tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Iso Salmijärvi (Petäjävesi)

Iso Salmijärvi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 240 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,5 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,6 metriä mpy.
Viherrysjärvi

Viherrysjärvi tai Viherrys on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 490 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,2 metriä mpy.
Ruopaslampi

Ruopaslampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 140 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,8 metriä mpy.
Vinkara (Jyväskylä)

Vinkara on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Petäjävedellä Parkkolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 330 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 150,7 metriä mpy.
Matolampi (Petäjävesi)

Matolampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 470 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 131,3 metriä mpy.
Haapalampi (Petäjävesi, Metsäkulma)

Haapalampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 260 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,1 metriä mpy.
Saravaisjärvi (pohjoinen)

Saravaisjärvi tai Saravainen on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 930 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,3 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,7 metriä mpy.
Saravaisjärvi (eteläinen)

Saravaisjärvi tai Saravainen on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 620 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,7 metriä mpy.
Kilpinen (Petäjävesi)

Kilpinen on Keski-Suomessa Petäjävedellä ja Jyväskylässä Metsäkulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi on 500 metriä pitkä, 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,6 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,9 metriä mpy.
Kukkarolampi (Petäjävesi)

Kukkarolampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Kukkaron lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 390 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä mpy.
Huippari

Huippari tai Pitkälampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Kukkaron lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 470 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,7 metriä mpy.
Aholampi (Petäjävesi, Kukkaro)

Aholampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Kukkaron lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 320 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 62 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 3,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,7 metriä mpy.
Hirvilampi (Petäjävesi)

Hirvilampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Kukkaron lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 460 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 139 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 5,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,1 metriä mpy.
Nuottilampi (Petäjävesi)

Nuottilampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Piesalankylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 430 metriä pitkä, 340 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112 metriä mpy.
Haukkalampi (Jyväskylä)

Haukkalampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Parkkolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 144,6 metriä mpy.
Kaakkolampi (Jämsä)

Kaakkolampi on Keski-Suomessa Jämsässä Sahloisten lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 130 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,9 metriä mpy.
Hankalammi (Jämsä)

Hankalammi on Keski-Suomessa Jämsässä Hankaperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 230 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Vataanjoen valuma-alueeseen (14.526) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,2 metriä mpy.
Haukilammi (Jämsä, Hakalanperä)

Haukilammi on Keski-Suomessa Jämsässä Hakalanperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lampi on 300 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet.
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Vataanjoen valuma-alueeseen (14.526) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 109,3 metriä mpy.
Peter Scully

Peter Gerard Scully (s. 1962 tai 1963) on australialainen seksuaalirikollinen.
Tausta ja rikokset.
Scully oli kahden lapsen isä, joka joutui kotimaassaan syytetyksi petoksista ja pakeni rikosvastuuta Filippiineille. Tämän jälkeen hän aloitti Mindanaon saarella kansainvälisen hurtcoreen erikoistuneen lapsipornoverkoston kehittämisen. Toiminnan yhteydessä videoita ja suoria lähetyksiä väkivaltaisesta hyväksikäytöstä myytiin Tor-verkon välityksellä. Scully käytti avustajinaan filippiiniläisiä tyttöystäviä, joilla itsellään oli tausta lapsiprostituoituina. Tyttöystävät houkuttelivat lapsia uhreiksi ja osallistuivat itse videoituihin hyväksikäyttöihin. Kaikki uhreiksi joutuneet lapset olivat köyhien perheiden tyttöjä. Scully sai uhreja käsiinsä muun muassa maksamalla näiden vanhemmille ja antamalla näille lupauksen tyttöjen ruokinnasta, huolenpidosta ja koulutuksesta.
Scullya etsittiin kansainvälisesti neljän vuoden ajan. Tutkinta käynnistettiin Alankomaiden poliisin löydettyä verkosta moniosaisen videon, jossa kidutettiin raa'asti kolmea uhria, joista nuorin oli vain puolitoistavuotias. Yksi uhreista oli 11-vuotias tyttö, joka oli kuollut kuristamisen seurauksena. Kuolema oli tullut kuvatuksi videolle. Tytön jäänteet löydettiin Scullyn vuokraaman talon lattian alta miehen jouduttua pidätetyksi Mindanaon Malaybalayssa helmikuussa 2015. Toisessa tapauksessa Scully oli määrännyt kaksi uhria kaivamaan itselleen haudat, koska he olivat yrittäneet paeta. Kyse oli 9- ja 12-vuotiaista serkuksista, jotka Scullyn teini-ikäinen tyttöystävä oli houkutellut asunnolle kahlittaviksi, hyväksikäytettäviksi ja kuvattaviksi. Serkukset pääsivät lopulta pakenemaan paikalta Scullyn tyttöystävän alettua katua. 
Oikeuskäsittelyt.
Scully sai runsaasti syytteitä. Myös muita henkilöitä joutui syytetyiksi tapauksen tutkinnan tiimoilta. Syytteet koskivat muun muassa ihmiskauppaa, lapsipornorikoksia ja raiskauksia. Kesäkuussa 2018 Scully tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen ihmiskaupasta ja viidestä raiskauksesta. Vastuuseen teoistaan joutuivat myös videoiden tuotantoon ja levitykseen osallistuneet rikoskumppanit, joiden joukossa olivat kaksi filippiiniläismiestä, yksi saksalaismies ja brasilialainen lääkäri. Lisäksi Scullyn teoissa avustaneita tyttöystäviä syytettiin. Scullyn erääksi yhteistyökumppaniksi osoittautui Matthew Graham, joka sai Australiassa tuomion vuonna 2016 ja jota FBI kuvaili yhdeksi kaikkien aikojen tuotteliaimmista lapsipornon levittäjistä netissä. Australian media nimesi Scullyn "Australian pahimmaksi pedofiiliksi".
Scully sai muista syytteistä vielä 129 vuoden vankeustuomion elinkautisensa päälle. Tuomio luettiin oikeusistuimessa Cagayan de Orossa 3. marraskuuta 2022. Samalla kaksi muuta syytettyä saivat yli 9 vuoden tuomiot ja Scullyn tyttöystävä Lovely Margallo 126 vuoden tuomion. Scully kertoi vuonna 2015 katuvansa tekojaan. Hän ilmoitti joutuneensa katolisen papin hyväksikäyttämäksi lapsuudessaan Australiassa. Scullyn rikoksia pidettiin niin vakavina, että syyttäjä toivoi niiden tiimoilta kuolemanrangaistuksen palauttamista käyttöön Filippiineillä. Kuolemanrangaistus oli maassa lakkautettu vuonna 2006.
Vaskitatti

