tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ferlo

Ferlo on luonnonalue Senegalin pohjoisosassa. Se sijaitsee Senegaljoen laakson ja maan keskiosan maapähkinävyöhykkeen välisellä alueella. Ferlon pinta-ala on noin 57 000 neliökilometriä eli 29 prosenttia Senegalin pinta-alasta. Se käsittää Saint-Louisin, Matamin, Diourbelin ja Lougan alueet.
Ferlo on puoliautiomaata, jonka maaperä on lännessä hiekkaista ja idässä kivikkoista ja rautapitoista. Alueen ilmasto on hyvin kuiva, kasvillisuus niukkaa ja asutus vähäistä. Tärkein elinkeino on karjanhoito, jonka edellytykset ovat parantuneet porakaivojen ansiosta. Ruohosavanni toimii fulbejen karjalaumojen kesälaitumena. Kuivina talvikuukausina karja ajetaan lännen ja etelän viljelysmaille, joilta sato on korjattu. Aikaisemmin Ferlo muodosti historiallisen Djolofin valtakunnan ydinalueen, mutta nykyään maanviljely on siellä lähes mahdotonta.
Alueella sijaitsevat muun muassa Ferlo Nordin ja Ferlo Sudin luonnonsuojelualueet.
Sauze di Cesana

Sauze di Cesana () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 251 asukasta.
Reality

Reality on englantilaisen muusikon David Bowien 23. studioalbumi. Se julkaistiin 15. syyskuuta 2003 ja sen on tuottanut Bowie yhdessä pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Tony Viscontin kanssa. 
Albumi sisältää kaksi coveria: The Modern Lovers -yhtyeen "Pablo Picasso" sekä The Beatlesin kitaristina tunnetun George Harrisonin "Try Some, Buy Some". Albumin julkaisua seurasi maailmankiertue "A Reality Tour", joka alkoi 7. lokakuuta 2003 Kööpenhaminasta. Bowie sai kesäkuussa 2004 Prahan esityksen aikana sydänkohtauksen, jota seuranneen sepelvaltimotukosdiagnoosin myötä koko kiertue keskeytettiin. Tapahtuneen jälkeen Bowie vetäytyi julkisuudesta eikä julkaissut uutta materiaalia lähes kymmeneen vuoteen ennen singleä "Where Are We Now" ja albumia "The Next Day" (2013).
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on tehnyt David Bowie, ellei toisin mainita.
Ray Anthony

Ray Anthony (alun perin "Raymond Antonini"; s. 20. tammikuuta 1922 Bentleyville, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen swingkauden jazztrumpetisti ja näyttelijä.
Anthony varttui suuressa musikaalisessa perheessä Ohion Clevelandissa. Hän tutustui trumpetinsoittoon isänsä avulla 5-vuotiaana, edistyi nopeasti ja liittyi pian perheen Antonini-orkesteriin. Teini-ikäisenä Anthony johti omaa yhtyettään. Ammattimaisen debyyttinsä hän teki Al Donahuen orkesterin kanssa. Vuosina 1940–1941 Anthony kiersi ja levytti Glenn Millerin kanssa. Tänä aikana hän myös esiintyi yhtyeen jäsenenä musikaalielokuvassa "Swingin tahdissa" ("Sun Valley Serenade"). Hän vietti lisäksi kuukausia Jimmy Dorseyn big bandissa ennen lähtöään Yhdysvaltain laivaston palvelukseen toisessa maailmansodassa. Hänen asemapaikkansa oli Tyynellämerellä, ja palveluksensa aikana hän pääsi myös johtamaan yhtyettä.
Lähdettyään laivaston palveluksesta vuonna 1946 Anthony perusti oman orkesterinsa (Ray Anthony Orchestra) ja kiersi pitkin Yhdysvaltoja. 1950-luvun alkupuolella hän solmi levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa. Hän saavutti menestystä sellaisilla levytyksillä kuin "The Hokey Pokey" ja "The Bunny Hop"; jälkimmäisestä tuli hänen kuuluisin laulunsa. Anthony jatkoi kiertämistä ja hyvän vastaanoton saaneiden levytysten tekemistä Capitol Recordsille. Hän pääsi suosionsa myötä osallistumaan myös elokuva- ja televisiotyöhön. Hänellä oli muun muassa roolit elokuvissa "The Five Pennies", "Joku on syyllinen" ("High School Confidential", 1958) ja "Girls Town" (1959).
Anthonyn ura näyttelijänä hiipui 1960-luvulla, mutta hän pysyi suosittuna trumpetistina. Hän perusti poporientoituneen Ray Anthony &amp; His Bookend Revue -kokoonpanon. Hän julkaisi myös monia pop- ja rockcoveralbumeita. Hän pysyi aktiivisena 1970-luvulla. 1980-luvulla Anthony oli merkittävä big band -renessanssin edistäjä; hän kiersi muiden swingikoneiden, kuten Buddy Richin, Les Brownin ja Harry Jamesin kanssa. Hän jatkoi esiintymistä ja oman Aero Space Records -yhtiönsä kautta julkaistujen levyjen tekemistä 2000-luvulle saakka.
Mikadonkämmenet

Mikadonkämmenet ("Bletilla") on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Sukuun kuuluu viisi tai kuusi lajia, joista yhtä, mikadonkämmentä, kasvatetaan koristekasvina. Luonnonvaraiset mikadonkämmenet kasvavat Kiinassa, Japanissa ja Taiwanilla. Niillä on valkoiset tai violetit 4–5 cm leveät kukat.
Athenai Diades

Athenai Diades (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Euboian saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Istiaía-Aidipsóksen kunnan alueelle lähellä nykyistä Loutrá Giáltronin kylää.
Maantiede.
Athenai Diadeen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Strabonin mukaan Kenaionin niemellä lähellä Oreosta eli Histiaiaa. Kaupunkikeskuksen paikkaa ei tunneta varmuudella, mutta se sijoitetaan nykyisin niemen etelärannikolle vastapäätä Aidepsosta, jossa sen akropoliiksi eli linnavuoreksi oletetaan nykyisin nimellä Kastéli tunnettu kukkula. Joskus Athenai Diadeen on ehdotettu olleen sama kaupunki kuin Dion, joka sijaitsi lännempänä, mutta nykyisin tätä näkemystä ei hyväksytä.
Athenai Diadeen kaupunkivaltion hallussa ollut alue käsitti vain osan Kenaionin niemestä, sillä loppuosa oli Dionin poliksen aluetta. Alueen pinta-alaksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia.
Athenai Diadeen kaupunki on ollut olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Eforos kertoo, että kreikkalaisessa mytologiassa sen perustaja oli Dias, Abaan poika.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Athenai Diades kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 452/451–416/415 eaa. 400-luvun eaa. lopulla Athenai Diades oli Histiaia/Oreoksen alaisuudessa. Myöhemmin kaupunki sai itsenäisyyteensä takaisin, sillä se kuului 300-luvulla eaa. toiseen Ateenan liittoon. Sen arvellaan jättäneen liiton noin vuonna 371 eaa. Myöhemmin samalla vuosisadalla Athenai Diades päätyi ilmeisesti jälleen osaksi Histiaiaa, ja esiintyy sen "demoksena" ainakin 200-luvulla eaa.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin akropoliin oletetulta paikalta Kastélin kukkulalta on löydetty muurien osia useista paikoista. Arkeologisten löydösten perusteella paikalla on ollut asutusta neoliittiselta kaudelta lähtien.
Bekheirias

