tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sabotaasi

Sabotaasi (vanh. "sabotaaši") on tahallista vahingontekoa sotilaallisena tai poliittisena voimakeinona. Sabotaasissa tuhotaan omaisuutta tai hidastetaan työntekoa, jotta kohteena oleva liiketoiminta, talous, valtio tai hallitus kärsisi vahinkoa.
Sabotaasia ovat käyttäneet aseenaan etenkin lakkoilevat työläiset sekä vastarintaliikkeet ja kapinallisryhmät. Ekoterroristit harjoittavat sabotaasia ympäristönsuojelun nimissä.
M/S Liberty of the Seas

M/S Liberty of the Seas on Royal Caribbean Internationalin Suomessa 2007 valmistunut risteilyalus. 
Rakentaminen.
Alus tilattiin 30. syyskuuta 2004 Aker Yardsin Turun telakalta. Sen kölilaskettiin 17. lokakuuta 2005 telakkanumerolla 1353 ja alus laskettiin vesille 4. elokuuta 2006. Alus teki ensimmäisen koeajonsa 14.–16. joulukuuta ja toisen 10.–11. huhtikuuta 2007. Alus luovutettiin 18. huhtikuuta Royal Caribbean Cruises Limitedille, joka on rekisteröity Nassauhun Bahamaan.
Käyttöhistoria.
Alus lähti telakalta 19. huhtikuuta kohti Southamptonia, mistä se jatkoi matkaansa New Yorkiin ja Miamiin. Alus aloitti 19. toukokuuta ensimmäisen risteilynsä Miamin Fort Lauderdalesta.
Laivan tarjonta.
Palveluja ja ajanvietettä löytyy joka makuun: koko laivan mittainen Royal Promenade myymälöineen, kahviloineen ja ravintoloineen, sisäluistelurata, golfsimulaattori, kiipeilyseinä ulkoilmassa, Flowrider sekä suuri kylpylä-, sauna- ja kuntoilukeskus. H2O-zonen ulkoilmavesipuisto sekä lukuisia allasalueita.
Ismo Sajakorpi

Ismo Jukka Henrik Sajakorpi (s. 18. toukokuuta 1944 Tampere) on suomalainen teatteri- ja tv-ohjaaja sekä käsikirjoittaja ja viihdetaiteilija, joka parhaiten tunnetaan Kivikasvot-viihderyhmästä. Sajakorpi käsikirjoitti Kivikasvojen esiintymisiä aluksi yhdessä Jori Dolivon kanssa, vuodesta 1976 alkaen yksin.
Ura.
Sajakorpi kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta (1964), kävi Reserviupseerikoulun 1965, opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa (nyk. Aalto-yliopiston taideteollinen korkeakoulu) kamerataiteen osastolla 1965–1969. Hän on ollut freelance-TV-ohjaaja ja -käsikirjoittaja (1966–1980), TV-ohjaaja MTV3 (1980–2000), teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija (1996–).
Televisioakatemia Ry palkitsi Sajakorven vuonna 2012 Kultaisella Venla -palkinnolla elämäntyöstä. Sajakorpi on yksi Televisioakatemia Ry:n kunniajäsenistä. 
Sajakorpi on avioliitossa Raili Leskisen kanssa (1994–). Lapset ensimmäisestä avioliitosta: Sina Valma Tuulia (s. 1986) ja Samu Henrik (s. 1987).
Venttiilikoneisto

Venttiilikoneisto on polttomoottoreissa käytettävä järjestely, jolla huuhdellaan palotila ja tuodaan uusi polttoaineseos sisään sylinteriin. Venttiilikoneistoissa on venttiilejä kahta eri tehtävää varten: imuventtiilejä ja pakoventtiilejä. Näiden lisäksi venttiilikoneisto hoitaa venttiilien aukaisun ja sulkemisen oikeassa järjestyksessä oikea-aikaisesti.
Imuventtiilien tehtävä on avata polttoaineen ja ilman seokselle tie imusarjasta palotilaan. Aukeava pakoventtiili sallii pakokaasujen poistua männän työntämänä palotilasta pakosarjaan. Samaan aikaan kiinni ollessaan ne mahdollistavat polttoaine-ilmaseoksen kokoonpuristamisen ennen sytytystä. 
Polttomoottorin venttiileissä on monta eri osaa:
Kilpailukäytössä hyödynnetään toisinaan erikoisrakenteisia ja kalliita ns. natrium-venttiilejä.
Niissä suurin osa venttiilin varresta on ontto ja osittain täytetty melko alhaisessa lämpötilassa nesteytyvällä natrium-metallilla. Nestemäinen, varren sisällä "hölskyvä" natrium vähentää edestakaisin liikkuvan kappaleen massahitausvoimia sekä kuljettaa liikalämpöä venttiilinlautasesta ylös sylinterinkanteen.
Venttiilikoneiston tyyppejä.
Perinteisesti moottorin nokka-akseli antaa käyttövoiman ja ohjauksen venttiilin liikkeelle. Vaihtoehtoina on olemassa "vapaaventtiili" -moottoreita, joissa venttiilit ovat solenoidi-ohjattuja ilman nokka-akselia.
Mekaanisen voiman sijaan voidaan käyttää pneumaattisesti toimivia venttiilejä.
Purppurakeijuahven

Purppurakeijuahven ("Cypho purpurascens") on keijuahveniin kuuluva kala.
Ulkonäkö ja koko.
Purppurakeijuahven kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on vartaloltaan puikkomainen, selkä. ja vatsaevät ovat melko korkeat. Koiras on kokonaan punainen selkäevän tummaa täplää lukuun otatamatta. Naaraan väri muuttuu vaiheittain päästä pyrstön violetista punaisen kautta oranssiin ja keltaiseen.
Alkuperä.
Purppurakeijuahven on kotoisin Tyynenmeren länsiosista. Sitä tavataan Suurella Valliriutalla ja Papua-Uuden Guinean ja Tongan ympäristössä.
Käyttäytyminen.
Purppurakeijuahven on melko aggresiivinen lajitovereitaan kohtaan, eikä niitä voi yleensä pitää useampia samassa altaassa. Kotiutunut purppurakeijuahven uiskentelee myös vapaassa vedessä, mutta on aina valmis sujahtamaan koloonsa. Niinpä se tarvitsee viihtyäkseen riutta-akvaarion, jossa on paljon piilopaikoiksi sopivia koloja.
Ravinto.
Purppurakeijuahven syö lihapitoista ruokaa.
Hallé-orkesteri

Hallé-orkesteri () on brittiläinen sinfoniaorkesteri. Sen perusti Charles Hallé vuonna 1858. Orkesteri toimi pitkään Manchesterin Free Trade Hallissa, mutta siirtyi vuonna 1996 Bridgewater Halliin.
Hallé-orkesterin yhteydessä toimii myös samanniminen kuoro. Nykyisenä pääkapellimestarina on vuodesta 2000 toiminut Mark Elder.
Kirby’s Epic Yarn

Kirby’s Epic Yarn on Good-Feelin kehittämä ja Nintendon julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna Wiille. Peli kuuluu Kirby-sarjaan.
Pelaaminen.
Pelissä Kirby on muutettu langasta tehdyksi hahmoksi, eikä hän voi imaista vihollisia kuten useimmissa muissa peleissä. Kirby pystyy muuttumaan useiksi muiksi langasta tehdyiksi esineiksi kuten laskuvarjoksi, autoksi, sukellusveneeksi tai raketiksi.
Historiaa.
Peli oli alun perin julkistettu vuoden 2005 E3-messuille Nintendo GameCubelle. Vuoden 2006 E3-messuissa sitä ei ollut. Kulki huhuja, että peli olisi peruutettu kokonaan. Myöhemmin selvisi, että peli tulee Wiille, mahdollisesti jo vuonna 2008.
Charles Hallé