Vaskitatti ("Aureoboletus projectellus") on Boletaceae-heimoon kuuluva sienilaji, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa. Se on levinnyt myöhemmin Eurooppaan, ja Suomesta sitä löydettiin ensi kerran vuonna 2023.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Vaskitatti on alkuperältään Pohjois-Amerikasta, jossa se kasvaa yleisesti kuivissa mäntymetsissä. Euroopassa se havaittiin ensi kertaa Liettuassa vuonna 2011, ja sen jälkeen se on levinnyt muihin Euroopan maihin. Latviassa sitä havaittiin vuonna 2013, ja se valittiin siellä vuoden sieneksi 2014. Vaskitattia on löydetty myös muista maista, kuten Puolasta vuonna 2016 sekä Norjasta ja Tanskasta vuonna 2014. Ruotsissa laji havaittiin vuonna 2017, ja se on levinnyt nopeasti Tukholman seudulle asti. Lisäksi se on levinnyt laajasti myös Viroon. Suomessa vaskitattia löydettiin ensimmäisen kerran Hangosta elokuussa 2023.
Taksonomia.
Lajin kuvasi ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen sienitieteilijä William Alphonso Murrill vuonna 1938 nimellä "Ceriomyces projectellus". Näyte kerättiin Lynchburgista, ja myöhemmin Murrill siirsi lajin kivitattien sukuun. Vuonna 2015 Roy Halling siirsi lajin loistotattien sukuun ("Aureoboletus") DNA-näyttöön perustuen.
Käyttö.
Vaskitatti on syötävä. Sitä voidaan käyttää sienivärjäyksessä tuottamaan erilaisia värejä (keltainen, ruskehtavan oranssi, tumman oranssi, vihertävän ruskea tai vihertävän keltainen) riippuen käytetystä puretusaineesta.
Oslomet

Oslomet (virallisesti OsloMet – storbyuniversitetet; vuosina 2011–2018 "Høgskolen i Oslo og Akershus", lyh. "HiOA") on norjalainen valtiollinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 2011 yhdistämällä aiemmat Oslon ja Akershusin korkeakoulut, jotka puolestaan oli perustettu 1994 yhdistämällä lukuisia pieniä korkeakouluja. Vuonna 2018 siitä muodostettiin yliopisto ja se sai nimekseen Oslomet. Oslometin pääkampus on Oslossa Pilestredetin varrella ja sivukampus Kjellerissä Lillestrømin kunnassa.
Tiedekunnat.
Oslometissä on neljä tiedekuntaa: lääketieteellinen, pedagoginen, yhteiskuntatieteellinen sekä teknologian, taiteen ja muotoilun tiedekunta. Lisäksi siihen kuuluu useita tutkimuslaitoksia ja -keskuksia.
Christen Krogh

Christen Krogh (s. 12. marraskuuta 1965 Trondheim) on norjalainen tutkija ja Oslomet-yliopiston rehtori vuodesta 2022. Hän on myös julkaissut rikosromaanin "Kilskrift" vuonna 2014. Krogh opiskeli tietotekniikkaa Glasgow’n yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Oslon yliopistossa vuonna 1997.
Curt Rice

Curt Calvin Rice (s. 21. heinäkuuta 1962 New York) on yhdysvaltalaissyntyinen norjalainen kielitieteilijä. Hän toimi Oslomet-yliopiston rehtorina vuosina 2014–2021 ja Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopiston rehtorina 2021–2023. Rice väitteli tohtoriksi Texasin yliopistossa vuonna 1992 ja on asunut Norjassa 1990-luvulta lähtien. Hänet nimettiin vuonna 1998 Tromssan yliopiston kielitieteen professoriksi.
Mate Molnar

Máté Molnár (s. 25. toukokuuta 1979) on unkarilainen heavy metal -muusikko. Hän on toiminut suomalaisen power metal -yhtyeen Beast in Blackin basistina.
Ennen kuin Molnár liittyi Beast In Blackiin, hän soitti vuosia Wisdom-nimisessä unkarilaisessa power metal -yhtyeessä.
Kulkuväylä

Kulkuväylä on kulkureitti, joka sijaitsee yleensä liikennöidyllä alueella. Kulkuväyliä ovat liikenneväylä, pihatie, pelastustiet, rakennuksille johtavat kulkuväylät ja esimerkiksi jalankulkuväylät asemilla. Liikenneväyliin liittyviä kulkuväyliä ovat myös jalkakäytävät ja suojatiet. 
Jalankulkijoiden kulkuväylien riittävä leveys riippuu paikasta. Kun otetaan huomioon liikuntavammaiset ja kulkuväylät pyritään tekemään heille esteettömiksi, kulkuväylien leveydelle ja näkyvyydelle on erityisiä vaatimuksia. Kulkuväylien näkyvyydellä on merkitystä myös näkövammaisten esteettömyydelle.
Rakennuksille johtavilla kulkureiteillä on joskus erilliset jalankulkuväylät ja ajoväylät, jotka erotetaan toisistaan näkyvällä tavalla. Jos piha-alueiden kulkuväylillä on jyrkänteitä, ne merkitään kaiteilla ja niiden alueella näkyvyyttä parannetaan valaistuksella. Kulkuväylä voi mennä esimerkiksi torin läpi, jolloin sen tulee näkyä selvästi. Esimerkiksi metroasemilla jalankulkuväylät ovat reunustettuja ja niihin on käytetty erityistä pinnoitetta, kuten betonilaatoitusta tai luonnonkivetystä. Jalankulku- ja pyöräilyväylät on erotettu alueilla, joissa niitä on runsaasti tai jos alueella on merkittävä määrä lapsia, vammaisia tai vanhuksia. Tällöin jalankulkuväylät ja pyöräilyväylät on erotettu toisistaan erotuskaistalla, joka voi olla kivipinnoitettu tai jolla voi olla pylväitä tai puita.
Liikenneväylillä sijaitsevien alikulkujen riittävä korkeus vaihtelee liikenteen mukaan 2,5 metristä 3 metriin. Tasoristeyksissä ja laituripoluilla käytetään joskus vammaisten kannalta esteettömiä ratkaisuja, jolloin käytetään erityisiä huomiomerkintöjä.
Äänityksiä / Recordings 1963–1973