Bekheirias (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Pontisessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella Rizen maakunnassa.
Bekheirias sijaitsi Pontoksen eli Mustanmeren rannalla Vähän-Aasian pohjoisrannikolla. Kaupungista ei tiedetä juuri mitään. Sen mainitsee vain Pseudo-Skylaks, jonka mukaan kaupunki sijaitsi Trapezuksen itäpuolella Bekheirioi-heimon alueella, mutta oli silti kreikkalainen kaupunki. Myös kaupungin satama mainitaan.
Ukrainan hydrometeorologinen keskus

Ukrainan hydrometeorologinen keskus (, lyhyemmin , lyhenne , "UkrHMTs") on Ukrainan valtiollinen ilmatieteen ja hydrologian palvelu- ja tutkimuslaitos. Keskuksen alaisuudessa toimii 27 tytärorganisaatiota; käytännössä nämä ovat geofysikaalinen keskusobservatorio, kansallinen lentosääkeskus ja 25 alueellista hydrometeorologista keskusta. UHMC:n palveluksessa on noin 4 200 työntekijää.
Laitoksen historia alkaa vuodesta 1921, jolloin Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa perustettiin ilmatieteellinen laitos. Nykyinen organisaatio, Ukrainan hydrometeorolginen keskus, on muodostettu vuonna 2011 Ukrainan valtion hätäpalvelun yhteyteen.
Ukrainan hydrometeoroginen keskus tarjoaa tietoja Ukrainan asevoimien Hydrometeoroginen keskus.Ilmatieteellisiä säähavaintoja Ukrainan alueella on tehty jo kauan ennen hydrometeorologisen keskuksen tai sen edeltäjien perustamista alueen kuuluessa Venäjän imperiumin alaisuuteen. Varhaiset säähavaintosarjat alkavat esimerkiksi H’ersonissa vuodesta 1808, Kiovassa vuodesta 1812, Pultavassa vuodesta 1824 ja Luhanskissa vuodesta 1827.
Diakres apo Khalkideon

Diakres apo Khalkideon () oli antiikin aikainen kaupunkivaltio ("polis") Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsi vuoristoisella alueella nimeltä "Diakria" ( tai ), joka sijaitsi koilliseen Khalkiista, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Diakres apo Khalkideon eli ”Diakrialaiset Khalkiista” kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 434/433–416/415 eaa. Vuonna 425/424 eaa. se mainitaan luetteloissa yhdessä Diakrioin poliksen kanssa, mikä vahvistaa sen, että kyseessä oli eri kaupunki. Diakres apo Khalkideonin arvellaan olleen Khalkiin poliksesta erkaantunut lyhytaikainen poliittinen yhteisö, joka syntyi sen jälkeen, kun Khalkis tuli Ateenan valtaan vuonna 446 eaa. Yhteisön kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Diakreus apo Khalkideon" ().
Yhteisöllä ei välttämättä ollut varsinaista omaa kaupunkikeskusta. Mikäli kaupunkikeskus oli olemassa, sen sijaintia ei tunneta.
Diakrioi (Euboia)

Diakrioi (, myös "Diakrioi en Euboiai", ) oli antiikin aikainen kaupunkivaltio ("polis") Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsi vuoristoisella alueella nimeltä "Diakria" ( tai ), joka sijaitsi koilliseen Khalkiista, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Diakrioi kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 429/428, 425/424 ja 417/416 eaa. Tämä osoittaa sen olleen tuolloin itsenäinen poliittinen yhteisö. Yhteisön kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Diakrios" () ja "Diakreus" ().
Yhteisöllä ei välttämättä ollut varsinaista omaa kaupunkikeskusta. Mikäli kaupunkikeskus oli olemassa, sen sijaintia ei tunneta.
Paula Vuorela

Paula Vuorela (s. 8. toukokuuta 1996) on suomalainen tanssija, koreografi ja tanssinopettaja.
Vuorela on erikoistunut jazztanssiin ja valmistunut ammattitanssijaksi Tukholman Balettakademien jazztanssilinjalta (2021) ja ollut vaihto-opiskelijana Kunsthøgskolen i Oslossa (2020). Lisäksi hän on opiskellut laulua Kulturama-opistossa Tukholmassa (2020). Hän on ennen sitä opiskellut myös Institution of Artsssa Espanjassa Barcelonassa ja Broadway Dance Centressä New Yorkissa.
Vuorela työskentelee Vaasan kaupunginteatterissa tanssijana ja tanssinopettajana Tanssikoulu Kipinässä Vaasassa.
Vuorelan tekninen osaaminen on jazztanssissa, musikaaleissa, baletissa ja nykytanssissa. Lisäksi Vuorela harjoittaa steppiä, improvisaatiota, partnerointia ja ballroom- ja streettanssilajeja.
Drakanon

Drakanon (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Ikaroksen saarella (nyk. Ikaría) Kreikassa. Se sijaitsi samannimisellä niemellä, nykyisellä Fanárin eli Fároksen niemellä saaren itäkärjessä.
Drakanon vaikuttaa olleen Therman poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus hellenistiseltä kaudelta lähtien. Muutoin sen historiasta tiedetään vain vähän.
Kaupunki oli rakennettu akropolis-kukkulalle. Joitakin sen muureja on säilynyt. Paikan merkittävin jäänne ovat pyöreän tornin rauniot akropoliin länsiosassa. Torni on rakennettu hellenistisellä kaudella 300-luvun eaa. lopulla tai 200-luvulla eaa. Se on ollut yksi seitsemästä vartiotornista eri puolilla saarta. Rakennelma on kolmikerroksinen ja tehty suurista marmoripaasista. Se on rakennettu noin 50 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna, ja sen säilyneen osan halkaisija on 8,4 metriä ja korkeus 13 metriä. Alkuperäiseksi korkeudeksi on arvioitu 13,5 metriä. Torni on parhaiten säilynyt koko Egeanmeren alueella, mutta se kärsi vaurioita vuonna 1826, kun amiraali Sachtoúris käytti sitä maalina laivansa tykkien kokeiluun.
Kaupungin muihin löytöihin kuuluvat Eileithyialle omistettu pyhäkkö sekä muiden kulttirakennusten ja sataman jäänteet.
Histoi

Histoi () eli Istoi (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Ikaroksen saarella (nyk. Ikaría) Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla itään Oinen kaupungista, lähellä nykyistä Évdiloksen kylää.
Oine

