tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jens Orback

Jens Orback (s. 21. huhtikuuta 1959) on ruotsalainen toimittaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Ruotsin tasa-arvo-, suurkaupunki-, demokratia- ja integraatioministerinä vuosina 2004–2006.
Dax

Dax on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Adourjoen varrella, noin 52 kilometriä Bayonnen kaupungista koilliseen. Daxissa on departementin aliprefektuuri
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1913 rakennettu härkätaisteluareena "Arènes de Dax". Areenalle mahtuu 8 000 katsojaa, ja se on Landesin departementin suurin areena. Areena isännöi kahta kaupungissa vuosittain järjestettävää juhlaa, "Fêtes de Dax" 15. elokuuta ja "Toros y Salsa" 10. syyskuuta.
Notre-Damen katedraali on rakennettu 1600-luvun puolivälin ja 1800-luvun lopun välillä. Tyyliltään se on uuskreikkalainen. Kirkon sisällä on samalla paikalla sijainneen 1200-luvulta peräisin olevan goottilaisen katedraalin ulko-ovi, joka tunnetaan nimeltä apostolien portaali.
Kunnan keskustassa oleva kuuma suihkulähde "Fontaine Chaude" on peräisin Rooman vallan ajalta. Suihkulähteen vesi on 64 asteista. Nykyisen muotonsa suihkulähde sai vuosina 1814–1818 Ludvig XVIII:n hallituskaudella.
Bordan museo, "Musée de Borda", on alkujaan luonnontutkija Jacques-François Borda d'Oron luonnontieteellinen kokoelman, jonka kunta osti vuonna 1807. Museon suojelijana toimi hänen veljenpoikansa Jean-Charles de Borda, jonka mukaan museo on myös nimetty. Museo sijaitsee vuonna 1523 rakennetussa karmeliittakappelissa.
"Atrium Casino" on André Granetin suunnittelema art deco -tyylinen rakennus, joka vihittiin käyttöön vuonna 1928. Nykyään tämä entinen kasino toimii näyttelytilana ja ravintolana. André Granet suunnitteli myös kasinon vieressä olevan art deco -tyylisen hotellin, "Hôtel Splendidin".
Şihabetdin Mərcani

Şihabetdin Bahawetdin ulı Mərcani (, ; 1818–1889) oli tataarien islamilainen teologi ja historioitsija, jolla oli "merkittävin vaikutus tataariyhteiskunnan henkisen kulttuurin kehitykseen 1800-luvun jälkipuoliskolla". Hänen mukaansa on nimetty muun muassa Kazanissa toimiva Mardžanin moskeija (Мәрҗани мәчете, Mərcani məçete)"," joka alun perin rakennettiin vuosina 1766–1770 Katariina Suuren henkilökohtaisella luvalla.
Mərcani kuului suufilaiseen Naqšbandin veljeskuntaan.
Koko nimi.
Arabialaisittain: Šihāb al-Dīn ibn Bahāʼ al-Dīn ibn Subḥān ibn ʻAbd al-Karīm ibn ʻAbd al-Tawwāb ibn ʻAbd al-Ghanī ibn ʻAbd al-Quddūs ibn Jediš ibn Jediger ibn ʻUmar
Denise Bombardier

Denise Bombardier (18. tammikuuta 1941 Montreal, Kanada – 4. heinäkuuta 2023 Montreal, Kanada) oli kanadalainen ranskankielinen kirjailija, toimittaja ja mediapersoona. Hän oli tunnettu feministi.
Bombardier toimitti Kanadan yleisradioyhtiön CBC:n tv-kanavan ajankohtaisohjelmia 1970-luvulta alkaen. Hän kirjoitti toistakymmentä kirjaa ja lehtiartikkeleita. Bombardier tuomitsi voimakkaasti ranskalaiskirjailija Gabriel Matzneffin, joka kirjoitti omaelämäkerrallisia kirjoja pedofiilisistä taipumuksistaan.
Bombardier kuoli Montrealissa syöpään 82-vuotiaana.
Jorma Ijäs

Jorma Kalevi Ijäs (s. 3. elokuuta 1945 Ristijärvi) on suomalainen maitotalousalan vaikuttaja ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Jorma Ijäs syntyi autoilija Toivo Johannes Ijäksen ja Elsa Mikkosen perheeseen ja avioitui 1971 sairaanhoidonopettaja Raili Maria Kolun kanssa. Ijäs kävi keskikoulun Ristijärvellä 1962 ja Suomen Nuoriso-opiston Mikkelissä 1964. Meijeriteknikoksi hän valmistui Valtion maitotalousopistosta Jokioisista 1969. Ijäs oli Kainuun Sanomain Kirjapaino Oy:n kirjapainoapulainen Kajaanissa 1964–1965 ja meijeriharjoittelija Kuopion Osuusmeijerissä 1965–1966, Iisalmen Osuusmeijerissä 1966–1967 ja Mikkelin Osuusmeijerissä 1968. Meijeriteknikko Valion laboratoriossa Helsingissä hän oli 1969–1973 ja käyttöpäällikkö 1973–1974 sekä Valion Jyväskylän meijerin vastaava käyttöpäällikkö 1974–1977 ja isännöitsijä 1977–1979. Hämeenlinnan Osuusmeijerin toimitusjohtajana Ijäs työskenteli 1979–2006. Hän oli "Maito 10" -lehden päätoimittaja 1995–2006 ja hänellä oli useita oman alansa ja muita asiantuntija ja -luottamustehtäviä, joissa hän vaikutti muun muassa meijerialan opetuksen kehittymiseen Suomessa. Kauppaeuvoksen arvonimen Ijäs sai 2005.
Rådhusgata

Rådhusgata on Oslon ydinkeskustassa sijaitseva katu, joka ulottuu Fred. Olsens gatelta Rådhusplassenille. Kadun varrella sijaitsee kaksi entistä raatihuonetta ja se päättyy nykyisen Oslon kaupungintalon luokse.
Vuoden 1993 maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailujen lähtö- ja päätepiste oli Rådhusgatalla.
Fred. Olsen (1929–)

Thomas Fredrik Olsen (s. 1. tammikuuta 1929 Oslo) on norjalainen laivanvarustaja, Fred. Olsen &amp; Co. yhtiön johtaja vuosina 1955–1994.
Olsenin samanniminen isoisä Thomas Fredrik Olsen laajensi perheyrityksestä yhden Norjan suurimmista varustamoista, ja Olsen siirtyi sen johtoon vuonna 1955. Hän jatkoi toimintaa menestyksekkäästi ja oli mukana myös muun muassa Norjan öljybuumissa sekä lentoyhtiö Scandinavian Airlinesin laajentumisessa. Olsen oli 1970-luvulla yksi Norjan rikkaimmista ihmisistä. Hän siirsi perheyhtiön hallinnan tyttärelleen Anette Olsenille vuonna 1994, mutta oikeuden päätöksellä Thomas Fredrikin pikkuveli Petter Olsen sai puolet yhtiöstä.
Fred. Olsen

Fred. Olsen voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Nigerin maantiede

