Randolph Churchill (s. 1911)

Randolph Frederick Edward Spencer Churchill (28. toukokuuta 1911 Eccleston Square 33, Lontoo – 6. kesäkuuta 1968 East Bergholt, Suffolk, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen poliitikko, kirjailija ja journalisti.
Lapsuus ja koulutus.
Hänen isänsä oli Winston Churchill ja äitinsä Clementine Spencer-Churchill os. Hozier. Hän oli toiseksi vanhin neljästä sisaruksesta, joista Sarah oli näyttelijä ja Mary oli kirjailija. Hän sai nimensä isoisänsä, vuonna 1895 kuolleen lordi Randolph Churchillin mukaan, joka oli myös poliitikko ja parlamentin jäsen.
Hänen syntyessään isä Winston Churchill oli jo johtava liberaalipuolueen ministeri, ja Randolph kastettiin parlamentin alahuoneen kryptassa 26. lokakuuta 1911. Hänen kummien joukossaan olivat ulkoministeri sir Edward Grey ja konservatiivipoliitikko F. E. Smith. Randolphin ja hänen vanhemman sisarensa Dianan oli jonkin aikaa oltava siviilipukuisten etsivien saattamina puistokävelyillään, koska suffragettit uhkasivat siepata heidät. 
Hän kävi Sandroydin koulua Wiltshiressä ja myönsi myöhemmin, että hänellä oli ollut ongelmia auktoriteettien ja kurin kanssa. Hänen rehtorinsa kertoi Randolphin isälle, että poika oli "erittäin riidanhaluinen". Winston, jota jhänen omat vanhempansa olivat laiminlyöneet pienenä poikana, vieraili poikansa luona valmistavassa koulussa niin usein kuin mahdollista. Randolph oli erittäin hauskannäköinen lapsena ja parikymppisenä nuorena miehenä. Omaelämäkerrassaan "Twenty-One Years" (Kaksikymmentäyksi vuotta, s. 24–25) hän kertoo, että 10-vuotiaana rehtori oli "häirinnyt" häntä ja pakottanut Randolphin koskettamaan itseään seksuaalisesti. Randolph oli tajunnut, että jokin oli vialla, vasta kun sisään tuli ylihoitaja, joka sai rehtorin hyppäämään nolostuneena jaloilleen. Kotona palvelustyttö kuuli Randolphin uskoutuvan tästä sisarelleen Dianalle. Hän kirjoitti elämäkerrassaan, ettei ollut koskaan nähnyt isäänsä niin vihaisena ja että tämä oli tehnyt sadan mailin matkan vaatiakseen opettajan irtisanomista, vain saadakseen tietää, että opettaja oli jo erotettu.
Winston Churchill antoi pojalleen valittavaksi joko Eton Collegen tai Harrow Schoolin, ja tämä valitsi ensin mainitun. Randolph kirjoitti myöhemmin: "Olin laiska ja epäonnistuin sekä koulutöissä että urheilussa ... ja olin epäsuosittu poika". Hän kirjoitti kerran pyytäen anteeksi isältään "että oli tehnyt niin pahoja ja sinä olit niin pettynyt minuun". Marraskuussa 1926 rehtori kirjoitti isälle ilmoittaakseen, että hän oli piiskannut tuolloin 15-vuotiasta Randolphia sen jälkeen, kun kaikki viisi silloista opettajaa olivat erikseen tehneet hänestä ilmoituksen "joko joutilaisuudesta tai joutavanpäiväisestä tarinoimisesta".
Nuoruus ja Eton.
Teini-ikäisenä Randolph rakastui Diana Mitfordiin, ystävänsä Tom Mitfordin sisareen. Tom Mitfordin katsottiin vaikuttavan häneen rauhoittavasti, vaikka hänen asuntolansa päällikkö eversti Sheepshanks epäili virheellisesti Randolphia ja Tomia rakastavaisiksi; jolloin Randolph vastasi: "Satun olemaan rakastunut hänen sisareensa".
Randolph oli "puhelias ja varhaiskypsä poika". Teini-iästä lähtien häntä kannustettiin osallistumaan isänsä illallisjuhliin aikansa johtavien poliitikkojen kanssa, juomaan alkoholia ja sanomaan mielipiteensä. Sisar Mary Soames kirjoitti myöhemmin, että Randolph "selvästi tarvitsi isän kättä", mutta isä "paapoi ja hemmotteli häntä" eikä ottanut vakavasti koulunjohtajien tästä tekemiä valituksia. Häneen vaikutti kummisetä lordi Birkenhead F. E. Smith, jolla oli kärkeviä mielipiteitä ja joka käytti paljon alkoholia. Winston Churchill toimi valtiovarainministerinä vuosina 1924–1929. jonka aikana hän laiminlöi kaikki kolme tytärtään Randolphin hyväksi, joka oli hänen ainoa poikansa. Myöhemmin elämässä "Winstonin ja Randolphin väliset välit olivat aina jännittyneet, isän vuoroin hemmotellessa poikaansa ja vuoroin raivotessaan tälle."