Oine () eli Oinoe (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Ikaroksen saarella (nyk. Ikaría) Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi saaren pohjoisrannikolla nykyisen Kámpoksen kylän alueella.
Maantiede.
Oinen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi pienessä, nykyisin nimellä Voutsidés tunnetun joen laaksossa saaren pohjoisrannikolla. Sen akropoliina eli yläkaupunkina toimi kukkula, joka tunnetaan nykyisin nimellä Agía Eiríni kukkulan rinteessä olevan Pyhälle Irenelle omistetun kirkon mukaan. Alakaupunki sijaitsi kukkulan ja meren välisellä alueella.
Oinen kaupunkivaltion arvellaan käsittäneen saaren koko länsiosan, ja näin sen hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 125 neliökilometriä. Ikaroksen saari oli "dipolis" eli sillä sijaitsi kaksi polista; toinen oli Therma saaren kaakkoisrannikolla.
Historia.
Oine oli Ikaroksen vanhin ja merkittävin kaupunki. Se saattoi olla Joonian Miletoksen siirtokunta, sillä antiikin lähteiden mukaan Ikaroksen saari asutettiin Miletoksesta käsin. Kaupungin nimi saattoi viitata sen ympäristössä viljeltyyn viiniin (). Saarelaiset pitivät kaupunkiaan paikkana, jossa Dionysos ensimmäisenä viljeli viiniä, Pramnian viiniä. Se sai nimensä paikalla olleesta Pramne-nimisestä kivestä. Joskus on kuitenkin ehdotettu, että Oinen nimi olisi juontunut siitä, että kaupunki olisikin ollut Attikan Oinoen siirtokunta.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Oine kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–429/428 eaa. sekä vielä 425/424 eaa. Oine ja Therma maksoivat liiton jäsenmaksunsa erikseen, toisin sanoen ne eivät olleet "dipolis"-nimityksestä huolimatta valtioliitossa ainakaan tuohon aikaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Oinaios" () ja "Oinoaios" ().
Rakennukset ja löydökset.
Nykyisen Kámpoksen kylän ympäristöstä on tehty paljon antiikin aikaisia löytöjä. Akropoliilla eli Agía Eirínin kukkulalla on muurien jäänteitä. Löydöksiin lukeutuu myös muun muassa hautareliefejä ja piirtokirjoituksia. Kukkulalla olevien bysanttilaisaikaisen kirkon raunioiden paikalla on ollut varhaisella kristillisellä ajalla rakennettu basilikakirkko. Nykyisen kylän kirkoissa on käytetty antiikin aikaisia pylväitä ja muita osia. Kaupunkiin liittyvät hautausmaat on ajoitettu 400–300-luvuille.
Rannikolla Oinesta noin yhdeksän kilometriä länteen sijainnut Artemis Tauropoloksen temppeli eli Tauropol(e)ion oli todennäköisesti Oinen kaupunkivaltion alueella, vaikka toimikin mitä ilmeisimmin saarelaisten yhteisenä kulttipaikkana. Paikka on ollut kulttikäytössä viimeistään 600-luvulla eaa. ja sen temppeli rakennettiin 500-luvulla eaa.
Posideion (Euboia)

Posideion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Euboian saarella Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta se sijoitetaan lähelle nykyistä Istiaía-Aidipsóksen kunnan Vasilikán kylää.
Posideionin kaupunki sijaitsi Euboian pohjoisosissa sen koilliskulman rannikolla, itään Histiaiasta eli Oreoksesta. Kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Posideionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa. Posideionin oletetaan tulleen Histiaia/Oreoksen alaisuuteen 300-luvulla eaa., ja se esiintyy Histiaian "demoksena" ainakin 100-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Poseiditēs" ().
Therma (Ikaros)

Therma (), myöhemmin Asklepieis (), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Ikaroksen saarella (nyk. Ikaría) Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi saaren kaakkoisrannikolla lähellä nykyisiä Katafýgion ja Thérman kyliä.
Maantiede.
Therman poliksen kaupunkikeskus sijaitsi alun perin saaren lounaisrannikolla pari kilometriä koilliseen saaren nykyisestä keskuksesta Ágios Kírykoksesta. Kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori sijaitsi jossakin nykyisen Katafýgion eli Katafýgin lähellä. Alakaupunki sijaitsi lähempänä nykyistä Thérmaa. Kaupungin lähistöllä oli sille nimen antaneita kuumia lähteitä. Hellenistisellä kaudella kaupunkikeskus sijaitsi Drakanonissa saaren itäkärjessä.
Therman kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 125 neliökilometriä. Ikaroksen saari oli "dipolis" eli sillä sijaitsi kaksi polista; toinen oli Oine saaren pohjoisrannikolla.
Historia.
Therman historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Löytöjen perusteella sen paikalla on ollut asutusta jo neoliittisella kaudella. Antiikin aikana kaupunki saattoi olla Joonian Miletoksen siirtokunta, sillä antiikin lähteiden mukaan Ikaroksen saari asutettiin Miletoksesta käsin. Kaupungin kuumat lähteet olivat suosittu parannuspaikka, ja samasta syystä kaupunki oli Asklepioksen kulttipaikka.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Therma kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–429/428 eaa. Therma ja Oine maksoivat liiton jäsenmaksunsa erikseen, toisin sanoen ne eivät olleet "dipolis"-nimityksestä huolimatta valtioliitossa ainakaan tuohon aikaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Thermaīos" ().
Hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Therma otti pääjumalansa mukaan uuden nimen "Asklepieis" ja löi omaa rahaa. Kaupunki tuhoutui maanvyörymien seurauksena oletettavasti vuoden 198 eaa. maanjäristyksen yhteydessä. Jossakin vaiheessa hellenististä kautta kaupunkikeskus siirrettiin Drakanoniin. Kuumat lähteet kaupungin vanhalla paikalla kuitenkin säilyivät käytössä myöhemminkin roomalaisella ja vielä bysanttilaisella kaudella.
Rakennukset ja löydökset.
Therman kaupungista itsestään ei ole säilynyt juurikaan jäänteitä. On mahdollista, että kaupungilla ei ollut muureja, vaan se koostui useammasta kylästä. Tärkeimmät siihen liittyvät löydökset ovat kylpylän jäänteet noin 400 metriä kaupungin paikasta itään. Kylpylästä on säilynyt joitakin kammioiden jäänteitä kaarineen. Ne ajoittuvat myöhäiselle roomalaiselle ja varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle. Varhaisimmat kallioon kaiverretut osat, kuten vesikanavat ja suorakulmaiset altaat, ovat todennäköisesti tätä vanhempia.
Kaupungin nekropolis on löydetty nykyisen Katafýgion läheltä. Sen haudat ajoittuvat geometriselta ja arkaaiselta kaudelta 400-luvulle eaa. Kaupungin paikalta tehtyjä esinelöytöjä, kuten keramiikkaa, on Ágios Kírykoksen arkeologisessa museossa.
Appenweier