Äänityksiä / Recording 1963-1973 on Erkki Kurenniemen albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumi sisältää Kurenniemen hyvin kokeellista musiikkia vuosilta 1963-1973. Albumi julkaistiin vuonna 2002 CD-levynä Love Recordsin toimesta. Vuonna 2022 Rolling Records julkaisi albumin vinyylilevylle numeroituna 300 kappaleen rajoitettuna painoksena.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Erkki Kurenniemi, ellei toisin mainita.
Nataša

Nataša () on venäjänkielinen naisen etunimi. Se on muunnos venäjänkielisestä nimestä Natalja (), joka puolestaan perustuu latinankieliseen nimeen Natalia, joka tarkoittaa joulua. Nimi Nataša on lainattu venäjästä useisiin muihin kieliin muodoissa Natacha, Natasa, Natascha, Natasha tai Natasja.
Vuoteen 2023 mennessä Suomessa on annettu etunimi Natasha alle 434 naiselle ja alle kymmenelle miehelle; etunimi Natascha alle 90 naiselle ja alle viidelle miehelle; etunimi Natacha alle 83 naiselle ja alle 15 miehelle; etunimi Natasa alle 67 naiselle ja alle kymmenelle miehelle; sekä etunimi Natasja alle 36 naiselle ja alle kymmenelle miehelle.
Tunnettuja Nataša-nimisiä.
Muodossa Nataša:
Muodossa Natacha:
Muodossa Natasa:
Muodossa Natascha:
Muodossa Natasha:
Muodossa Natasja:
Muodossa Batascia:
Lyyra Virtanen

Lyyra Virtanen on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa "Iltalehdessä" ja nuorten sisältöjen parissa Yle Kioskissa. Virtanen on toiminut myös seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen verkkolehti Kehrääjän päätoimittajana.
Virtanen on palkittu Setan Asiallisen tiedon omena -palkinnolla keväällä 2023.
Vesa Nikunen

Vesa Pellervo Nikunen (18. tammikuuta 1935 – 10. marraskuuta 2024) oli suomalainen rehtori ja koulutusalan vaikuttaja. Hän toimi Helsingin Suomalainen Yhteiskoulun rehtorina vuosina 1966–1997.
Nikunen valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958. Hän työskenteli Vanhankirkon seurakunnassa pastorina vuosina 1958–1961. Nikunen työskenteli vuosina 1959–1961 vt. uskonnon lehtorina Helsingin normaalilyseossa ja vuosina 1961–1966 uskonnon lehtorina Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa.
Nikunen toimi uransa aikana useissa koulutusalan kansallisissa ja kansainvälisissä luottamustehtävissä. Hän oli Suomen uskonnonopettajien liiton puheenjohtaja vuosina 1967–1969 ja 1974–1978. Suomen yksityiskoulujen liiton puheenjohtajana Nikunen toimi vuosina 1979–1996.
Euroopan yksityiskoulujen "European Council of National Associations of Independent Schools" (ECNAIS) -kattojärjestön hallituksen jäsenenä Nikunen toimi vuosina 1987–1997. Hän toimi vuosina 1978–1982 Pohjoismaiden yksityiskoulujen liiton ("Nordisk Privatskoleunion") puheenjohtajana.
Nikunen sai vuonna 1990 professorin arvonimen.
Anja-Liisa Alanko

Anja-Liisa Alanko (os. Roine, s. 11. helmikuuta 1945) on suomalainen eläkkeellä oleva rehtori ja kouluneuvos. Alanko työskenteli Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun rehtorina vuosina 1997-2009.
Alanko työskenteli SYK:ssa ranskan ja englannin lehtorina vuosina 1979-2009. SYK:sta tuli Suomen ensimmäinen International Baccalaureate -tutkintoa tarjoava lukio vuonna 1990 ja Alanko aloitti koulun IB-koordinaattorina vuonna 1991. Alanko toimi SYK:n apulaisrehtorina vuosina 1992-1997.
Alanko hoiti uransa aikana useita kansallisia ja kansainvälisiä opetusalan luottamustehtäviä. Hän on toiminut mm. Suomen ranskan opettajain yhdistyksen puheenjohtajana ja Yksityiskoulujen liiton hallituksen jäsenenä. Lisäksi Alanko on toiminut International Baccalaureate Organisation (IBO) -järjestössä useissa asiantuntija- ja luottamustehtävissä, mm. hallintoneuvoston varapuheenjohtajana sekä kansainvälisen rehtorineuvoston jäsenenä.
Alanko kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1964. Hän valmistui vuonna 1970 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta opiskeltuaan ranskan kieltä ja kirjallisuutta.
Diana Muldaur

Diana Muldaur (s. 19. elokuuta 1938 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Sheriffi McCloud", "Star Trek – uusi sukupolvi" ja "L.A. Law".
Muldaur aloitti näyttelijänuransa vuonna 1954 pienellä roolilla televisiosarjassa "The Secret Storm". Tämän jälkeen hän näytteli pienissä rooleissa useissa televisiosarjoissa. Vuonna 1969 hän sai roolin sarjassa "The Survivors", jossa hän näytteli kymmenessä jaksossa. Vuosina 1970–1977 hän näytteli TV-sarjassa "Sheriffi McCloud" 15 jaksossa Chris Coughlinin roolissa. Viimeksi hän on näytellyt ääninäyttelijänä "Batman"-animaatiossa vuonna 1993.
Muldaur näytteli 1960-luvulla myös Broadwaylla kolmessa produktiossa.
Muldaur oli naimisissa kahdesti. Hänen esimmäinen miehensä James Mitchell Vickery kuoli vuonna 1979. Hän avioitui käsikirjoittaja Robert Dozierin kanssa 1981 ja avioliitto kesti tämän kuolemaan asti tammikuuhun 2012.
Scaramouche – säilän sankari

Scaramouche – säilän sankari on vuonna 1952 valmistunut seikkailuelokuva. Elokuva pohjautuu Rafael Sabatinin kirjoittamaan historialliseen seikkailuromaaniin Scaramouche. Elokuvan on ohjannut George Sidney, ja sen pääosissa ovat Stewart Granger, Janet Leigh, Eleanor Parker ja Mel Ferrer.
L'Écho du Sud

L'Écho du Sud on ranskalainen sanomalehti. Louis Cambrézy perusti sanomalehden vuonna 1929.
Historia.
13. huhtikuuta 1929 Louis Cambrézy, ranskalainen teollisuusmies, perusti Fianarantsoaan sanomalehden "L'Écho du Sud: organe des intérêts généraux du Sud de Madagascar". Sen tarkoituksena oli ylläpitää sanomalehden toimintaa sen jälkeen, kun vuosi aiemmin "La Voix du Sud", toinen Jules Thibierin Fianarantsoaan perustama sanomalehti, katosi.
Tämän sanomalehden ansiosta Louis Rollin, silloinen siirtokuntien ministeri, teki Louis Cambrézyn kunnialegioonan ritariksi vuonna 1935.
Matti Olin

