Narsistinen kaltoinkohtelu

Narsistinen kaltoinkohtelu on narsistiseen persoonallisuushäiriöön liittyvää itsesäätelyä, jonka välineenä ovat muut ihmiset. Narsistinen kaltoinkohtelu on psykologiassa ulkoistamisena tunnettua toimintaa. Ulkoistaminen on tapa päästä eroon omista ongelmista. Narsistinen persoonallisuushäiriö on tieteellisesti analysoituna ulkoistamishäiriö.
Narsistinen kaltoinkohtelu yleisesti aiheuttaa henkisiä traumoja narsistin vaikutuspiiriin joutuneille ihmisille. Psykoterapeutti Bree Bonchay on arvioinut (2017), että Yhdysvalloissa se koskettaa noin 60–158 miljoonaa henkilöä vuosittain. Yleinen muoto narsistisesta kaltoinkohtelusta on se, että narsisti on erinomainen. ja uhri huono.
Ihmisillä on hyvin vähän tietoisuutta tämäntyyppisestä väärinkäytöksestä, joka esiintyy emotionaalisena väkivaltana, joka lukeutuu henkisen väkivallan alle. Narsistinen kaltoinkohtelu on hienosti piilotettua, jolloin ihmisten on vaikea tunnistaa, ymmärtää ja paeta sitä. Narsisti dominoi ja kontrolloi, mutta lisäksi hänen antamansa pettävä vaikutelma on keino siihen, että narsistin toimintaa ei tunnisteta väärinkäytökseksi.
Motiivia narsistiseen kaltoinkohteluun on spekuloitu, ja yksi esitetty motiivi on narsistin halu tuntea olevansa valta-asemassa. Narsisti tuntee olevansa muiden yläpuolella. Tämän saavuttamiseksi narsisti käyttää alistamista. Tätä on kuvailtu myös otteen ottamiseksi toisesta ihmisestä. Ainoa keino suojautua narsistiselta kaltoinkohtelulta on olla suostumatta alistettavaksi ja katkaista ihmissuhde. Narsistinen kaltoinkohtelu on kuluttavaa ja se syö uhrin itsetuntoa ja itseluottamusta.
Ulkoistamisesta lyhyesti.
Ulkoistamishäiriöitä ovat narsistisen persoonallisuushäiriön lisäksi päihdehäiriöt, epäsosiaalinen persoonallisuushäiriö ja käytöshäiriöt. Eräässä tieteellisessä tutkimuksessa narsistisen persoonallisuushäiriön ulkoistamisen tyyppi on hätä. Hädällä yleensä tarkoitetaan kärsimystä tai kipua johon yksilö ei pysty sopeutumaan. Narsistinen kaltoinkohtelu on siis pyrkimys ulkoistamalla lievittää omaa kärsimystä tai kipua. Lievityspyrkimys kohdistuu muihin ihmisiin ja tuloksena pitäisi olla oman kivun tai kärsimyksen lieventyminen. Esimerkkejä ulkoistamisesta ovat klassisen erinomaisen ja huonon lisäksi muut erilaiset vastakohtaisuudet: rikas—köyhä, mahtava—avuton sekä vallassa—alistettu. Ulkoistaminen ilmenee epäsosiaalisena käytöksenä. Epäsosiaalinen käytös tarkoittaa normeja rikkovaa käyttäytymistä tai muille haitallista käyttäytymistä. Aggressio on muihin ihmisiin kohdistuvaa epäsosiaalista käytöstä. Narsistille uhrin murhe on hänen ilonsa. Ulkoistamisen kokonaisvaikutus uhrille esimerkiksi edellä kuvatuilla akseleilla (huono, köyhä, avuton, alistettu) voi olla karmea.
Antagonismi piirteenä.
Antagonismi eli toisten ihmisten vastustaminen, vastakkaisuus, on narsistisen persoonallisuushäiriön keskeinen piirre. HLBT-nuoret ovat erityisen alttiita narsistiselle kaltoinkohtelulle. Useimpien ihmisten perhepiirissä tai sukupiirissä on joku narsisti, joka pitää HLBT-nuorta häpeällisenä, kiusaa häntä ja sulkee häntä toiminnan ulkopuolelle. Tiettyjen ihmisten kärsimystä narsistin ympärillä voi selittää siten, että narsistiseen persoonallisuushäiriöön kuuluva antagonismi luo kielteistä suhtautumista ihmisiin. Narsistit käyttävät stigmoja eli häpeäleimoja. Yksi syy voi myös olla että narsisti kokee henkilön uhkakseen sosiaalisessa ympäristössä.
Narsististen haavojen välttäminen.
Narsistisen kaltoinkohtelun asiantuntijan Tanya Gaumin mukaan narsistisen kaltoinkohtelun syy ymmärretään väärin. Narsistin ilmeistä toimintaa ovat toisen ihmisen satuttaminen, halventaminen ja saattaminen pois tolaltaan. Gaumin mukaan narsisti kuitenkin ajattelee vain itseään ja pyrkii välttämään omien kipeiden tunteiden kohtaamista. Muiden ihmisten tai ympäristön kontrollointi johtuu Gaumin mukaan tarpeesta välttää narsistisen haavan aiheutuminen. Narsistinen haava tarkoittaa nöyryytystä.
Henkilökohtaisuuksiin meneminen.
Muut ihmiset ovat narsistin tunnetilojen armoilla. Narsistin suhtautuminen heittelehtii "täysin hyvän" ja "täysin huonon" ääripäiden välillä. Ääripäihin ampuvat tunnetilat ovat varmuudella toisen ihmisen aiheuttamia. Kun toinen ihminen tulee nähdyksi "täysin huonona", se johtaa henkilökohtaisuuksiin menemiseen eli devalvaatioon.