Selma Diamond

Selma Diamond (5. elokuuta 1920 – 13. toukokuuta 1985) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen koomikko, näyttelijä sekä radio- ja televisiokäsikirjoittaja. Hänet tunnettiin korkeasta, käheästä äänestään ja Selma Hackerin roolistaan NBC:n televisiokomediasarjan "Night Court" kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella. Diamond oli myös tärkein inspiraation lähde Sally Rogersin hahmolle sarjassa "The Dick Van Dyke Show".
Varhainen elämä.
Diamond syntyi 5. elokuuta 1920 Londonissa, Ontariossa, Kanadassa. Diamondin isoäiti oli suffragetti. Kun Diamond oli nuori, he muuttivat Brooklyniin, New Yorkiin.
Ura.
Diamond julkaisi sarjakuvia ja huumoriesseitä "The New Yorkerissa".&lt;ref name="tcmdb/person/50011%7C139219"&gt;&lt;/ref&gt; Myöhemmin hän muutti länsirannikolle ja palkkasi agentin. Hän työskenteli radiossa ja lopulta televisiossa. Hän on kirjoittanut muun muassa Groucho Marxille, Jimmy Durantelle, Garry Moorelle, Rudy Valleelle, Tallulah Bankheadille, Sid Caesarille ja Milton Berlelle.
Diamond kirjoitti "The Adventures of Ozzie and Harriet" -sarjan radioversiota 20 viikon ajan. Vuonna 1950 hänestä tuli yksi komediakirjailija Goodman Acen palkkaamista työntekijöistä "The Big Show'hun" (1950–1952), näyttelijä Tallulah Bankheadin juontamaan 90 minuutin viikoittaiseen ohjelmaan. Vuosina 1951–1952 Diamond teki yhteistyötä sarjakuvapiirtäjä Gill Foxin kanssa ja kirjoitti tämän "Jeanie"-sarjakuvaan, jota julkaistiin päivittäin "New York Herald Tribunessa".
Diamond siirtyi televisioon yhtenä Sid Caesarin ja Imogene Cocan "Your Show of Shows" -sarjan käsikirjoittajista. Kirjoittaessaan Caesarin toiseen tuotantoon, "Caesar's Houriin", Diamond sai Emmy-ehdokkuuden. Hän myös työskenteli jälleen Goodman Acen alaisuudessa kirjoittaen Perry Comon "Kraft Music Hall" -televisiosarjaan. Vuonna 1961 Diamond kertoi olleensa ainoa nainen Como-sarjan viiden käsikirjoittajan ryhmässä: "He tuntevat itsensä vammaisiksi, en minä." Hän myös sanoi: "Se on kuin olisi Punainen Kiina. Olen siellä. He eivät vain tunnista minua." Carl Reiner sanoi, että hän ajatteli Diamondia luodessaan Sally Rogersin hahmon "The Dick Van Dyke Show'hun".
Vuonna 1960 Diamond julkaisi humoristiseen keskustelutyyliin perustuvan komedia-albumin nimeltä "Selma Diamond Talks..." "and Talks and Talks and Talks..." (Carleton LPX 5001). Vuonna 1970 hän kirjoitti kirjan "Nose Jobs for Peace", jonka julkaisi Prentice-Hall.
1960- ja 1970-luvuilla Diamond oli vakituinen vieras sarjoissa "The Jack Paar Show" ja "The Tonight Show Starring Johnny Carson", ja hän teki lukuisia elokuvarooleja, kuten Stanley Kramerin komediassa "It's a Mad, Mad, Mad, Mad World" (Spencer Tracyn vaimon Ginger Culpepperin näkymätönnä puhelinäänenä), "Bang the Drum Slowly" (hotellin puhelinvaihteen operaattorina Tootsiena) ja "All of Me" (Margona). Vuonna 1982 hän esiintyi sarjassa "My Favorite Year" pienessä vaatemestarin roolissa "King Kaiser's Comedy Calvalcadessa", fiktiivisessä sarjassa, joka selvästi viittasi hänen Sid Caesarille tekemänsä työn aikaan ja tapahtumapaikkaan. Hän oli myös osa-aikaisena vakionäyttelijänä Ted Knightin komediasarjassa "Too Close For Comfort" neljän kauden ajan.
Käsikirjoittamisen lisäksi Diamond esiintyi myös näyttelijänä ja debytoi "Bye, Bye Birdie" -elokuvan kesäkiertueella. Hänen muita kesäisiä tuotantotöitään olivat "Come Blow Your Horn" ja "Barefoot in the Park". Televisiossa hän näytteli Selma Hackeria "Night Court" -sarjassa vuosina 1984 ja 1985, josta hän sai toisen Emmy-ehdokkuutensa.&lt;ref name="ourontario/3480162"&gt;&lt;/ref&gt;
Kuolema.
Diamond kuoli keuhkosyöpään 13. toukokuuta 1985 Cedars-Sinai Medical Centerissä Los Angelesissa 64-vuotiaana, eikä hänellä ollut tiedossa olevia perheenjäseniä.
Hänet haudattiin Hillside Memorial Parkiin Culver Cityyn, Los Angelesin piirikuntaan Kaliforniaan.