Matti Eero Göran Olin (27. elokuuta 1888 Kristiinankaupunki – 1. syyskuuta 1948) oli suomalainen arkkitehti.
Matti Olinin isä oli merikapteeni Johan Wilhelm Olin. Matti Olin pääsi ylioppilaaksi Kristiinankaupungin ruotsalaisesta yhteiskoulusta 1907 ja hän opiskeli sitten Teknillisessä korkeakoulussa vuoteen 1911 saakka. Arkkitehtitutkinnon hän suoritti Saksassa 1913. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin.
Olin oli työssä eräässä arkkitehtitoimistossa Pietarissa vuodesta 1913 alkaen. Hän tuli Suomen valtion palvelukseen 1916 ja vuonna 1917 hänet määrättiin lähtemään ensimmäisenä suomalaisena virkatehtävissä Petsamoon. Olin matkasi Petsamoon Arkangelin kautta ja hänen työtehtäväänsä kuului asemarakennuksen piirustusten teko Petsamoon suunniteltua rautatietä varten, joka ei kuitenkaan toteutunut. Venäjän vallankumouksen puhjettua Olinin työt Petsamossa keskeytyivät ja hän palasi Helsinkiin. Suomen sisällissodan aikana Olin lähetettiin muun muassa kuriirina valkoisten puolelle.
Vuonna 1920 Olin perusti oman arkkitehtitoimiston Helsinkiin, jonne hän suunnitteli useita asuinkerrostaloja 1920-luvulla. Olin toimi Helsingin Isännöitsijätoimisto Oy:n päällikkönä vuodesta 1930 alkaen. Hän omisti Svartvikin tilan Degerbyssä. Vuonna 1921 Olin julkaisi Petsamon matkansa kokemuksista muistelmakirjan "Petsamon muistoja". Olin harrasti valokuvausta ja hänen kuviaan julkaistiin myös sanoma- ja aikakauslehdissä.
How’s the Heart?

How's the Heart? on Bloodred Hourglassin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2023 levymerkillä Out of Line Music.
Albumin avauskappaleelle "Of Course I Still Love You" julkaistiin musiikkivideo, jonka tuotannosta vastasi Riivata Visuals.
David Pettersson

David Pettersson (s. 1981) on suomalainen maatalousyrittäjä ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Pettersson on kristillisdemokraattien varapuheenjohtaja vuodesta 2023 lähtien. Pettersson työskentelee luomuviljelijänä perhetilalla. Viljeystila on panostanut erityisesti luomuviljan tuotantoon. Aikaisemmin Pettersson on toiminut myös maitoauton kuljettajana. Koulutukseltaan Pettersson on teologian maisteri Åbo Akademista.
Pettersson on lisäksi toiminut Pedersören kunnanvaltuutettuna vuodesta 2008 lähtien ja Pedersören kunnanvaltuuston 1. varapuheenjohtajana. Pettersson valittiin vuoden 2022 aluevaaleissa Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutetuksi. Pettersson toimii puolueensa edustajana Pohjanmaan hyvinvointialueen aluehallituksessa. Aikaisemmin Pettersson on toiminut hallituksen jäsenenä Vaasan sairaanhoitopiirissä. Pettersson asuu Pedesören Ähtävän kylässä. Petterssonin perheeseen kuuluu vaimo ja viisi lasta.
Ilmari Helimäki

Unto Ilmari Helimäki (15. tammikuuta 1928 Virrat – 22. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen professori, filosofian tohtori ja Suomen Kristillisen Liiton/Kristillisdemokraattien poliitikko. Helimäki valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1957 ja lisensiaatiksi 1960 pääaineenaan meteorologia. Helimäki aloitti työuransa Ilmatieteellisessä keskuslaitoksessa 1952 ja hänet valittiin tiedemiesryhmään Norjan Huippuvuorille 1957–58. Huippuvuorilla kerätyn aineiston pohjalta Helimäki väitteli 1964 ja hänet nimitettiin professoriksi Ilmatieteen keskuslaitoksen ilmasto- ja tekniselle osastolle. Helimäki jäi eläkkeelle 1993.
Helmimäki osallistui kristillisdemokraattien ja sen edeltäjän Suomen Kristillisen Liiton politiikaaan vuosikymmenien ajan. Helimäki toimi 12 vuotta Helsingin kaupunginhallituksessa ja 36 vuotta kaupunginvaltuustossa. Helimäki teki muun muassa aloitteen savukaasujen puhdistamisesta rikkidioksidista sekä bensiinin ja viinipullon kaulusten lyijyn poistamiseksi. Muita Helimäen luottamustoimia oli mm. Osuusliike Elannon ja HOK-Elannon edustajiston ja hallituksen jäsenyydet. Helimäki toimi aktiivisesti seurakunnassa ja hän oli Helsingin Saalem-seurakunnan vanhimmistossa vuodesta 1964 lähtien.
Yksityiselämä.
Helimäki oli suurperheen kuudes lapsi. Opiskeluvuosinaan Helimäki avoitui Salme Peuran kanssa ja he saivat kolme lasta. Helimäki toimi viimeiset kuusi vuotta puolisonsa omaishoitajana. Helimäellä oli vapaa-ajan asunto Virroilla ja hän harrasti kalastusta.
Florian Rische

Florian ”syrsoN” Rische (s. 19. huhtikuuta 1996) on saksalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän edustaa nykyään BIG-joukkuetta ja pelaa useimmiten AWP-tarkkuskivääriä.
Ura.
SyrsoN on pelannut vuosiensa varrella lukuisissa eri joukkueissa, kuten Planetkey, Sprout, 00 Nation ja mTw. Hän on saavuttanut lähes kaikki tärkeät voittonsa BIG:n riveissä turnauksista DreamHack Open Leipzig 2020, DreamHack Masters Spring 2020: Europe, cs_summit 6 Online: Europe, DreamHack Open Summer 2020: Europe, Funspark ULTI 2020 ja Roobet Cup 2022.
Teuvo V. Riikonen

