tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Henri Jean Guillaume Martin

Henri Jean Guillaume Martin (5. elokuuta 1860 Toulouse, Ranska – marraskuu 1943 Labastide-du-Vert, Lot, Ranska) oli ranskalainen uusimpressionistinen taidemaalari.
Martin osti talon 1923 jo ennestään tutusta Colliouresta, jossa hänen ystävänsä Henri Marre vietti osan vuotta ja jonne hän asettui sittemmin vakituisesti. Siitä oli tullut taiteilijoiden suosima asuinpaikka. Toisen lähteen mukaan hän osti talon Cahorsista, jossa hän kuoli.
Martinin opettaja oli J. P. Laurens. Hän sai vaikutteita symbolismia edustavalta Puvis de Chavannesilta. Martin etääntyi sittemmin symbolismista ja maalasi omaperäisellä täplätekniikalla tyyliteltyjä henkilökuvia sisältäviä ihanteellisia maisemia, joissa hän yhdisteli monumentaalityyliä ilma- ja valotutkielmaan. Häntä ei kuitenkaan pidetä uraauurtavana tyylin edustajana, joskin hänen maalauksensa saivat myönteisen vastaanoton. Hän teki myös isoja seinämaalauksia. Hänen teoksiaan on muun muassa Pariisissa, Marseillessa ja Toulousessa, ja Cahorsissa on Martinin nimeä kantava museo Musée Cahors Henri-Martin, jonka painopiste on Martinin tuotannossa, vaikka se onkin paikallinen yleismuseo..
Henri Martin

 Bon Louis Henri Martin (1810–1883) oli ranskalainen historioitsija. Hän opetti 1848-1851 uuden ajan historiaa Sorbonnessa. Hänet valittiin 1871 kansalliskokouksen ja 1876 senaatin jäseneksi. Hän oli vuodesta 1878 Ranskan akatemian jäsen.
Martinin teoksista tunnetuin on suuri, useaan kertaan uudistettu Ranskan historiaa käsittelevä teos "Histoire de France" (1833-1836). Muita julkaisuja ovat "Histoire de la France moderne, depuis 1789 jusqu’à nos jours" (1878–1885), "De la France, de son génie et de ses destinées" (1847), "Études d’archéologie celtique. Notes de voyage dans les pays celtiques et scandinaves"(1872).
Nils Elfving

Nils Christian Alarik Elfving (30. syyskuuta 1925 Helsinki – 9. huhtikuuta 2022) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 
Elfvingin vanhemmat olivat kauppaneuvos Hemming Elfving ja Ingeborg Kristina Mathiasen. Hänen puolisonsa 1953–1967 oli kirjeenvaihtaja Inger Möller, vuonna 1972 hän avioitui fysioterapeutti Solveig Linnea Hartmanin kanssa. Elfving tuli ylioppilaaksi Nya svenska läroverketistä 1945 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1948. ASLA-Fulbright-stipendiaattina hän oli Yhdysvalloissa 1964. Elfving oli Suomen Gummitehdas -yhtiön apulaisvientipäällikkö 1948, Fin-Fisk A/S:n myyntipäällikkö 1948–1950, H. A. Elfving Oy:n, vuodesta 1971 Oy Elfving Ab, myyntipäällikkö 1949–1953, toimitusjohtaja 1954–1986 ja hallituksen puheenjohtaja 1948–1989. Hän oli myös Oy Agroforst Ab:n toimitusjohtaja vuodesta 1951, Suomen Säilyke Oy:n toimitusjohtaja 1953–1955, Elkuva Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1961, Meriforelli Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1967 ja Turvalaite Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1975. Elfvingillä oli lisäksi useita kotimaisia ja kansainvälisiä liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kersantti. Kauppaneuvoksen arvonimen Elfving sai 1976.
Pohjanmaa (kirja)

Pohjanmaa on Antti Tuurin kirjoittama romaani. Se on Tuurin Pohjanmaa-sarjan ensimmäinen osa. "Pohjanmaa" on käännetty espanjaksi, tanskaksi, ranskaksi ja viroksi.
Romaanin pohjalta on tehty vuonna 1988 valmistunut elokuva "Pohjanmaa", jonka ohjasi Pekka Parikka.
Pikkuhaura

Pikkuhaura ("Zannichellia palustris") on haurojen ("Zannichellia") sukuun kuuluva vesikasvi. Se on ruohovartinen uposkasvi, joka muodostaa mattomaisia, tiheitä ja takkuisia kasvustoja. Sen varret ovat enintään puoli metriä pitkiä ja haarautuvat eri suuntiin.
Pikkuhaura kasvaa seisovassa tai hitaasti virtaavassa makeassa vedessä tai murtovedessä. Sitä kasvaa kallio- tai kivikkopohjaisissa joissa ja lammissa 2,5–45 cm syvyydellä. Pikkuhauraa tavataan lähes kaikkialla maapallolla lauhkeilta alueilta subtrooppisille alueille, ja se voi olla paikallisesti hyvinkin yleinen.
Pikkuhauraa on käytetty vesistöjen penkkojen stabilointiin sekä saastuneen veden puhdistukseen.
Tata Steel Chess

Tata Steel Chess on vuosittain tammikuussa Wijk aan Zeessa, Alankomaissa järjestettävä merkittävä shakkiturnaus. Ensimmäinen turnaus järjestettiin vuonna 1938 ja turnauksen nimi oli "Hoogovens", kunnes turnauksen sponsorina ollut paikallinen teräsvalmistaja "Koninklijke Hoogovens" yhdistyi brittiläisen teräsvalmistaja "British Steelin" kanssa vuonna 1999 muodostaen uuden "Corus Group" -yrityksen. Turnauksen nimi oli "Corus" vuodesta 2000 vuoteen 2010. Sen jälkeen turnauksen nimi on perustunut yrityksen nykyiselle nimelle "Tata Steel Europe". 
Ensimmäisestä turnauksesta lähtien yhdeksästä shakin maailmanmestarista vain Aleksandr Alehin, Vasili Smyslov ja Bobby Fischer eivät ole voittaneet turnausta.
Turnauksen historia.
Pääturnauksen voittajat:
Ánde

Ánde ja Ándde ovat miehen etunimiä. Ne ovat Andreas-nimen saamelaisia muunnoksia.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu alle 25 Ánde-nimistä ja alle 15 Ándde-nimistä miestä.
Nimipäivä.
Ánde- ja Ándde-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Nimipäivä on 30. marraskuuta.
Morsø

Morsø, myös Mors, on Tanskassa Limvuonossa, Jyllannin niemimaan ja Vendsyssel-Thyn saaren välissä sijaitseva saari. Se on Tanskan saarista seitsemänneksi suurin, ja ylivoimaisesti suurin Limvuonon saarista.
Saaren pinta-ala on 363 km2 ja väkiluku v. 2022 noin 20 068. Saaren ainoa isompi asutuskeskus on Nykøbing Mors, jossa on n. 9000 asukasta. Muita asutuskeskuksia ovat Erslev, Frøslev, Karby, Lødderup, Øster Jølby, Redsted, Sejerslev, Sundby, Tødsø, Vils ja Vodstrup.
Morsøn pohjois- ja eteläosissa on kukkuloita, mutta saaren keskiosa on alavaa. Maaperä on runsasmultaista ja viljavaa, ja siellä on huomattavia piimaa-esiintymiä. Morsøstä on siltayhteys sekä Thyhyn pohjoisessa ("Vilsundbroen") että Jyllantiin etelässä ("Sallingsundbroen").
Saarella aiemmin olleet kunnat yhdistettiin Tanskan kuntauudistuksessa 1970 Morsøn kunnaksi.
Forssan Nummen työväentalo