Karl Halle (11. huhtikuuta 1819 – 25. lokakuuta 1895), Englantiin muuton jälkeen 1848 Charles Hallé, oli saksalaissyntyinen kapellimestari ja pianisti. Hän perusti Hallé-orkesterin Manchesterissa 1858.
Halle syntyi Hagenissa. Hänen isänsä oli urkuri, ja Karl sai varhaisimman musiikinopetuksensa häneltä. Myöhemmin hän opiskeli Darmstadtissa ja Pariisissa. 
Hallé johti Hallé-orkesteria sen perustamisvuodesta 1858 kuolemaansa vuonna 1895. Lisäksi hän johti vuodesta 1883 kuolemaansa Liverpoolin kuninkaallisia filharmonikkoja. Hän kuoli Manchesterissa.
Paul McGillion

Paul McGillion (s. 5. tammikuuta 1969, Paisley, Skotlanti) on kanadanskotlantilainen näyttelijä, joka on tehnyt teatteri-, televisio- ja elokuvarooleja vuodesta 1990 lähtien. Hän syntyi Skotlannissa, mutta hänen perheensä asui jonkin aikaa Irlannissa ja muutti sieltä edelleen Kanadaan McGillionin ollessa kaksivuotias. Kun tämä oli 11-vuotias, perhe muutti kolmeksi vuodeksi takaisin Skotlantiin. Nykyisin McGillion asuu Vancouverissa, ja hän toimi muun muassa opettajana vancouverilaisessa elokuvakoulussa vuosina 1998 ja 1999.
McGillion tunnetaan parhaiten roolistaan skotlantilaisena tohtori Carson Beckettina scifi-sarjassa "Stargate Atlantis". Beckettin hahmon oli alun perin tarkoitus olla vain satunnainen vierailija sarjassa, mutta positiivisen katsojapalautteen ansiosta hänestä tehtiin yksi sarjan päähahmoista. Tällä hetkellä McGillion ei näyttele sarjassa, eikä hänen paluustaan ole varmuutta.
James Loughran

James Loughran (30. kesäkuuta 1931 Glasgow – 19. kesäkuuta 2024 Bearsden) oli skotlantilainen kapellimestari.
Loughran toimi ylikapellimestarina BBC:n sinfoniaorkesterille 1965–1971, Hallé-orkesterille 1972–1983, Bambergin sinfoniaorkesterille 1979–1983 sekä Aarhusin sinfoniaorkesterille 1996–2003.
Gordon Gollob

Gordon Gollob (16. kesäkuuta 1912 − 8. syyskuuta 1987) oli itävaltalainen hävittäjälentäjä Kolmannen valtakunnan Luftwaffessa. Hän syntyi Grazissa Gordon MacGollob-nimisenä. Hänen isänsä oli skotti, joka oli muuttanut Itävaltaan. Gordon Gollob liittyi Itävallan Bundesheeriin vuonna 1933 ja vaihtoi nimensä jo tuolloin "germaanisemmaksi". Gollobin pudotussuhde oli 2.27.
Anschlussin jälkeen hän siirtyi Kolmannen valtakunnan upseerikaartiin. Siirto oli hänelle helppo, koska hän kuului natsipuolueeseen. Hän otti osaa Puolan miehitykseen, jossa yhteydessä saavutti ensimmäiset ilmavoittonsa. Seuraavat ilmataistelut liittyivät Norjan miehitykseen. Hän osallistui myös "Taisteluun Britanniasta". Hän siirtyi Neuvostoliiton vastaiselle rintamalle heti Operaatio Barbarossan alussa. Hän saavutti 53 ilmavoittoa kahtena syyskesän kuukautena ja peräti yhdeksän voittoa yhtenä päivänä. Joulukuussa 1941 hänet vedettiin kotirintamalle Bf 109:n kehitysversion koelentoihin. Keväällä 1942 hän oli Krimin rintamalla. Lokakuussa 1942 hänet siirrettiin Ranskaan esikuntatehtäviin. Huhtikuussa 1944 Gollob nimitettiin General der Jagdflieger Adolf Gallandin esikuntaan. Hänestä tuli koelentämisen johtaja. Hän johti Ardennien vastahyökkäyksen hävittäjätoimintaa. Tammikuussa 1945 hänestä tuli General der Jagdflieger. Hän saavutti kaikkiaan 150 ilmavoittoa 340 lennolla, joka on harvinaisen suuri voittojen lukumäärä lentojen lukumäärään nähden. 
Toisen maailmansodan jälkeen hän kirjoitti ilmailulehtiin elääkseen. Vuonna 1948 hän ryhtyi Itävallan "Itsenäisyyspuolueen" johtajaksi, jonka jälkeen työskenteli auto- ja moottorialan yrityksessä.
Paul Scofield

David Paul Scofield (s. 21. tammikuuta 1922 Hurstpierpoint, Sussex – 19. maaliskuuta 2008) oli englantilainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1966 parhaan miespääosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa "Kunnian mies". Häntä on pidetty myös loistavana teatterinäyttelijänä.
Scofield meni 15. toukokuuta 1943 naimisiin Joy Parkerin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta (s. 1944 ja 1951). Hän sairasti verisyöpää.
Killarneynsilli

Killarneynsilli ("Alosa fallax") tai täpläsilli on sillin sukulainen, mutta korkeaselkäisempi. Lisäksi sillä on kyljissään rivi tummia täpliä. Pituutta sillä on n. 40 cm. Killarneynsilli muistuttaa suuresti pilkkusilliä, jonka kanssa se voi risteytyä. Molemmat lajit kuuluvat jokisilleihin.
Levinneisyys.
Killarneynsillä tavattiin aina 1950-luvulle asti myös Itämerestä. Nykyisin sitä esiintyy Atlantissa Etelä-Norjasta Marokkoon, Välimeressä, Mustassameressä ja muutamissa Keski- ja Etelä-Euroopan järvissä. Lisäksi se on levinnyt laivojen mukana Pohjois-Amerikan Suuriin järviin. Killarneynsilli eroaakin useimmista muista sillikaloista siinä, että se sietää makeaa vettä. Killarneynsilli vaeltaa jokiin kutemaan ja jokisuistojen likaantuminen on heikentänyt killarneynsillikantoja sen nykyisillä esiintymisalueilla. Suomessa killarneynsilli on nykyään harvinainen satunnaisvieras.
Ravinto.
Killarneynsilli syö useimpien muiden sillikalojen tavoin eläinplanktonia. Se pyrkii itse välttymään syödyksi tulemiselta liikkumalla isoissa parvissa.
Lisääntyminen.
Kutu tapahtuu yöllä joen sorapohjalle. Poikaset uivat kuoriuduttuaan mereen.
Vanha valtiopäivätalo (Tukholma)

Vanha valtiopäivätalo () on Tukholmassa, Riddarholmenin saarella, Birger Jarls torgin etelälaidalla sijaitseva rakennus. Se toimi Ruotsin valtiopäivien rakennuksena vuosina 1866–1905. Sitä ennen se oli vuodesta 1833 toiminut säätyvaltiopäivien aatelittomien säätyjen eli papiston, porvariston ja talonpoikien kokoontumispaikkana. Aatelissääty käytti Ritarihuonetta.
Rakennuksen vanhimmat osat ovat osa keskiaikaista Tukholman fransiskaaniluostaria. Se muutettiin valtiopäivärakennukseksi arkkitehti Johan Fredrik Åbomin suunnitelmien mukaan vuosina 1856–1866, ja sai samalla nykyisen ulkonäkönsä. Vuosina 1908–1911 valmistui rakennuksen merinäkymäpuolelle lisärakennus, jonka suunnitteli arkkitehti Aron Johansson. Vanhassa valtiopäivätalossa toimii nykyään Tukholman kamarioikeus.
Wolfgang Paul

