan kirjastotalon viereen rakennettuun uuteen rakennukseen. Uuden kirjastotalon suunnittelusta vastasi Arkkitehtitoimisto JKMM Oy, ja sen pääsuunnittelijana toimi arkkitehti Asmo Jaaksi. Rakennuksen huoneistoala on noin 5 400 m². Pääasiallisena rakennusmateriaalina on betoni, ja kirjasto on saanut vuoden 2007 betonirakennepalkinnon.
Uudessa kirjastorakennuksessa sijaitsevat lasten alue Saaga, nuorten alue Stoori, Studio ja Tieto-osasto.
Uutta kirjastotaloa rakennettaessa noudatettiin nk. prosenttiperiaatetta, jonka mukaan tietty osa rakentamiskustannuksista varattiin kirjastoon tehtäviin taidehankintoihin. Kirjaston yleisötiloihin hankittiin viisi tilausteosta. Teokset olivat Saara Ekströmin "Alkukirjain ja Aakkoset", Hans Christian Bergin "Visual Vortex - Passage of Events", Hilkka Könösen "Vestigia", Ann Sundholmin "Hetkinen" ja Merja Pitkäsen "Esiintymä". Hankitut teokset liitettiin Wäinö Aaltosen museon hallinnoimaan Turun kaupungin taidekokoelmaan.
Café Sirius.
Kirjaston rakennuksia yhdistää toisiinsa käytävä, joka kulkee Uutistorin läpi. Uutistorilta on käynti entisessä maaherran kansliarakennuksessa toimivaan Café Siriukseen, jonka yläkerrassa on kokoustiloja.
Niskavuoren Heta (vuoden 1987 elokuva)

Niskavuoren Heta on suomalainen televisioelokuva vuodelta 1987. Se perustuu Hella Wuolijoen samannimiseen näytelmään. Elokuvan ohjasi Kalle Pursiainen. Aiheesta valmistui vuonna 1952 elokuva "Niskavuoren Heta" Edvin Laineen ohjaamana. Juonessa ei ole eroja, mutta Pursiaisen yli sataminuuttinen teos kertoo tarinan laveammin kuin Laineen mustavalko-Heta. Hetaksi valittiin rehevänräiskyvien maalaisemäntien osistaan tunnettu Leena Suomu.
Samaan aikaan "Niskavuoren Hetan" kanssa valmistui myös televisioelokuva "Niskavuoren nuori emäntä". Tekijät ovat samat, joten elokuvat muodostavat eheän kokonaisuuden hämäläisen suurtilan ja sen ihmisten vaiheista 1800-luvun lopulta 1920-luvulle. Elokuvat käsittävät viisiosaisen "Niskavuori"-sarjan kronologisesti kaksi ensimmäistä osaa.
"Niskavuoren Hetan" miespääosa, Juhani Niemelän tulkitsema Akusti näyttäytyy jo "Niskavuoren nuori emäntä" -elokuvassa. Vuonna 1946 kuvatun elokuvan "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä" ja kuusi vuotta myöhemmin valmistuneen "Niskavuoren Hetan" välille tällaista yhteyttä ei voitu rakentaa, sillä Wuolijoki julkaisi Heta-näytelmänsä vuonna 1950.
"Niskavuori"-sarja sai uudelleentulkinnan 1980-luvulla, sillä näytelmäsarjan kolmannesta ja neljännestä osasta valmistui elokuva "Niskavuori" vuonna 1984 Matti Kassilan ohjaamana. Lisäksi Pursiainen ohjasi sarjan viimeisestä osasta televisionäytelmän "Entäs nyt, Niskavuori?" niin ikään 1987. Pursiaisen televisioelokuvat sekä Kassilan "Niskavuori"-elokuva esitettiin tapahtumien mukaisessa järjestyksessä joulukuussa 1987.
Julkaisut.
"Niskavuoren Heta" ensiesitettiin joulukuussa 1987, kuten myös sen kronologinen edeltäjä "Niskavuoren nuori emäntä". Niskavuoren sukutilan tarinaa 1930-luvulle jatkava "Niskavuori"-elokuva sai televisioensi-iltansa viikko "Hetan" jälkeen. "Niskavuori" on 1984 valmistunut teatterielokuva, ja se perustuu näytelmiin "Niskavuoren naiset" ja "Niskavuoren leipä". Sen tekijäkaarti on eri kuin Yle TV2:n Niskavuori-elokuvissa. Elokuvasarjan päätti Pursiaisen ohjaama ja Niilekselän käsikirjoittama "Entäs nyt, Niskavuori?". Teatterin keinoin toteutetussa teoksessa on eri näyttelijät kuin "Niskavuoren nuoressa emännässä" ja "Niskavuoren Hetassa".
Myös 1938–1957 kuvatut mustavalko-"Niskavuoret" toteutettiin epäyhtenäisesti, lisäksi Vaala ohjasi väriversion "Niskavuoren naisista" 1958, ja sijoitti sen silloiseen nykyhetkeen.
Yleisradio julkaisi "Niskavuoren Hetan" maksuttomassa Areena-palvelussaan kesäkuussa 2021, mutta vain vuoden ajaksi. "Niskavuoren nuori emäntä" ja "Entäs nyt, Niskavuori?" julkaistiin samaan aikaan. "Niskavuoren nuoresta emännästä" on myös DVD-julkaisu.
Brienpaimenkoira