Appenweier on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltion Ortenaukreisin piirikunnassa. Vuoden 2021 syyskuussa sen väkiluku oli 10 217.
Historia.
Pyhän Mikaelin seurakunnan honau-munkit perustivat todennäköisesti Pyhän Mikaelin seurakunnan Appenweieriin, koska Kaarle Paksu (839–888) vihki Honaun luostarin käyttöön "abbunvilerissä". Vanhin tunnettu asiakirja, jossa Appenweierin nimi esiintyy, on vuodelta 884. Vuosina 1364–1805 Appenweierin, Nesselriedin ja Urloffenin piirit kuuluivat Ortenaun Landvogtein ja Appenweierin oikeuspiirin yhteiseen hallintoyhdistykseen, johon kuuluivat myös Bottenaun, Nußbachin, Unternesselriedin, Urloffenin, Zimmerin ja Zusenhofenin kaupungit. Historiallisia todisteita on vähän, koska Ludvig XIV:n 30-vuotisen sodan (1618–1648) ja valloitussodan (1688–1697) tuhot olivat liian suuria. 1700-luvulla kaupunginosille oli ominaista alemannistyyliset ristikkorakenteiset talot, mutta ne katosivat vähitellen. Vanha oikeustalo ja nykyinen barokkityylinen kaupungintalo sekä kirkot kuvaavan kyseisen ajanjakson arkkitehtuuria.
Vuonna 1971 Appenweieriin liitettiin Nesselriedin kunta ja vuonna 1975 Urloffenin kunta.
Ruukkupaavalinkukat

Ruukkupaavalinkukat ("Saintpaulia" Ionantha-ryhmä) ovat huonekasveiksi jalostettuja paavalinkukkalajikkeita, jotka tunnetaan lyhyesti paavalinkukkana tai saintpauliana. Kasvit kuuluvat uusimman taksonomian mukaan samaan sukuun soilikkien kanssa.
Ruukkupaavalinkukat on ryhmän nimen mukaisesti jalostettu alun perin orvokkipaavalinkukasta eli usambaranpaavalinkukasta ("Saintpaulia ionantha" eli "Streptocarpus ionanthus"), joka on kotoisin Kenian ja Tansanian vuorilta. Kaikkiaan lajikeryhmään kuuluu yli 4000 viljelylajiketta. Lajikkeita erotetaan kasvin kokoluokan ja kukinnon värityksen mukaan. Kukat ovat yleisimmin muodoltaan orvokkimaiset, tähtimäiset tai kellomaiset. Eri lajikkeilla voi olla ei-kerrottuja, puolikerrottuja tai kerrottuja kukkia. Lehdet ovat yleensä tummanvihreitä, mutta joillain lajikkeilla muunkin vihreitä.
Tanskan ilmatieteen laitos

Tanskan ilmatieteen laitos (, lyhennys DMI) on Tanskan kansallinen ilmatieteen alan palvelu- ja tutkimuslaitos. Sen päätoimipiste sijaitsee Kööpenhaminassa.
Tanskan ilmatieteen laitos perustettiin vuonna 1990, kun Tanskan ilmatieteen instituutti, Tanskan lentosääpalvelu ja Tanskan armeijan sääpalvelu yhdistettiin.
Tanskan ilmatieteen laitoksella on n. 250 työntekijää. He työskentelevät pääasiassa Kööpenhaminassa, mutta myös Karupin ja Skrydstrupin lentoasemilla ja Grönlannissa. Tanskan ilmatieteen laitos koostuu seuraavista eri osastoista: IT ja talous, tutkimus ja kehitys, käyttö, vapaa data, viestintä ja yhteistyö, HR ja sihteeristö.
Tutkimustoiminta.
DMI:llä on tutkimus- ja kehitysosasto, jossa työskentelee yli 70 tutkijaa ja tohtoriopiskelijaa. Tutkimus rahoitetaan pääosin ulkopuolisten rahastojen, mm. EU:n apurahojen tai Tanskan tutkimusneuvostojen apurahojen avulla. Pieni osa DMI:n kehittämisestä rahoitetaan rahoituslain kautta.
DMI:n tutkimustoiminta on sovelluslähtöistä. Laitos kehittää esimerkiksi malleja, joilla voidaan ennustaa säätä, ilmastoa tai aineiden leviämistä ilmassa tai meressä. Laitos testaa, kuinka satelliittien mittaukset voidaan parhaiten muuntaa käyttökelpoiseksi tiedoksi. Laitos tutkii ja kartoittaa tulevaisuuden ilmastoa, jotta tämän päivän Tanska voi investoida viisaasti pitkän aikavälin kestävään infrastruktuuriin.
Kuituherneet

Kuituherneet ("Crotalaria") on hernekasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvun aiempi nimi on myös kalkkaropalot. Kuituherneisiin kuuluu noin 700 lajia, jotka kasvavat trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, etenkin Afrikassa.
Joitakin lajeja viljellään kuitukasveina tai eläinten rehuksi; toisia käytetään rohtoihin tai koristekasveina. Kuituherne ("Crotalaria juncea") on tunnettu Intiassa jo 600-luvulta eaa.
Lamppuharjat

Lamppuharjat ("Callistemon") on Australiassa esiintyvä myrttikasvisuku, joka yhdistetään mahdollisesti kaarnamyrtteihin. Suvun lajimäärästä ei ole yksimielisyyttä, mutta Australiassa lukumäärän arvioidaan olevan noin 40. Lamppuharjoihin kuuluu puita ja pensaita, värikäskukkaisia lajeja käytetään koristekasveina.
Kimmo Kauhaniemi

Kimmo Kauhaniemi (s. 2. elokuuta 1963 Kankaanpää) on suomalainen professori. Hän on ollut Vaasan yliopiston sähkötekniikan professori vuodesta 2006. 
Kauhaniemi valmistui diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1987 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1993. Hän on toiminut Vaasan yliopiston sähkötekniikan professorina vuodesta 1999 lähtien. Kauhaniemi johtaa Vaasan yliopistossa Älykkäiden sähköjärjestelmien tutkimusryhmää sekä Energia- ja informaatiotekniikan DI-koulutusohjelmaa. Kauhaniemen tutkimus liittyy sähköverkkoihin, erityisesti relesuojaukseen sekä erilaisten sähköjärjestelmien transienttisimulointiin.
Lian Bichsel