Wolfgang Paul (10. elokuuta 1913 – 7. joulukuuta 1993) oli saksalainen fyysikko. Paul sai vuonna 1989 Nobelin fysiikanpalkinnon ionikaappauksen löytämisestä.
Paul syntyi vuonna 1913 pienessä Lorenzkirchin kylässä, Saksassa. Paul varttui Münchenissä lääkeainekemistin poikana. Muutaman opiskeluvuoden jälkeen Münchenin teknillisessä yliopistossa hän vaihtoi koulua Berliinin teknilliseen yliopistoon. Vuodesta 1952 lähtien hän työskenteli Bonnin yliopistossa kokeellisen fysiikan professorina. Paul työskenteli myös CERNissä vuosien 1965 ja 1967 välisenä aikana.
Cygnaeus-lukio

Cygnaeus-lukio oli vuonna 1995 perustettu yksi Jyväskylän suurimmista lukioista. Koulussa työskenteli yli 500 opiskelijaa ja 45 opettajaa. Koulun rehtorina toimi Ari Pokka. Vuoden 2015 alussa Cygnaeus-lukio ja Voionmaan lukio yhdistyivät hallinnollisesti Schildtin lukioksi ja koulutiloissa toimii vastedes Schildtin lukion Viitaniemen toimipiste.
Cygnaeus-lukio oli yleislukio, jonka painopistealueina olivat musiikin sekä matemaattis-luonnontieteellisten aineiden opiskelu. Musiikkia opetettiin erillisellä musiikkilinjalla. Koulu sijaitsi Jyväskylän keskustan lähellä Nisulassa.
Cygnaeus-lukio nähtiin Nelosen Stage-ohjelmassa, jossa etsitään Suomen parasta koulumusikaalia. Oppilaitos sijoittui kisassa kolmanneksi.
Mössbauerin ilmiö

Mössbauerin ilmiöllä tarkoitetaan kahden samanlaisen atomiytimen, lähteen ja absorbaattorin, välistä rekyylitöntä gammakvantin emissiota ja absorptiota eli gammaresonanssia.
Gammaresonanssissa lähde on virittyneessä tilassa oleva atomiydin, joka rekyylittömästi emittoi gammakvantin eli fotonin. Absorbaattori on samanlainen, mutta perustilassa oleva atomiydin, joka rekyylittömästi absorboi siihen törmäävän fotonin ja virittyy. Rudolf Mößbauer sai ilmiön selittämisestä Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1961.
Mössbauerin ilmiötä esiintyy noin kolmanneksella alkuaineista. Etenkin raudalla, ja väheisemmässä määrin tinalla, sitä on käytetty apuna näiden aineiden kemian tutkimiseen.
Kvanttiteorian mukaan perustilassa oleva atomiydin pystyy absorboimaan siihen törmäävän fotonin, jos tällä atomiytimellä on sellainen viritetty tila, jonka viritysenergia "W" on sama kuin fotonin energia. Tämä tosin pätee vain, jos ytimen massa oletetaan äärettömäksi; todellisuudessa liikemäärän säilymislain takia osa fotonin energiasta menee rekyylinä ytimen liike-energiaksi.
Kun kirjoitetaan liikemäärän ja energian säilymislait, saadaan yhtälöryhmä (olettaen, että ytimen massa ei muutu reaktiossa)&lt;br&gt;
formula_1&lt;br&gt;
missä formula_2 ja formula_3 ovat ytimen massa ja alkunopeus, formula_4 ytimen loppunopeus, formula_5 ytimen saama viritysenergia, formula_6 valon nopeus, formula_7 fotonin taajuus ja formula_8 Planckin vakio.
Jos ytimen ja fotonin nopeudet ovat samansuuntaiset, yhtälöparista voidaan ratkaista viritysenergia&lt;br&gt;
formula_9.
Jotta ydin saataisiin viritettyä, on rekyylihäviön yleensä oltava pieni. Mößbauer ratkaisi ongelman vuonna 1958 käyttämällä kidehilaan sidottua radioaktiivista isotooppia. Tällöin rekyyli tulee koko kiteelle, jonka massa on huomattavasti ytimen massaa suurempi, ja rekyylihäviö on täten pieni.
Mössbauerin ilmiö on Mössbauerspektroskopian eli gammaresonanssispektroskopian perusta.
Heksaklooribentseeni

Heksaklooribentseeni eli HCB on orgaaninen yhdiste (POP-yhdiste), joka muodostuu hiilestä ja kloorista. Heksaklooribentseeni on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, väritöntä - valkoista ainetta. Sen kemiallinen kaava on C6Cl6. Heksaklooribentseenista käytetään myös nimityksiä "HCB", "perklooribentseeni", "pentakloorifenyylikloridi" ja "fenyyliperkloryyli".
Heksaklooribentseenin moolimassa on 284,8 g/mol, sulamispiste 231 °C, kiehumispiste 323–326 °C, tiheys 1,21 g/cm3, leimahduspiste 242 °C (c.c.) sekä CAS-numero 118-74-1. Heksaklooribentseeni liukenee heikosti veteen 0,0000005 g/100 ml (20 °C).
Heksaklooribentseeniä on käytetty peittausaineena kasvitautien torjunnassa sekä lähtöaineena muiden kemikaalien valmistuksessa. Aine tuli markkinoille vuonna 1945. Suomessa heksaklooribentseenin käyttö torjunta-aineena kiellettiin vuonna 1996 (VNp 1361/1996). Heksaklooribentseeniä voi esiintyä myös toisen fungisidin pentakloorinitrobentseenin eli kvintotseenin (C6Cl5NO2) hajoamistuotteena. Heksaklooribentseeni liukenee eetteriin sekä vähäisessä määrin etanoliin.
Aine kuuluu POP-yhdisteitä rajoittavan vuonna 2001 solmitun ns. Tukholman sopimuksen piiriin.
Heksaklooribentseenistä on käytetty ainakin seuraavia kaupallisia nimiä: Amatin, Anticarie, Bunt-cure, No Bunt 80, Bunt-no-more (Dow chemicals), Co-op-hexa (Bayer chemicals), Sanocide, Snieciotox.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikainen altistus voi seurata vaikutuksia maksassa ja hermostossa. Työministeriön päätöksen 1044/1991 mukaan heksaklooribentseenistä katsotaan olevan vaaraa perimälle, sikiölle ja lisääntymiselle. Heksaklooribentseeni on tutkimusten mukaan myös erittäin myrkyllistä vesieliöille.
Dunblanen verilöyly

Dunblanen verilöyly tapahtui Dunblanessa, Skotlannissa 13. maaliskuuta 1996, kun 43-vuotias työttömäksi jäänyt entinen partiojohtaja Thomas Hamilton ampui paikallisessa koulussa kuusitoista pikkulasta, opettajan ja lopulta itsensä. Hänellä oli mukanaan neljä asetta ja 743 patruunaa. Vanhimmat surmansa saaneista lapsista olivat kuusivuotiaita.
Dunblanen verilöylyssä kuoli yhteensä kahdeksantoista ihmistä. 
Joukkomurhaajan motiivit eivät ole koskaan valjenneet täysin. Hamilton oli ollut poikapartiolaisten johtajana, mutta 1974 hänen lupansa toimia tehtävässä otettiin pois, koska hänellä epäiltiin olevan ”epäilyttäviä aikeita poikien suhteen”.
Hän valitti vielä vuonna 1993, että huhut pilasivat hänen ansiomahdollisuutensa. Hän oli valittanut tilanteestaan muun muassa kuningatar Elisabetille ja parlamenttiedustaja Michael Forsythille.
Hamiltonin on "Independent"-lehden mukaan kerrottu kuuluneen vapaamuurareihin.
Uhrit.
Yksi koulun oppilaista oli myöhemmin tennistähdeksi noussut ja lajissa kultamitalin Lontoon olympialaisissa 2012 voittanut Andy Murray, joka pelastui piiloutumalla isoveljensä Jamien kanssa rehtorin pöydän alle.
Cyrillus Kreek