Teuvo Viktor Riikonen (s. 2. marraskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen toiminnanjohtaja, pappi ja kirjailija. Riikonen on työskennelyt Parikanniemisäätiön toiminnanjohtajana vuodesta 2012 lähtien. Aikaisemmin hän on työskennellyt mm. nuorisotyöntekijänä, sotilaspappina ja rehtorina. Koulutukseltaan Riikonen on teologian kandidaatti Helsingin yliopistosta.
Riikonen toimi vuosina 2009–2015 Suomen Kristillisdemokraattien varapuheenjohtajana sekä Savonlinnan kaupunginvaltuutettuna 2001–2017. Riikonen toimi Mikkelin hiippakunnan kirkolliskokousedustajana vuosina 2004–2011.
Varhainen elämä ja koulutus.
Riikonen valmistui Kellokosken yhteiskoulusta vuonna 1977. Riikonen opiskeli Helsingin yliopistossa teologian kandidaatiksi ja hän valmistui 1991. Vuonna 1992 Riikonen vihittiin papiksi.
Ura.
Riikonen on työskennellyt SLEY:n nuorisotyöntekijänä 1984–85 ja nuorisotyönjohtajana 1985–1992. Vuosina 1987–1988 Riikonen toimi sotilasdiakonin Golanissa. Vuosina 1993–94 ja 1996–97 Riikonen toimi vs. opettajana Helsingin evankelisessa opistossa. Vuosina 1994–96 hän toimi SLEY:n piirityöntekijänä ja vuodesta 1997 julistus- ja opetustyöntekijänä. Vuosina 1999–2012 Riikonen toimi Savonlinnan kristillisen opiston rehtorina.
Riikonen on toiminut sotilaspappina Afganistanissa 2008 ja Libanonissa 2014.
Sissela

Sissela on naisen etunimi. Se on Cecilia-nimen ruotsalainen muunnos, joka alkoi yleistyä virallisena etunimenä 1980- ja 1990-luvuilla. Vuoden 2022 lopussa Ruotsissa oli kirjoilla yhteensä 177 tämännimistä naista.
Vuodesta 2001 alkaen Sisselalla on ollut Ruotsin almanakassa nimipäivä 22. marraskuuta. Suomessa etunimi Sissela on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 15 naiselle.
Shimon Hayut

Shimon Yehuda Hayut (; s. 27. syyskuuta 1990 Bnei Brak) on israelilainen talousrikollinen. Hän on esiintynyt Simon Leviev -nimellä ja tullut tunnetuksi "Tinder-huijarina". 
Hayut on El Al -lentoyhtiön päärabbina työskennelleen Yohanan Hayutin poika. Hän asui teini-ikäisenä perhetuttujen luona Brooklynissa. Hän tutustui Simon Leviev -nimeä käyttäen ja timanttipohatta Lev Levijevin poikana esiintyen huijaamiinsa naisiin Tinderissä. Osalle uhreistaan Hayut väitti olevansa asekauppias tai entinen hävittäjälentäjä. Hän huijasi naisilta yhteensä miljoonia euroja ja saavutti huijauksillaan ylellisen elämäntavan. Hän myös tapasi uhrejaan ja vei näitä kaukomatkoille, jotka rahoitettiin muilta uhreilta huijatuin varoin. Hän vetosi luottokortin käyttöön liittyneisiin ongelmiin saadakseen uhrien luottokortteja käyttöönsä. Hayutilla oli eri maissa samanaikaisesti monia naisia uhreina.
Kolmen suomalaisen naisen tiedettiin joutuneen Hayutin uhreiksi jo vuonna 2015. Hän sai Suomessa kolmen vuoden vankeustuomion huijattuaan näiltä naisilta vähintään 200 000 euroa. Yhden suomalaisuhrinsa kanssa hän myös sai lapsen. Suoritettuaan rangaistuksensa Suomessa Hayut palautettiin vuonna 2017 kotimaahansa, josta hän oli jo aiemmin paennut rikosvastuuta. Hayut kuitenkin pakeni maasta uuden identiteetin turvin. Israel julisti hänet karkuriksi, ja hänet palautettiin Israeliin taas vuonna 2019. Hän sai siellä 15 kuukauden vankeustuomion, josta istui viisi kuukautta. Suomalaisiin kohdistuneita petoksia käsitteli Jarkko Sipilä, joka sai vuoden 2016 artikkelinsa tiimoilta yhteydenoton Hayutin kanssa tekemisissä olleelta saksalaiselta naiselta. Näin Sipilälle avautui toiminnan kansainvälinen ulottuvuus. Vuonna 2018 Sipilä sai yhteydenoton norjalaiselta "Verdens Gang" -lehdeltä, joka pyysi tietoja Hayutin tuomiosta. "Verdens Gangin" tekemän laajan selvityksen pohjalta 2. helmikuuta 2022 julkaistiin "Tinder-huijarin jäljillä" -dokumentti ("The Tinder Swindler"), josta tuli suosittu true crime -julkaisu Netflixissä. Ohjaajana toimi Felicity Morris. Hayut kuittasi kaikki syytökset valheina ja jatkoi naisten huijaamista myös dokumentin ilmestyttyä. Hänet halutaan rikosvastuuseen myös muun muassa Espanjaan.
Israelissa Lev Levijevin perhe on ryhtynyt oikeustoimiin Hayutia vastaan, koska hän esiintyi Levijevin poikana hyötyäkseen ja teeskennelläkseen rikasta perillistä. Hayut joutui myös itse petoksen uhriksi yhden naisen huijattua häneltä yli 6 000 Yhdysvaltain dollaria väitetysti Instagram-tilin vahvistamista varten. Huijauksen aloittaneen naisen mies tuki naisen kertomusta esiintyen Meta-yhtiön työntekijänä. Hayut on muuttanut nimensä virallisesti Simon Levieviksi. Hän seurusteli malli Kate Konlinin kanssa; Konlin tuki Hayutia vielä "Tinder-huijarin jäljillä" -dokumentin ilmestyttyä, mutta ilmiantoi tämän sittemmin poliisille, jolloin Hayut syytti Konlinia valehtelijaksi.
Vartiovuoren arvoitus

Vartiovuoren arvoitus () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2022, joka perustuu televisiosarjaan . Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Mattel Television.
Bubbling Boilers

Bubbling Boilers () on lyhyt brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2016, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Arc Productions.
Digs &amp; Discoveries

Digs &amp; Discoveries () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2019, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Jam Filled Toronto.
Marvellous Machinery

Marvellous Machinery () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2020, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Jam Filled Toronto.
All Star Parade

All Star Parade () on japanilainen animaatioelokuva vuodelta 2022, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Tokyo Theatres.
Kamjanka-Buzka