Nummen työväentalo eli Nummen Torppa oli Forssassa sijainnut työväentalo, joka purettiin vuonna 1975.
Historiaa.
Nummen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906 nimellä Nummen Torppariliitto. Myöhemmin mukaan pyydettiin myös "mökkiläisiä" ja tehdastyöläisiä, ja näin syntyi Nummen Työväenyhdistys. Talkoovoimin rakennetun talon tupaantuliaisia vietettiin vuonna 1909.
Sisällissodan aikaan työväentalo oli valkoisten hallussa, ja sitä käytettiin vankilana punavangeille. Talo saatiin kuitenkin melko pian sodan jälkeen takaisin.
Vuonna 1931 lapuanliikkeen kannattajat kävivät öiseen aikaan maalaamassa työväentalon oviin ja ikkunoihin mustalla öljymaalilla iskulauseita, kuten ”Kunnia Kosolalle!”, ”Alas sosdemoonit!” ja "Hirteen punikit!”.
1930-luvun laman aikaan talon ja yhdistyksen toiminta oli muutenkin vaikeuksissa. Myös yhdistyksen jäsenmäärä, joka oli aiemmin vaihdellut 60–70 välillä, lähti laskuun. Sotien jälkeen toiminta kuitenkin vilkastui väliaikaisesti, sillä Torppa oli Forssan ainoa tanssipaikka. Forssan työväentalolla näytettiin tuolloin lähinnä elokuvia.
Yhdistys kuitenkin hiipui vääjäämättä, ja jo 1960-luvun alussa talo oli tyhjillään. Lopulta se purettiin vuonna 1975.
Toimintaa työväentalolla.
Alusta asti talolla pidettiin ohjelmallisia iltamia. Kun taloa oli laajennettu, siellä alettiin esittää jopa kokoillan näytelmiä. Myös yksityistilaisuuksia, kuten häitä, järjestettiin työväentalolla. Kuukausittain järjestettiin perheiltamia, jonne jäsenillä perheineen oli vapaa pääsy. Poliittista toimintaa oli melko vähän.
Yhdistyksen yhteydessä toimi myös Voimistelu- ja Urheiluseura Nousu. Sitä varten hankittiin rekki, nojapuut ja painimatto. Nousun väki rakensi myös oman urheilukentän.
Talolla järjestettiin 1920–30-luvuilla ohjelmallisia iltamia, opintokursseja ja vaalijuhlia. 
Yhden lähteen mukaan yhdistyksen toiminta alkoi vaikeutua sisällissodan jälkeen, kun talolla alettiin järjestää enemmän tanssi-iltamia. Näihin saapui myös levotonta väkeä, joka tuli iltamiin huvikseen aiheuttamaan häiriötä ja tappelemaan.
Rakennus.
Talo oli hirsirakenteinen ja pärekattoinen. Alkuperäinen talo oli melko pieni, ja sitä laajennettiin jo 1910-luvulla, ja pian toiseenkin kertaan. 1940-luvulla taloa kunnostettiin jonkun verran tansseista saaduilla tuloilla. Taloon kuului vaatesäilytystila, sali näyttämöineen sekä kahvio ja talonmiehen asunto. Näyttämöllä oli ainakin pirttiä ja metsää esittävät kulissit.
Ándaras

Ándaras ja Ándá ovat miehen etunimiä. Ne ovat Andreas-nimen saamelaisia muunnoksia.
Joulukuun 2024 loppuun mennessä Ándaras on ollut Suomessa virallisena etunimenä alle 15 miehellä. Ándá-nimisiä henkilöitä ei ole kirjattu Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon lainkaan.
Nimipäivä.
Ándaras- ja Ándá-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Nimipäivä on 30. marraskuuta.
Kalsun työväentalo

Kalsun työväentalo oli Forssan kaupungin Kalsun kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Kalsun työväenyhdistys perustettiin vuonna 1916, ja samana vuonna yhdistys rakensi oman talon. Jäsenluku vaihteli alkuvuosikymmeninä 30–40 välillä. Toisen lähteen mukaan rakentaminen aloitettiin keväällä 1917 ja talo valmistui saman vuoden heinäkuussa. Tontti oli vuokrattu 50 vuoden sopimuksella, mutta myöhemmin se lahjoitettiin yhdistykselle. 
Sisällissodan aikaan valkoiset hävittivät talon niin, että siitä sanottiin olleen jäljellä vain seinät. Sisällissodan jälkeen talo kunnostettiin, ja se oli ahkerassa käytössä. 1950-luvulla yhdistys sai korjaukseen apua myös Forssan työväenyhdistykseltä. Myöhemmin talo päätyi Forssan työväenyhdistyksen omistukseen, ja se myi talon vuonna 1974 yksityiskäyttöön.
Toimintaa työväentalolla.
Joulukuussa 1917 Kalsun työväen järjestyskaarti järjesti talolla iltaman. Vuonna 1928 talolla järjestettiin syysjuhla, jonka ohjelmassa oli kansankilpailuja, puhe, näytelmä ja tanssia. Tansseja järjestettiin 1940-luvulla sotien jälkeen viikoittain. Talolla voi pitää myös yksityisjuhlia, kuten häitä.
Al-Mu’minun

Al-Mu’minun (, ) on Koraanin 23. suura. Nöldeken luettelossa se kuuluu mekkalaisten ryhmään kaksi. Suura sisältää 118 jaetta. »Uskovaiset», on sana, joka esiintyy heti ensimmäisessä jakeessa, ja muslimien mukaan koko suuran aiheena voidaan katsoa olevan uskovaisten voitonriemu.
Sisältö.
Suura sisältää seuraavia kokonaisuuksia (käännökset Zinetullah Ahsen-Bören suomennoksesta):
Uskovien palkka on Paratiisissa.
Ensimmäiset jakeet 1–11 kertovat uskovien saamasta palkkiosta. Jakeet 1–6 kuuluvat:"(1) Totisesti, uskovaiset menestyvät, (2) ne, jotka nöyrtyvät rukoillessaan, (3) ja jotka karttavat turhanpäiväistä puhetta (4), ja jotka antavat sovituksen almut (5) ja jotka hillitsevät himojensa jäsenet, (6) paitsi vaimojensa ja orjattariensa parissa, jolloin heitä ei soimata."
Jumalan tunnusmerkit luonnossa.
Jakeissa 12–22 esitetään Jumalan luomistekoja. Ihmisen kehitystä kuvataan useina vaiheina: siemen, verenalku, hyytynyt veri, lihanrunko, luut, liha:"12. Totisesti muovailimme ihmisen puhtaasta savesta. 13. Sitten sijoitimme elon siemenen varmaan suojaan. 14. Sen jälkeen kehitimme siemenestä verenalun, ja hyytyneestä verestä kehitimme lihanrungon; lihanrungossa rakensimme luut ja luut ympäröimme lihalla."Luonnonilmiöitä kuvataan seuraavasti:"19. Veden avulla Me sitten kasvatamme teille puutarhoja palmupuineen ja viiniköynnöksineen. Niistä saatte runsaasti hedelmiä, ja te syötte niitä. 20. Me kasvatamme myös puun, joka kohoaa Siinain vuorella, ja se tuottaa teille öljyä ja mehua nautittavaksenne. 21. Myös nelijalkaisissa teille on opetus. Annamme teille juomaa niiden sisuksista" [Hämeen-Anttila: vatsasta]"; onpa karjasta teille suurta hyötyä myös siten, että voitte sitä syödä. 22. Se kantaa teitä myös samoin kuin laivatkin."
Kertomuksia profeetoista.
Jakeet 23–53 sisältävät tarinoita profeetoista. Mukana ovat Nooa (laajasti jakeissa 23-30), nimetön profeetta, Mooses, Aaron, Marian poika ja hänen äitinsä.
Polemiikkia uskottomia vastaan.
Jakeet 54–92 suuntautuvat uskottomia vastaan ja sisältävät heitä koskevaa polemiikkia.
Rukouksia, kehotuksia ja lupauksia uskoville.
Suura päättyy uskovia koskeviin aiheisiin ja lupauksiin Paratiisista (jakeet-93–118).
Villers-Semeuse