Cyrillus Kreek (1889–1962) oli virolainen säveltäjä. Hän oli merkittävässä roolissa, kun Viroon kehitettiin ammattimaisesti toimivaa musiikkialaa. Hänen oleellisin tuotantonsa on tyyliltään hengellisestä musiikkia, vaikkakin monet hänen säveltämänsä laulut ovat arvostettua kuoromusiikkia. Myös merkittäväksi virolaisen musiikkihistorian sävellykseksi laskettava "Requiem" on Kreekin luoma.
Kreek opiskeli Pietarin konservatoriossa ja asui lähes koko elämänsä ajan Haapsalussa. Siellä hän teki koulutyötä, johti kuoroa ja tutki kansanmusiikkia, millä oli oma vaikutuksensa hänen sävellyksiinsä. Kreekin arkistoissa on noin 6 000 kansanlaulua ja yli 500 itse tehtyä kansanlaulusovitusta. Kreekin musiikillinen ajattelu lähtee laulullisesta näkökulmasta.
Upstart

Upstart on tapahtumapohjainen korvaaja Unixin init-prosessille. Se hoitaa asynkronisesti tehtävien ja palveluiden käynnistämisen, sammuttamisen sekä valvonnan. Upstart on yhteensopiva sysvinitin kanssa, ja se pystyy ajamaan sysvinitin komentosarjoja. Myöhemmin Upstartin on tarkoitus korvata cron, atd, anacron sekä mahdollisesti inetd.
Upstart korvasi sysvinitin muun muassa Ubuntussa ja Fedorassa. Helmikuussa 2014 Ubuntu päätti vaihtaa Upstartin systemd-ohjelmaan. Myös Fedora siirtyi käyttämään systemd:tä alkaen Fedora 15:stä
Jussi Veikkanen

Jussi Veikkanen (s. 29. maaliskuuta 1981 Riihimäki) on suomalainen kilpauransa päättänyt maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2005–2015. Veikkanen osallistui urallaan kaikkiin maantiepyöräilyn suuriin ympäriajoihin; Italian ympäriajoon seitsemästi, Espanjan ympäriajoon neljästi ja kerran Ranskan ympäriajoon. Veikkanen voitti maantiepyöräilyn Suomen-mestaruuden seitsemän kertaa. Veikkanen on työskennellyt vuodesta 2016 alkaen Ranskalaisen maantiepyöräilyn World Tour -tason Groupama-FDJ-ammattilaistallin sporttipäällikkönä.
Ura.
Veikkanen aloitti uransa Mälarenergi-tallin ajajana ja ammattilaiseksi hän tuli siirtyessään ranskalaiseen "Française des Jeux" -talliin vuonna 2005. 
Veikkanen osallistui Italian ympäriajoon vuosina 2006, 2007 ja 2008. Hän ajoi kaikilla kerroilla kolmiviikkoisen etappiajon maaliin. Vuoden 2007 Girossa Veikkanen sijoittui 18:nneksi Euroopan kovimmaksi nousuksi sanotulla Monte Zoncolanilla. Vuonna 2005 Veikkanen osallistui Espanjan ympäriajoon, mutta joutui keskeyttämään jo 3. etapilla selkävaivojen vuoksi. Vuonna 2007 hän ajoi kilpailun maaliin.
Veikkanen oli vuonna 2008 neljästoista Critérium International -etappikilpailussa ja seitsemästoista Tirreno–Adriaticossa . Italian ympäriajossa hän sijoittui seitsemänneksi toisella etapilla, joka päättyi runsaan kolmen kilometrin nousuun. Kilpailun viidennellä osuudella hän oli yhdeksäs. 11. etapilla hän kuului viiden ajajan kärkiryhmään, joka lähti irtiottoon 40 kilometrin ajon jälkeen. Irtiotto kesti maaliin saakka ja Veikkanen sijoittui lopulta kuudenneksi. Ympäriajon lopputuloksissa hän oli viideskymmenes. Saman vuoden Saksan ympäriajossa hän voitti kuudennen etapin oltuaan loppukirissä paras 11 ajajan kärkiryhmästä. Ympäriajon lopputuloksissa hän oli kymmenes .
Veikkanen osallistui Ranskan ympäriajoon ensimmäisen (ja ainoan) kerran 2009. Hän voitti kilpailun toisella etapilla kolme neljästä mäkikiristä. Samalla hän nousi mäkikirikilpailun johtoon saaden mäkikirikilpailun johtajan pallopaidan (Maillot à pois) haltuunsa.
Elokuussa 2010 julkistettiin Veikkasen siirtyminen Omega Pharma-Lotto -tallin riveihin kausiksi 2011–2012. 
 Kaudelle 2012 Veikkanen kuitenkin siirtyi takaisin entiseen talliinsa, nimeltään nyt FDJ. Hän ajoi Italian ympäriajon maaliin 2011, 2012, 2014 ja 2015. Vuoden 2014 kilpailussa hän oli 17. etapilla kuudes. Espanjan ympäriajon hän keskeytti 2013 ja 2015.
Syyskuun lopussa 2015 Veikkanen ilmoitti lopettavan uransa ajajana 4. lokakuuta 2015 ajettavaan kilpailuun ja jatkavansa työskentelyä pitkäaikaisen ranskalaistallinsa FDJ:n organisaatiossa.
Toivo Tulev

Toivo Tulev (s. 1958) on virolainen säveltäjä. Tulev on saanut sävellyksiinsä vaikutteita muun muassa gregoriaanisesta laulusta ja vanhasta musiikista, jota edustavissa yhtyeissä hän on ollut mukana. 
Tulev opiskeli Tallinnan konservatoriossa professori Eino Tambergin johdolla. Valmistuttuaan hän oli Tukholman ja Kölnin musiikkikorkeakouluissa jatko-opiskelijana ja mukana Viron musiikkiakatemian järjestämässä maisteriohjelmassa. Viron musiikkiakatemiassa hän on sävellyksen opettaja ja työstää väitöskirjaansa.
Jacqueline de Romilly

Jacqueline Worms de Romilly (26. maaliskuuta 1913 – 18. joulukuuta 2010) oli ranskalainen filologi. 
Romilly syntyi Chartres'ssa. Suoritettuaan opintonsa hän toimi ensin opettajana koulussa ja sitten professorina Lillen ja Sorbonnen yliopistoilla sekä Collège de Francessa. Hänestä tuli vuonna 1988 toinen Ranskan akatemiaan valittu nainen Marguerite Yourcenarin jälkeen. 
Jacqueline de Romillylle myönnettiin Kreikan kansalaisuus vuonna 1995. Hän oli vuodesta 1967 ulkomaalaisjäsenenä Britannian akatemiassa. Hän oli vuodesta 1989 ulkomaalaisjäsenenä Academia Europæan.
Michel Déon

Michel Déon (4. elokuuta 1919 Pariisi – 28. joulukuuta 2016 Galway, Irlanti) oli ranskalainen kirjailija ja Ranskan akatemian jäsen.
Déon tunnettiin sekä romaanikirjailijana että kolumnistina. Hän kuului yhdessä Antoine Blondinin, Jacques Laurentin ja Roger Nimierin kanssa kirjailijaryhmä Hussardsiin.
Déon valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1978 Jean Rostandin kuoltua 4. syyskuuta 1977.
Déon asui perheineen Irlannissa vuodesta 1968. Hän kuoli 97-vuotiaana galwaylaisessa sairaalassa 28. joulukuuta 2016.
Félicien Marceau