Lian Bichsel (s. 18. toukokuuta 2004 Olten, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Dallas Starsin organisaatiossa. Hänestä on odotettu parhaimmillaan ensimmäisen kierroksen varausta .
Ura.
Seuraura.
Bichsel on EHC Oltenin kasvatti. Hän siirtyi kaudella 2017–2018 EHC Bielin organisaatioon. Kaudella 2018–2019 Bichsel oli seuran U15-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 14+18=32. Kaudella 2020–2021 hän oli Bielin U20-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+23=28, joilla Bichsel sijoittui koko U20-Elitin puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Vain 16-vuotias Bichsel debytoi samalla kaudella myös National Leaguessa, jossa hän sai tililleen neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Bichsel teki NL-debyyttinsä 15. joulukuuta 2020 HC Ambrì-Piottaa vastaan, kun Bielin puolustuksesta olivat poissa sekä Stefan Ulmer, Beat Forster että Riccardo Sartori. Hänet merkittiin joukkueen nelospuolustajapariin Valentin Nussbaumerin viereen. Bichsel sai ottelussa jääaikaa 2.02 minuuttia.
Kaudeksi 2021–2022 Bichsel siirtyi Ruotsiin Leksands IF:n J20-joukkueeseen. Hän nousi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueeseen. Bichsel teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa Mestarien liigan ensimmäisessä puolivälieräottelussa 7. joulukuuta 2021 Frölunda HC:tä vastaan. Tammikuussa 2022 hän teki Leksandin kanssa vuoden mittaisen SHL-sopimuksen.
Tammikuussa 2022 kanadalainen "Sportsnet"-kanava listasi Bichselin rankingissaan sijalle 30. .
Dallas Stars varasi Bichselin ensimmäisellä kierroksella 18. varausvuorolla vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Maajoukkueura.
Bichsel pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022. Turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi.
Bichsel pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Valmennus valitsi hänet Sveitsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Bichsel valittiin myös Latviaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Bichsel pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2021, jolloin hän toimi Sveitsin kapteenina. 
Bichsel edusti myös Sveitsin alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta Lausannessa järjestetyissä nuorten olympiakisoissa vuonna 2020, jolloin hän toimi joukkueen varakapteenina. Bichsel toimi myös Sveitsin kapteenina valmistavissa otteluissa. Yhteensä hän on pelannut yhden nuorten ja 37 poikien maaottelua.
Mettelsat

Mettelsat eli "Kansallinen ilmatieteen ja kaukohavainnoinnin virasto" () on Kongon demokraattisen tasavallan kansallinen ilmatieteen laitos. Sen keskustoimipaikka sijaitsee maan pääkaupungissa Kinshasassa. Hallinnollisesti laitos on maansa liikenne- ja viestintäministeriön (Ministère de Transports et Voies de Communication) alaisuudessa toimiva virasto. 
Mettelsatin Maailman ilmatieteen järjestölle raportoimat talousluvut ovat olleet hyvin vaatimattomia. Vuosina 2017-2019 on uutisoitu useista yhteishankkeesta, joilla esimerkiksi Mettelsatin päärakennusta ja analyysikeskusta Kinshasassa korjattaisiin, hankittaisiin havaintolaitteistoja ja lisättäisiin viraston kykyä ennakoida luonnonkatastrofeja aiheuttavia riskejä. Keväällä 2021 Mettelsat kertoi, että maassa oli siirtomaa-aikana toiminut 125 säähavaintoasemaa, mutta sittemmin toimintaansa jatkaneiden säähavaintoasemien määrä oli laskenut vain 20:een. Laitos pyrkii osin lahjoituksena ja osin Maailmanpankin hankkeen osana hankittujen automaattisten mittausasemien avulla saamaan yhteensä 60 meteorologista asemaa jälleen toimintaan. (Tavoitekin tarkoittaa suosituksiin verrattuna todella harvaa sääasemaverkkoa; vertaa esimerkiksi Kongon dem.tasavaltaa puolta pienemmän Etiopian valtion NMA:n havaintoverkon suunnitelma.) Maailmanpankin ja YK:n GFDRR-ohjelman (Global Facility for Disaster Reduction and Recovery) tekemä yhteenveto Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön jäsenmaiden (SADC-maiden) hydrometeorologisten palvelujen vallitsevasta tilanteesta (2021) toteaakin Mettelsatin meteorologisten palvelujen olevan vertailun huonoin, tasoltaan "alle perustason" (below basic level) eli minimitason alapuolella. Mettelsat käyttää lisäksi hyväkseen ainakin eurooppalaisen METOP-sääsatelliitin tietoja.
Reino R. Kostioja

Reino Rafael Kostioja, vuoteen 1932 Costiander (11. helmikuuta 1907 Nurmijärvi – 6. maaliskuuta 2000 Tampere) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Kostiojan vanhemmat olivat kauppias Paul Jakob (Paavo) Costiander ja Ida Maria Tilander ja puoliso 1936–1982 Aune Alm. Professori Auli Viikari on heidän tyttärensä. Kostiojan veli oli oopperalaulaja, näyttelijä Paavo Kostioja (1891–1943). Heidän isoisänsä Malakias Costiander (1815–1870) muistetaan Aleksis Kiven opettajana.
Kostioja kävi ensin teollisuuskoulun Helsingissä ja sitten Tampereen teknillisen opiston, josta hän valmistui sähöinsinööriksi 1929. Valmistuttuaan Kostioja työskenteli Kaakkois-Karjalan Puhelin -yhtiössä, josta hän siirtyi lentosotakouluun Kauhavalle sähkö- ja radioinsinööriksi 1931. Vuonna 1936 Kostiojasta tuli Jyllinkosken Sähkö -yhtiön toimitusjohtaja, mitä tehtävää hän hoiti lähes neljäkymmentä vuotta. 
Tänä aikana yhtiö kasvoi merkittävästi, uudistaen tuotantoaan ja liiketoimintaansa ja kehittäen yhteistyötään. Se osalistui myös voimaloiden rakentamiseen, kuten Pitkämön voimalaitos ja Vaskiluoto 2. Eläkkeelle teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1967 saanut Kostioja jäi vuonna 1972, mutta oli sitten vielä yhtiön hallituksen puheenjohtaja kymmenen vuotta.
Gehenna (albumi)

Gehenna on Se, josta ei puhuta -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 22. huhtikuuta 2022.
Välimerenmalkolmiat

Välimerenmalkolmiat eli malkolmiat eli meri-illakot ("Malcolmia") on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kuusi tai 11 lajia. Malkolmioita esiintyy Välimeren alueella ja Länsi-Aasiassa.
Tunnettuja lajeja on yksivuotisena kesäkukkana viljelty merimalkolmia eli meri-illakko eli merenrantaillakko ("Malcolmia maritima"), joka on kotoisin Kreikasta. Sukuun aiemmin sijoitettu afrikanmalkolmia eli afrikanillakko ("Strigosella africana", syn. "Malcolmia africana") siirretään lähisukuun aasianmalkolmioihin ("Strigosella") ja toinen aiempi laji tyrskymalkolmia ("Marcus-kochia littorea", syn. "Malcolmia littorea") sukuun "Marcus-kochia".
Skopoliat