Villers-Semeuse on kunta Koillis-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 3 568 asukasta vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 7,03 neliökilometriä.
Maantiede.
Villers-Semeusen naapurikunnat ovat Saint-Laurent, Lumes, Charleville-Mézières, La Francheville ja Les Ayvelles. Kunta rajautuu pohjoisessa ja idässä Maasjokeen. Kunnan korkeus merenpinnasta on 142–222 metriä.
Väestö.
Vuonna 2019 Villers-Semeusen väkiluku oli 3 568. Väkiluku on kasvanut 402 asukkaalla vuodesta 2008, jolloin kunnassa asui 3 166 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 52 prosenttia oli naisia ja 48 prosenttia miehiä. Suurimmat ikäryhmät olivat 45–59-vuotiaat ja 30–44-vuotiaat.
Arthur Leclerc

Arthur Leclerc (s. 14. lokakuuta 2000 Monte Carlo, Monaco) on monacolainen autourheilija. Hän kuuluu Ferrari Driver Academy -ohjelmaan. Hänen isoveljensä Charles Leclerc on myös kilpa-autoilija ja nykyinen Ferrarin Formula 1 -kuljettaja.
Ura.
Arthur Leclerc aloitti kartingissa ja voitti vuonna 2014 Kart Racing Academy -luokan mestaruuden. Leclerc siirtyi vuonna 2018 pikkuformuloihin ja kilpaili Ranskan Formula 4 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa ja kahdeksan palkintokorokesijaa kauden aikana sijoittuen loppupisteissä viidenneksi. Vuonna 2019 Leclerc siirtyi ADAC Formula 4 -sarjaan saavuttaen kauden aikana yhden voiton, yhden paalupaikan ja kahdeksan palkintokorokesijaa sijoittuen yhteispisteissä sarjan kolmanneksi. Vuonna 2020 Leclerc kilpaili Formula Regional European Championship -sarjassa Prema Powerteam -tallin kuljettajana ja saavutti kuusi voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja yhteensä 15 palkintokorokesijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi.
Vuonna 2021 Leclerc siirtyi FIA Formula 3 Championship -sarjaan jatkaen Prema-tallissa. Ensimmäisen voittonsa hän sai kyseisessä sarjassa Ranskan osakilpailussa. Hän saavutti ensimmäisellä kaudellaan kaksi voittoa, yhden paalupaikan ja kolme palkintokorokesijoitusta ollen loppupisteissä kymmenes. Vuonna 2022 Leclerc jatkoi F3-sarjassa voittaen yhden kilpailun ja ajaen yhden kakkossijan sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna Leclerc ajoi Formula Regional Asian Championship -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden.
Parolan työväentalo

Parolan työväentalo on Hattulan kunnan keskustaajamassa Parolassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa.
Parolan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Sen nimi oli ensin Mierolan työväenyhdistys, sitten Hattulan työväenyhdistys Alku, mutta kun yhdistyksen toiminta alkoi keskittyä Parolan aseman lähettyville, nimi vaihdettiin vielä kerran. Talo valmistui vuonna 1928. Se on suojeltu asemakaavassa.
Toimintaa työväentalolla.
1930-luvun alussa yhdistyksen ja talon toiminnan mainittiin olevan vilkasta ja yhdistyksen jäsenluvun noin 30. Taloa käyttivät ahkerasti kiertueet. Lähde ei tarkenna, millaiset kiertueet olivat kyseessä. Myöhemmin talo oli yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja ja juhlia.
1980-luvun puolivälistä alkaen talolla järjestettiin tapahtumaa nimeltä Töpinä-rock. Sittemmin se lopetettiin, mutta aloitettiin vuonna 2018 uudelleen. Ennen koronapandemiaa tapahtuma ehdittiin järjestää vuosina 2018 ja 2019. Esiintyjinä olivat vuonna 2018 Uusi Yritys, Rytmiorkesteri Casino ja Karhukopla, vuonna 2019 taas Svaf, Principal, Snakebites, Coverrockers sekä jälleen Uusi Yritys ja Rytmiorkesteri Casino.
Nykyään (2022) talo on edelleen Parolan työväenyhdistyksen omistuksessa, ja sitä voi vuokrata erilaisiin tarkoituksiin. Vuonna 2011 uutisoitiin, että paikalliset nuoret olivat vuokranneet talon juhlimista varten ja aiheuttaneet tiloissa mittavia vahinkoja sen jälkeen, kun poliisi oli keskeyttänyt juhlat. 
Rakennus.
Talo on hirsirunkoinen ja se on vuorattu laudoilla vuonna 1948. Alun perin talo oli punainen, vuonna 1951 se maalattiin keltaiseksi, mutta jossain vaiheessa se on maalattu jälleen punaiseksi. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja asunto, joka lienee alun perin ollut vahtimestarin asunto. Vuonna 1982 talossa ei vielä ollut vesijohtoa eikä viemäröintiä.
Venejärven työväentalo

Venejärven työväentalo sijaitsee Kolarissa Venejärven kylässä. Alkuaan talon omisti Vasemmistoliiton Venejärven osasto ry..
Rakennus.
Työväentalo valmistui vuonna 1947. Rakennus on yksikerroksinen, puurunkoinen ja puuverhoiltu. Lämmitysmuotona on puulämmitys. Talossa on sali ja pieni esiintymislava. Talon huoneistoala on 150 m². Talossa on sähkö, mutta ei muita mukavuuksia. Vuosina 1979–1980 korjattiin savuhormi, uusittiin lattia ja paneloitiin salin seinät.
Nykytilanne.
Nykyiseltä nimeltään paikka on Salo-Maja. Talo on käytössä lähinnä kesäisin. Vasemmistoliiton Venejärven osasto ry. lahjoitti kiinteistön lahjakirjalla 11.4.2016 Luoteis-Lapin vapaa-ajattelijat ry:lle. Talo oli ollut käyttämättömänä noin 20 vuotta. Rakennus oli muutoin hyvässä kunnossa, mutta sisäänkäynti ja hätäpoistumisportaat uusittiin.
Tero Koistinen

Tero Koistinen (s. 1967 Helsinki) on suomalainen järjestöjohtaja.
Koistinen opiskeli Joensuun yliopistossa muun muassa kirjallisuutta ja taiteensosiologiaa. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1997. Valmistuttuaan hän työskenteli yliopistossa assistenttina ja tutkijana.
Koistinen on toiminut Suomen Filmikamari ry:n toimitusjohtajana vuodesta 2009. Filmikamarin toimitusjohtajana hän vastaa myös Suomen elokuvateatteriliitto - SEOL ry:n sekä elokuvalevittäjiä ja elokuvien maahantuojia edustavan Suomen elokuvatoimistojen liitto ry:n toiminnasta.
Koistisella on ollut lukuisia av- ja elokuva-alan luottamustehtäviä, mm. Elokuvasäätiön hallituksen jäsen, Kavin neuvottelukunnan jäsen, Tekijänoikeusasioiden neuvottelukunnan jäsen, Elokuvasäätiön neuvottelukunnan jäsen, Audiovisuaalisen alan kasvusopimusta valmistelevan työryhmän jäsen ja Audiovisuaalisten taiteiden taidetoimikunnan jäsen. Koistinen on ollut Risto Jarva -palkintoraadin jäsen sekä useita kertoja Suomen Oscar-valintaraadin puheenjohtaja.
Maastohiihdon maailmancup 2022–2023