Félicien Marceau (s. 16. syyskuuta 1913 Kortenberg, Belgia – 7. maaliskuuta 2012) oli ranskalainen kaunokirjailija ja esseisti.
Marceualle myönnettiin vuonna 1969 Goncourt-palkinto romaanista "Creezy".
Félicien Marceau valittiin Ranskan akatemiaan 27. marraskuuta 1975 Marcel Achardin kuoltua 4. syyskuuta 1974. 
Lähteet.
&lt;br&gt;
Jacob Epstein

Jacob Epstein (1880–1959) oli Yhdysvalloissa syntynyt kuvanveistäjä joka toimi vuodesta 1905 Britanniassa. Hän oli modernin kuvanveiston edeltäjä, jonka ristiriitaiset teokset kyseenalaistivat taiteen aiheiden sopivuutta koskevia sääntöjä. Epstein oli suoran kuvanveiston pioneereja.
Epsteinin vanhemmat tulivat Yhdysvaltoihin pakolaisina Puolasta. Perhe oli keskiluokkainen ortodoksijuutalainen perhe, ja siinä oli viisi lasta, joista Jacob Epstein oli kolmas.
Epstein opiskeli Art Students Leaguessa ja George Grey Bernardin oppilaana. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa kuvitustyöstä saamiensa tulojen turvin, ja muutti Englantiin 1905 ja sai Britannian kansalaisuuden 1907.
Epsteinin teokset olivat aikaansa nähden omaperäisiä, ja ne ovat vaikuttaneet myöhempien kuvanveistäjäsukupolvien taiteilijoihin, kuten Henry Mooreen ja Barbara Hepworthiin, jotka jatkoivat suoran kuvanveiston kehittämistä.
Bazaruton saaristo

Bazaruton saaristo () on ryhmä saaria Mosambikin Inhambanen maakunnan Inhassoron ja Vilankulon piireissä. Mantereella lähimmät kaupungit ovat Vilankulo ja Inhassoro. Saaristo muodostuu Bazaruton, Benguerran, Magaruquen, Banquen ja Santa Carolinan saarista. Saarista suurimmat ovat Bazaruto ja Benguerra.
Saaret ovat muodostuneet Limpopojoen kuljettamasta hiekasta satoja tuhansia vuosia sitten. Nykyisin Limpopojoki laskee mereen useita satoja kilometrejä etelämpänä. Matkailijoita saarille houkuttavat hiekkarannat, koralliriutat ja surffaus- ja kalastusmahdollisuudet. Saaristosta tuli kansallispuisto vuonna 1971. Kansallispuistossa tavataan esimerkiksi 150 erilaista lintulajia.
&lt;br clear=left&gt;
Johann Friedrich Naumann

Johann Friedrich Naumann (14. helmikuuta 1780 Ziebigk, Köthen – 15. elokuuta 1857 Ziebigk) oli saksalainen luonnontieteilijä ja toimittaja.
Hänen isänsä oli maanviljelijä ja ornitologi Johann Andreas Naumann. J. F. Naumannia kutsutaan eurooppalaisen lintutieteen perustajaksi. 1839 hänet promovoitiin Breslaun yliopiston kunniatohtoriksi.
1835 hän perusti lintutieteellisen museon Köthenin linnaan ja 1915 museo nimettiin Naumann-museoksi.
Naumann nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa etelänharmaalokin ("Larus michahellis"). Pikkutuulihaukka ("Falco naumanni") ja ruosterastas ("Turdus naumanni") on nimetty hänen kunniakseen.
Teknokulttuuri

Teknokulttuuri on neologismi, jonka ovat käsitteenä tehneet tutuksi Constance Penley ja Andrew Ross toimittamassaan samannimisessä esseekokoelmassa.
Teknokulttuurilla viitataan vuorovaikutussuhteisiin tekniikan, median, kulttuurin ja sosiaalisten suhteiden välillä. Käsitettä käytetään usein kuvastamaan nykyisen kulttuurin teknologista tilaa, jossa teknologisilla elementeillä on keskeinen osa kulttuurin toimivuudessa ja ilmiasussa. Teknokulttuurin tutkimuksen piiriin kuuluvat teknologian historian, teknologian, mediakulttuurin ja digitaalisen kulttuurin tutkiminen. 
Teknokulttuurin käsite on laajalti käytössä akateemisessa maailmassa. Muun muassa Yhdysvalloissa, Kalifornian Davis-yliopistossa on ollut teknokulttuurin opinto-ohjelma ja Kanadassa, Länsi-Ontarion yliopistossa on koulutusohjelma Media, Information &amp; Technoculture. Suomessa teknokulttuuriin liittyvää opetusta voi saada Turun yliopiston digitaalisen kulttuurin oppiaineessa tai Jyväskylän yliopiston digitaalisen kulttuurin maisteriohjelmassa
Marble House

Marble House on kartanomainen rakennus Newportissa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen suunnittelusta on vastannut yhdysvaltalainen arkkitehti Richard Morris Hunt. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1888, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1892. Rakennus tuli maksamaan noin 11 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria.
Marble Housen rakennutti William Kissam Vanderbilt, tunnetun liikemiehen Cornelius Vanderbiltin pojanpoika. Rakennuksen valmistuttua Vanderbilt antoi sen puolisolleen Alva Belmontille syntymäpäivälahjaksi. Nykyisin Marble House toimii julkisena museona, ja sille on myönnetty National Historic Landmark -arvonimi.
Digitaalinen kulttuuri

Digitaalinen kulttuuri koostuu joukosta tapoja ja tottumuksia viestiä, pitää yhteyttä sekä tulkita ja rakentaa merkityksiä tietokoneiden ja -verkkojen äärellä. Digitaalisessa kulttuurissa on sekä oppialana, toimintana että ilmiönä kyse laaja-alaisesta eri kestoisten aikatasojen ja asioiden yhteisvaikutuksesta, joka näkyy muun muassa taiteen, viestinnän, viihteen ja opetuksen kentillä. 
Digitaalinen kulttuuri tutkimusalana keskittyy käsittelemään monitieteellisesti, sekä kulttuurin käynnissä olevia muutoksia, että uusia digitaalisen viestinnän, taiteen, viihteen ja opetuksen muotoja. Opiskelijoille tarjotaan käsitteellistä valmiutta ymmärtää digitaalistuvan kulttuurin ilmiöitä, mutta myös käytännön tietoja ja taitoja, joita toiminta digitaalisessa ympäristössä vaatii. Digitaalinen kulttuuri on tieteenalana lähtöisin taiteen-, kulttuurintutkimuksen ja kulttuurihistorian piiristä. Digitaalista kulttuuria voi opiskella Suomessa esimerkiksi Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen koulutusohjelman kulttuurin oppiaineessa Porin yliopistokeskuksessa tai Jyväskylän yliopiston digitaalisen kulttuurin maisteriohjelmassa.
Ojangon ulkoilualue

 
Ojangon ulkoilualue sijaitsee Vantaalla Ojangon kaupunginosassa Hakunilan kaakkoispuolella. Aluetta kiertävät mutkittelevat ulkoilu- ja ratsastuspolut sekä talvella hiihtoladut. Ratsastajia palvelee ratsastuskeskus Poni-Haka. Ojangon ulkoilualueen metsät ovat luontainen jatke Hakunilan urheilupuistolle. Seutu onkin toiminut useiden hiihto- ja suunnistuskilpailujen näyttämönä. Alueella on järjestetty hiihdon SM-kisoja esimerkiksi vuosina 1997, 2008 ja 2014.
Alue on monipuolista, pienipiirteistä, kumpuilevaa metsäalueiden- ja viljelymaiden kirjomaa maastoa. Seudulla on suhteellisen edustava eläin- ja kasvilajisto ja sinne järjestetään myös mm. perhosretkiä kesäisin. Perhosia varten on alueen joitakin osia hoidettu talkoilla ja saatu joitakin niittyjä vaativia lajeja säilymään ja lisääntymään alueella.
Ascendancy