Brienpaimenkoira () eli briardi () on ranskalainen koirarotu, jota käytettiin ensimmäisen maailmansodan aikana ns. lääkintäkoirana, eli sen tehtävä oli etsiä ruumiiden seasta haavoittuneet. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 1. 
Ulkonäkö.
Brienpaimenkoira on voimakas, notkea ja hyvin sopusuhtainen koira, jonka liikkeet ovat eloisat ja vilkkaat. Briardin tulee olla pitempi kuin korkeutensa, eikä sen pää saa olla liian lyhyt suhteessa runkoon. Kuono-osa ja kallo-osa ovat yhtä pitkät. Silmien värin ja pigemantaation tulee olla mahdollisimman tummia, hampaat ovat saksipurennassa. Värejä on kolme: fawn, musta ja sininen, joista viimeksi mainittu on Suomessa harvinainen. Kustakin väreistä löytyy runsaasti eri sävyeroja.
Luonne ja käyttäytyminen.
Brienpaimenkoiran tulisi olla avoin ja käyttäytyä rauhallisesti kotioloissa, mutta vilkas ja temperamenttinen ulkona sekä työskennellessä. Briardin kouluttaminen ei ole helppoa, joten siihen tarvitaan pitkää pinnaa ja hyvää mielikuvitusta. Briard sopii oikeastaan vain huumorintajuiselle ihmiselle. Briardi on loistava vahtikoira reviirivaistonsa vuoksi.
Alkuperä.
Rodun arvellaan polveutuvan mahdollisesti bergamonpaimenkoirasta, joka olisi levinnyt Rooman valtakunnan aikana läntiseen Eurooppaan. Toisaalta myös barbet saattaa olla vaikuttanut nykyisen brienpaimenkoiran syntyyn. Melko varmana pidetään sen sukulaisuutta serra de airesinpaimenkoiran, katalonianpaimenkoiran sekä polski owczarek nizinnyn kanssa. Jo 700-luvulla suuresti briardia muistuttava koira on kuvattuna seinävaatteessa Kaarle Suuren vierellä ja Napoleonilla tiedetään myös olleen briardeja vahtikoirina. Se tunnettiin alun perin nimellä ranskanalankopaimenkoira ("Chien de Berger français de Plaine"). Vasta vuonna 1809 se mainitaan ensi kerran nimellä "Chien de Brie" teoksessa "Cours complet d’agriculture". Amerikkalaiset sotilaat ihastuivat rotuun komennuksellaan Euroopassa ja veivät briardeja mukanaan Yhdysvaltoihin, jonne perustettiin oma briardyhdistys vuonna 1927. Ranskan ensimmäinen briardiyhdistys perustettiin 1900-luvun alussa, Englantiin briardit tulivat vuonna 1968 ja Pohjoismaihin 1970-luvun alussa. Ensimmäiset briardit tuotiin Suomeen 1970-luvulla. Vuonna 1981 rodulle perustettiin oma yhdistys Suomeen, Suomen Briard ry.
Terveys.
Brienpaimenkoira on hyvin terve rotu, perinnöllisistä sairauksista huonoin tilanne on lonkkaniveldysplasian suhteen.
Emilio Gino Segrè