Maastohiihdon maailmancup 2022–2023 oli historian 42. virallinen maailmancup-kausi. Kausi alkoi 25. marraskuuta 2022 Suomen Rukalla ja päättyi 26. maaliskuuta 2023 Suomen Lahdessa.
"Lähde: FIS"
Maailmancupin pisteet.
Miehet.
Lähde: FIS
Naiset.
Lähde: FIS
Caesalpinioideae

Caesalpinioideae on hernekasvien heimon alaheimo. Siihen kuuluu 153 sukua, jotka jaetaan viiteen tribukseen: Acacieae (mm. akaasiat "Acacia"), Caesalpinieae (mm. kesalpiniat "Caesalpinia" = alaheimon tyyppisuku), Cassieae (mm. kassiat "Cassia"), Ingeae (mm. tahnapalot "Inga") ja Mimoseae (mm. mimosat "Mimosa"). Aiemmissa luokitteluissa kesalpiniakasvit on erotettu omaksi heimokseen ("Caesalpinioideae").
Suvut.
Acacieae:
Caesalpinieae:
Cassieae:
Ingeae:
Mimoseae:
Johannes Yli-Kokko

Johannes Yli-Kokko (s. 24. elokuuta 2001 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Interiä. Pelipaikaltaan Yli-Kokko on hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Yli-Kokko on espoolaisen Kasiysin kasvatti, ja siirtyi FC Espoon kautta HJK:n organisaatioon 14-vuotiaana vuonna 2015. Ensimmäiset esiintymisensä miesten tasolla Yli-Kokko teki HJK:n reservijoukkue Klubi 04:n riveissä Kakkosessa kaudella 2019, kun hän teki 18 ottelussa yhteensä neljä maalia. Kaksi seuraavaa kautta 2020 ja 2021 menivät Yli-Kokolta pitkälti loukkaantumisten kanssa kamppaillessa ja hän kirjautti tililleen Klubi 04:n sarjanousuun päättyneellä kaudella 2020 vain kaksi ottelua ja kaudella 2021 Ykkösessä yhdeksän ottelua. 
Tammikuussa 2022 Yli-Kokko teki HJK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen ja hänet nostettiin samalla HJK:n liigajoukkueen vahvuuteen. Yli-Kokko sai vastuuta heti Liigacupissa, jossa hän teki myös ensimmäisen maalinsa HJK:n ykkösjoukkueen paidassa FC Interiä vastaan. Veikkausliigassa hän debytoi toisella kierroksella SJK:ta vastaan, ja ensimmäistä Yli-Kokko oli avauskokoonpanossa heti seuraavalla kierroksella VPS:aa vastaan. Ensimmäisen maalinsa HJK:n paidassa Yli-Kokko laukoi heinäkuussa VPS:n verkkoon HJK:n 3–1 -kotivoitossa. Yli-Kokko pelasi debyyttikaudellaan yhteensä 17 liigaottelua. Eurooppa-liigassa Yli-Kokko sai tililleen yhden ottelun hänen tultua vaihdosta kentälle lohkovaiheen päätöskierroksella Real Betisiä vastaan.
Helmikuussa 2023 Yli-Kokko siirtyi heinäkuuhun 2023 ulottuvalla lainasopimuksella Irlannin valioliigaan Dundalkin riveihin. Hän onnistui maalinteossa heti debyytissään Bohemiansia vastaan. Yli-Kokon lainasopimusta jatkettiin heinäkuussa 2023 kattamaan myös loppukauden.
Heinäkuussa 2024 Yli-Kokko siirtyi ilmaisella siirrolla turkulaiseen FC Interiin.
Enni Mälkönen

Enni Mälkönen (s. 25. syyskuuta 1990) on suomalainen kartanlukija, joka voitti rallin WRC3-luokassa vuonna 2022 kartanlukijoiden mestaruuden ensimmäisenä naisena. Lisäksi Mälkönen voitti 2024 WRC2-luokan maailmanmestaruuden. Aiemmin kukaan nainen ei ole voittanut mestaruutta missään WRC-luokassa.
Ura.
Mälkönen kilpaili aiemmin esteratsastuksessa, mutta hevosen loukkaannuttua ratsastusura vaihtui ralliin. Mälkösen isä on ajanut myös rallia, jonka kartanlukijana Enni teki debyyttinsä vuonna 2012. AKK-Motorsport järjesti valmennusta, jonka pääsykokeisiin hän osallistui. Mälkönen ajoi myös muutaman rallin, mutta lopetti ajamisen tuloksien johdosta. Mälkönen tapasi Pajarin vuonna 2018 rallitesteissä ja he kilpailivat ensimmäistä kertaa yhdessä talvella 2021 Arctic Rallyssa.
Vuonna 2023 Mälkönen ja Pajari voittivat WRC2-luokassa Suomen rallin, joka nosti heidät WRC2 Challenger -sarjan johtoon.
Helmikuussa 2023 Mälkönen valittiin Hämeenlinnan vuoden naisurheilijaksi. Mälkönen toimi myös Jari-Matti Latvalan kartanlukijana Lahti Historic Rallyssa.
Sardinian rallissa 2024 Pajari ja Mälkönen voittivat WRC2-luokan kilpailun. Mälkönen ja Pajari kilpailevat Toyotan Rally1-autolla Suomen MM-rallissa. Pajari ja Mälkönen voittivat Puolan rallissa WRC2-luokan kilpailun, jonka myötä he nousivat WRC2-sarjassa toiseksi. Pajari ja Mälkönen sijoittuivat Japanin rallissa toiseksi, jolla he varmistivat WRC2-sarjan mestaruuden. Japanin rallin jälkeen ilmoitettiin, että Pajari ja Mälkönen eivät jatka yhdessä kauden jälkeen.
Kaudella 2025 Mälkönen toimi Esapekka Lapin kartanlukijana rallin SM-sarjassa. Lappi ja Mälkönen voittivat SM-sarjan mestaruuden voittamalla viisi kilpailua perättäin.
Kaudella 2026 Mälkönen jatkaa kilpailua SM-sarjassa Lapin kartanlukijana.
NABC

NABC ("Need, Approach, Benefits, Competition") on SRI:n ("Stanford Research Institute") luoma malli innovaatioiden kehittämiseen ja esittelyyn (pitchaukseen). Malli on runko, jossa vastataan kysymyksiin uuden idean tarpeelle ("Need"), sen toteutustavalle ("Approach"), sen tuottamille hyödyille ("Benefits") ja tunnistetulle kilpailulle ("Competition").
NABC:n kysymysrunko:
Mallin on tuonut Suomeen Tekes (nykyisin Business Finland) ja se on yleistynyt vuoden 2010 jälkeen, koska Tekes vaati rahoitushakemuksissa rahoitettavan idean esittelemistä NABC-mallin mukaisesti.
NABC-mallia voidaan käyttää kehitystoiminnassa iteratiivisesti siten, että ideasta laaditaan mallin mukainen esittely, jolle otetaan palautetta. Esitystä korjataan saadun palautteen perusteella ja tehdään uusi esittely. Tarvittaessa tätä korjataan palautteen perusteella ja iterointia jatketaan, kunnes on saatu toteuttamiskelpoinen esitys.
NABC-malli on esitelty kirjassa "Innovation: The Five Disciplines for Creating what Customers Want" (Carlson Curtis Ray ja William W. Wilmont, Crown Business 2006).
Visage (albumi)