Kamjanka-Buzka (; alkujaan Dymošin, 1440-luku − 1485 Kamjanka, vuosina 1485–1944 nimellä Kamjanka-Strumylova) on historiallinen kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Lvivin piirissä. Kamjanka-Buzka sijaitsee Läntisen Bugin ja sen sivuhaaran Kamjankan vesistöalueella, 43 kilometriä aluekeskus Lvivistä koilliseen. Kaupungissa on rautatie- ja linja-autoasemat.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 10 397 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 11 674 asukasta.
Tammikuun keskilämpötila on −4,6 ja heinäkuun +18,1 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 660 millimetriä.
Paikkakunnalta on löydetty jälkiä pronssikauden asutuksesta (2000 eaa.). Ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1406 kivimuureilla ja vallihaudalla linnoitetusta kylästä nimellä "Dymošin". 1440-luvulta lähtien nimenä oli "Kamjanka". Magdeburgin kaupunginoikeudet 1471 (Juri Strumylon aikana), jotka sittemmin myös Puolan kuningas Sigismund I vahvisti 1509. Kaupungin nimeksi vaihdettiin "Kamjanka-Strumylova" vuonna 1485, paikkakunnasta tuli merkittävä kaupan ja käsityön keskus 1400-luvun lopulla. 
(historia kesken) 
Vuosina 1867–1939 kaupunki oli kihlakuntakaupunki. Kamjanka-Buzka on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Lvivin piiriin; sitä ennen se oli Kamjanka-Buzkan piirin keskus.
Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin lukeutuvat muun muassa Pyhän Nikolauksen kirkko (1667) ja sen kellotorni (1762), Neitsyt Marian syntymäkirkko (1882), kaupungintalo (1800-luku), Siunatun Neitsyt Marian taivaaseenastumisen kirkko (1910–1914) ja Kansantalo (1911/1914).
N0tail

Johan ”N0tail” Sundstein (s. 8. lokakuuta 1993) on färsaarelais-tanskalainen "Dota 2" -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on OG Esports, jota hän edustaa varapelaajana. Sundsteinia pidetään laajalti pelin kaikkien aikojen parhaana pelaajana.
Sundstein on myös kaikkien aikojen eniten rahaa pelaamisellaan tienannut elektronisen urheilun pelaaja yli seitsemän miljoonan dollarin tuloillaan.
Ura.
"Heroes of Newerth".
Ennen "Dota 2" -uraansa Sundstein aloitti 15-vuotiaana "Heroes of Newerthin" pelaamisen. Hän pelasi alkuaikoina paljon joukkuetoverinsa Tal ”Fly” Aizikin kanssa. He saavuttivat menestystä, kunnes Fnatic tarjosi heille sponsoroitua peliuraa, johon he suostuivat. 
"Dota 2".
Heores of Newerthin suosion ollessa laskussa, päätyi Fnatic vaihtamaan joukkueensa "Dota 2:een". Joukkue ei päässyt merkittävään The International 2012 -turnaukseen, mutta seuraavien tuloksiensa ansiosta joukkue kutsuttiin seuraavan vuoden The International -turnaukseen. He tulivat turnauksessa kahdeksanneksi.
Elokuussa 2014 Sundstein siirtyi Team Secretiin hieman yli neljäksi kuukaudeksi. He voittivat joulukuussa merkittävän XMG Captains Draft 2.0 -turnauksen.
Sundstein siirtyi tammikuussa 2015 Cloud9:ään. Joukkue menestyi huonosti turnauksissa, eikä se saavuttanut mitään voittoja. Joukkueen paras sijoitus oli toinen sija Dota Pit League Season 3 -turnauksesta. 
Vuoden 2015 lokakuussa Sundstein siirtyi viimeisempään joukkueeseensa OG:een. OG:n riveissä hän on voittanut neljä major-turnausta vuosilta 2015 (Frankfurt), 2015 (Manila), 2016 (Boston) ja 2016 (Kiev). Lisäksi joukkue on voittanut kaksi The Internationalia vuosilta 2018 ja 2019.
Soi kunniaksi Luojan (laulukirja)

Soi kunniaksi Luojan on Suomen Kristillisen Liiton vuonna 1981 julkaisema laulukirja. Laulukirja on painettu Sisälähetysseuran kirjapainossa Pieksämäellä Laulukirja sisältää yhteensä 108 laulua. Kirjan kanteen on lisäksi painettu uskontunnustus, Isä meidän-rukous sekä Herran siunaus.
Wumpscut

Wumpscut on saksalainen electro-industrial-yhtye, jonka perusti toukokuussa 1991 Rudolf "Rudy" Ratzinger (s. 3. kesäkuuta 1966 Gangkofen). Hanke henkilöityy Ratzingeriin.
Ratzinger aloitti uransa DJ:na ja aloitti oman musiikkinsa tuottamisen Wumpscut-hankkeensa myötä vuonna 1991 voimakkaasti Leæther Stripin innoittamana. Joulukuussa 1993 julkaistusta debyyttialbumistaan "Music for a Slaughtering Tribe" lähtien Wumpscut loi pohjaa aggrotech-tyylilajille. "Boeses Junges Fleisch" (1999) ja sitä seuranneet albumit ovat kuitenkin olleet aiempaa melodisempia. Wumpscut ei ole koskaan esiintynyt livenä vaan on keskittynyt ahkeraan julkaisutoimintaan. Hanketta varten perustettiin erillinen levy-yhtiö, Beton Kopf Media, mutta vuonna 1997 Wumpscut solmi Metropolis Recordsin kanssa yhdysvaltalaisen levytyssopimuksen ja julkaisi uudelleen suurimman osan aiemmasta tuotannostaan. Uutena albumina Metropolis Recordsin kautta julkaistiin "Embryodead". 5. toukokuuta 2017 Wumpscutilta ilmestyi retrospektiivinen kokoelmalevy ":innerfire:", jonka ilmoitettiin olevan viimeinen hankkeen nimissä julkaistava levytys. Vuonna 2021 Wumpscut teki kuitenkin paluun albumilla "Fledermavs 303".
Wumpscut on käyttänyt musiikissaan provokatiivisia aiheita, kuten kansanmurhaa, kannibalismia, kidutusta ja pornografiaa. Vuonna 2009 Wumpscut herätti kohua viittaamalla Kauhajoen koulusurmat 23. syyskuuta 2008 toteuttaneeseen Matti Saareen uuden albuminsa "Fuckit" avauskappaleessa "Schlechter Mensch". Wumpscut oli ollut Matti Saaren suosikkiyhtye. Wumpscutia ihailivat myös Daniel Ruda ja hänen vaimonsa Manuela, jotka puukottivat vuonna 2001 Bochumissa 33-vuotiaan miehen "saatanallisena uhrilahjana" ja joivat tämän veren.
Lorkaseriini