Nigerin maantiede kertoo Nigerin maantieteestä. Nigerin lounaispuolella sijaitsevat Benin ja Burkina Faso, länsipuolella sijaitsee Mali, pohjoispuolella sijaitsevat Algeria ja Libya, itäpuolella sijaitsee Tšad ja eteläpuolella sijaitsee Nigeria. Maan keskiosassa sijaitsee Airvuoristo ja koillisosassa Tšadin rajaseudulla sijaitsee Djadon ylänkö. Maan lounaisosassa virtaa joki Niger. Maan kaakkoisosassa Nigerian ja Tšadin rajalla sijaitsee Tšadjärvi. Airvuoriston länsipuolella on Ténérén autiomaa, jonka eteläpuolella on Dillia Wad ja pohjoispuolella on Bilman keidasalue. Vielä lännempänä on Bilman aavikko. 
Yli puolet maan pinta-alasta koostuu hiekka-aavikoista ja kivierämaista. Maan jakautuu kasvillisuusvyöhykkeiden suhteen siten, että maan koillisosasta keskiosaan on Saharaan kuuluvaa aavikkoa, lännempänä on Saheliin kuuluvaa aroaluetta ja maan lounaisimmassa ja eteläisimmässä osassa kasvillisuus on enimmäkseen savannityyppistä. Aavikko vaihtuu aroksi Airvuoriston ja Agadezin kaupungin seudulla ja aro vaihtuu savanniksi Tahouan ja Tanoutin kaupunkien seudulla. Aroalueella kasvillisuus on enimmäkseen piikkipensaita. Savannialueen puita ovat apinanleipäpuut, kapokkipuut ja tamarindit.
Nigerin alueella kuiva kausi on sadekautta pidempi. Kuiva kausi kestää lokakuulta toukokuulle ja sadekausi kestää kesäkuulta syyskuulle. Vuotuinen sademäärä keskimäärin on Saharan laita-alueella muutama millimetri ja maan eteläosassa se on 500 mm. Sateet ovat paikallisia ja niihin liittyy usein ukkosmyskyjä. Päivälämpötila on kuivana kautena usein noin 30°C, mutta yölämpötila on paljon viileämpi.
Bunad

Bunad on norjalainen kansallis- ja juhlapuku, joka perustuu kansanpukuihin. Bunad voi olla jonkun kansanpuvun viimeisin kehitysvaihe tai se voi olla rekonstruktio vanhasta puvusta. Pukujen ulkomuoto vaihtelee alueittain, mutta nykyaikaiset bunadit tehdään aiempaa yhtenäisemmistä materiaaleista, minkä lisäksi niiden käyttö on perinteisiä kansanpukuja rajoitetumpaa.
Bunadit kehittyivät Norjan 1800-luvun kansallisen heräämisen yhteydessä, jolloin niistä tuli perinteen ja identiteetin rakentamisen välineitä. Kehitykseen liittyi myös kansantanssien arvostuksen nousu.
Bunadien arvostus on Norjassa ollut jälleen noususta 1900-luvun lopulta alkaen. Tämä on näkynyt perinteisten bunadien oston ja käytön lisääntymisenä sekä uusien bunadien ja kansanpukujen kehittämisenä. Varsinkin miehet ovat alkaneet käyttää pukuja enemmän. Periaatteessa nimitys 'bunad' on varattu puvuille, jotka Norjan bunad- ja kansanpukuinstituutti ("Norsk institutt for bunad og folkedrakt") on hyväksynyt, mutta käytännössä raja ei ole aina näin selkeä.
Käyttö.
Nykyään bunadia voidaan käyttää erilaisissa juhlissa kuten ristiäisissä, konfirmaatiossa, häissä, valmistujaisissa sekä Norjan kansallispäivänä. Bunadia voi käyttää myös pukukoodin vaatiessa juhlapukua, esimerkiksi vuotuisissa suurkäräjien avajaisissa.
Perinteisesti on käytetty sellaista bunadia, joka liittyy käyttäjän omaan kotiseutuun ja sukujuuriin, ja tämä on edelleen tyypillistä. Kuitenkin yhä useammat valitsevat bunadin sen mukaan, mikä niistä miellyttää heitä eniten.
Erilaisia pukuvariantteja sanotaan olevan satoja. Osa niistä on kuitenkin muita suositumpia. Näihin kuuluvat ainakin seuraavat:
Nordlandin läänin bunad on yksi suosituimmista. Naisten puku on saanut usein Norjan medialta "Norjan kaunein bunad" -tittelin.
Hardangerin alueen bunad tunnetaan "ensimmäisenä bunadina". Sen yksityiskohdat vaihtelevat, mutta sen tunnistaa punaisesta keskiosasta ja valkoisesta esiliinasta.
Telemarkin alueella on rikas tekstiiliteollisuuden ja käsityöläisyyden perinne, ja jotkut pitävät Telemarkin bunadia 'norjalaisimpana'.
Hallingdalin alueen bunadille luonteenomaista ovat tumman kankaan ja kirjontaan käytettyjen eloisten värien välinen kontrasti.
Vaikka Trøndelagin alueella on erilaisia paikallisia pukuvariantteja suunniteltiin tämä puku vuonna 1923 ajatuksena luoda yhteinen bunad koko Keski-Norjan alueelle. Puku on saanut vaikutteita 1700-luvun rokokoo -tyylistä ja on helppo erottaa muista. Väritys vaihtelee vihreän, punaisen ja sinisen välillä, tosin näistä sininen on yleisin.
Koiravarkaat

Koiravarkaat on suomalainen nuortenelokuva vuodelta 1994. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Marjut Komulainen ja pääosissa ovat Arttu Kapulainen, Elsa Saisio ja Mikko Hietanen.
Se on "kertomus ystävyydestä, yksinäisyydestä, kaipuusta saada rakastaa". Elokuva osallistui useampaan filmifestivaaliin Suomessa ja ulkomailla.
Juoni.
Kolme 12-vuotiasta, Väiski, Bosli ja Maisu löytävät autoon unohdetun koiran jota poliisi ei auta. Lopulta he varastavat koiran, päätyen piilottelemaan sitä aikuisilta. 
Vastaanotto.
Elokuva sai tuomariston palkinnon lyhytelokuvien sarjassa Kairon elokuvajuhlilla 1994, sekä Chicago International Children's Film Festivalin vuoden 1994 parhaan lyhyen näytelmäelokuvan palkinnon.
Egyptin maantiede

Egyptin maantiede kertoo Egyptin maantieteestä. Egyptin länsipuolella sijaitsee Libya ja eteläpuolella sijaitsee Sudan. Egyptin pohjoispuolella on Välimeri ja itäpuolella on Punainenmeri. Egyptiin kuuluu Siinain niemimaa, jonka pohjoiosassa kalkkikivilaakio viettää Välimereen. Maan läpi virtaa Niilin joki. Niilin itäpuolella on itäinen aavikko, jota kutsutaan myös Arabian aavikoksi. Pinta-alaltaan 220 000 neliökilometrin laajuista itäistä aavikkoa halkovat wadit, kuivat joen uomat. Itäisen aavikon reunalla on 2000 metriä korkea vuoristo, joka reunustaa myös Punaistamerta. Pinta-alaltaan 690 000 neliökilometrin laajuinen läntinen aavikko on suurimmalta osaltaan keskimäärin 300 metriä korkeaa ylänköä, missä kallioperä koostuu enimmäkseen kalkkikivestä ja missä on paikoin hiekkakivimuodostumia. Alueella on useita syvänköjä ja jyrkkäseinäisiä laaksoja. Yksi syvänkö on 133 merenpinnan alapuolella oleva Qattara. Syvissä laaksoissa sijaitsevat muun muassa Khargan, Dakhlan ja Farafran keitaat. Niilin laakso on noin 1200 kilometriä pitkä ja 3-5 kilometriä leveä ja se on maailman pisin jokivarressa sijaitseva keidas. Niilin suisto on enimmillään 250 kilometriä leveä. Välimeren rannikon läheisyydessä on hiekkasärkkien merestä erottamia murotvetisiä järviä. Niilin jokilaaksossa esiintyy tulvia keväisin ja syksyisin.
Välimeren rannikolla ja Niilin suiston alueella ilmasto on tyypiltään välimerenilmastoa. Suurimmassa osassa Egyptiä vallitsee subtrooppinen aavikko- tai puoliaavikkoilmasto. Välimeren rannikolla vuotuinen sademäärä on 190 mm, sisämaassa Niilin suiston ulkopuolella se on vain muutamia kymmeniä millimetrejä. Keväisin puhaltaa aavikkotuuli khamsin, jonka mukana kulkeutuu lentohiekkaa ja joskus esiintyy hiekkamyrskyjä.
Aavikoilla esiintyy kuivuutta sietävää aavikkokasvillisuutta. Myös siellä elävä eläimistö on kuivuuteen sopeutunutta, kuten aavikkokettu, sakaali ja jotkut liskot ja käärmeet. Aavikoilla esiintyviä lintuja ovat jalohaikarat ja harjalinnut. Niilin vesistössä elävä niilinkrokotiili on palautettu Nasserjärveen.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1926