Visage on samannimisen yhtyeen Visage ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1980. Sen tunnetuin kappale on ”Fade to Grey”, joka sijoittui Britannian singlelistan sijalle 8. sekä Ranskan ja Saksan listan ykköseksi. Albumi puolestaan sijoittui Britannian albumilistan sijalle 13. ja Saksan listan ykköseksi.
Lauri Joona

Lauri Joona (s. 7. joulukuuta 1996) on suomalainen ralliautoilija.
Ura.
Joona ajoi Junior WRC -debyyttinsä Ruotsin rallissa 2020.
Joona voitti WRC3-luokan mestaruuden vuonna 2022. Kauden päättäneessä Katalonian rallissa hän onnistui täpärästi viemään voiton Tšekin Jan Černýlta. Černýn saaman aikasakon myötä Joona siirtyi 7,5 sekunnin erolla johtoon ja voitti lopulta kilpailun yhdeksän sekunnin erolla. Sarjan toiseksi tuli Sami Pajari ja Černýn sijoitus oli sarjan kolmas ja osakilpailun toinen.
WRC3-mestaruuden myötä Joona siirtyi luokkaa ylemmäksi ja ajoi kaudella 2023 WRC2-sarjassa Škoda Fabia Rally2 Evo -autolla. Kaudella 2023 Joona ja Tuukka Shemeikka kilpailivat MM-sarjan lisäksi rallin SM-sarjan kilpailuissa. Heinäkuussa 2023 Joona ja Janni Hussi osallistuivat rallin EM-sarjan Ruotsin ja Rooman kilpailuihin. Lokakuussa 2023 Joona ja Hussi ilmoittivat, että he aikovat kilpailla yhdessä WRC2-sarjassa kaudella 2024. Samassa kuussa heidän aikomuksenaan oli osallistua Keski-Euroopan ralliin. Joona loukkasi selkänsä testeissä tapahtuneessa ulosajossa, jonka seurauksena heidän osallistumisensa peruuntui.
Kaudella 2023 Joona sijoittui SM-sarjassa kolmanneksi.
Kaudella 2024 Joona ajaa TGS Motorsport -tallissa WRC2-sarjassa. Joona ja kartanlukija Hussi ajoivat kauden ensimmäisen kilpailunsa helmikuussa Tunturirallissa. MM-sarjan ensimmäisessä kilpailussa Ruotsin rallissa kaksikko sijoittui WRC2-luokassa kuudensiksi. 
Portugalin rallissa 2024 Joona ja Hussi sijoittuivat WRC2-luokassa kolmanneksi. Joona on aiemmin voittanut WRC3-luokassa, mutta sijoitus oli ensimmäinen palkintopallisijoitus WRC2-luokassa. Suomen MM-rallin jälkeen Hussi lopetti Joonan kartalukijana. Joonan uusi kartanlukija on Ville Mannisenmäki Kreikan osakilpailusta lähtien.
Kaudella 2025 Joona ajaa täyden kauden WRC2-sarjassa. Autosta vastaa MS Munaretto ja kartanlukijana toimii Samu Vaaleri.
Auri Kananen

Auri Katariina Kananen (s. 9. maaliskuuta 1993 Tampere), sosiaalisessa mediassa nimellä Aurikatariina, on suomalainen yrittäjä, tubettaja ja tiktokkaaja.
Kananen on julkaissut sosiaalisessa mediassa siivousaiheisia videoita ja markkinoinut alan tuotteita.
Ura.
Kananen on ollut televisiossa tuomarina "Master Cleaners Suomi" -ohjelmassa (2023), jossa etsitään Suomen parasta siivoojaa. Kananen on mukana Raha-Suomi-televisio-ohjelmasarjassa, jota esitetään Yle TV1:ssä ja Yle Areenassa keväällä 2025.
Kanasen perustaman yrityksen voitto oli 260 000 euroa vuonna 2021 ja seuraavana vuonna jo 600 000 euroa. Tulot muodostuvat pääosin Youtuben ja Facebookin mainostuotoista sekä sosiaalisen median mainoskampanjoista. Kananen on saanut Mainonnan eettiseltä neuvostolta huomautuksia siivousvideoistaan vuosina 2023 ja 2024. Videot eivät ole heti olleet tunnistettavissa mainoksiksi. 
Vuonna 2023 Kananen toteutti yhtiöjärjestelyn, jolla hän siirsi Aurika Cleaning Oy:n omistuksen omistamalleen Aurika Holding Oy:lle osakevaihtona. Järjestelyssä osakekanta arvostettiin yrityksen laskennallisella tuottoarvolla, mikä mahdollisti sen, että osinkoja voitiin nostaa huojennetulla verokannalla. Finnwatch kritisoi somevaikuttajia esimerkkinä käyttäen, että menettely sallii merkittävästi alemman verotuksen tason ilman, että yhtiöön on tosiasiallisesti kerrytetty nettovarallisuutta.
Yksityiselämä.
Kananen on koulutukseltaan ylioppilas ja on valmistunut vuonna 2018 puhtausalan restonomiksi Tampereen ammattikorkeakoulusta. Hän on julkisuudessa itse kertonut nuorempana sairastaneensa masennusta, käyttäneensä päihteitä ja joutuneensa niiden käytön johdosta teho-osastolle.
Kanasella on veli. 
Kananen synnytti ensimmäisen lapsensa marraskuussa 2025.
Extravehicular Mobility Unit

Extravehicular Mobility Unit (EMU) on Nasan käyttämä avaruuspuku, jota astronautit käyttävät avaruuskävelyillä. Puvun muunnelmia on käytetty vuodesta 1981 avaruussukkulalennoilla sekä Kansainvälinen avaruusasemalla. Sukkulaohjelmassa käytetty puku on modulaarinen ja se voidaan sovittaa eri kokoisille astronauteille toisin kuin Apollo-ohjelman puku, joka rakennettiin tiettyä henkilöä varten. Perusmalli EMU:sta on ollut käytöstä vuosina 1981–2002, jonka korvasi parannettu versio vuodesta 1998 alkaen. 
Artemis-ohjelmassa puvulle kehitetään seuraaja xEMU.
Vapaamuurarit Ruotsissa

Ruotsin vapaamuurarit ovat olleet aktiivisia maassa 1700-luvulta alkaen, ja tämä on osaltaan myötävaikuttanut myös liikkeen leviämiseen Suomessa.
Ensimmäinen vapaamuurareiden järjestö perustettiin vuonna 1735, kun kreivi Axel Wrede Sparre perusti yksityisen loosin. Seuraavan kahden vuosikymmenen ajan Ruotsissa perustettiin lisää looseja ja vuonna 1760 perustettiin Ruotsin suurloosi, joka tunnustettiin kansalliseksi suurloosiksi 10 vuotta myöhemmin.
Ruotsalaiset vapaamuurarit perustivat vuonna 1756 oman loosin Suomen alueelle ja vuodesta 1762 lähtien loosin istuntoja alettiin pitää jo säännöllisesti Helsingissä. Kun Venäjän keisari Aleksanteri I kielsi kaiken vapaamuurariuteen liittyvän toiminnan vuonna 1822, osa suomalaisista liittyi ulkomaalaisiin looseihin esimerkiksi Ruotsissa. Ruotsin suurloosilla on edelleen looseja Suomessa.
Tullakseen vapaamuurariksi Ruotsissa henkilön tulee vähintään 24-vuotias mies, jolla on kaksi vapaamuuraria suosittelemassa hänen jäsenyyttään. Vapaamuurareilla on noin 15 500 jäsentä, mutta tähän lasketaan Suomessa olevat Svenska Frimurare Orden i Finland -järjestön vapaamuurarit (noin 1 500 jäsentä).
 on Ruotsissa jaettava vapaamuurareille tarkoitettu kunnianosoitus.
Ruotsin vapaamuurarit toimittaa jäsenlehteä nimeltä "Frimuraren".
Grenlandin satama