Emilio Gino Segrè (1. helmikuuta 1905 – 22. huhtikuuta 1989) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai Owen Chamberlainin kanssa vuonna 1959 Nobelin fysiikanpalkinnon antiprotonin löytämisestä.
Segrè syntyi ja kävi koulunsa Tivolissa Roomassa ja aloitti opinnot Rooman yliopistossa insinööritieteissä vuonna 1922. Vuonna 1927 hän vaihtoi fysiikkaan ja suoritti tohtorin tutkinnon vuonna 1928 professori Enrico Fermin ensimmäisenä ohjattavana.
Segrè palveli Italian armeijassa vuosina 1928 ja 1929 ja aloitti Rooman yliopistossa professori Corbinon assistenttina vuonna 1929. Vuonna 1930 hän sai Rockefeller-säätiön apurahan ja työskenteli Otto Sternin kanssa Hampurissa Saksassa ja professori Pieter Zeemanin kanssa Amsterdamissa Hollannissa. Vuonna 1932 hän palasi Italiaan ja hänet nimitettiin apulaisprofessoriksi Rooman yliopistoon, missä hän työskenteli jälleen professori Fermin ja muiden kanssa. Vuonna 1936 hänet nimitettiin Palermon yliopiston fysiikan laboratorion johtajaksi, jossa hän pysyi vuoteen 1938 asti.
Vuonna 1938 Segrè muutti Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampukselle missä hän toimi ensin tutkimusapulaisena säteilylaboratoriossa ja myöhemmin luennoitsijana fysiikan laitoksella. Vuosina 1943–1946 hän oli ryhmänjohtaja Manhattan-projektin Los Alamosin laboratoriossa. Vuonna 1946 hän palasi Kalifornian yliopistoon Berkeleyhin fysiikan professoriksi.
Segrèn työ on keskittynyt pääasiassa atomi- ja ydinfysiikkaan. Atomifysiikassa hän työskenteli atomispektroskopiassa ja antoi panoksensa kiellettyjen viivojen spektroskopiaan ja Zeemanin ilmiön tutkimukseen. Vuonna 1934 hän siirtyi ydinfysiikan puolelle tekemällä yhteistyötä Fermin kanssa neutronitutkimuksessa. Hän osallistui hitaiden neutronien löytämiseen ja Roomassa vuosina 1934–1935 tehtyyn neutronien uraauurtavaan työhön. Myöhemmin hän kiinnostui radiokemiasta ja löysi yhdessä Perrierin kanssa teknetiumin, yhdessä Corsonin ja Mackenzien kanssa astatiinin ja yhdessä Kennedyn, Seaborgin ja Wahlin kanssa plutonium-239:n ja sen fissio-ominaisuudet.
William Petty (lääkäri)

William Petty (1623–1687) oli brittiläinen lääkäri, filosofi sekä talous- ja tilastotieteilijä. Hän loi käsitteen "poliittinen aritmetiikka" ja sovelsi sillä nimellä tutkimustuloksiaan taloustieteeseen.
Hänen saman niminen jälkeläisensä toimi Ison-Britannian pääministerinä 1782–1783.
Ceskyterrieri