Suomen vuoden 1926 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Viipurissa Väinölänniemen jäällä 30.-31. tammikuuta. Kilapilut olivat samalla järjestävän seuran Viipurin Luistinseuran 50-juhlakilpailut. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Parhaista suomalaisluistelijoista Clas Thunberg, Julius Skutnabb ja Toivo Ovaska eivät osallistuneet SM-kisoihin. Mestaruus ratkesi sijalukupistein.
Aurakadun ja Eerikinkadun risteys

Aurakadun ja Eerikinkadun risteys on Turussa Kauppatorin kulmassa sijaitseva risteys, joka tunnetaan sen poikkeuksellisesta liikennejärjestelystä. Viistoristeyksessä liikennevalo-ohjaus ja suojatiet mahdollistavat jalankulkijoiden viistottaisen kulkemisen jalankulkuvaiheessa. Koska linja-autot tai muut ajoneuvot eivät tällöin liiku risteyksessä edes kääntyen, jalankulkijat voivat vapaasti valita oman liikkumissuunnan. Järjestely on ollut käytössä risteyksessä ainakin 1990-luvun alusta lähtien. Sen tarkoituksena on suojata jalankulkijoita linja-autojen vilkkaasti liikennöimällä alueella. Risteyksen suojatiemerkinnät uudistettiin kauppatorin uudistustöiden yhteydessä syksyllä 2022.
Suomessa ainutlaatuinen viistoristeys on muualla maailmassa melko yleisesti käytössä, ja siitä käytetään englanniksi nimitystä "pedestrian scramble". Tunnetuin esimerkki tämän tyyppisestä risteyksestä sijaitsee Tokion Shibuyassa rautatieaseman edustalla.
Kissojen kuningas

Kissojen kuningas (tai kissojen kuningas on kuollut) on Britteinsaarilla kerrottu kansantarina, jossa eläinhallitsija kuolee, mitä seuraa toismaailmallisen ilmentyminen arkisessa ympäristössä. Yleisemmin toismaailmallisuus esiintyy kissan muodossa, joka yllättäen puhuu ja ilmoittaa olevansa kuningas.
Tarina.
Charlotte S. Burnen 1800-luvulla Skotlannista keräämässä tarinassa nuori mies kertoo ystävilleen nähneensä kissalle pidettävän juhlavat hautajaiset. Tämän jälkeen kodin lemmikkikissa huutaa: ”Sittenhän minä olen kissojen kuningas!”, minkä jälkeen se häipyy, eikä sitä enää nähdä.
Tarina noudattaa yleensä suunnilleen tällaista kaavaa, mutta sen eri kirjauksissa on myös eroavaisuuksia. Esimerkiksi eräässä versiossa yksi hautajaiskulkueen kissoista käskee miestä kertomaan Tom Tildrumille (joka paljastuu lopussa perheen kissaksi), että Tim Toldrum on kuollut, kun toisessa variaatiossa mies kuuntelee etäältä hautajaisia pitävien kissojen huutavan kuninkaan olevan kuollut. Eräässä englantilaisessa versiossa vieras kissa tulee miehen taloon savupiipun kautta kertomaan uutisen kuninkaan kuolemasta.
Irlantilaisessa perinteessä on kerrottu myös synkempää Cat-Sìthin tarinaa.
Monacon ePrix 2023

Monacon ePrix 2023 (virallisesti 2023 Monaco E-Prix) oli Formula E -sarjan kauden 2022–2023 yhdeksäs osakilpailu. Kilpailu ajettiin väliaikaisellä katuradalla Monacossa 6. toukokuuta 2023.
Kilpailun voitti uusiseelantilainen Nick Cassidy.
Lähtökohdat.
Kahdeksan ajetun osakilpailun jälkeen MM-sarjaa johti saksalainen Pascal Wehrlein neljän pisteen erolla uusiseelantilaiseen Nick Cassidyyn. Kolmantena ollut Jean-Éric Vergne oli jäänyt Wehrleinista 19 pistettä. Tallien MM-sarjaa johti Porsche, joka oli kerännyt 168 pistettä. Toisena, 15 pistettä vähemmän keränneenä, oli Envision Racing.
Rata.
Kilpailussa käytetty Monacon katurata on 3 337 metriä pitkä ja pitää sisällään 19 mutkaa. Rata kierrettiin myötäpäivään. Formula E:n oman julkaisun mukaan rata on legandaarinen moottoriurheilupaikka. Radan nopeat osuudet ja radan mäkisyys tekivät energianhallinnasta haastavaa.
Tulokset.
Aika-ajojen finaalissa sekä Hughesin että Fenestrazin ajat hylättiin. Hughes oli oikonut läpi Neuvellen šikaanin ja Fenestraz oli ylittänyt sallitun tehorajan. Hughes oli ajanut kierroksensa ensimmäisenä, joten paalupaikka myönnettiin hänelle.
Janne Ahjopalo

Janne Ahjopalo (s. 1977 Ristiina) on suomalainen toimittaja ja yhteiskuntatieteiden maisteri.
Ahjopalo on kirjoittanut yhdessä Olga Palon kanssa tietokirjan "Rakastan ihmistä – keskusteluja biseksuaalisuudesta" (2020, Kustantamo S&amp;S). Ahjopalo on toimittanut kirjan "Immu – Nousut, laskut ja sudenkuopat" (2025, Bazar).
Ahjopalon puoliso on teatteriohjaaja Aino Kivi. Ahjopalolla on kolme poikaa.
Niamh Fahey

Niamh Fahey (s. 13. lokakuuta 1987 Galway) on irlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Irlannin naisten maajoukkueessa sadannen maaottelunsa vuonna 2022.
Fahey siirtyi kotimaansa Salthill Devonista englantilaisseura Arsenaliin vuonna 2008. Sittemmin hän on edustanut myös Chelseaa ja vuodesta 2018 Liverpoolia. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Ranskassa Bordeaux'n joukkueessa. Hän on voittanut Englannin-liigamestaruuden vuosina 2009–2012 Arsenalin ja vuonna 2015 Chelsean pelaajana.
Fahey on ennen MM-kilpailuja 2023 pelannut Irlannin maajoukkueessa 108 ottelua. Hän teki toistaiseksi ainoan maajoukkuemaalinsa 104. ottelussaan kesäkuussa 2022 Georgiaa vastaan.
Georg Curtius