Ascendancy on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Triviumin toinen albumi. Vuonna 2005 julkaistua albumia voidaan pitää yhtyeen varsinaisena läpimurtona. Menestystä siivitti yhtyeen jättilevy-yhtiö Roadrunner Recordsille allekirjoittama sopimus. Albumia ylistettiin runsaasti ilmestymisvuonnaan ja sen jälkeenkin monissa metallilehdissä, kuten Metal Hammerissa ja Kerrang!:issa. Taustatekijöinä menestykseen oli edeltäjäalbumia "Ember to Infernoa" tarkemmin tehdyt kappaleet sekä yhtyeeseen samana vuonna liittynyt toinen kitaristi Corey Beaulieu. Yhtyeen laulaja-kitaristi Matt Heafy on albumin jokaisen kappaleen pääsäveltäjä ja -sanoittaja. Tuottajana albumilla toimi Jason Suecof, joka oli mukana säveltämässä albumin intro-kappaletta sekä soittaa kitarasoolon albumin kolmannessa kappaleessa, "Pull Harder on the Strings of Your Martyr".
Albumilta julkaistiin musiikkivideot kappaleista "Like Light to the Flies", "Pull Harder on the Strings of Your Martyr", "A Gunshot to the Head of Trepidation", "Dying in Your Arms" ja "Rain".
Albumista tehtiin kaksi uudelleenjulkaisua. Ensimmäinen niistä, "UK Special Edition" sisältää yhden bonuskappaleen, sekä bonus-DVD:n, joka sisältää viiden kappaleen konserttitallenteen, sekä yhtyeen musiikkivideot. 9. toukokuuta 2006 julkaistu toinen uudelleenjulkaisu sisältää edellä mainittujen elementtien lisäksi kolme muuta bonuskappaletta, joista yksi on yhtyeen tulkinta Metallican kappaleesta "Master of Puppets", jonka yhtye nauhoitti myös Kerrang! -lehden 20-vuotisjuhlanumeron ohessa tulleeseen Metallican "Master of Puppets" -albumin kunniaksi tehtyyn "Remastered"-albumiin.
Hilkka Nieminen

Hilkka Helvi Nieminen, o.s. Heikkonen (23. helmikuuta 1927 – 22. huhtikuuta 2015) oli suomalainen kuurosokea kirjailija. Hän julkaisi ensimmäisen teoksensa, autobiografisen kirjan "Tyttö kulki kujasilla" vuonna 1994. 
Hilkka Nieminen syntyi Vuokselassa ja lähti evakkoon talvisodan sytyttyä vuonna 1939. Hän muutti Tampereelle vuonna 1975, ja tuli täysin kuuroksi kuuloaistin alettua heiketä jo varhaislapsuudessa kärsityn sairauden seurauksena. Hän oli vaikeasti näkövammainen ja tarvitsi omien kirjoitustensa lukemiseen suurennuslasia. 
Ennen kirjailijanuraansa Nieminen työskenteli vaneritehtaalla Hämeenlinnassa ja ravintolassa Kotkassa. Hän asui Tampereen Annalassa.
Tuscumbia

Tuscumbia on kaupunki Alabamassa, Yhdysvalloissa ja Colbertin piirikunnan pääkaupunki. Sen pinta-ala on 18,9 km² ja väkiluku 7 856 (). 
Tuscumbia on Alabama Music Hall of Famen nykyinen sijaintipaikka. Kansainvälisesti tunnetuin kaupungin asukas lienee kuurosokea Helen Keller, jonka kirjassa "Elämäni tarina" ("The Story of My Life") pieni alabamalaiskaupunki on keskeisessä osassa. Muihin tunnettuihin Tuscumbiassa syntyneisiin lukeutuu mm. baseballpelaaja Heinie Manush.
Tuscumbian väestöstä 76,01 % on valkoisia ja 22,51 % afroamerikkalaisia.
Pohjois-Pohjanmaan Kokoomus

Pohjois-Pohjanmaan Kokoomus ry on Oulun vaalipiirissä toimiva Kansallisen Kokoomuksen piiriyhdistys.Yhdistyksen toimialuetta on Pohjois-Pohjanmaa ja sen lisäksi Oulun vaalipiirissä toimii Kainuun Kokoomus. Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtajana toimii vuonna 2023 Tomi Kaismo. Piirin toiminnanjohtajana on Jaakko Salovaara.
Pohjois-Pohjanmaan Kokoomus ry:n toimii Kansallisen Kokoomus rp:n pyrkimysten mukaisesti piirin jäsenten ja puolueen välisenä yhdyssiteenä ja päätöksentekijänä yhteiskunnallisessa toiminnassa sekä toimii aktiivisena ja yhteiskunnallisena vaikuttajana koko maakunnan alueella. Vaikuttamisen lisäksi piiri tukee yhdistyksiään kokoomuslaisten arvojen toteuttamisen onnistumisessa kotikunnissaan.
Piirijärjestön toimintaa ohjaavat Kokoomuksen perusarvot vapaus, vastuu ja demokratia, mahdollisuuksien tasa-arvo, sivistys, kannustavuus, suvaitsevaisuus ja välittäminen. Keskeistä on vapauden ja vastuun tasapainon tavoittelu sekä yksilöllisyyden ja yritteliäisyyden korostaminen. Kokoomus tukee demokratian kehittämistä ja kansalaisten aitoa osallisuutta yhteiskunnalliseen päätöksentekoon.
Kansanedustajat.
Kuluva vaalikausi.
Kuluvalla vaalikaudella Pohjois-Pohjanmaan Kokoomus ry:n toimialueen kansanedustajina toimivat Janne Heikkinen (2. kausi), Juha Hänninen (1. kausi) sekä Mari-Leena Talvitie (3. kausi) Oulusta. 
Kansanedustaja Mari-Leena Talvitie toimii tiede- ja kulttuuriministerinä hallituskauden 2 viimeistä vuotta. 
Aiemmat vaalikaudet.
Taulukossa on mukana myös Kokoomusta edeltäneiden puolueiden edustajia.
Biologian olympialaiset

International Biology Olympiad (IBO), kansainväliset biologian olympialaiset, on kansainvälinen biologiakilpailu toisen asteen opiskelijoille. Ensimmäinen IBO järjestettiin vuonna 1990 Olomoucissa, entisessä Tšekkoslovakiassa, jolloin kilpailuun osallistui kuusi maata. IBO oli alun perin lähes vain entisten itäblokin maiden välinen kilpailu, mutta sittemmin se on laajentunut koko maailman kattavaksi biologiakilpailuksi. Viimeisimpään IBO:on Tsukubassa, Japanissa osallistui 56 maata. Suomi on osallistunut IBO:on vuodesta 1997.
Karsinta Suomessa.
Suomen edustusjoukkueeseen valittavat opiskelijat karsitaan kahdessa vaiheessa. Ensimmäiseen vaiheeseen saavat osallistua kaikki lukiolaiset, eivät kuitenkaan yli 20-vuotiaat tai yliopisto-opintoja suorittaneet. Tehtävät voi kunkin lukion opettaja halutessaan tilata itse Biologian- ja maantieteen opettajien liitolta BMOL ry:ltä ja järjestää karsintakokeen halukkaille opiskelijoille. Karsintakokeen noin kymmenen parhaiten suorittanutta valitaan valmennuskurssille Helsingin yliopistoon, jossa opiskelijoille opetetaan lähinnä käytännön laboratorio- ja muita töitä, joita ei ole lukiossa käsitelty.
Brian Josephson

Brian David Josephson (s. 4. tammikuuta 1940 Cardiff, Wales, Britannia) on brittiläinen fyysikko. Hän syntyi juutalaisille vanhemmille. Josephson havaitsi 22-vuotiaana niin sanotun Josephsonin ilmiön, josta hän sai vuonna 1973 Nobelin fysiikanpalkinnon Leo Esakin ja Ivar Giaeverin kanssa. Hän työskentelee Cambridgen yliopistossa, jossa hän on tiiviin aineen fysiikkaa tutkivan ryhmän johdossa.
Josephson puoltaa ajatusta paranormaalien ilmiöiden olemassaolosta.
VillageLife

