Dacia (provinssi)

Dacia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Daakiassa ja käsitti alueen nykyisessä Romaniassa. Provinssi oli lyhytikäinen ja siinä tapahtui paljon muutoksia, jossa se jaettiin useammaksi provinssiksi, joita olivat Dacia superior, Dacia inferior, Dacia Apulensis, Dacia Malvensis ja Dacia Porolissensis. Loppuvaiheessa se oli jälleen yhdistettynä nimellä Tres Daciae.
Maantiede.
Dacian provinssi sijaitsi historiallisessa Daakiassa nykyisen Romanian alueella. Sitä rajasi etelässä Tonava-joki (lat. "Danuvius"). Pohjois-eteläsuunnassa alueen halki virtasi Tonavan sivujoki Olt ("Alutus"). Dacian eteläpuolella eli Danuviuksen toisella puolella sijaitsivat Moesia superiorin ja Moesia inferiorin provinssit. Länsipuolella sijaitsi Pannonia inferior. Dacian provinssi oli Rooman valtakunnan rajaseutua, ja siellä oli useita legioonalaislinnoituksia. Provinssin hallinnollinen keskus oli Sarmizegetusa eli Ulpia Traiana, välillä myös Porolissum, Apulum ja Romula.
Myöhemmin Dacia jakaantui "Dacia superioriin" eli Ylä-Daakiaan, joka käsitti Karpaattien ("Alpes Bastarnicae" ja "Montes Serrorum") länsipuolisen osan eli Baanaatin ja Keski-Transilvanian, ja "Dacia inferioriin" eli Ala-Daakiaan, joka käsitti Karpaattien itä- ja kaakkoispuolisen alueen, muun muassa Oltenian. Dacia inferior tunnettiin myös nimellä "Dacia Malvensis". Dacia superior jakaantui kahteen osaan, jotka olivat pohjoisosan käsittänyt "Dacia Porolissensis" ja eteläosan käsittänyt "Dacia Apulensis".
Kaupunkeja.
Dacian roomalaisaikaisia kaupunkeja ja muita asutuksia olivat muun muassa:
Historia.
Dacian provinssi perustettiin vuonna 106/107 sen jälkeen, kun keisari Trajanus valloitti alueen Daakian sodissa vuosina 101–106. Provinssiin viitattiin myös nimellä "Dacia Traiana". Se oli olemassa Rooman ollessa laajimmillaan.
Trajanus nimitti 11. elokuuta 106 Dacian provinssin ensimmäiseksi maaherraksi D. Terentius Scaurianuksen. Tämä tapahtui vain pari viikkoa pääkaupunki Sarmizegetusan valtauksen jälkeen ja jo ennen viimeisen Daakian kuninkaan Decebaluksen kuolemaa. Uutta provinssia uhkasivat etupäässä lännessä asuneet iazygit ja idässä roksolaanit, kummatkin skyyttiläisiä paimentolaiskansoja. Paimentolaisten vaellusreitit kulkivat osittain uuden provinssin läpi. Aluksi roomalaiset pitivät hallussaan Baanaattia ja Valakian tasankoja, joita kuitenkin oli vaikea puolustaa. Pian, ehkä jo vuonna 108, roomalaiset jättivät nämä alueet, ja Dacian provinssi sai lopulliset rajansa.
Trajanus jätti provinssiin kolme legioonaa, muun muassa Legio IIII Flavian Berzobikseen ja Legio XIII Gemina Apulumiin. Sinne sijoitettiin myös paljon apujoukkoja, yhteensä noin sotilasta. Trajanus määräsi provinssiin rakennettavaksi teitä. Laajin näistä oli Via Pontica, joka kulki Pannonia inferiorista Daakian läpi Mustallemerelle. Tien rakentamiseen käytettiin sotavankeja.
Trajanus perusti Daakiaan ainakin yhden uuden colonian, Colonia Ulpia Traiana Augusta Dacica, Sarmizegetusan paikalle. Luultavasti hän perusti vielä toisenkin kaupungin, Malvan, jonnekin Daakian eteläosaan. Lisäksi hän korotti myöhemmin usean muun kaupungin municipiumiksi. Daakian kulta- ja hopeakaivoksista tuli keisarin omaisuutta.
Provinssin perustamisen jälkeen sen hallinnossa tapahtui useita muutoksia lyhyen ajan sisällä. Vuonna 119 provinssi jaettiin kahteen provinssiin, jotka olivat "Dacia superior" (”Ylä-Daakia”) ja "Dacia inferior" (”Ala-Daakia”, myöhemmin "Dacia Malvensis"). Joskus vuosien 124–158 välillä Dacia superior jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat "Dacia Apulensis" ja "Dacia Porolissensis". Nämä kolme provinssia yhdistettiin vuonna 167/168 jälleen yhdeksi provinssiksi, jonka nimi oli "Tres Daciae" (”Kolme Daakiaa”).
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Daakialaisia värvättiin Rooman armeijaan, ja daakialaiskohortit taistelivat muun muassa Britanniassa. Daakialaiset omaksuivat roomalaisten tavat ja kulttuurin, mistä on merkkinä nykyinen romanian kieli, joka on romaaninen eli perustuu latinan kieleen.
Gallienuksen aikana 256 gootit ylittivät Karpaatit ja ajoivat roomalaiset Daakiasta muutamia linnoituksia lukuun ottamatta. Aurelianuksen (270–275) aikana viimeisetkin joukot vedettiin Tonavan eteläpuolelle. Ei tiedetä, seurasiko paikallinen väestö mukana Tonavan eteläpuolelle Moesiaa, johon perustettiin uusi provinssi, Dacia Aureliana, vanhan Dacian ”perilliseksi”. Hunnit valloittivat vuorostaan maan gooteilta 376. Madjaarit valloittivat Transilvanian 800-luvulla.