Georg Curtius (16. huhtikuuta 1820 Lyypekki – 12. elokuuta 1885 Hermsdorf am Kynast, nyk. Sobieszów) kuului 1800-luvun merkittävimpiin saksalaisiin filologeihin ja kielihistorioitsijoihin. Koulutukseltaan ja oppituoliltaan hän oli klassillinen filologi mutta tutki klassisia kieliä nimenomaan tuolloin vielä tuoreen historiallis-vertailevan kielitieteen valossa. Pisimpään urallaan hän toimi Leipzigin yliopistossa yhtenä sen tunnetuimmista professoreista.
Curtius syntyi Karl Georg Curtiuksen neljäntenä poikana. Hän opiskeli Bonnin ja Berliinin yliopistoissa, joista jälkimmäisessä pääsi kuulemaan mm. Franz Boppia, yhtä vertailevan kielitieteen perustajista, jolle hän myöhemmin omisti niin ensimmäisen teoksensa "De nominum graecorum formatione" (1842) kuin pääteoksensa "Grundzüge der griechischen Etymologie" toisen painoksen (1866).
Vuonna 1846 Curtius sai klassisen filologian viran Berliinistä, missä toimi aktiivisesti poliittisessa elämässä mm. Euroopan hullun vuoden 1848 ajan. Prahan yliopiston klassisen filologian professuurin hän sai 1849, mutta 1854 hän siirtyi Kieliin ja 1861 viimein Leipzigiin, minne lopulta jäi lähes neljännesvuosisadaksi.
Curtiuksen mielestä täysipainoinen filologinkoulutus edellytti myös kieliopin ja kielihistorian tuntemusta. Omat teoksensa hän julkaisi nimenomaan näistä kielitieteellisistä kysymyksistä rajautuen niissä latinaan ja kreikkaan, mutta hän seurasi aktiivisesti myös lähialojen kirjallisuutta ja hyödynsi siitä kaiken sen, mikä näytti käyttökelpoiselta hänen omalle alalleen tai kielitieteen yleisiin kysymyksiin. Hän toimi monien nuorgrammaatikoiden (esim. Hermann Paulin) opettajana, ja hänen tiedetään käyttäneen äännelain (saks. "Lautgesetz") ja analogian käsitteitä jo ennen kuin nämä muodollisesti määrittelivät ne ja tekivät ne tunnetuiksi.
Olivia Rodrigon diskografia

Tämä on Olivia Rodrigon diskografia. Olivia Rodrigo on yhdysvaltalainen poplaulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän on voittanut kolme Grammy-palkintoa. 
Rodrigo julkaisi esikoisalbuminsa "Sour" vuonna 2021. Albumista tuli maailmanlaajuinen menestys. Se sisälsi hitit ”Drivers License”, ”Good 4 U” ja ”Deja Vu”. Albumi on myynyt kultaa tai platinaa monissa maissa.
Rodrigo julkaisi toisen albuminsa "Guts" vuonna 2023. Sen ensimmäinen single ”Vampire” nousi listaykköseksi useissa maissa. 
Rodrigo sävelsi ja levytti kappaleen ”Can’t Catch Me Now” vuoden 2023 elokuvaan "". Hänen esittämiään kappaleita on lisäksi mukana hänen televisiosarjojensa "High School Musical: The Musical: The Series" ja "Bizaardvark" soundtrack-levyillä.
Katso myös: Luettelo Olivia Rodrigon kappaleista
Dietrich

Dietrich () on saksankielinen miehen etunimi sekä sukunimi. Se perustuu gootinkieliseen nimeen Teoderik (), joka tarkoittaa "kansan hallitsijaa".
Suomessa etunimi Dietrich on vuoteen 2025 mennessä annettu yhteensä alle 97 miehelle ja alle 30 naiselle. Vuonna 2025 Suomen väestötietojärjestelmässä oli 125 elävää henkilöä, joiden sukunimi oli Dietrich.
Breaking the Silence

Breaking the Silence on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Queensrÿchen kappale, joka julkaistiin promosinglenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "" vuonna 1988. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen kitaristi Chris DeGarmo ja laulaja Geoff Tate.
”Breaking the Silence” on "Operation: Mindcrime" -konseptialbumin yhdestoista kappale. Se kertoo tarinaa päähenkilö Nikkistä, joka alkaa vajota hulluuteen ja juoksee kadulla huutaen hänen kuolleen rakkaansa Sister Maryn nimeä.
Kappaleen musiikkivideo sisältyi syyskuussa 1989 julkaistulle "" -tallenteelle.
Eyes of a Stranger

Eyes of a Stranger on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Queensrÿchen kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä varsinaisena singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "" vuonna 1988. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen kitaristi Chris DeGarmo ja laulaja Geoff Tate.
”Eyes of a Stranger” on "Operation: Mindcrime" -konseptialbumin päätöskappale. Siinä albumin tarina palaa takaisin alkupisteeseen, kun päähenkilö Nikki on mielisairaalassa ja hänen muistinsa on palannut. Nyt hän katsoo itseään peilistä, mutta ei tunnista kuka hän on ja mitä hänestä on tullut.
Kappale ylsi kotimaassaan Billboardin Mainstream Rock -listalla sijalle 35. Kappaleen musiikkivideo sisältyi syyskuussa 1989 julkaistulle "" -tallenteelle.
”Eyes of a Stranger” on Queensrÿchen esitetyin kappale; yhtye on soittanut sen konserteissa yli 1 500 kertaa.
I Don’t Believe in Love

I Don’t Believe in Love on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Queensrÿchen kappale, joka julkaistiin toisena varsinaisena singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "" vuonna 1989. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen kitaristi Chris DeGarmo ja laulaja Geoff Tate.
”I Don’t Believe in Love” on "Operation: Mindcrime" -konseptialbumin kahdestoista kappale. Se kertoo tarinaa päähenkilö Nikkistä, joka joutuu poliisin pidätettäväksi. Nikkin hallusta löydetään ase, jolla poliisi uskoo hänen tappaneen Sister Maryn.
Kappale ylsi kotimaassaan Billboardin Mainstream Rock -listalla sijalle 41. Kappaleen musiikkivideo sisältyi syyskuussa 1989 julkaistulle "" -tallenteelle.
Revolution Calling

Revolution Calling on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Queensrÿchen kappale, joka julkaistiin promosinglenä yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "" vuonna 1988. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja Geoff Tate ja kitaristi Michael Wilton.
”Revolution Calling” on "Operation: Mindcrime" -konseptialbumin kolmas kappale. Sitä edeltää albumilla lyhyehkö instrumentaali ”Anarchy-X”, joka toimii ikään kuin introna ”Revolution Callingille”. Kappaleen tarinassa päähenkilö Nikki muistaa kuinka heroiiniaddiktina hän turhautui ympäröivään korruptoituneeseen ja epätasa-arvoiseen yhteiskuntaan, ja hänet manipuloitiin liittymään oletettavasti salaiseen vallankumoukselliseen organisaatioon. Kappaleen sanoitukset käsittelevät muun muassa poliitikkoja, mediaa, korruptiota ja taloutta.
Kappaleen musiikkivideo sisältyi syyskuussa 1989 julkaistulle "" -tallenteelle.
Aasmund Halvorsen Vinje