Lorkaseriini (kauppanimi Belviq. koodinimi APD-356) oli Arena Pharmaceuticalsin kehittämä laihdutuslääke. Se vähentää ruokahalua aktivoimalla 5-HT2C-serotoniinireseptoria aivojen hypotalamuksessa, jonka tiedetään hallitsevan ruokahalua. Se hyväksyttiin markkinoille vuonna 2012, ja vuonna 2020 se vedettiin pois myynnistä Yhdysvalloissa, koska lääkkeen käyttäjillä havaittiin kohonnut syöpäriski.
Aineenvaihdunta.
Lorkaseriinilla on laaja hepaattinen aineenvaihdunta, joka tuottaa inaktiivisia yhdisteitä. Lorkaseriinisulfamaatti (M1) on tärkein plasmassa kiertävä metaboliitti ja N-karbamoyyliglukuronidi lorkaseriini (M5) on virtsan päämetaboliitti. Muita vähäisiä metaboliitteja, jotka molemmat erittyvät virtsaan, ovat glukuronidi- tai sulfaattikonjugaatteja. Lorkaseriinin terminaalivaiheen puoliintumisaika on noin 11–12 tuntia.
Pikkalanjoen linja-autoturma

Pikkalanjoen linja-autoturma tapahtui tiistai-iltana 22. lokakuuta 1935 Siuntiossa Pikkalanjoen sillalla kun henkilöautoa sillalla väistänyt linja-auto syöksyi jokeen. Autossa olleissa yhdeksästä henkilöstä kolme hukkui.
Pakinkyläläisen liikennöitsijä E. Järvisalon omistama Morris-merkkinen linja-auto U 1982 oli matkalla Turusta Helsinkiin. Autossa oli kuljettajan lisäksi kahdeksan matkustajaa, jotka olivat palaamassa Turussa pidetystä autonomistajain keskinäisen vakuutusyhtiön kokouksesta. Kun linja-auto tuli kello 22 aikaan illalla noin 2 kilometrin päässä Kelan rautatieasemalta sijaitsevalle Pikkalanjoen sillalle sitä vastaan tuli sillalla Helsingin suunnasta kovaa vauhtia henkilöauto. Linja-auton kuljettaja yritti väistää täysillä valoilla vastaantullutta henkilöautoa mahdollisimman paljon oikealle mutta henkilöauto tönäisi linja-autoa niin että linja-auton etupyörä osui sillankaiteen kiviseen tukipylvääseen, jolloin auto kääntyi poikittain ja syöksyi nokka edellä sillalta Pikkalanjokeen murrettuaan 10 metrin matkalta sillan hirsisen kaiteen. Pikkalanjoki tulvi onnettomuushetkellä voimakkaasti sateiden seurauksena. Linja-auto kulkeutui noin 50 metrin matkan virran viemänä ennenkuin se painui joen pohjaan pyörät ylöspäin. Kuusi autossa ollutta matkustajaa onnistui pelastautumaan joen rannalle omin voimin ja heidät vietiin noin 100 metrin päässä sijainneelle Pikkalan kansakoululle. Auton kuljettaja ja kaksi matkustajaa hukkuivat onnettomuudessa. Onnettomuuden aiheuttanut henkilöauto poistui pysähtymättä paikalta. 
Onnettomuusauto vedettiin vaijerilla joen pohjasta rantaan keskiviikkoaamuna 23. lokakuuta. Hukkuneiden ruumiita ei löytynyt autosta vaan ainoastaan yksi matkalaukku ja lakki. Auto ei ollut vaurioitunut kovinkaan paljoa mutta kaikki auton ikkunat olivat rikkoutuneet. Kahden auton matkustajan ruumiit löydettiin Pikkalanjoesta sunnuntaina 28. lokakuuta noin kilometrin päästä onnettmuuspaikalta. 28. lokakuuta selvisi että linja-autoa vastaan oli ajanut turkulainen Fiat-merkkinen henkilöauto, jota ohjasi johtaja G. Källström. Autoa kuljettaneen Koivumäen ruumis löyty vasta 21. joulukuuta noin puolitoista kilometriä Pikkalanjoen sillalta Suomenlahteen päin.
Kirkkonummen ja Siuntion kihlakunnanoikeus vapautti henkilöautoa ohjanneen johtaja K. G. Källströmin kaikesta vastuusta onnettomuuteen 2. syyskuuta 1936. Päätöksen mukaan onneetomuuteen oli syynä lähinnä linja-autoa kuljettaneen Koivumäen varomaton ajo koska tämä oli ajanut Pikkalanjoen sillalle, vaikka henkilöautolla oli oikeus ensin kulkea sillan yli. Koivumäellä ei ollut myöskään lina-auton kuljettamiseen ajokorttia.
Undredalin sauvakirkko

Undredalin sauvakirkko on Norjassa Aurlandin kunnassa sijaitseva Pohjoismaiden pienin yhä käytössä oleva sauvakirkko. Se on myös Norjan pienin seurakunnan pääkirkko. Rakennuksen iästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta se on peräisin keskiajalta, todennäköisesti vuosien 1150–1300 väliltä. Kirkossa on 40 istumapaikkaa ja kirkkosalin pinta-ala on noin 27 neliömetriä.
Aase Foss Abrahamsen

Aase Karin Foss Abrahamsen (27. elokuuta 1930 Drammen – 7. toukokuuta 2023 Bærum) oli norjalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Elämä ja ura.
Aase Foss Abrahamsen muutti kahdeksanvuotiaana perheensä kanssa Kristiansandiin. Neljä vuotta myöhemmin hänen äitinsä kuoli. Abrahamsen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1949 ja meni Oslon yliopistoon opiskelemaan filologiaa. Hän valmistui vuonna 1956 pääaineenaan historia.
Abrahamsenin esikoisteos "Håkon slalomkjører" ilmestyi vuonna 1971. Seuraavien vuosikymmenien aikana hän julkaisi tasaisesti niin pienten lasten kuvakirjoja kuin nuorisoromaaneja ja -novelleja. 1980-luvulla Abrahamsen kirjoitti lisäksi kolme aikuisten romaania.
Yksityiselämä.
Aase Foss Abrahamsen avioitui vuonna 1953 lääkäri Arne Foss Abrahamsenin kanssa. He saivat viisi lasta.
Road (Alice Cooperin albumi)

Road on Alice Cooperin albumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2023.
Kristen Nygaard