Ceskyterrieri () on tšekkiläinen koirarotu, jonka alkuperäinen nimi oli bohemianterrieri. Ceskyterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3.
Ulkonäkö.
Ceskyterrieri on matalaraajainen, pitkäkarvainen, hyvärakenteinen, lihaksikas ja suorakaiteen muotoinen terrieri, jolla on keskikokoiset ja riippuvat korvat. Ceskyterrierin turkki on helppohoitoinen, karvapeite kunnostetaan saksilla tarvittaessa, mutta kuono-osan tai raajojen alaosasta, rinnan alta tai vatsasta karvoja ei tarvitse leikata.
Luonne ja käyttäytyminen.
Luonteeltaan ceskyterrieri on lapsiystävällinen ja helppo koulutettava. Se on myös tottelevainen, uskollinen, hyväntahtoinen, oppivainen ja kiltti koirarotu. Pienuudestaan ja rauhallisuudestaan huolimatta se on loistava leikkikaveri. Vaikka ceskyterrieri ei ole luonteeltaan aggressiivinen, se on silti hieman varautunut vieraita kohtaan.
Alkuperä.
Rodun luoja oli kynologi ja geneetikko "Frantisek Horak" (1909–1996) Tšekin tasavallasta. Hän sai vuonna 1932 idean luoda uuden rodun, joka olisi paremmin sopiva metsästyskäyttöön. Ensimmäinen ceskyterrieri, "Adam Lovu Zdar", syntyi 
25. joulukuuta 1949 skotlanninterrierinarttu–sealyhaminterrieriuros-yhdistelmästä. Cesky on suosittu niin kotimaassaan että ulkomailla. Vuonna 1956 rotu esiteltiin ensimmäisen kerran yleisölle. FCI rekisteröi rodun vuonna 1963. 
Ensimmäinen ceskyterrieri tuli Ruotsista Suomeen vuonna 1976, se oli narttu nimeltä "Gamgi". Ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1979. Ensimmäinen suomalainen rotukerho perustettiin vuonna 1987 yhdessä dandiedinmontinterrieriharrastajien kanssa. Yhteistyö ei kuitenkaan toiminut, ja kerho lopetti toimintansa kahden vuoden jälkeen. Samana vuonna, joulukuussa 1989, perustettiin uusi ceskyterrierikerho, Cesky-kerho ry. Ceskyterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3.
Thomas Campbell Eyton

Thomas Campbell Eyton (10. syyskuuta 1809 Eyton Hall, Shropshire – 25. lokakuuta 1880 Eyton Hall) oli englantilainen luonnontieteilijä.
Eyton opiskeli Cambridgen yliopistossa yhdessä ystävänsä Charles Darwinin kanssa. 1855 hän rakennutti laajan luonnonhistoriallisen museon Eyton Halliin, jonka kokoelmat koostuivat pääasiassa hänen itsensä kotimaasta hankkimista ja kaukomailta saaduista ja hänen itsensä preparoimista linnuista ja eräistä muista selkärankaisista. 1858 hän painatti luettelon museon näytteistä. Kokoelma katosi hänen kuolemansa jälkeen, paitsi simpukkakokoelma, joka toimitettiin Shrewsburyn museoon.
Teoksessa "Osteologia Avium" on runsas piirroskuvitus, joka on tehty hänen museonsa lintujen luurangoista.
Eyton kuvaili ja nimesi lukuisia eläimiä, linnuista muun muassa pikkulapasotkan ("Aythya affinis").
Eyton oli jäsenenä "Linnean Society" ja "Zoologial Society of London" nimisissä yhdistyksissä.
Clumberinspanieli

Clumberinspanieli () on brittiläinen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 8.
Alkuperä.
Clumberinspanieli on jalostettu roduksi Englannin Nottinghamshiressa, The Dukeriesissa sijaitsevan Clumber Park -puiston alueella, mistä rotu on myös saanut nimensä.
Luonne.
Clumberinspanieli on älykäs ja erittäin aktiivinen koirarotu. Se työskentelee äänettömästi ja sillä on tarkka hajuaisti. Clumberinspanieli on luonteeltaan pidättyväisempi kuin muut spanielirodut. Normaalisti sillä ei ole lainkaan taipumusta aggressiivisuuteen; se on ihmisystävällinen ja luotettava, mutta hieman syrjään vetääntyvä.
Ulkonäkö.
Clumberinspanieli on raskasluustoinen, mutta tasapainoinen rotu. Sille ovat ominaisia neliömäinen ja jykevä pää sekä raskas kuono.
Sen silmät ovat lempeät, kirkkaat, tumman meripihkan väriset ja hieman painuneet. Clumberinspanielin raajojen tulee olla voimakkaat, lihaksikkaat ja hyvin kehittyneet. Runko on pitkä ja raskas, rintakehä on syvä ja kylkiluut hyvin kaarevat. Häntä on vahva, matalalle kiinnittynyt ja hapsukas. Rodun erikoisuus on rullaava askellus ("rolling gait"), joka perustuu pitkään vartaloon ja lyhyisiin raajoihin. Pääväri on valkoinen, jossa voi olla sitruunankeltaisia tai oransseja merkkejä. Kuonon alue on täplikäs.
Antalyan maakunta