Grenlandin satama (; usein tarkoittaen Porsgrunnin satamaa, LOCODE: NO POR) on Etelä-Norjan Telemarkin läänin Grenlandin seudulla toimiva satama. Satamaan kuuluu useita terminaalialueita, jotka sijaitsevat osittain yhteenkasvaneissa Porsgrunnin, Bamblen ja Skienin kaupungeissa. Satama toimii muun muassa Yara Internationalin Norjan lannoitetehtaan sekä Norjan ja ulkomaiden välisen autolauttaliikenteen satamana.
Terminaalit:
Rahdin kokonaismäärällä mitattuna Grenlandin satama (Porsgrunnin satama) on Norjan kolmanneksi suurin satama Bergenin ja Narvikin jälkeen. Vuonna 2021 Norjan tilastokeskus kirjasi Grenlandin sataman kokonaisrahtimääräksi 12,9 tonnia, joka oli runsas viisi prosenttia kaikkien Norjan satamien vuotuisesta rahtimäärästä (225,8 milj. t, 2021).
Ruotsula (Jämsä)

Ruotsula on kartano Jämsän keskustan kaakkoispuolella. Se muodostettiin 1600-luvulla. Kartano kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin Suur-Jämsän empiretaloihin.
Historia.
Alkuaan Ruotsula oli kylä, jossa oli viisi taloa vuonna 1539. Silloisista taloista kaksi sijaitsi kylän takamailla Putkilahden lähellä. Ruotsulan kartano syntyi vuonna 1683, kun Ruotsulan eli Leilahden taloon yhdistettiin kaksi taloa, joiden nimet eivät ole säilyneet. Vuonna 1774 Ruotsulasta erotettiin Puttola eli Ala-Ruotsula. Nykyisin Ruotsulana tunnettu suurtila erotettiin 1784, sitä kutsuttiin Ylä-Ruotsulaksi. 1900-luvun alussa tilan mailla oli kuusi torppaa.
Ruotsulan päärakennus on empiretyylinen ja keskeissalityyppinen. Se valmistui todennäköisesti 1824; rakentajina toimivat perimätiedon mukaan pohjalaiset kirvesmiehet. Rakennus on vaakalaudoitettu ja sen päävärinä on vihreä. Koristeaiheet ovat valkoiset.
Two for the Price of One

Two for the Price of One on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1981. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalistina on Ulvaeus. Kappale julkaistiin yhtyeen kahdeksannen studioalbumin "The Visitors" b-puolen kolmantena raitana.
"Two for the Price of One" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 16. maaliskuuta 1981. Sen ensimmäinen versio oli sanoitukseltaan erilainen kuin julkaistu versio. Laulun kertojaminä uskoo rakkaudennälässään löytäneensä unelmiensa naisen sanomalehdessä julkaistun ilmoituksen perusteella.
The Leader-Postin kriitikko kutsuu "Two for the Price of One" -kappaletta termillä "novelty number". Genius-sivustolla se on arvioitu helposti unhoonjääväksi hupsuttelukipaleeksi.
I Wonder (Departure)

I Wonder (Departure) on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1977. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson, Björn Ulvaeus ja Stig Anderson. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen viidennellä studioalbumilla "The Album" osana pienoismusikaalia "The Girl with the Golden Hair". Musikaalin muut osat ovat "Thank You for the Music" ja "I'm a Marionette".
"I Wonder (Departure)" julkaistiin myös "The Name of the Game" -singlen b-puolena.
"I Wonder (Departure)" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 2. elokuuta 1977. Sen kertoja pohtii, kannattaako kaikki tuttu ja turvallinen jättää taakseen suuren unelman tavoittelemiseksi. Abba esitti kappaleen vuoden 1977 konserttikiertueellaan.
"I Wonder (Departure)" on versioitu useaan otteeseen. Muun muassa Vera Lynn levytti oman tulkintansa 1979 ja Hazell Dean 1996. Se on mukana myös musikaalielokuvassa "" (2018). Benny Andersson levytti kappaleesta instrumentaaliversion vuonna 2017.
Jens Otto Kragin II hallitus

Jens Otto Kragin II hallitus oli Tanskan hallitus 29.6.1964–2.2.1968. Se koostui pelkästään Sosiaalidemokraattisesta puolueesta.
Ministerit.
Pääministeri
Ulkoministeri
Valtiovarainministeri
Talousministeri
Sisäministeri
Julkisten töiden ministeri (liikenneministeri)
Kauppaministeri
Kalastusministeri
Sosiaaliministeri
Grönlanti-ministeri
Työministeri
Asuntoministeri
Puolustusministeri
Oikeusministeri
Maatalousministeri
Opetusministeri
Kirkkoministeri
Kulttuuriministeri
Perheministeri
Salkuton ministeri (vastuualueena ulkopoliittiset kysymykset)
Ágios Kírykoksen arkeologinen museo

Ágios Kírykoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Ágios Kírykoksen kaupungissa Ikarían saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo toimii uusklassisessa rakennuksessa, joka on kaupungin entinen "gymnásio" eli keskikoulu ja rakennettu vuonna 1925. Rakennus on kaksikerroksinen, ja museon kokoelmat ovat alimmassa kerroksessa.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä neoliittiselta kaudelta noin ajalta 6800–3800 eaa. aina roomalaiselle kaudelle saakka. Löydöt ovat peräisin kaivauksista ja myös haaksirikoista. Merkittävimpiä ovat Therman kaupunkiin liittyvät löydöt nykyisestä Katafýgiosta, Drakanonin akropoliin löydöt saaren itäkärjestä sekä Artemis Tauropoloksen temppelin löydöt läheltä Káto Ráchesia. Kokoelmiin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, työkaluja ja muuta arkielämän esineistöä sekä rahoja.
Gýtheion arkeologinen museo

Gýtheion arkeologinen museo tai "Gýtheion arkeologinen kokoelma" () on arkeologinen museo Gýtheion kaupungissa Anatolikí Mánin kunnassa Kreikassa. Se esittelee seudulta löydettyä antiikin aikaista esineistöä.
Kokoelma on syntynyt paikallisten ihmisten yksityiskokoelmista ja laitettu esille alun perin vuonna 1980. Se oli vuoteen 1996 saakka sijoitettuna Gýtheion uusklassista arkkitehtuuria edustavaan kunnantaloon ja siirrettiin myöhemmin samoin uusklassiseen tyttökouluun.
Kokoelmat.
Kokoelmaan kuuluu löytöjä Gýtheion paikalla sijainneesta antiikin Gytheionin kaupungista sekä seudun muista vapaiden lakonialaisten liittoon kuuluneista kaupungeista, kuten Lasista. Monet merkittävimmät löydöt ovat roomalaiselta kaudelta. Esineistöön lukeutuu muun muassa patsaita, votiivireliefejä, sarkofageja, hautaepigrammeja ja hallintoon liittyviä piirtokirjoituksia. Merkittävimpiä museoesineitä ovat muun muassa filosofi Epikuroksen rintakuva, joka on roomalaisaikainen kopio varhaisemmasta veistoksesta 300-luvulta eaa; Hermeenä esitetyn "epistatēs hēgemōnin" Eurykleen eli Gaius Julius Eurycleen patsas; vuodelle 15 jaa. ajoitettu piirtokirjoitus, joka käsittelee pyhää lakia ja mainitsee gytheionlaiset juhlat Kaisareia ja Eurykleia; naispatsas 300-luvulta jaa.; sekä keisarin, oletettavasti Konstantinus Suuren, Sol Invictuksena esittävän patsaan pää samalta vuosisadalta.
Kárystoksen arkeologinen museo

Kárystoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Kárystoksen kaupungissa Euboian saarella Kreikassa. Se esittelee kaupungista löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1980 ja avattu käyttöön vuonna 1989. Se toimii Giokalás-säätiön rakennuksessa säätiön Kreikan kulttuuriministeriölle museokäyttöön luovuttamassa siivessä. Samassa rakennuksessa, joka on vuodelta 1959, toimii myös teatteri ja kirjasto.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä antiikin Karystoksen kaupungista sekä lähiseudulta, kuten vuoriston drakóspita-taloista eli ”lohikäärmetaloista”. Löydöt ajoittuvat pääosin klassiselle, hellenistiselle ja roomalaiselle kaudelle. Niihin lukeutuu muun muassa veistoksia ja pienoispatsaita sekä piirtokirjoituksia.
Valkeinen (Rautalampi, Myhinpää)

Valkeinen on Pohjois-Savossa Rautalammella Myhinpään lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Kuopiosta on 65 kilometriä lounaaseen. Noin kuusi kilometriä Valkeiselta luoteeseen sijaitsee myös syvä metsäjärvi, jonka nimi on Valkeinen.
Maantietoa.
Valkeinen on 1,4 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 26 hehtaaria. Järvi on muodoltaan kaksialtainen ja altaita yhdistää 350 metriä pitkä ja 30–60 metriä leveä salmi. Salmi on matalimmallaan alle kolme metriä syvä kun taas molemmat altaat ovat yli 20 metriä syviä. Pohjoisen altaan pohjoisrannasta työntyy kaksi kapeaa lahtea kohti pohjoista. Salmen rannat kohoavat länsipuolella Valkeismäen huipulla yli 182 metrin korkeuteen mpy., eli noin 43 metrin korkeuteen järvestä. Järvellä ei ole saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Pohjoisessa altaassa on yli 20 metriä syvää ja eteläisessä altaassa on kaksi syvännettä. Pohjoisempi syvänne painuu 18 metrin syvyyteen ja eteläisempi 39,7 metrin syvyyteen . Järven rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata ja rantaan johtaa kolme metsäautotietä. Teiden päässä on vapaa-ajan asunnot.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,7 metriä mpy ja se on valuma-alueensa latvajärvi. Lähijärviä ovat Kelppananlampi (4 ha), Pieni-Kahleinen (6 ha) ja Iso-Kahleinen (9 ha). Järven laskuoja alkaa eteläisen altaan itärannasta ja se virtaa Mustalammen (1 ha) läpi alas Mehtiönkoskeen.
Historiaa.
Vuoden 1973 peruskartassa Valkeinen on autio metsäjärvi, jonne ei tule metsäautoteitä tai kävelypolkuja. Metsäiseen ympäristöön on vuoden 1988 karttaan merkitty joitakin metsäautoteitä ja eteläisen altaan itärantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto.
Navis Fennica

Navis Fennica, Suomen merenkulun historia 1–4 on WSOY:n 1990-luvun puolivälissä julkaisema neliosainen, suomenkielinen tietokirjasarja merenkulun historiasta Suomessa. Teoksessa on kaikkiaan 1 501 sivua, ja sen sisältö jakaantuu kymmeniin eri kirjoittajien laatimiin artikkeleihin.
Teossarjan ensimmäinen osa ”Puuruuhista syvänmeren purjelaivoihin” keskittyy suomalaisen merenkulun ja vesiliikenteen varhaisvaiheisiin, toinen osa ”Höyryveneistä uiviin loistohotelleihin” konevoimalla liikkuviin aluksiin. Kolmas osa on nimeltään ”Telakat, satamat ja valtion alukset” ja neljäs osa, ”Meren aalloilla ja sisävesillä”, kertoo artikkeleissaan muun muassa merenkulkualan ammateista, koulutuksesta ja järjestöistä sekä veneilystä ja laivaharrastuksesta. Neljännen osan lopussa on myös muun muassa luettelo merenkulkualan termeistä selityksineen.
"Helsingin Sanomissa" Olli Hakkarainen kirjoitti päätösosan valmistuttua, että sarjan voi varauksetta sanoa etsivän vertaistaan jopa kansainvälisesti: ”Sarjan suunnittelija ja toimittaja Erkki Riimala on osannut koota taitavan miehistön kuljettaman "Navis Fennican" perille asti: neljän osan kirjoittajat ovat kaikki asiansa osaavaa väkeä.”
Meriliitto palkitsi Erkki Riimalan kirjasarjasta vuonna 1996 Merenkulun Maineteko -palkinnolla.
Kreikan Välimeren yliopisto

Kreikan Välimeren yliopisto (, ) on yliopisto, joka toimii Kreetan saarella Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2019.
Yliopistossa on viisi tiedekuntaa ja yhteensä 11 laitosta. Niissä on yhteensä noin opiskelijaa. Henkilökunnan määrä on 400. Yliopiston pääkampus sijaitsee Iraklionissa, ja sillä on toimintaa myös Chaniássa, Réthymnossa, Ágios Nikólaoksessa, Siteíassa ja Ierápetrassa.
Historia.
Kreikan Välimeren yliopisto perustettiin 25. huhtikuuta 2019 muuttamalla Kreetan teknillinen ammattikorkeakoulu (Τεχνολογικό Εκπαιδευτικό Ίδρυμα Κρήτης, "Technologikó Ekpaideutikó Ídryma Krítis", eli TEI Κρήτης, "TEI Krítis") yliopistoksi.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Länsi-Attikan yliopisto

Länsi-Attikan yliopisto () on yliopisto, joka toimii Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2018.
Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa ja yhteensä 27 laitosta. Niissä on yhteensä opiskelijaa, joista on jatko-opiskelijoita (2022). Yliopistolla on kolme kampusta, kaksi Aigáleossa ja yksi Ateenassa.
Historia.
Länsi-Attikan yliopisto perustettiin 2. maaliskuuta 2018 yhdistämällä Ateenan teknillinen ammattikorkeakoulu (TEI Ateena), joka toimi Aigáleossa ja Íliossa, ja Pireuksen teknillinen ammattikorkeakoulu, joka toimi Ágios Ioánnis Réntisissä. Vuonna 2019 yliopistoon liitettiin myös Kansallinen julkisen terveydenhuollon koulu (ESDY).
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat (2022):
Vimpelin helluntaiseurakunta