Huhtikuussa 1928 Winston Churchill lähetti poikansa tyydyttävän koulutodistuksen Firenzessä olevalle puolisolleen Clementinelle ja totesi, että Randolph "kehittyi nopeasti" ja sopisi politiikkaan, asianajajaksi tai journalismiin ja oli "paljon edistyneempi kuin minä olin hänen iässään". Hänen äitinsä vastasi: "Hän tulee varmasti olemaan meille kiinnostuksen kohde, huoli ja jännitysti aiheuttava asia elämässämme". Hänellä oli viileät välit äitiinsä jo pienestä pitäen, osittain siksi, että äiti piti häntä hemmoteltuna ja ylimielisenä isänsä ylitsevuotavan huomion vuoksi. Clementine Churchillista esseen kirjoittanut Brian Harrison on kirjoittanut: "Randolph oli vuosikymmenten ajan toistuva häpeä molemmille vanhemmilleen". Päättäessään opintojaan Etonissa, kirjoitti Robert Birley, yksi hänen historianopettajistaan, Randolphin viimeisessä koulutodistuksessa tämän synnynnäisestä älykkyydestä ja kirjoituskyvystä, mutta lisäsi, että tälle oli liian helppoa pärjätä vähällä työllä tai journalistisella kyvyllä muotoilemalla yksi ainoa ajatus esseeksi.
Oxford.
Randolph meni opiskelemaan Christ Churchin collegeen Oxfordiin tammikuussa 1929, keskellä lukuvuotta ja alle 18-vuotiaana, sen jälkeen kun hänen isänsä ystävä professori Lindemann oli ilmoittanut, että paikka oli vapautunut. Elo-lokakuusssa 1929 Randolph ja hänen setänsä seurasivat ei enää virassa olevaa Winston Churchillia tämän luentokiertueella Yhdysvalloissa ja Kanadassa. 
Randolph joi tuplabrandyja jo 19-vuotiaana vanhempiensa kauhuksi. Hän opiskeli Oxfordissa vain vähän eikä osallistunut joukkueurheiluun vaan vietti suurimman osan ajastaan ​​pitkillä lounailla ja illallisjuhlissa muiden hyvin verkostuneiden opiskelijoiden ja heidän kestinnästään nauttivien professorien kanssa. Randolph väitti myöhemmin hyötyneensä kokemuksesta, mutta tuolloin hänen elämäntapansa toi hänelle isältä nuhteen 29. joulukuuta 1929, jossa tätä varoitettiin, ettei hän "ollut omaksunut mitään ahkeruuden tai keskittymisen tapoja" ja että tämän opinnot Oxfordissa loppuisivat, ellei hän keskittyisi opintoihinsa. Myös Winston Churchill oli saanut samanlaisen ja usein siteeratun nuhteen omalta isältään, lordi Randolph Churchillilta, lähes täsmälleen samanikäisenä. Hän lopetti opintonsa Oxfordissa kesken vuonna 1930.
Ura.
Randolph Churchill toimi Prestonin vaalipiirin konservatiivien parlamenttiedustajana vuosina 1940–1945. Hänen poikansa oli myös nimeltään Winston Churchill, joka oli myös parlamentin jäsen. Hän yritti uudelleen parlamenttiin vuosina 1945, 1950 ja 1951 eikä tullut valituksi.
Hän kirjoitti kolumneja useisiin huomattaviin sanomalehtiin, mutta joutui usein riitoihin päätoimittajien kanssa.
Churchill oli suosittu journalisti 1930-luvulla, ja pyrki kolme kertaa parlamenttiin ennen kuin hänestä tuli Prestonin konservatiivipuolueen jäsen (1940–1945). Toisen maailmansodan aikana hän palveli tiedustelu-upseerina Lähi-idässä ja Jugoslaviassa.
Randolphilla oli koko elämänsä ajan huono maine röyhkeän ja humalaisen käytöksestä vuoksi. 1960-luvulle tultaessa hänen terveytensä oli romahtanut vuosien raskaan juopottelun seurauksena; hän eli vain kolme vuotta isäänsä pidempään.
Teokset.
Hänen kiistanalaisia ​​aiheita käsitteleviä kirjojaan olivat muun muassa "What I Said About the Press" (1957), "The Rise and Fall of Sir Anthony Eden" (1959) ja "The Fight for the Tory Leadership" (1964). Hän kirjoitti historiallisen tutkielman nimeltä "Lord Derby: King of Lancashire" (1960) ja kuolemaansa mennessä hän oli julkaissut kaksi osaa isänsä elämäkerrasta, "Youth, 1874–1900" (1966) ja "Young Statesman, 1901–1914" (1967).
Avioliitot ja jälkeläiset.
Randolph Churchill meni naimisiin vuonna 1939 Pamela Beryl Digbyn (1920 –1997) kanssa, avioero vuonna 1946.
Heille syntyi lapsi:
Toisen kerran hän meni naimisiin June Osbornen (n. 1922– ?) kanssa vuonna 1948, avioero vuonna 1961.
Heille syntyi lapsi:
Perintö.
Vuosikymmeniä jatkuneen runsaan tupakoinnin ja alkoholinkäytön heikentämänä Randolph Churchill kuoli äkillisesti 57-vuotiaana sydänkohtaukseen kesäkuussa 1968 kotonaan.