Camille du Gast

Marie Marthe Camille Desinge du Gast (30. toukokuuta 1868 Pariisi – 24. huhtikuuta 1942) oli ranskalainen naisten autourheilun pioneeri, seikkailija ja naisten oikeuksien puolustaja. Hän oli Belle Époquen ajan suuria kuuluisuuksia. Hänet muistetaan myös merkittävästä hyväntekeväisyydestään huono-osaisten naisten ja lasten hyväksi sekä myös eläinten oikeuksien puolustajana.
Auto-urheilun ohella du Gast miekkaili, kuumailmapalloili, ampui pistoolilla ja hyppäsi laskuvarjolla. Hän oli myös konserttipianisti ja laulaja. 
Elämänvaiheita.
Perhetaustaa.
Camille du Gast solmi vuonna 1890 avioliiton Jules Crespinin kanssa. Crespin oli merkittävä osakas Dufayel tavaratalossa. Crespin oli innokas kuumailmapalloilija otti myös vaimonsa mukaan näille retkille. Crespin kuoli yllätäen nuorena, jättäen suuren omaisuutensa vaimolleen ja pienelle tyttärelleen. Leskeydyttyään du Gast aloitti urheiluharrastukset sekä matkailun. Vuonna 1895 hän herätti huomiota hypättyään laskuvarjolla kuumailmapallosta joka lensi 610 metrin korkeudessa. 
Autourheilun pioneeri.
Vuonna 1900 du Gast seurasi innokkaasti Gordon Bennet Cupin lähtöjä. Kyseessä oli kilpa-ajo Pariisista Lyoniin. Hän osti vuonna 1901 kaksi autoa, Peugeotin ja Panhard et Levassorin ja tuli tunnetuksi rohkeana kuljettajana. Saman vuonna hän otti osaa Pariisi–Berliini-kilpailuun ja tuli kisassa yhdeksännelletoista sijalle. Du Gast ei antanut huonon sijoituksen häiritä vaan osallistui vuonna 1901 Pariisi–Wien-kilpailuun. Hän ilmoittautui New York – San Francisco -kilpailuun, mutta Yhdysvaltain viranomaiset kielsivät häneltä osallistumisen sukupuolen vuoksi. 
Pariisi–Madrid-kilpa-ajot järjestettiin vuonna 1903. Du Gast otti osaa ja oli kotimaisen yleisön suosikki, mutta "The Autocar" -lehti ei kommenteissaan hyväksynyt naisautoilijoita. Kilpailut olivat vaaralliset ja niissä kuoli kaksi kuljettajaa ja kuusi katsojaa. Viranomaiset keskeyttivät kilpailun Bordeaux´n. Matkan varrella du Gast pysähtyi antamaan ensiapua kilpailijalle, joka oli jäänyt jumiin ojaan ajautuneeseen autoonsa. Tämä aiheutti du Gastin putoamisen seitsemänneltä sijalta sijalle 77. 
Vuonna 1904 Benz pyysi du Gastia kuljettajakseen kilpailuihin. Sopimus ei toteutunut, sillä Ranskan valtio kielsi naisten kilpa-ajamisen vedoten heidän "hermostuneisuuteensa". Myös yleinen mielipide oli kääntynyt kilpa-ajoja vastaan tuhoisan Madridin kilpailun vuoksi. Hän osallistui vuonna 1905 Brigtonin kilpa-ajoihin. Tämän jälkeen hän osallistui moottorivenekilpailuihin. 
Matkailija.
Jäätyään leskeksi du Gast aloitti matkailun. Vuonna 1906 hän matkusti Marokkoon ja tutki maan ratsastaen. Hän kuvaili maata eurooppalaisille ja erityisesti ranskalaisille vaaralliseksi. Hän vieraili maassa uudelleen 1910 ja 1912 ensin Ranskan ulko- sitten maatalousministeriön työntekijänä. Hän liikkui erityisesti naisten parissa mukanaan lääkkeitä, mutta hänen päätehtävänään oli vakuuttaa marokkolaiset Ranskan vallan hyödyistä. Matkakokemuksistaan hän kirjoitti kirjan.
Feministi ja vaikeuksia yksityiselämässä.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen du Gast valittiin Ranskan naisten oikeuksia ajavan yhdistyksen varapuheenjohtajaksi. Hänen kokemuksiaan autourheilusta käsiteltiin laajasti. 
Du Gast vedettiin mukaan vuonna 1902 maailmanlaajuista huomiota saaneeseen oikeusjuttuun. Siinä käytiin kiistelyä siitä, kuka oli ollut mallina Henri Gervexin maalauksessa "La Femme au Masque". 
Vuonna 1910 du Gastille sattui ikävä tapaus. Hänen tyttärensä, joka oli pitkään yrittänyt saada äidiltään rahaa, oli järjestänyt joukon miehiä tunkeutumaan yöllä äitinsä kotiin luultavasti aikomuksenaan tappaa hänet. Tyttären osuuden paljastuttua äidin ja tyttären välit katkesivat loppuelämäksi. 
Pariisin kaupunki kunnioitti du Gastia vuonna 1929 nimeämällä kadun hänen mukaansa.Lisäksi hänen mukaansa on nimetty koulu Chalon-sur-Saônessa.