Skopoliat ("Scopolia") on koisokasveihin kuuluva kasvisuku. Skopolioita tunnetaan kolme lajia, jotka ovat hullukaalien ja belladonnien lähisukuisia monivuotisia ruohoja. "Scopolia"-suvun on nimennyt Nicolaus Joseph von Jacquin kasvitieteilijä Giovanni Antonio Scopolin mukaan vuonna 1764.
Lajit.
"Scopolia carniolica" esiintyy pääosin Itä-Euroopassa, kasvia on käytetty myös koristekasvina ja se on joskus viljelykarkulainen Suomessa. "Scopolia caucasica" esiintyy Kaukasiassa ja "Scopolia japonica" esiintyy Koreassa ja Japanissa.
Neeti Mohan

Neeti Mohan (; s. 18. marraskuuta 1979 Delhi, Intia) on intialainen laulaja. Hän laulaa pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa, mutta on tehnyt kappaleita myös marathiksi, tamiliksi, teluguksi, kannadaksi, bengaliksi, pandžabiksi ja englanniksi. Hän syntyi Delhissä ja oli yksi Channel V:n "Popstars"-televisio-ohjelman voittajista, ja hänet valittiin myöhemmin yhtye Aasmaan muiden voittajien kanssa. Hän tuli tunnetuksi äänitettyään kappaleen ”Ishq Wala Love” elokuvaan "Student of the Year" (2012), ja voitti lopulta Filmfare Awardsin R. D. Burman -palkinnon uudesta musiikkilahjakkuudesta sekä oli ehdolla parhaaksi naislaulajaksi elokuvan "Jab Tak Hai Jaan" kappaleesta ”Jiya Re” (2012).
Hänen kuuden jazzkappaleen esityksensä Amit Trivedin "Bombay Velvetin" (2015) soundtrack-albumilla sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta. Seuraavana vuonna hän sai toisen Filmfare Awards -ehdokkuutensa elokuvan "Baar Baar Dekho" kappaleella ”Sau Aasmaan” (2016). Samana vuonna Mohan esiintyi valmentajana "The Voice India Kidsin" ensimmäisellä kaudella ja "The Voice Indian" toisella kaudella. Musiikkiuransa lisäksi hän on ollut mukana erilaisissa hyväntekeväisyysjärjestöissä ja yhteiskunnallisissa asioissa.
Yksityiselämä.
Mohanilla on kolme nuorempaa sisarta, joista kaksi, Shakti ja Mukti, ovat myös laulajia. Mohan meni naimisiin näyttelijä Nihar Pandyan kanssa Hyderabadissa 15. helmikuuta 2019. Heidän poikansa syntyi kesäkuussa 2021.
Rekolan Kino

Rekolan Kino on Vantaan Rekolassa sijaitseva elokuvateatteri. Vuonna 1950 ovensa avannut teatteri on ainoa puurakenteinen elokuvateatteri pääkaupunkiseudulla, 
vaikkakin toiminnassa on vuoden 1995 jälkeen ollut toisinaan pitkiä taukoja. Rekolan Kino toimii vuonna 1949 valmistuneessa Rekolan työväentalossa ja se on edelleen lähes autenttisessa 1950-luvun asussaan. 
Kinon elokuvatoiminnasta vastaa Pop Up Kino Helsinki, joka toi saliin liikuteltavan digiprojektorin vuonna 2018. Aikaisemmin elokuvia esitettiin vanhoilta filmeiltä, ja toiminnasta vastasi Koivukylän elokuvayhdistys vuoteen 2012 asti. 
Työväentalo.
Rakennuksen omistaa Rekolan Työväentalosäätiö, ja Pop Up Kino Helsinki on talossa vuokralaisena. Rekolan elävän musiikin yhdistys järjestää talossa konsertteja, ja Tila ja toiminta ry vuokraa tilaa juhlakäyttöön. Rakennuksesta on myös järjestetty muun muassa näyttely elokuvajulisteista.
Alex Jennings

Alex Jennings (s. 10. toukokuuta 1957 Essex) on englantilainen näyttelijä.
Jennings on arvostettu teatterinäyttelijä, joka on työskennellyt muun muassa Royal Shakespeare Companyssa. Hän on voittanut Olivier-palkinnon kolme kertaa: vuonna 1988 hän sai parhaan komediaesiintyjän palkinnon näytelmästä "Too Clever By Half", vuonna 1996 parhaan miesnäyttelijän draamapalkinnon näytelmästä "Peer Gynt" ja vuonna 2003 parhaan miesnäyttelijän musikaalipalkinnon näytelmästä "My Fair Lady".
Filmirooleja Jenningsillä on ollut elokuvissa "Kyyhkyn siivet" (1997), "Santapeikko" (2004), "The Queen" (2006), "Belle" (2013) ja "The Lady in the Van" (2015). Hän on näytellyt myös esimerkiksi sarjoissa "Cranfordin naiset", "The Crown", "The Halcyon", "Minkä taakseen jättää" ja "Perienglantilainen skandaali".
Titaaninitraatti

Titaaninitraatti (Ti(NO3)4) eli titaani(IV)nitraatti tai titaanitetranitraatti tai tetranitraattotitaani(IV) on titaani- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen kompleksiyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden titaaniyhdisteiden valmistamiseen ja orgaanisen kemian synteeseissä reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa titaaninitraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen ja rakenteessa titaani on koordinoitunut nitraattiryhmien happiatomeihin. Titaaninitraatti sublimoituu helposti ja voimakkaasti kuumennettaessa se hajoaa titaanidioksidiksi. Aine hydrolysoituu veden vaikutuksesta. 
Titaaninitraattia valmistetaan typpihappoon liuotetun titaanidioksidin (titaaninitraattihydraatti) tai titaanitetrakloridin ja dityppipentoksidin reaktiolla.
Titaaninitraattia voidaan käyttää lähtöaineena valmistettaessa titaanidioksidiohutkalvoja CVD-menetelmällä. Titaaninitraatti reagoi aromaattisten yhdisteiden kanssa nitraten ne.
Jalkalehdet

Jalkalehdet ("Podophyllum") on happomarjakasvien suku, johon kuuluu Plants of the World Onlinen mukaan 17 lajia. Sukuun voidaan yhdistää lähisuvut: sontikat ("Diphylleia"), "Dysosma" ja himalajanjalkalehdet ("Sinopodophyllum"). Jalkalehtiä esiintyy Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Itä-Aasiassa.
Lajeja.
Kaikkia edellä mainittuja lajeja viljellään puutarhaperennoina.
Vuoripalmut

Vuoripalmut ("Chamaedorea") on palmukasveihin kuuluva kasvisuku, jonka on kuvannut Carl Ludwig Willdenow. Siihen kuuluu 106 lajia, joita kasvaa luonnonvaraisena Keski- ja Etelä-Amerikassa Meksikosta Brasiliaan. Ne ovat tavallisesti matalia ja pystyvartisia palmuja, jotka kasvavat luonnossa vaihtelevasti erilaisissa ympäristöissä sademetsän aluskasvillisuudesta kalkkikalliolle.
Dirt (yhtye)