Antalyan maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee Välimeren rannalla Taurusvuorilla. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 2 288 456 vuonna 2015, jolloin se oli Turkin viidenneksi väkirikkain maakunta.
Maakunnan pääkaupunki on Antalya (1 068 099 as., 31.12.2014 arvio).
Antalyan maakunta on Istanbulin ohella Turkin vilkkaimpia turistialueita. Jopa 30 prosenttia Turkin matkaajista lomailee Antalyassa.
Antiikin Ksanthoksen kaupungin arkeologinen alue on Antalyan maakunnan nähtävyyksiä ja kuuluu maailmanperintökohteisiin.
Piirikunnat.
Maakunta on jaettu 19 piirikuntaan.
Edward Witten

Edward Witten (s. 26. elokuuta 1951) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja teoreettinen fyysikko sekä Institute for Advanced Studyn professori. Witten on yksi maailman johtavista supersäieteorian tutkijoista. Hänelle myönnettiin Fieldsin mitali saavutuksistaan teoreettisessa fysiikassa vuonna 1990. Witten esitteli Etelä-Kalifornian yliopistossa vuonna 1995 pidetyssä konferenssissa niin sanotun M-teorian. Monet nykyajan fyysikoista pitävät häntä todellisena Albert Einsteinin seuraajana. Time-lehti nosti hänet maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle vuonna 2004.
Elämäkerta.
Witten syntyi Baltimoressa Marylandin osavaltiossa. Hänen vanhempansa ovat Lorraine W. Witten ja Louis Witten, joka on painovoimaan ja yleiseen suhteellisuusteoriaan erikoistunut fyysikko. Witten luki historiaa ja suoritti kandidaattitutkintonsa Brandeisin yliopistossa vuonna 1971. Wittenistä piti tulla toimittaja, ja hänen artikkeleita julkaistiin The New Republicissa ja The Nationissa. Witten oli vähän aikaa mukana myös George McGovernin presidenttikampanjassa. Witten opiskeli yhden lukukauden Michiganin yliopistossa, mutta jätti opinnot siellä kesken ja jatkoi Princetonin yliopistossa soveltavan matematiikan opiskelua. Witten sai väitöstyönsä valmiiksi vuonna 1976. Hänen väitöskirjanohjaajansa oli Nobelin fysiikanpalkinnon saanut David Gross.
Dandiedinmontinterrieri

Dandiedinmontinterrieri () on ikivanha rotu, kotoisin Skotlannista läheltä Englannin rajaa, jossa muun muassa kiertelevät romanit käyttivät sitä pikkuriistan metsästykseen. Nykyään dandiedinmontinterrieriä käytetään vain seurakoirana.
Se on maailman ainoa koirarotu, joka on nimetty romaanihahmon mukaan: Sir Walter Scottin vuonna 1814 ilmestyneessä romaanissa "Guy Mannering" on mies nimeltä "Dandie Dinmont", joka omisti liudan näitä pippurin ja sinapin värisiä matalia terriereitä.
Alkuperä.
Rotu saapui Suomeen vuonna 1963. Vaikka Englannista ja Ruotsista tuotiin Suomeen näitä terriereitä, rotu pysyi harvinaisuutena vuoteen 1980, jolloin nykyinen dandiedinmontinterrierin kasvatus aloitettiin. Vuosien varrella koiria on tuotu Ruotsista, Englannista, Hollannista, Saksasta, Unkarista ja Amerikasta.
Ulkonäkö.
Dandiedinmontinterrieri on notkea matalajalkainen, pitkärunkoinen koira, jonka huomattavimmat rotupiirteet ovat suuri, runsastukkainen pää, tummat älykkäät silmät ja ainutlaatuinen kaartuva ylälinja. Värejä on kaksi, pippuri (harmaasta lähes mustaan) ja sinappi (vaalean hiekanvärisestä parkinruskeaan). Molemmilla värimuunnoksilla on lähes valkea päätupsu eli "topknot" sekä runkoa selvästi vaaleampi hapsutus raajoissa ja rungon alla. Raajat ovat lyhyet ja vankat, sillä ne on tarkoitettu kaivamiseen. Dandien karvaa ei saa koskaan ajella, ei edes silloin, vaikka koira ei näyttelyissä kävisikään, koska silloin karkean karvan kasvu heikkenee eikä turkista tule säänkestävää.
Luonne.
Dandiedinmontinterrieri on itsenäinen, äärettömän ihmisrakas, päättäväinen, arvonsa tunteva ja erittäin älykäs. Ulkonäöstään huolimatta se ei ole mikään pehmolelu tai lasten leikkikalu. Se tulee yleensä hyvin toimeen muiden koirien kanssa.
Malonihappo