Vimpelin helluntaiseurakunta eli Vimpelin Saalem on vimpeliläinen helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1940 ja rekisteröity syyskuussa 1962. Seurakunnan toimintamuotoja ovat rukouskokoukset, jumalanpalvelukset, kirpputoritoiminta, pyhäkoulu ja erilaiset leirit lapsille sekä lähetystyö Intiassa ja Viipurissa. Seurakunnan evankelistana toimii Leena Kataja ja puheenjohtajana Esa Nahkala.
Seurakunnan rukoushuone sijaitsee Vimpelin keskustassa Patruunantiellä. Lisäksi seurakunnalla on "Kahvila Nisunjyvä" Vimpelin keskustassa. Kahvilan yhteydessä toimii myös lähetyskirpputori. Seurakunta tuottaa myös paikallisradion kautta kristillisiä ohjelmia.
Historia.
Helluntailiike saapui Vimpeliin vuosina 1938–1939 Eugen Kainun ja Jorma Alopeuksen työn kautta. Saarnaajat pitivät kokouksia tuvissa. Vuonna 1939 seurakuntaan kastettiin 40 ihmistä. Toisen maailmansodan jälkeen Onni Autio, Lauri Pesu ja Reino Vatanen pitivät Vimpelissä voimakkaita herätyskokouksia, joiden seurauksena kastettiin 50 henkeä. 
Saalem-temppeli.
Vimpelin helluntaiseurakunnan Saalem-temppeli on valmistunut vuonna 1980. Saalem-temppelin pinta-ala on 430 neliömetriä ja kirkkosalissa on istumapaikkoja 290 henkilölle. Saalem-temppelin suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn. Hanke Vimpelin Saalem-temppelin rakentamiseksi käynnistyi loppiaisena 1979, jolloin vimpeliläinen suksitehtaan johtaja Oiva Uusitupa otti hankkeen esille arkkitehti Gröhnin kanssa Alajärven helluntaiseurakunnan vihkiäisissä.
Arkkitehtuuri.
Vimpelin Saalem-temppelin runko on puurakenteinen pyramidikonstruktio. Salin ilmeessä on perinteitä kunnioittava, hillitty, mutta myös hieman modernistinen ote. Rakentamiseen käytettiin yli 10 000 talkootyötuntia. Uuden temppelin rakennustyöt etenivät nopeasti ja rakennus vihittiin käyttöön marraskuussa 1980.
Saalem-temppeli sijaitsee avaralla tontilla. Julkisivun verhoilussa on käytetty slammattua kalkkihiekkatiiltä. Temppelin pyramidimainen rakenne erottuu ympäristöstä ja sopii maisemaan.
Technópolis

Technópolis () on kulttuurikeskus ja teollisuusmuseo Gkázin kaupunginosassa Ateenassa Kreikassa. Siellä järjestetään muun muassa musiikki-, tanssi-, teatteri- ja elokuvatapahtumia sekä innovaatio-, yrittäjyys- ja koulutustilaisuuksia.
Technópolis toimii Ateenan vanhassa, vuonna 1854 valmistuneessa kaasutehtaassa, josta koko kaupunginosa on saanut ”Gkázi”-nimensä. Kaasutehtaan toiminta lakkasi 1980-luvulla, ja Technópoliksen toiminta sen tiloissa alkoi vuonna 1999. Kulttuurikeskuksessa on useita saleja, jotka on nimetty tunnettujen kreikkalaisten taiteilijoiden mukaan. Tiloissa toimii myös kaasuteollisuusmuseo.
Mierokit

Mierokit ("Plagiobothrys") on lemmikkikasvien suku, jossa on 62 lajia. Niitä esiintyy Yhdysvalloissa, Kanadassa, Meksikossa, Etelä-Amerikan länsiosassa, Australiassa ja Venäjällä Kamtšatkan niemimaalla. Mierokkeja esiintyy paikoin myös tulokkaana Euroopassa.
Suomessa tunnetaan kaksi mierokkilajia: Viuhkamierokkia ("Plagiobothrys scouleri") on havaittu harvinaisena satunnaistulokkaana tienvarsinurmikoilla ja joutomailla. Kaunomierokki ("Plagiobothrys figuratus") on yhden kerran havaittu satunnaiskasvi.
Rastiot

Rastiot ("Cynoglottis") on lemmikkikasvien suku, jossa on kaksi lajia. Ne ovat läheistä sukua rasteille eli isorasteille ("Anchusa"), joihin ne ovat aiemmin kuuluneet.
Rastiolajit ovat:
Profeetankukat

Profeetankukat ("Arnebia") on lemmikkikasvien suku, jossa on 38 lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Länsi- ja Keski-Aasiassa, Kaukasiassa, Etelä-Venäjällä, Kreikassa ja Afrikan pohjoisosassa. Sukuun kuuluu yksivuotinen keltakukkainen pikkuprofeetankukka ("Arnebia decumbens"). Toinen suomeksi nimetty profeetankukka on monivuotinen, koristekasvina viljelty isoprofeetankukka eli profeetankukka ("Arnebia pulchra" eli "Huynhia pulchra"), joka on kotoisin Turkista, Iranista ja Kaukasiasta. Laji viedään nykyisin kaksilajiseen "Huynhia"-sukuun.
Suvirusojuuret

Suvirusojuuret ("Buglossoides") on lemmikkikasvien suku, jossa on kuusi lajia. Se on helmirusojuurten eli rusojuurten ("Lithospermum") lähisuku. Lajeja esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa, tulokkaana muuallakin maailmassa, varsinkin Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa.
Suomessa esiintyy kaksi lajia: Ketorusojuuriryhmään ("Buglossoides arvensis" -ryhmä, tunnettu aiemmin lajina peltorusojuuri "Lithospermum arvense") kuuluvat ketorusojuuri ("Buglossoides arvensis") ja paisurusojuuri ("Buglossoides incrassata"). Ketorusojuuri on muinaistulokas, jota on kasvanut Etelä-Lapin korkeudelle. Paisurusojuuri kasvaa alkuperäisenä Etelä-Suomessa.
Hans Tabor

Hans Tabor (25. huhtikuuta 1922 Kööpenhamina – 19. marraskuuta 2003) oli tanskalainen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi Tanskan ulkoministerinä 1967–1968 sekä suurlähettiläänä Roomassa 1968–1974, YK:ssa 1974–1975, Ottawassa 1975–1979, OECD:ssa 1979–1986 ja Oslossa 1986–1992. Tabor oli YK:n turvallisuusneuvoston puheenjohtaja, kun kuuden päivän sota puhkesi, ja hän johti neuvotteluita sodan päättämiseksi.
Klas Lund

Klas Lund (s. 1968) on ruotsalainen uusnatsi ja rikollinen. Hän toimi 1990-luvun alussa "valkoista vallankumousta" tavoitelleessa Vitt Ariskt Motstånd -järjestössä ja aloitti vuonna 1997 Pohjoismaisen vastarintaliikkeen Ruotsin-haaran johtamisen.
Lund sai kahdeksan vuoden vankeustuomion osallisuudestaan 21-vuotiaan Ronny Landinin kuoliaaksi hakkaamiseen Nynäshamnissa vuonna 1986. Hovioikeus kuitenkin alensi hänen vankeustuomionsa neljän vuoden mittaiseksi. Lund vapautui vuonna 1988 ja pääsi johtavaksi hahmoksi skinheadien keskuudessa. Vuonna 1990 hän sai syytteen törkeästä pahoinpitelystä, mutta hänet vapautettiin syytteistä. Vuonna 1991 Lund sai kuuden vuoden vankeustuomion muun muassa pankkiryöstöstä.
Lund on myös vankikarkuri, joka pakoili poliisia kuukausikaupalla. Vuonna 2011 julkaistiin suomeksi hänen kirjansa "Vastarintaliikkeen opas aktivisteille".
Falköpings Tidning

Falköpings Tidning (lyh. FT) on ruotsalainen vuonna 1857 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Falköping. Lehti ilmestyy neljästi viikossa, on poliittiselta linjaltaan kokoomuslainen ja kuuluu Bonnier-konserniin.
Arctic Rally 2021

Arctic Rally 2021 (viralliselta nimeltä "Arctic Rally Finland") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2021. Vuonna 2021 Suomessa järjestettiin kaksi MM-tason rallikilpailua. MM-arvon mukainen kilpailu järjestettiin Rovaniemellä koska Ruotsin ralli peruuntui.
Koronapandemian vuoksi poliisipartiot olivat valvomassa ettei yleisöä saavu paikalle.
Yleiskilpailun WRC-luokassa voiton ottivat Ott Tänak ja Martin Järveoja. Esapekka Lappi ja Janne Ferm voittivat WRC2-luokan kilpailun. Teemu Asunmaa ja Marko Salminen voittivat WRC3-luokassa.
Erikoiskokeet.
Kilpailussa oli kymmenen erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli . Siirtymäosuuksia oli yhteensä .