DIRT on suomalainen rock-yhtye, joka perustettiin Helsingissä vuonna 2017. Yhtyeen perustivat Sebastian Frigren (kitara) ja Alex Anttila (rummut). Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät Kappe Koutonen (kitara), Aleksi Tiainen (laulu) ja Benny Raivio (basso, laulu).
Julkaistuaan yhden omakustanne-EP:n, DIRT solmi levytyssopimuksen suomalaisen Ranka Kustannuksen kanssa syksyllä 2021. Yhtyeen debyyttialbumi "Deadbeat" julkaistiin kesäkuussa 2022. Levy keräsi mairittelevia arvioita suomalaisissa musiikkimedioissa ja muun muassa "Infernon", "Kaaoszinen" ja "Tuonela Magazinen" toimittajat nostivat Deadbeatin vuoden parhaimpien kotimaisten albumien joukkoon. Levyn kappaleisiin "Real World", "Circles" ja "Deadbeat" tehtiin musiikkivideot.
Palloakaasiat

Palloakaasiat ("Vachellia") on hernekasvisuku, johon kuuluu yli 150 lajia. Niistä suurin osa on aiemmin luokiteltu laajaan akaasioiden ("Acacia") sukuun, josta "Vachellia"-suku on laajennettu ja eriytetty 2000-luvun alusta alkaen. Palloakaasioita esiintyy Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, lähes koko Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Australiassa.
Behind the Black Veil

Behind the Black Veil on Suomalaisen sinfonisen metalliyhtye Dark Sarahin debyyttialbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2015.
The Puzzle

The Puzzle on suomalaisen sinfonisen metalliyhtye Dark Sarahin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 18. marraskuuta 2016.
The Golden Moth

The Golden Moth on suomalaisen sinfonisen metalliyhtye Dark Sarahin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2018.
Grim

Grim on suomalaisen sinfonisen metalliyhtye Dark Sarahin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. heinäkuuta 2020.
Julio Acosta García

Julio Acosta García (23. toukokuuta 1872 – 6. heinäkuuta 1954) oli Costa Rican presidentti vuodesta 1920 vuoteen 1924. Acosta nousi presidentiksi johdettuaan kansannousua Federico Tinoco Granadosia vastaan. Hänen presidenttikaudellaan aikaisemman taloudellisen vaikeudet kääntyivät vaurastumiseksi. Maa kävi myös lyhyen rajasodan Panamaa vastaan varmistaen itselleen kiistellyn raja-alueen. Acostan seuraaja oli Ricardo Jiménez Oreamuno.
Elämäkerta.
Nuoruus.
Julio Acosta García syntyi Costa Rican Alajuelan maakunnan San Ramónin kaupungissa 23. toukokuuta 1872. Hänen isänsä oli Juan Vicente Acosta ja äiti Jesús García.
Tinocon veljekset ja vallankumous.
Acosta alkoi työskennellä valtion hallinnossa. Hän työskenteli ensin Alajuelan kuvernöörinä, Costa Rican El Salvadorin lähettiläänä, sekä kansanedustajana Costa Rican kongressissa. Presidentti Alfredo González Floresin virkakaudella Acosta oli myös Costa Rican ulkoministeri. Vuonna 1917 Tinocon veljekset Federico ja José Tinoco toteuttivat Costa Ricassa vallankaappauksen. Federico Tinocosta tuli maan presidentti. Acosta lähti kaappauksen jälkeen maanpakoon El Salvadoriin.
Acosta alko El Salvadorista käsin koota taakseen Tinocojen veljesten vastustajia. Acosta osoittautui hyvin suosituksi kansan keskuudessa. Hän julkaisi niin sanotun Sapoán manifestin, jossa hän kehotti costaricalaisia nousemaan aseelliseen vastarintaan Tinocojen veljeksiä vastaan. 26. toukokuuta 1919 Acostan ja Tinocojen joukkojen välillä käytiin Jocoten taistelu, jonka jälkeen ympäri maata syttyi avoin kansannousu. Kapinoitsijoiden motto oli "Viva Acosta". Samaan aikaan Yhdysvallat lähetti sotalaivoja Limónin satamaan. 13. syyskuuta 1919 vallankumoukselliset valtasivat maan pääkaupunki San Josén. Vielä saman vuoden joulukuussa järjestettiin presidentinvaalit, jotka voitti vaalien ainoa ehdokas Acosta perustamansa Perustuslaillisen puolueen ("Partido constitucional") ehdokkaana. Hänen virkakautensa alkoi seuraavana vuonna.
Presidenttinä ja myöhempi ura.
Acostan presidenttikauden alun ongelmia olivat jakautunut maa ja taloudelliset ongelmat. Maa oli kärsinyt etenkin ensimmäisen maailmansodan aiheuttamasta kahvin ja banaanien hinnan heilahteluista. Acostan kaudella talous siirtyi kuitenkin kasvuun.Taloudellisia ongelmia ratkaistiin esimerkiksi pyrkimällä vakauttamaan maan valuutta. Sosiaalisiin ongelmiin vastattiin esimerkiksi lailla kohtuuhintaisista asunnoista. Acostan presidenttikaudella vuonna 1921 Costa Rica kävi myös niin sanotun Coton sodan Panamaa vastaan kiistellystä Coton alueesta. Rajakonflikti päättyi Costa Rican hyväksi Yhdysvaltojen väliintulon jälkeen.
Acostan seuraaja vuonna 1924 oli Ricardo Jiménez Oreamuno, jonka kaudella Acostan virkakauden vaurastuminen jatkui. Acosta itse jatkoi edelleen useissa merkittävissä tehtävissä. Hän oli esimerkiksi kansallisen sähköpalvelun ("Servicio Nacional de Electricidad"), sekä sosiaaliturvasta vastanneen viraston ("Caja Costarricense de Seguro Social") johdossa. Acosta kuoli 6. heinäkuuta 1954.
Lululemon Athletica

Lululemon Athletica on yhdysvaltalais-kanadalainen pörssiyhtiö, joka on erikoistunut urheiluvaatteisiin. Sen on perustanut Chip Wilson. Yritys on rekisteröity Yhdysvaltain Delawaressa, mutta sen pääkonttori sijaitsee Kanadan Vancouverissa.
Jøran Kallmyr

Jøran André Smedal Kallmyr (s. 15. huhtikuuta 1978 Hustadvika) on norjalainen asianajaja ja edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuosina 2019–2020.
Fidelis Sigmaringenlainen