Malonihappo on orgaaninen yhdiste (dikarboksyylihappo), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä. Sen kemiallinen kaava on C3H4O4 ja rakennekaava HOOCCH2COOH. Malonihaposta käytetään myös nimityksiä "propaanidihappo", "metaanidikarboksyylihappo", "dikarboksimetaani" ja "karboksietikkahappo". Malonihapon suolat, esterit ja ionimuoto ovat malonaatteja.
Malonihapon moolimassa on 104,1 g/mol, sulamispiste 135 °C (hajoaa), tiheys 1,6 g/cm3 ja CAS-numero 141-82-2. Malonihapon liukoisuus veteen (20 °C) on 7,3 g/100 ml.
Malonihappo dekarboksyloituu kuumennettaessa eli hajoaa etikkahapoksi (C2H4O2) ja hiilidioksidiksi (CO2).
Malonihappoa valmistetaan teollisesti tyypillisesti syanoetikkahapon hydrolyysillä tai malonaattiestereiden saippuoimisella. Muita tapoja ovat syklopentadieenin otsonolyysi, 1,3-propaanidiolin hapetus ja bioteknisesti maloninitriilistä nitrilaasientsyymin avulla.
Malonihappoa ja sen estereitä käytetään orgaanisten aineiden synteeseissä. Sitä käytetään kalliimpien malonaattiestereiden sijasta eräissä synteeseissä. Tyypillinen reaktio on Knoevenagel-kondensaatio ja sitä seuraava dekarboksylaatio. Tätä reaktiota käytetään muun muassa kanelihapon, sinmetasiinin ja sinepaksadiilin synteesissä. Lisäksi malonihappoa voidaan käyttää dietyylimalonaatin synteesissä, alumiinin anodisoinnissa ja apuaineena liimoissa.
Kohonneiden malonihappoarvojen lisäksi todetut kohonneet metyylimalonihappoarvot voivat tosin myös viitata usein huomiotta jätettyyn metaboliseen sairauteen, yhdistettyyn maloni- ja mettylimalonihappovirtsaisuuteen (CMAMMA).
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Amha Selassie