VillageLife oli internetissä toimiva erityisesti nuorille suunnattu palvelu, jossa käyttäjä pystyi tekemään kehitysmaihin rahalahjoituksia ja seurata ruudun kylänäkymästä avun vaikutusta. Toiminnan käynnisti Suomen lähetysseura keväällä 2005. 
Palvelussa oli tammikuussa 2009 neljä nettikylää: nepalilainen, länsiafrikkalainen, eteläafrikkalainen ja kaakkoisaasialainen. Kaksi muuta kylää oli suunnitteilla pitkään, mutta kyliä ei julkistettu koskaan. Kyläläisiltä puuttui vielä monia tärkeitä asioita, esimerkiksi kouluja ja koulutarvikkeita. 
Kun halusi rakentaa sairaalaa tai koulua, lahjoituksen perillemeno näkyi niin, että sairaalaan tai kouluun nousi seinää. 
Villagelife lopetettiin vuonna tammikuussa 2011.
Virtuaalikylän avustuskohteet olivat kuvitteellisia, mutta ne vastasivat todellisia avustustarpeita. Lahjoitus käytettiin todellisuudessa vastaavanlaiseen työhön: terveydenhuoltoon, opetukseen ja seurakuntatyöhön. 
Jokaisesta kylästä sai tietoa niiden nettisivuilta. Kylissä voitiin vierailla myös 
tekemättä lahjoituksia. 
Lahjoitukset voitiin tehdä kännykällä, luottokortilla tai verkkopankkimaksulla. Palvelun teknisestä suunnittelusta on vastannut digitaalisten sovellusten toteutukseen erikoistunut Valve. 
Palvelussa näkyi lista top 20 -lahjoittajista.
Ivar Giaever

Ivar Giaever ([ˈjeːvər]; alun perin Ivar Giæver; 5. huhtikuuta 1929 Bergen, Norja – 20. kesäkuuta 2025 Schenectady, New York, Yhdysvallat) oli norjalainen fyysikko. Giaever jakoi vuonna 1973 Nobelin fysiikanpalkinnon Leo Esakin ja Brian Josephsonin kanssa tutkimuksestaan tunneloitumisilmiöstä suprajohteessa. Giaever työskenteli Oslon yliopiston professorina.
Elämä.
Giaever syntyi vuonna 1929 toisena lapsena perheen yhteensä kolmesta lapsesta. Hän varttui Totenissa, jossa hänen isänsä John A. Giaever toimi farmaseuttina. Perusopetuksen hän sai Totenissa, mutta toisen asteen opinnot hän kävi Hamarin kaupungissa. Ennen opintojensa aloittamista Norjan teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1948, hän oli töissä vuoden Raufoss Munition -tehtailla. Giaever valmistui mekaniikan insinööriksi vuonna 1952. Seuraavana vuonna hän suoritti asepalveluksen Norjan puolustusvoimissa, ja sen jälkeen hänet otettiin Norjan hallitukselle töihin patenttitutkijaksi.
Ivar Giaever meni naimisiin Inger Skramstadin kanssa vuonna 1952 ja suhteeseen syntyi neljä lasta. Giaeveristä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1964.
Giaever kuoli 96 vuoden iässä 20. kesäkuuta 2025 Schenectadyssa, New Yorkissa.
Ennuskivien mahti

Ennuskivien mahti () on ranskalaisen Flavia Bujorin kirjoittama ja vuonna 2002 ilmestynyt fantasiakirja. Suomeksi se ilmestyi 2004 Lotta Toivasen kääntämänä ja Gummeruksen kustantamana. Bujor oli kirjaa kirjoittaessaan vain 13-vuotias. Kirja kertoo kolmesta tytöstä nimeltään Jade, Ambre ja Opale. Kertomus käsittelee ystävyyttä, unelmia ja voimia
Juoni.
Jade, Opale ja Ambre saavat 14-vuotissyntymäpäivänään tietää, että heille on jo muinaisissa kirjoituksissa osoitettu suuri tehtävä. Voimallisten ennuskivien avulla tyttöjen on pelastettava viimeinen maa, jossa uskotaan kaikkien olentojen kauneuteen, luovuuteen ja vapauteen.
Samaan aikaan Joa-niminen tyttö kamppailee vakavan sairauden kourissa pariisilaisessa sairaalassa. Joa horjuu elämän ja kuoleman välimailla, mutta alkaa nähdä ihmeellistä unta, joka antaa hänelle uusia voimia. Joan elämä on Jaden, Opalen ja Ambren neuvokkuuden varassa.
Kirjassa seurataan myös muistinsa menettäneen hovaliinin (kiertävä ritari), Nimettömän tarinaa. Hän herää eräänä päivänä niityltä, muistamatta mitään. Nimetön saa matkaseurakseen Ikijontun ja yhdessä he yrittävät selvittää, mitä Nimetön on menneisyydessään tehnyt. Loppujen lopuksi heidän ja tyttöjen tarinat liittyvät yhteen. 
Tytöt joutuvat erilaisiin hankaliin tilanteisiin ja yrittävät samalla pelastaa kolmannen ulottuvuuden, jonka neuvosto uhkaa vallata kokonaan itselleen. 
Henkilöt.
Jade: Yksi ennustuksen kolmesta tytöstä. Jade vietti lapsuutensa aatelismiehen palatsissa. Hän sai 14-vuotispäivänään kuulla, ettei tämä ole hänen oikea isänsä. Jade on luonteeltaan ylpeä ja päättäväinen ja kommentoi jokaista sanaa mitä joku sanoo mutta osaa olla myös hyvin ystävällinen ja auttavainen.
Opale: Yksi ennustuksen tytöistä. Varttui tavallisessa kylässä. Opale kuvataan hiljaiseksi ja kylmäksi, mutta hänestä tulee kirjan edetessä esiin uusia puolia. Opale ja Jade eivät tule toimeen keskenään.
Ambre: Yksi ennustuksen tytöistä. Ambre vietti lapsuutensa köyhässä perheessä. Hän saa kuulla äitinsä kuolinvuoteella, ettei ole tämän oikea tytär. Ambre on tytöistä ystävällisin ja hänen on vaikea ymmärtää Jaden ylpeyttä.
Nimetön: On menettänyt muistinsa. Kuvataan mietteliääksi ja urheaksi. Saa kirjan edetessä kuulla menneisyydestään kauheita asioita.
Joa: Tyttö, joka on kuolemaisillaan sairaalassa vuonna 2002. Joan vanhemmat ovat kuolleet ja ystävät ovat hylänneet hänet. Joa alkaa nähdä ihmeellisiä unia, jotka auttavat häntä jatkamaan eteenpäin.
Boléro

Boléro on Maurice Ravelin säveltämä orkesteriteos.
Vuonna 1927 tanssija Ida Rubinstein pyysi Ravelia soitintamaan osia Isaac Albénizin pianoteoksesta "Iberia" balettiesitystä varten. Ravel ei onnistunut hankkimaan sarjan oikeuksia, ja hän sävelsi sen sijaan "Boléron", joka esitettiin ensimmäisen kerran 1928. Teos oli sensaatio, ja siitä tuli heti Ravelin tunnetuin teos.
Teos koostuu yhdestä pitkästä crescendosta, ja siinä on vain kaksi teemaa, jotka seuraavat toinen toistaan soitettuna eri soittimin, vuorollaan mm. huilu, klarinetti, fagotti ja oboe d’amore. Yli 300 tahdin ajan kuullaan pysähtymätön pikkurummun soittama ostinato, jonka rytmi on espanjalaisesta hovitanssista.
Teoksesta tehty baletti alkaa nuoren mustalaisnaisen hitaalla tanssilla. Hänen tanssistaan lumoutuneina vieressäseisojat yhtyvät yksi kerrallaan tanssiin, kunnes kaikki ovat mukana.
Ravel itse hämmästeli teoksen suosiota. Arthur Honeggerille hän totesi: "Olen säveltänyt vain yhden mestariteoksen. Se on Boléro. Valitettavasti siinä ei ole yhtään musiikkia."
Tamanin niemimaa