Aasmund Halvorsen Vinje (25. heinäkuuta 1851 Etne – 4. joulukuuta 1917 Stavanger) oli norjalainen opettaja ja Maltillisen Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1885–1906 ja toimi Norjan maatalousministerinä 1905–1906. Vuosina 1884–1890 hän oli Kopervikin pormestari.
Ogul Qaimiš

Ogul Qaimiš-kaanitar, "Oqol-Qaimiš" "Khatun" (k. 1251) oli syntyisin merkiittien-heimosta ja suurkaani Güyükin päävaimo. Tämän kuoleman jälkeen hän oli Mongolivaltakunnan sijaishallitsija vuosina 1248–1251. 
Hänet annettiin Güyükin vaimoksi, kun Tšingis-kaani oli nujertanut merkiittien-heimon kapinan vuosina 1216-1219. Ogul Qaimišille ja Güyük-kaanille syntyi kaksi poikaa, Koja-Ogul ja Naqu. Kun aviomies kuoli huhtikuussa 1248 Qum-Sengirissä Turkestanissa, hän toi tämän "ordan" Ögödein apanage-läänityksen Emil-Qobaqin alueelle. Güyükin tärkeimmät virkamiehet Tšinqai, Qadaq ja Bala auttoivat Ogul-kaanitarta toimimaan valtionhoitajana. Hän vietti aikaansa mongolien šamaanien kanssa, eikä hänellä ollut anoppinsa Töregene-kaanittaren poliittisia taitoja. Useimmat prinssien käskyistä annettiin hänen tietämättään.
Ennen Ogulin hallintokautta tai sen aikana hänen aviomiehensä suurkaani Güyükin kenraali Eljigidei lähetti suurlähetystön Ranskan Ludvig IX:n hoviin tarjoamaan liittoa muslimeja vastaan. Ogul-kaanitar karkotti luotaan vuonna 1250 Ludvig IX:n vastalähetystön ja kertoi lähettiläs, dominikaani André de Longjumeaulle, että heidän lahjoistaan huolimatta Ranskan tulisi alistua mongolivaltaan, jotta se välttyisi mongoliarmeijan aiheuttamalta tuholta. Ogul Qaimišin hallituskausi ei erottunut juuri mitenkään, ja hän pysyi suurelta osin politiikasta taustalla. Hänen merkittävin politiinen tekonsa oli nostaa talonpoikaisväestön verotusta kymmenkertaiseksi perinteisestä yksi sadasta eläimestä epärealistiseen yksi kymmenestä eläimeen.
Ogul-kaanitar piti valtaa vuoteen 1251 saakka, jolloin Möngke-kaani valittiin suurkaaniksi. Hänen omat poikansa Naqu ja Koja sekä Ögödein pojanpoika Širemün (äiti Qadaqach, vuonna 1237 kuolleen suosikkipoika Köchün vaimo) myös vaativat valtaistuinta itselleen tuloksetta, koska Tšagatai-kaanit ja heidän johtajansa Jesü Möngke kannattivat Ogulia. Kaaninvaalissa vuonna 1249 Möngke oli jo valittu kaaniksi, mutta Ogul ja hänen poikansa kieltäytyivät osallistumasta. Kun Möngke oli vuonna 1251 valittu kurultaissa suurkaaniksi, Ogul ja hänen poikansa yrittivät syrjättää hänet. Tuloksena oli että Koja karkotettiin, Širemun teloitettiin.
Ogul otettiin lopulta vangiksi, hänen kätensä ommeltiin yhteen nahkaremmeillä, ja Möngke asetti Ogulin julkisen oikeudenkäyntiin joulukuussa 1252, samalla kun hän puhdisti kaikki osavaltion osat, joita hän piti uskollisena edelliselle hallitukselle, erityisesti Ögödein-klaaniille. Oikeudenkäynnissä Ogul riisuttiin alasti keisarillisten naisten edessä suljetussa jurtassa, jossa hän raivosi mm. Sorghaghtani Bekille ​​ja häntä syytettiin siitä, että hän oli liiaksi sekaantunut šamanismiin valtion etuun nähden sekä oli syyllistynyt maanpetokseen. Syylliseksi todettua Ogulia kidutettiin ja hänet heitettiin Kerulen-jokeen huopasäkkiin käärittynä - mongolien oikeuden mukaan tämä kohtalo oli yleensä varattu noidille, koska uskottiin, että paha ei voi ylittää juoksevaa vettä ja se saattaa jopa puhdistaa sen.
Kopervik

Kopervik on entinen Norjan kunta ja nykyinen Karmøyn kunnan hallinnollinen keskus. Kuntaliitoshetkellä vuonna 1965 Kopervikissa oli 1 737 asukasta. Nykyisessä Kopervikin taajamassa asuu noin 11 600 ihmistä.
Montfort-en-Chalosse

Montfort-en-Chalosse on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Daxin kaupungista itään.
Kaupunki on vanha 1200-luvun bastide. Kaupunki on linnoitettu 1100-luvulla, ja sen valleista on osa yhä nähtävissä. Saint-Pierren kirkko on rakennettu 1200-luvulla. Kirkon iso kellotorni on 1400-luvulta.
Maaseudulla on etnografinen museo, "Musée de la Chalosse". Museossa voi tutusta alueen kulttuuriin ja elämäntapoihin. Museorakennus on kalustettu 1800-luvun kartano puutarhoineen.
Mugron

Mugron on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Adour-joen varrella, noin 28 kilometriä Daxin kaupungista itään.
Mugronin härkätaisteluareena "Arènes de Condrette" on rakennettu vuonna 1910. Kunnan alueella oleva linna "Château de Boucosse" on peräisin 1500-luvulta. "Chai d'Antin" on 1600-luvulta peräsin oleva suurikokoinen tammirunkoinen viinivarasto. Mugronissa oli vilkas satama, jonka kautta Chalossessa valmistettua viiniä kuljettiin Adour-jokea pitkin Bayonneen tasapohjaisilla veneillä, galupeilla.
Nəcip Cihanov

Nəcip Ğayaz ulı Cihanov (, ; 1911 Uralsk – 1988 Ufa) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen säveltäjä, pedagogi ja valtiomies, palkittu Neuvostoliiton kansantaiteilija, Sosialistisen työn sankari.
Isko Korpela

Isko Ilmari Korpela (15. heinäkuuta 1907 Keuruu – 27. maaliskuuta 1990 Kaarina) oli 1920- ja 1930-luvuilla kansallisesti tunnettu suomalainen pikaluistelija. Hän oli mukana valittaessa Suomen pikaluistelijoita St. Moritzin vuoden 1928 olympialaisiin mutta ei päässyt kisajoukkueeseen. Ammatillisen uran Korpela teki Savon alueella metsänhoitajana.
Urheilu-ura.
Korpela kilpaili 1920-luvulla pikaluistelussa SM-mitaleista. Hän aloitti uransa 15-vuotiaana Kuopion Luistinseuran juniorisarjoissa. Vuoden 1925 juniorimestaruuskilpailuissa Korpela otti ylivoimaisen poikien Suomen mestaruuden. Vuonna 1926 hän nousi yhteispisteissä SM-hopealle. Näissä Viipurissa pidetyissä mestaruuskisoissa suomenmestaruuden voitti Uuno Pietilä, mutta Thunberg ja Skutnabb eivät osallistuneet kisoihin. Seuraavana vuonna hän sijoittui 11:nneksi, mutta Tampereella käydyissä MM-kisoissa Korpela oli neljänneksi paras suomalainen ja kokonaissijoituksessa seitsemäs. Lisäksi hän oli 500 metrin kisan voittaja. Tampereen MM-kisat jäivät hänen ainoiksi kansainvälisiksi mestaruuskisoiksi.
Korpela oli ehdolla vuoden 1928 St. Moritzin talviolympialaisiin. 
Pikaluistelussa Korpela oli mukana järjestämässä kuopiolaisten luisteluaktiivien kanssa Oslon vuoden 1952 talviolympialaisten pikaluistelun suomalaisten olympiaehdokkaiden valmennusleiriä Kuopioon, jossa oli marraskuussa 1951 harjoitteluun sopiva jäätynyt vesialue.
Työura.
Isko Korpela opiskeli yksityisoppilaana ylioppilaaksi Kuopion lyseossa syksyllä 1933 ja siirtyi sen jälkeen opiskelemaan Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteelliseen tiedekuntaan. Hän valmistui metsänhoitajaksi talvisodan jälkeisenä välirauhan aikana 1940.
Sen jälkeen hän toimi avustavana piirimetsänhoitajana Keski-Suomessa ja sen jälkeen piirimetsänhoitajana Pohjois-Savon metsänhoitolautakunassa. Vuonna 1945 hän siirtyi Metsäliiton palvelukseen piirimetsänhoitajana sijaintipaikkanaan Kuopio.
Jeanne