Amha Selassie (tunnettiin nimellä prinssi Asfaw Wossen; 1916 – 17. tammikuuta 1997) oli Etiopian viimeisen keisarin Haile Selassien poika. Hän oli Etiopian maapaossa olevan keisarillisen neuvoston päämies. 
Tausta ja avioliitto.
Amha syntyi Hararin kaupungissa vuonna 1916. Tuleva keisari Haile Selassie toimi tuolloin provinssin kuvernöörinä. Hänen koulutuksestaan vastasivat alkujaan yksityiset tuutorit. Sittemmin hän opiskeli politiikan tutkimusta ja julkishallintoa, josta hänellä oli kandidaatintutkinto Liverpoolin yliopistossa.
Kun Amhan isä Haile nousi keisariksi vuonna 1930, Amha nimitettiin kruunajaisten yhteydessä kruununprinssiksi. Kruununprinssinä hän toimi myös muutaman provinssin kuvernöörinä. Näissä viroissa hän keskittyi erityisesti infrastruktuurin parantamiseen rakennuttamalla teitä, sairaaloita, kouluja ja orpokoteja. Lisäksi hän toimi kruununneuvostossa, ja keisarin poissa ollessa myös johti sitä.
Vuonna 1932 Amha meni naimisiin Wolete Israel Seyoumin kanssa. Parille syntyi yksi tytär Ijigayehu. Amha ja Wolete päätyivät asumiseroon vuonna 1938 ja virallisesti avioeroon 1941. Vuonna 1945 Amha meni uusiin naimisiin Medferiashwork Abeben kanssa. Tästä liitosta syntyi neljä lasta.
Lyhyt valtakausi ja maanpako.
Marxilainen derg otti 12. syyskuuta 1974 vallan, ja Amha Selassien isä Haile Selassie syrjäytettiin. Amha ei ollut Etiopiassa tuolloin, vaan Sveitsissä saamassa hoitoa aivoinfarktiin, jonka hän oli saanut vuonna 1973. Amha palasi Addis Ababaan, mutta hänen valtakautensa keisarina kesti vain seitsemän kuukautta. Marraskuussa 1975 vallankumoukselliset lakkauttivat keisarikunnan ja ajoivat Amhan maanpakoon. Entinen keisari muutti Lontooseen. 
Maanpaossa Amha piti yhteyttä derg-vastaisiin tahoihin niin Etiopiassa kuin ulkomaillakin ja seurasi maan tapahtumia tarkkaan. Vuonna 1988 hän perusti pakolaishallituksen. 
Huhtikuussa 1989 pakolaishallitus julisti Amhan maanpaossa Lontoossa keisariksi nimellä Amha Selassie I. Seuraavana vuonna hän muutti Yhdysvaltoihin ja asettui asumaan Virginiaan lähelle Washington D.C.:n esikaupunkialueelle, jossa asui suuri etiopialaisemigranttien yhteisö. Hän alkoi työskentelemään dergin vastustajien kanssa perustuslaillisen monarkian palauttamiseksi. 
Dergin jälkeen.
Vuonna 1991 derg kukistui vallankaappauksessa, ja Amha Selassie perusti monarkistisen Mo’a Anbassa -liikkeen, jonka kunniapuheenjohtajaksi keisari nimitettiin. Vaikka derg oli lakkauttanut monarkian jo aikaisemmin, Amhan ei onnistunut palata valtaan dergin kaaduttua. 
Viimeiset vuodet.
Amha Selassie kuoli 80-vuotiaana Virginiassa Yhdysvalloissa 17. tammikuuta 1997. Hänen ruumiinsa lennätettiin kotimaahan, jossa hän sai kannattijaltaan suuret suosionosoitukset huolimatta siitä, ettei Etiopian valtio virallisesti osallistunut ruumiin palauttamiseen. Amha haudattiin kahden veljensä viereen Addis Ababassa sijaitsevaan Pyhän Kolminaisuuden katedraaliin 2. helmikuuta 1997.
Kunnianosoituksia.
Etiopialaiset.
Lähde:
Ulkomaalaiset.
Lähde:
Englanninkääpiöterrieri

Englanninkääpiöterrieri () on brittiläinen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 3. Yhdysvalloissa rotu tunnetaan nimellä "Toy Manchester Terrier".
Ulkonäkö.
Rotu on tyylikäs, siro, tiivis ja tasapainoinen. Pää on pitkä ja kapea, kallo litteä ja otsapenger niukka. Kuono on kiilamainen sekä edestä että sivulta katsottaessa - sen ei tule kuitenkaan olla liian suippo. Silmät ovat pienet, vinoasentoiset ja mantelinmuotoiset; väriltään tummat tai mustat. Korvat ovat pystyt (viimeistään 9 kk iästä alkaen), kynttilänliekin muotoiset, korkealle kallon taakse kiinnittyneet ja kärjistään terävähköt. Karvapeite on lyhyt, kiiltävä, tiheä ja pinnanmyötäinen. Väritys on aina musta punaruskein merkein (black&amp;tan): musta on sävyltään sysimustaa, punaruskeat merkit kirkkaan punaruskeat (lähes kastanjanruskeat). Ihannesäkäkorkeus vaihtelee 25–30 cm välillä ja -paino 2,7–3,6 kg välillä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Englanninkääpiöterrieri on luonteeltaan tyypillinen terrieri. Rottakoiran alkuperästään johtuen se on valpas. Hermostuneisuus ei kuulu rotupiirteisiin.
Alkuperä.
Rodun jalostuksessa on käytetty manchesterinterrieriä ja mahdollisesti myös italianvinttikoiraa. Pienestä koostaan ja kevyestä rakenteestaan huolimatta se on osoittautunut tehokkaaksi tuholaisten torjujaksi, jota käytettiin 1800-luvulla tunkeutumaan rotankoloihin. Ensimmäinen yksilö tuli Suomeen 1970-luvun alussa.
Uşakin maakunta

Uşakin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee länsi-Turkissa ja sen naapurimaakuntia ovat Manisa, Denizli, Afyon ja Kütahya. Uşakin pääkaupunki on Uşak.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 353 048.
Piirikunnat.
Uşakin maakunta on jaettu 6 piirikuntaan.