Tamanin niemimaa () on noin 30 km pitkä ja 13 km leveä idästä länteen työntyvä niemimaa Venäjän federaation Krasnodarin aluepiirin alueella Kaukasiassa. Yhdessä sitä vastaan lännestä työntyvän, Krimiin kuuluvan Kertšin niemimaan kanssa se muodostaa Kertšinsalmen, jonka kautta Asovanmeri liittyy Mustaanmereen. Niemimaalla sijaitsee mutatulivuoria ja öljyvarantoja.
Asutus niemimaalla.
Tamaninniemellä sijaitsee myös pieni Tamanin satamakaupunki, joka perustettiin 1100-luvulla ja josta tuli 1200-luvulla genovalaisten linnake. Turkkilaiset valloittivat sen 1482, ja 1774 se liitettiin Venäjän keisarikuntaan. Nykyisin suurin kaupunki niemimaalla on Temrjuk.
Kreikkalaiset siirtolaiset perustivat siirtokuntia "Krimin bosporuksen" saariin jo 700- ja 600-luvulla eaa. Vedenkorkeuden muutosten vuoksi näistä saarista tuli myöhemmin osa niemimaata. Minolaiset perustivat "Kepoin"-kaupungin, joka yhdessä "Pantikapaionin" (nykyisen Kertšin) kanssa hallitsi vesireittiä Mustaltamereltä Asovanmerelle ja edelleen Donjoelle.
Steven Wilson

Steven John Wilson (s. 3. marraskuuta 1967 Kingston upon Thames, Englanti) on englantilainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1987 perustamastaan progressiivista rockia soittaneesta Porcupine Tree -yhtyeestä. Wilson on yhtyeen laulaja ja kitaristi (joissakin kappaleissa myös soittanut bassoa ja kosketinsoittimia) sekä keulakuva.
Porcupine Treen lisäksi Steven Wilsonin uraan kuuluu lukuisia yhtyeitä, joissa hän on ollut osallisena. Tunnetuimmat lienevät israelilaisen Aviv Geffenin kanssa perustettu Blackfield, jolta on julkaistu albumit "Blackfield" (2004), "Blackfield II" (2007) ja "Welcome to My DNA" (2011), sekä Tim Bownessin kanssa vuonna 1987 aloitettu No Man is an Island eli No-Man. Muita Wilsonin musiikkiprojekteja ovat Bass Communion ja I.E.M. ("Incredible Expanding Mindfuck").
Wilson on perustanut myös oman levy-yhtiön Headphone Dust, joka on julkaissut lähinnä rajoitettuja erikoispainoksia hänen omista musiikkiprojekteistaan.
Temrjuk

Temrjuk () on kaupunki Mustanmeren ja Asovanmeren välisellä Tamaninniemellä Krasnodarin aluepiirissä Etelä-Venäjällä. Kaupungin väkiluku 
vuonna 2006 oli 36 546 henkeä. Kaupungin paikalla sijaitsi vuoteen 1774 asti turkkilainen Abasin linnake.
Kaupunki sijaitsee Asovanmereen laskevan Kubanjoen varrella ja sen satama on joen suulla noin 4 km:n päässä kaupungista. Vuosien 1996–1998 aikana satamassa käsiteltiin pääasiassa puu- ja lautatavaraa, terästä ja elintarvikkeita. Sataman kautta kulkevan rahdin määrä vuodessa on alle 100 000 tonnia.
Petra Karjalainen

Petra Anna Katariina Karjalainen (s. 28. lokakuuta 1969 Oulu) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 1997. 
Ura.
Petra Karjalainen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1995.
Karjalainen on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 1997. Hän toimii myös laulajana ja valmistui vuonna 2016 laulunopettajaksi Kööpenhaminan CVT-instituutista. Karjalainen on esiintynyt myös elokuvan ja television puolella sekä tehnyt ääninäyttelijän rooleja.
Karjalainen on yksi Tampereen Taiteellisen Kuoron perustajajäsenistä ja laulajista.
Dubbaukset.
Karjalainen on esiintynyt ääninäyttelijänä piirrossarjoissa ja elokuvissa, kuten "Richard Scarryn touhukas maailma", Century Foxin Anastasiana sekä Disney-piirrettyjen Iines Ankkana.
Yksityiselämä.
Petra Karjalainen on ollut avoliitossa näyttelijä Mikko Nousiaisen kanssa. Heillä on vuonna 2006 syntynyt poika.
Nibacos

Nibacos on kokkolalainen salibandyseura, joka perustettiin vuonna 1994.
Kaudella 2019-2020 miesten edustusjoukkue pelaa II-divisioonaa, kuten myös naisten joukkue. Nibacoksella on myös junioritoimintaa. Nibacos on Kokkolan vanhin ja suurin, sekä Pohjanmaan kolmanneksi suurin salibandyseura lisenssimäärällä mitattuna.
Parhaimmillaan Nibacos on pelannut I-divisioonassa kaudella 2006–2007 ja 2025-2026Joukkue sijoittui 2006-2007 kaudella I-divisioonan länsilohkossa viimeiseksi ja putosi takaisin II-divisioonaan.
Rock’n’roll vuonna 0

Rock'n'roll vuonna 0 on suomalaisen rock-muusikon Moog Konttisen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000.
Kokoonpano.
Muut muusikot.
Lisäksi kaikki Kokoonpanon jäsenet soittavat levyllä lyömäsoittimia.
Katie Hoff

 
Kathryn Elise ”Katie” Hoff (s. 3. kesäkuuta 1989 Stanford, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.
Hoff valittiin edustamaan Yhdysvaltoja kesäolympialaisiin 2004 Ateenaan. Siellä hän sijoittui seitsemänneksi 200 metrin sekauinnissa ja 17:nneksi 400 metrin sekauinnissa. Saman vuoden Indianapolisin lyhyen radan MM-kisoissa hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa ja pronssia 200 metrin sekauinnissa. 
Vuonna 2005 pitkän radan MM-kilpailuissa Montrealissa Hoff voitti 200 ja 400 metrin sekauinnit sekä myös 4 × 200 metrin vapaauintiviestin Yhdysvaltojen joukkueessa. Vuonna 2007 pitkän radan MM-kilpailuissa Melbournessa hän voitti samat matkat kuin edelliselläkin kerralla. Lisäksi hän teki uuden maailmanennätyksen 400 metrillä. Victorian Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2006 hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa, 400 metrin sekauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä sai hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ja 200 metrin sekauinnissa. 
Ensimmäisen olympiamitalinsa Hoff voitti Pekingissä 2008, kun hän sijoittui pronssille 400 metrin sekauinnissa. Toisessa lajissaan Hoff kirkasti mitalinsa hopeaksi, kun hän hävisi täpärästi brittiläiselle Rebecca Adlingtonille 400 metrin vapaauinnin finaalissa. Hän kuului lisäksi Yhdysvaltojen pronssijoukkueeseen 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä sijoittui neljänneksi 200 metrin vapaa- ja sekauinnissa.
Hoff voitti Irvinen Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 kultaa 4 × 200 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 400 metrin vapaauinnissa sekä sai hopeaa 200 metrin ja 4 × 100 metrin vapaauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. 
Hoff harjoittelee Michael Phelpsin kanssa samassa ryhmässä. Hän asuu Marylandin Abingdonissa.