Jeanne on ranskan kielessä ja englannin kielessä esiintyvä naisen etunimi. Se äännetään ranskaksi ja englanniksi . Sen alkuperä on raamatullisessa nimessä Johannes. Suomessa etunimi Jeanne on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 416 naiselle ja alle 25 miehelle.
Stéphane Prévot

Stéphane Prévot (s. 7. tammikuuta 1969) on belgialainen kartanlukija. Hän on osallistunut 180 kilpailuun rallin MM-sarjassa. Hän on ollut muun muassa Bruno Thiryn, François Duvalin ja Chris Atkinsonin kartanlukija.
Ura.
Prévot aloitti kartanlukijana viikkoa ajokortin saamisen jälkeen. Hän oli Marc Timmersin kartanlukijana Belgian mestaruuden voitossa, jonka jälkeen hän toimi Bruno Thiryn kartanlukijana rallin MM-sarjassa. Vuonna 2007 hän aloitti Chris Atkinsonin kartanlukijana.
Prévot on toiminut kartanlukijana yli 70 kuljettajalle. Hänen autobiografiansa on nimeltä "Sans Détour".
Matti Arteva

Matti Emil Arteva (s. 19. lokakuuta 1945 Helsinki) on suomalainen insinööri ja metalliteollisuudessa toiminut eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Arteva syntyi myyntipäällikkö Olavi Emil Artevan ja notaari Eine Lemmitty Parvion perheeseen. Hänen puolisonsa on merkonomi Anja Kaarina Kärkkäinen. Koneinsinööriksi Arteva valmistui Helsingin teknillisestä oppilaitoksesta 1970. Hän oli Telko Oy:n osastopäällikkö 1970–1975 ja Aspo Oy:ssä tuotepäällikkö 1975–1977, teräsosaston osastopäällikkö 1977–1980, Järvenpään esikäsittelylaitoksen johtaja 1980–1983, tekniikkaryhmän johtaja 1983–1991, metalli- ja tekniikkaryhmän johtaja 1991 ja varatoimitusjohtaja 1991–1992. Asva Oy:n toimitusjohtaja Arteva oli 1992–1999 ja Rautaruukki Oyj:ssä Teräspalveluryhmän johtaja 1999–2003 ja Metallituotteet-divisioonan, vuodesta 2004 Ruukki Metals -divisioona, johtaja 2003–2004, vanhempi neuvonantaja 2005 ja johtoryhmän jäsen 2001–2004. Hänellä oli työuransa aikana myös useita liike-elämän asiantuntija- ja luottamustetehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Arteva sai 2005.
Arteva

Arteva on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Tollbugata

Tollbugata on Oslon ydinkeskustassa ruutukaava-alueella sijaitseva katu. Se ulottuu Strandgatalta Øvre Vollgatelle. Nimi viittaa kadun alkupäässä sijaitsevaan entiseen tullirakennukseen. Tollbugata on yksi kaupungin alkuperäisistä kaduista 1620-luvulta, ja alun perin sen nimi oli Waterstræde.
IF Metall

IF Metall ("Industrifacket Metall") on ruotsalainen teollisuusalan ammattiliitto, joka kuuluu LO-keskusjärjestöön. IF Metall perustettiin vuonna 2006, kun Svenska Metallindustriarbetareförbundet ja Industrifacket yhdistyivät. Liiton jäsenlehti on nimeltään "Dagens Arbete", jota se julkaisee yhteistyössä kahden muun ammattiliiton kanssa. IF Metallilla on 33 paikallisosastoa ja yli 300 000 jäsentä.
Etiopian maantiede

Etiopian maantiede kertoo Etiopian maantieteestä. Etiopian itäpuolella sijaitsee Djibouti ja Somalia, eteläpuolella sijaitsee Kenia, länsipuolella sijaitsee Sudan ja pohjoispuolella sijaitsee Eritrea. Etiopian alueella on osa Itä-Afrikan hautavajoamaa, jonka itäpuolella on Somalian ylänkö ja länsipuolella Etiopian ylänkö. Hautavajoama on 30-40 kilometriä leveä. Sen pohjalla on Abayan järvi ja monta muuta järveä sekä Danaklin syvänkö. Tämä syvänkö on syvimmillään 116 metriä merenpinnan alapuolella ja siellä on kuumia lähteitä. Hautavajoaman reunalla on jyrkkärinteisiä noin 1000 metriä korkeita tulivuoria, joista osa on toimivia. 
Etiopian pinta-alasta noin neljännes on yli 2000 metrin korkeudessa. Maan korkein vuorenhuippu on Ras Dashen. Sekä Somalian ylängöllä että Etiopian ylängöllä on jyrkkäreunaisia rotkoja, pöytävuoria, tasankoja ja tulivuoria ja välissä on jokilaaksoja. Somalian ylängön reuna-alueilla on myös kuumia lähteitä. Alueella esiintyy usein maanjäristyksiä. Etiopian ylänkö madaltuu Sudanin rajan tuntumassa. Etiopian ylängöltä alkavat useat joet, joita ovat Sininen Niili, Omo ja Avash. Voimakas haihdunta aiheuttaa sen, että jotkut joet kuivuvat pääsemättä laskemaan mereen ja jotkut sisämaan järvet ovat suolaisia.
Etiopiassa on useita ilmasto- ja kasvillisuusvyöhykkeitä, jotka määräytyvät maaston korkeuden mukaan. Trooppisen vyöhykkeen kolla-vyöhykkeen alueita ovat merenpinnan tasolta 1800 metrin korkeudelle ulottuvat alueet. Tällä vyöhykkeellä vuoden keskilämpötila on 27°C ja vuotuinen sademäärä on alle 500 mm. Kasvillisuus vaihtelee Danakilin puoliaavikosta maan etelä- ja lounaisosan kuivaan savanniin. Trooppisen vyöhykkeen yläpuolella olevilla alueilla on ainavihantaa vyöhykettä woina degaa 2500 metriin saakka. Siellä vuoden keskilämpötila on 22°C ja vuotuinen sademäärä on 1000 mm. Vielä korkeammalla 3500 metriin saakka on viileä dega. Tällä vyöhykkeellä on puutonta ruohostomaata. Vuoden keskilämpötila vyöhykkeellä on alle 16°C ja vuotuinen sademäärä 1200-1800 mm. Yli 3500 metrin korkeudessa on choke-vyöhyke, missä kasvillisuus on ruohokasveja, kanervakasveja ja jättiläislobelioita. Yli 4000 metrissä kasvillisuus on harvaa. Yleisesti Etiopiassa sadekausia on maaliskuulta toukokuulle ja kesäkuulta syyskuulle.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1929