Kristen Nygaard (27. elokuuta 1926 Oslo – 10. elokuuta 2002 Oslo) oli norjalainen matemaatikko, ohjelmoija ja poliitikko. Hän työskenteli tietojenkäsittelyn professorina Aarhusin ja myöhemmin Oslon yliopistossa. Nygaard kehitti 1960-luvulla Ole-Johan Dahlin kanssa Simula-ohjelmointikielen. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi Norjan EU-jäsenyyden vastustajana. Hän johti Nei til EU -kansanliikettä vuoden 1994 kansanäänestyksen alla.
Mauri Rauanheimo

Mauri Kaukovalta Rauanheimo, sukunimi vuoteen 1906 "Järnefelt" (7. maaliskuuta 1902 Viipuri – 25. kesäkuuta 1938 Kauliranta) oli suomalainen Petsamossa vaikuttanut konsuli ja satama-alan yrityksen M. Rauanheimo Oy:n perustaja.
Mauri Rauanheimon vanhemmat olivat sanomalehtimies, konsuli, kansanedustaja ja kirjailija Akseli Rauanheimo, vuoteen 1906 Järnefelt ja tämän ensimmäinen puoliso Johanna (Hanna) Mariana Nylund (1872–1918). Hänen veljiään olivat eversti Uljas Rauanheimo ja toimittaja, kirjailija Yrjö Rauanheimo.
Rauanheimo kävi koulunsa Viipurissa ja Helsingissä Helsingin Suomalaisessa normaalilyseossa. Hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja sodan jälkeen hän teki opintomatkan Yhdysvaltoihin 1919–1920.
Rauanheimo oli Petsamossa Liinahamarin sataman vt. satamakapteenina ja Petsamon merenkulkupiirin hoitajana. Vuonna 1932 hänet nimitettiin Petsamon ensimmäiseksi satamakapteeniksi ja luotsipäälliköksi. Rauanheimo perusti ahtausalan yrityksen M. Rauanheimo Oy:n Petsamoon. Hän oli myös Norjan varakonsulina Petsamossa. Rauanheimo oli jäsenenä Petsamon kunnanvaltuustossa ja kunnallislautakunnassa ja toimi niiden varapuheenjohtajana. Hän oli mukana perustamssa Petsamon suojeluskuntaa ja rintamamiesyhdistystä ja oli jäsenenä suojeluskunnan esikunnassa.
Rauanheimo kuoli 36-vuotiaana kesäkuussa 1938 Tornionjokilaakson Kaulirannassa sydänkohtaukseen. Hän oli tällöin matkalla Petsamosta etelään saadakseen hankkiakseen kylpylaitoksista parannusta sairastamaansa sydäntautiin. Rauanheimon kuoltua hänen leskensä Liisa Rauanheimo myi M. Rauanheimo Oy:n loviisalaiselle laivanvarustajalle Ragnar Nordströmille. Suomen menetettyä Petsamon M. Rauanheimo Oy:n toiminta siirrettiin Kokkolaan 1945. Yritys toimi Kokkolan satamassa Nordströmin omistuksessa satamaoperaattorina ja 1960-luvulla myös varustamona. Kun Nordströmin varustamotoiminta päättyi 1970 Kokkolassa toiminut M. Rauanheimo Oy jäi edelleen Nordströmin perheen omistukseen. Yritys myytiin 1983 Auto-Haro Oy:lle. Vuonna 1988 Oy M. Rauanheimo Ab siirtyi Ab Bs Financen omistamalle Botnia Shippingille ja vuonna 2001 Oy M. Rauanheimo Ab siirtyi KWH-konsernin omistukseen. Vuonna 2020 M. Rauanheimo Oy toimi Kokkolan lisäksi kuudessa muussa satamassa Suomessa (Oulu, Tahkoluoto, Koverhar, Vuosaari, Kotka ja Hamina). Yhtiö oli tällöin Suomen suurin transitoliikenteen toimija ja kuivabulkin satamaoperaattori. Se tarjosi laivanselvityspalveluja Kokkolan, Vuosaaren, Hamina-Kotkan, Porin, Koverharin, Oulun ja Kalajoen satamissa.
Coutras

Coutras on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Islen ja sen sivujoen Dronnen varrella, noin 19 kilometriä Libournen kaupungista koilliseen.
Coutrasissa käytiin vuonna 1587 Coutrasin taistelu, jonka seurauksen taistelun voittaneesta Henrik Navarralaisesta tuli Ranskan kuningas Henrik IV vuonna 1589. Taistelun muistomerkkinä kaupungissa on Henrik IV:n kaivo. Se on ainoa jäljellä oleva osa vuonna 1731 tuhoutuneesta Ranskan marsalkan Jacques d'Albon de Saint-Andrén linnasta, Château de Coutrasista. Vuonna 1551 rakennettu renessanssikaivo on koristeellinen ja siinä on doorilaiset pylväät. Se on ollut aikanaan yksi linnan puiston koristeista. Kaivolla ei ole taisteluun mitään muuta yhteyttä, kuin että se on ollut silloin olemassa. Kaivosta on kuitenkin tullut kaupungin symboli, ja se on kuvattuna kaupungin vaakunassa. Samoin kuin kaivoon kirjoitettu Saint-Andrén marsalkan tunnuslause "Nodos Virtute Resolvo" ("Ratkaisen kaikki epäilykset [lit. irrota solmut] vain hyveellä"), josta on tullut Coutrasin kaupungin tunnuslause.
Käpylä United

Käpylä United on Helsingin Käpylään perustettu jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 2019. Käpylä Unitedin toiminta pohjautuu pääosin junioritoimintaan. Käpylä United järjestää myös juniorijalkapalloleirejä nuorille joka vuosi säännöllisesti. Talvisin seura harjoittelee Käpylän Jalkapallohallissa.
Nykyhetki.
Käpylä Unitedilla on juniorijoukkueita ikäluokissa 2010–2020 syntyneet. Seuralla toimii myös Naisten Harraste -sekä Miesten "Old Boys" -ryhmät. Seuran harjoitukset pidetään Käpylän liikuntapuistossa. Juniorit jaetaan seurassa oman tason mukaan - Kilpa/Eliitti, Haaste ja Harraste luokkiin.
Seuran varustekumppanina toimii Craft syyskuuhun 2023 asti. Käpylä United ja Joma solmivat yhteistyösopimuksen, joka alkaa syyskuussa 2023.
Kaudesta 2023–2024 alkaen Käpylä United, sekä FC Espoo aloittavat seurayhteistyön. Yhteistyön ideana on panostaa pelaajien kehityksiin omilla tasoilla.