Suomen vuoden 1929 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Kuopiossa Väinölänniemen jäällä 26.–27. tammikuuta. Järjestelyistä vastasi Kuopion Luistinseura. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Parhaista suomalaisluistelijoista Clas Thunberg ei osallistunut SM-kisoihin.
Ásatrúarfélagið

Ásatrúarfélagið () on islantilainen uskonnollinen yhdistys, joka harjoittaa aasainuskoa.
Yhdyskunta on perustettu vuonna 1972, ja Islannin valtio tunnusti sen uskonnolliseksi yhdyskunnaksi seuraavana vuonna luterilaisen kirkon vastustuksesta huolimatta. Vuonna 2018 yhdyskunnan jäsenmäärä oli 4 349. Ásatrúarfélagið on Islannin suurin ei-kristillinen uskonnollinen yhdyskunta.
Yhdyskunnan hengellinen johtaja on käyttää titteliä allsherjargoði. Nykyisin tehtävässä toimii Hilmar Örn Hilmarsson, joka aloitti tehtävässä vuonna 2003.
Ásatrúarfélagiðilla ei ole oppia eikä teologiaa. Jumalien palvontaa ei erityisesti korosteta, vaan yksilö voi melko vapaasti valita, mitä tiettyä jumalaa seuraa ja milloin. Yhdyskunta ei uhraa eläimiä eikä hyväksy militarismia tai rasismia.
Kuningasjakamari

Kuningasjakamari ("Jacamerops aureus") on jakamareihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Kuningasjakamari kasvaa 25–31 cm pitkäksi, ja on heimonsa suurin laji. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Kuningasjakamarin pää, selkä ja siivet ovat vihreät. Varsinkin selän höyhenissä on ruskehtava kiilto. Koiraan kurkku on valkoinen, mutta naaraan vihreä. Lajin rinta ja vatsa ovat punaruskeat, ja naaras on koirasta vaaleampi. Kuningasjakamarin nokka on pitkä ja hieman alaspäinkaartuva.
Levinneisyys ja elintavat.
Kuningasjakamaria tavataan Costa Ricasta Ecuadoriin ja laajalta alueelta Venezuelasta Brasiliaan ja Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Kuningasjakamari liikkuu yksin tai pareittain.
Londoniitti

Londoniitti ((Cs,K,Rb)Al4Be4(B,Be)12O28) on Madagaskarilta löydetty boraattimineraali. Se on roditsiitinkaltainen mineraali, mutta sisältää runsaasti cesiumia. Londoniitin väri vaihtelee valkeasta vaaleankeltaiseen ja se fluoresoi heikosti kellanvihreää valoa lyhytaaltoisella (253,7 nm) ultraviolettisäteilyllä. Londoniitin kovuus on 8 Mohsin asteikolla ja sillä ei ole selkeää lohkeavuutta. Londoniitin mitattu tiheys on 3,34 g/cm3 ja laskennallinen tiheys 3,42 g/cm3.
Londoniitti on nimetty Oklahoman yliopiston geologian ja geofysiikan professorin David Londonin mukaan.
Erkki Sartio

Erkki Otto Evert Sartio (vuoteen 1934 "Savander"; 15. maaliskuuta 1913 Viipuri – 15. huhtikuuta 1983 Wien) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974.
Sartion vanhemmat olivat isännöitsijä Gösta Lorenz Savander ja Tyyne Matilda Lieto (aiemmin Lundgren) ja puoliso vuodesta 1938 Lahja Kajander. Sartio kirjoitti ylioppilaaksi 1931 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1937. Hän työskenteli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) Viipurin myllyn käyttöinsinöörinä 1937–1939, talvisodan aikana Oy Frigator Ab:n Viipurin toimiston hoitajana, Oy Insinööritoimisto Rataksen toimistoinsinöörinä 1940–1941, Panni Oy:n teknillisenä johtaja sekä Myllyteos Oy:n toimitusjohtajana 1941–1943, 1943–1944 SOK:n Viipurin myllyn isännöitsijänä ja SOK:n Nokian tehtaiden isännöitsijänä 1945–1965. Vuonna 1965 Sartio nimitettiin SOK:n johtokuntaan teollisuustoiminnan johtajaksi. Elintarviketeollisuuden lisäksi Sartio toimi vuodesta 1966 lähtien SOK:n ostaman Yhtyneet Pukutehtaat Oy:n (vuodesta 1972 alkaen Oy Leijona-Pukine Ab) johtokunnan varapuheenjohtajana ja SOK:n ostaman Vakiopuu Oy:n johtokunnan varapuheenjohtajana vuodesta 1965. Sartion johdolla toimi kaikkiaan 31 SOK:n tehdasta. Hän jäi eläkkeelle teollisuusjohtajan tehtävästä 1977. 
Sartiolla oli luottamustehtäviä muun muassa Suomen Työnantajain Yleisen Ryhmän, Suomen Teollisuusliiton, Turveteollisuusliiton, Kauppamyllyjen Yhdistyksen, Suomen Sahanomistajayhdistyksen ja Öljynpuristamo Oy:n hallituksessa sekä Suomen Työn Liitossa ja Elintarviketeollisuusliitossa. Hän osallistui Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen elintarviketeollisuuslaboratorion neuvottelukunnan työskentelyyn ja toimi Väestönsuojeluneuvottelukunnan puheenjohtajana.
Yömarssijat

Yömarssijat () ovat havaijilaisessa kansanperinteessä kummituksia, jotka marssivat nimensä mukaisesti öisin.
Historiallinen tausta.
Kertoman mukaan yömarssijat liikkuvat yöaikaan juhlallisessa kulkueessa, jossa liikkuvat toisinaan myös havaijilaiset jumalat. Marssi kulkee yleensä vuorilta kohti rantaa. Kulkueen sanotaan tiedottavan lähestymisestään rummuilla ja lauluilla. Lähestyvät yömarssijat tunnistaa myös muun muassa kovasta tuulesta, ukkosesta ja äkillisestä sumusta.
Yömarssijoiden kulkueeseen kuuluu päälliköitä (), joiden saattueena ja henkivartijakaartina yömarssijat toimivat. Tavalliset kansalaiset eivät esim. saaneet katsoa silmiin: vanhan kapu-käytännön mukaan päälliköitä loukkaavat henkilöt teloitettiin välittömästi. Päälliköt käyttivät juhlakulkueita tarkastellakseen maitaan ja kerätäkseen veroja. Nämä kulkueet liikkuivat auringon laskettua osittain siksi, ettei päällikkö loisi varjoa, joka saattaisi vahingossa koskea alempiarvoisia ihmisiä. Mikäli tavallinen kosketti päällikön varjoa, tästäkin rangaistiin kuolemalla.
Yömarssijoilta suojautuminen.
Yömarssijoita ei pysäytä esimerkiksi niiden tielle sattuva rakennus.
Paras tapa suojautua yömarssijoilta on välttää niiden kohtaaminen ja sitä kautta niiden suojelemien päälliköiden kohtaaminen. 
Havaijilaisen kansanuskon mukaan ihmisiä kehotetaan yömarssijan kohdatessaan lankeamaan maahan, sulkemaan silmänsä ja esittämään kuollutta. Toisinaan ihmisiä kehotetaan myös laskemaan alleen. Kertoman mukaan suoja on paras, jos yömarssijoiden joukossa on joku tielle sattuneen ihmisen sukulainen. Tällöin yömarssijoiden kerrotaan sanovan "na‘u!" (), jonka jälkeen yömarssijat eivät vahingoita kyseistä henkilöä. Mikäli yömarssijat kohtaavassa ryhmässä on muita kuin etnisiä havaijilaisia, yömarssijoiden kerrotaan tappavat näistä vähintään yhden.
Nykyään.
Osa havaijilaisista välttää jo pelkästään puhumasta yömarssijoista, koska tämän pelätään vetävän ne puhujan puoleen. Yömarssijoihin liitetään myös paljon harhaluuloja, kuten esim. se, että yömarssijat keksittiin turisteja kiehtovaksi kummitusjutuksi. Havaijilla järjestetään turisteille ja paikallisislle kierroksia paikkoihin, joissa yömarssijoiden kerrotaan liikkuvan. Tarkoituksena on opettaa ihmisille paikallista mytologiaa ja kunnioittamaan yömarssijoita. 
Yömarssijat liikkuvat suurimmaksi osaksi sellaisilla paikoilla, jotka ovat havaijiaisessa uskonnossa pyhiä paikkoja, kuten esim. entisten temppelien paikat. Havaijilla sijaitsevia paikkoja, joissa yömarssijoita on väitetysti tavataan, ovat esimerkiksi:
Jussi Nemes

Josef (Jussi) Aron Nemes (vuoteen 1943 "Nemeschansky"; 26. lokakuuta 1917 Turku – 19. lokakuuta 1986) oli suomalainen venealalla toiminut yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974. Hän oli myös kilpapurjehduksen 5.5-luokan maailmanmestari 1963.
Nemesin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Benjamin Elchanan Nemes (aiemmin Nemeschansky) ja Sara Seligson ja puoliso 1943–1983 Chaje Mary Steinbock. Hän suoritti ylioppilastutkinnon iltaopiskeluna Helsingin ruotsalaisessa lyseossa ja valmistui sähköinsinööriksi Tekniska läroverket i Helsingforsista 1939. Opiskeluaikanaan hän työskenteli harjoittelijana Valtionrautateiden Pasilan konepajalla, Oy Strömberg Ab:ssa sekä Kone Oy:ssä ja 1941–1944 veljensä Isac Nemeksen Helsingin Verkatehdas Oy:ssä isännöitsijänä. Hänen isänsä ja perhetuttu Fabian Jaarin omistaman Veneveistämö Ab Vator Oy:n (vuodesta 1953 Oy Vator Ab) toimitusjohtajana hän toimi 1944–1983. Vatorin johtamisen lisäksi Nemes toimi perheen tukkuliikkeen johdossa sekä Hyvinkäälle muuttaneessa Helsingin Verkatehtaassa.
Nemes oli 1940-luvun lopulla perustamassa Suomen Veneveistämöyhdistystä (sittemmin Venealan Keskusliitto Finnboat) ja toimi sen puheenjohtajana 1949–1958. Hän oli myös Teollisuudenharjoittajain Liiton valtuuskunnan ja johtokunnan jäsen, Suomen Meripuolustusyhdistyksen hallituksessa sekä Pohja-yhtymän hallintoneuvostossa. Nemes kutsuttiin amerikkalaisen Boating Industry Associatioin jäseneksi, ja hän tutustui liiketoimissaan henkilökohtaisesti eri maiden kuninkaallisiin ja tunnettuihin liikemiehiin. Muun muassa Norjan kuningas Harald V sekä ruotsalainen vuorineuvos Marcus Wallenberg kuuluivat Nemeksen ystäväpiiriin. Hän toimi myös Helsingin juutalaisen seurakunnan luottamustehtävissä, ja voitti omalla veneellään purjehduksen 5.5-luokan maailmanmestaruuden 1963.
Lány

Lány on kylä Tšekissä noin 40 kilometriä Prahasta länteen. Kylässä asui vuonna 2021 noin 2 200 asukasta. Tšekin presidentin virka-asunto Lányn linna sijaitsee Lányssa.
Sijainti.
Lány sijaitsee laajan Křivoklátskon metsäsuojelualueen pohjoisreunalla. Sen lähin keskuskaupunki on Kladno, joka sijaitsee kylästä noin 14 kilometriä itään. 
Historia.
Ensimmäinen maininta Lánysta on vuodelta 1392. Lányn linna rakennettiin vuosina 1592–1593. Linna, sekä sitä ympäröineet metsästysalueet alueet vaihtoivat moneen kertaan omistajaa eri aatelissukujen välillä kunnes Tšekkoslovakian tasavalta osti ne vuonna 1921 presidenttinsä virka-asunnoksi. Maan ensimmäinen presidentti Tomáš Masaryk asui siellä aina kuolemaansa 1937 saakka ja on haudattu kylän hautausmaalle.
Nähtävyydet.
Kylän tärkein nähtävyys on Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Rudolf II:n rakennuttama Lányn linna. Se on tyyliltään myöhäisrenessanssinen, mutta vuosisatojen saatossa sitä on uudistettu ja laajennettu useaan kertaan. Vuodesta 1921 linna on toiminut ensin Tšekkoslovakian ja myöhemmin Tšekin presidentin virka-asuntona.
Lányn hautausmaalle on haudattu muun muassa Tšekkoslovakian ensimmäinen presidentti Tomáš Masaryk, hänen vaimonsa Charlotte Garrigue sekä heidän lapsensa Jan ja Alice.
Kylässä sijaitsee myös Tomáš Masarykin museo sekä Alice Masarykovalle omistettu muistosali.
Tulehduksellinen suolistosairaus

Tulehduksellisia suolistosairauksia ovat Crohnin tauti ja colitis ulcerosa eli haavainen paksusuolentulehdus. Välimuotoisesta koliitista tai luokittelemattomasta koliitista puhutaan silloin, kun sairautta ei voida luokitella selkeästi jommaksikummaksi. Sairauksista käytetään yleisesti lyhennettä IBD ("inflammatory bowel disease").
Colitis ulcerosassa tulehdus esiintyy paksusuolen ja peräsuolen alueella, kun taas Crohnin taudissa tulehdus voi esiintyä koko ruoansulatuskanavan alueella. Oireita ovat esimerkiksi vatsakivut, ripuli ja veriuloste. Sairauksiin voi liittyä myös esimerkiksi iho-, nivel- ja silmäoireita. Tulehduksellisia suolistosairauksia hoidetaan ensisijaisesti lääkkeillä. Osa sairastavista tarvitsee myös leikkaushoitoa. 
Tulehduksellisia suolistosairauksia sairasti Suomessa vuoden 2022 lopussa 58 000 ihmistä. Diagnoosin saa vuosittain noin 2 500 suomalaista.
Lale Oraloğlu

Lale Oraloğlu (15. elokuuta 1924 – 15. tammikuuta 2007) oli turkkilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Kırık Çanaklar" ("Rikkoutuneet Ruukut", 1960), joka näytettiin Berliinin elokuvajuhlilla. Hänen isänsä oli Venäjällä Kazanissa syntynyt ja Turkkiin muuttanut tataaritaustainen tiedemies-kirjailija Lebib Karan (Äxmätläbib, Әхмәтләбиб).