Pyhä Fidelis Sigmaringenlainen O.F.M. Cap. (alun perin Mark Rey; 1577 Sigmaringen, Hohenzollern, Saksa – 24. huhtikuuta 1622 Grusch, Grisons, Sveitsi) oli lakimies, filosofian opettaja, kapusiini, pappi ja marttyyri. Häntä on kutsuttu kapusiinisääntökunnan protomarttyyriksi. Miestä inhotti muiden lakimiesten ahneus, korruptio ja tämä sai hänet ryhtymään fransiskaaniksi veljensä Georgen kanssa, antamaan omaisuutensa köyhille ja vaihtamaan nimensä Fidelikseksi. Pyhimyksestä tuli lähetystyöntekijä Sveitsin Grisonsiin jossa hän oli niin onnistunut että paikalliset protestantit väittivät hänen olevan Itävallan keisarin vakoilija. Lopulta hän kuoli marttyyrinä saarnaamisestaan. Mies eli seuraavien 9 paavien hallintokausien aikana: Gregorius XIII (1572-1585), Sixtus V (1585-90), Urbanus VII (1590), Gregorius XIV (1590-1591) , Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605), Paavali V (1605-1621) ja Gregorius XV (1621-1623). Paavi Benedictus XIII julisti hänet autuaaksi 24. maaliskuuta 1729 ja paavi Benedictus XIV julisti hänet pyhimykseksi 29. kesäkuuta 1746. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 24. huhtikuuta. Hänet kuvataan harhaoppisten kanssa, tallomassa sanaa “harhaoppi”, nuijalla piikkien kanssa, heittokirveen kanssa ja pyhän Joosef Leonissalaisen kanssa.
Pyhimystä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
Dion (Euboia)

Dion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Euboian saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi saaren luoteispäässä, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Maantiede.
Dion sijaitsi Euboian luoteisosassa lähellä Kenaionin (nyk. Licháda) niemen kärkeä. Sen kaupunkikeskuksen tarkkaa sijaintia ei kuitenkaan tunneta. Se on sijoitettu sekä lähellä nykyistä Lichádan kylää, joka sijaitsee jonkin verran sisämaassa; nykyiselle Kastrín kukkulalle niemen länsirannalle; sekä lähelle Kenaion-vuorta.
Dionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Se käsitti vain osan Kenaionin niemestä, sillä niemellä sijaitsi myös toinen polis, Athenai Diades.
Historia.
Varhaisin maininta Dionista on Homeroksen "Iliaan" Laivaluettelossa, jossa sen kuvataan osallistuneen Troijan sotaan muiden Euboian kaupunkien mukana. Aioliin Kanain sanotaan olleen Dionin siirtokunta.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Dion kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon ollen mahdollisesti yksi sen alkuperäisistä jäsenistä, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 451/450–432/431 eaa. sekä vielä 425/424 eaa. 400-luvun eaa. lopulla Dion vaikuttaa olleen Histiaia/Oreoksen alaisuudessa ja samalla sen "demos". Dion vaikuttaa saaneen itsenäisyytensä takaisin 300-luvulla eaa., sillä se kuului tuolloin toiseen Ateenan liittoon. Sen arvellaan jättäneen liiton noin vuonna 371 eaa. Myöhemmin 300-luvulla eaa. kaupunki tuli taas Histiaian alaisuuteen ja mainitaan sen demoksena 200-luvulla eaa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Dieus" ().
Dystos (kaupunki)

Dystos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Kými-Alivérin kunnan alueella lähellä nykyistä Dýstoksen kylää.
Maantiede.
Dystoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisin Dýstos-järvenä tunnetun järven itärannalla keskellä soista tasankoa, itään Eretriasta ja noin kolme kilometriä kaakkoon nykyisestä Dýstoksen kylästä. Kaupunki oli rakennettu kartiomaiselle kallioiselle kukkulalle, jonka korkeus on noin 300 metriä. Antiikin aikana tasangon soita ja järveä on yritetty ilmeisesti kuivattaa.
Dystoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia.
Arkeologisten löytöjen perusteella Dystoksen paikalla on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Kaupunki perustettiin uudelleen arkaaisella kaudella. Antiikin aikaisessa perinteessä Dystoksen perustajina pidettiin eteläistä Euboiaa asuttaneita dryopeja. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Dystios" ().
Dystoksen myöhemmistä vaiheista ei tiedetä antiikin lähteiden kautta juuri mitään. Klassisen kauden jälkipuoliskolla 300-luvulla eaa. kaupungista oli tullut Eretrian "demos". Dystos oli olemassa edelleen hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Keskiajalla samalla kukkulalla oli venetsialainen linna. Paikan arkeologiset kaivaukset aloittivat saksalaiset arkeologit vuonna 1895.
Rakennukset ja löydökset.
Dystoksen kaupunkia on säilynyt suhteellisen hyvin. Sen kaupunkikukkula on ollut ympäröity torneilla varustetuilla muureilla, jotka on ajoitettu 300-luvulle eaa. ja jotka ovat sulkeneet sisäänsä noin viiden hehtaarin kokoisen alueen. Muureista on löydetty laajoja osia, yhteensä noin kaksi kolmasosaa niiden pituudesta. Parhaiten säilynyt osuus on muurien itäosassa, jossa niitä on säilynyt noin kolmen metrin korkeudelta, ja jossa on myös portin jäänteet. Kukkulan korkein kohta muodosti akropoliin, joka oli ympäröity erillisillä muureilla. Alakaupunki sijaitsi alemmilla rinteillä. Kaupungin agora eli tori ja kauppapaikka sijaitsi oletettavasti kaupungin pohjoisosassa. Kaupungin paikalla on myös lukuisten talojen jäänteitä. Niistä tärkeimmät ovat niin kutsutut Talo K 500-luvulta eaa. ja Talo J, joka on taloista suurikokoisin, kaupungin kaakkoisosassa noin 300-luvulta eaa. Kaupungin hautausmaita on löydetty kukkulan juurelta.
Iasonia

Iasonia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Pontisessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Ordun maakunnan Çaytepeä.
Iasonia sijaitsi Iasonion (, myös ; lat. "Jasonium") -nimisellä niemellä, joka sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla 130 stadioninmittaa koilliseen Polemonionista. Iasonionin niemi oli Paryadres-vuorijonon jatke. Niemen nimi on edelleenkin turkiksi Yason Burnu.
Iasonionin niemen uskottiin saaneen nimensä siitä, että Iason ja argonautit olivat rantautuneet siellä retkellään. Itse kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Pseudo-Skylaks mainitsee sen kreikkalaisena akropoliina khalybien heimon alueella.
Kyme (Euboia)

Kyme (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Euboian saarella Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta se sijoitetaan lähelle nykyistä Kýmin kaupunkia.
Maantiede.
Kymen kaupungin arvellaan sijainneen Euboian itärannikolla Dirfys-vuoren itärinteessä lähellä nykyistä, antiikin aikaisesta kaupungista nimensä perinyttä tai ottanutta Kýmin kaupunkia. Nykyisin Kymen kaupunkikeskuksen paikaksi katsotaan nimellä Viglatoúri tunnettu kukkula lähellä Oxýlithoksen kylää, noin 2,7 kilometriä sisämaahan saaren itärannikosta ja noin kahdeksan kilometriä etelään Kýmistä. Kukkula sijaitsee hedelmällisellä tasangolla lähellä Manikiá-jokea eli antiikin Akheloos-jokea. Toinen, aiemmin ehdotettu paikka on nykyinen Palaiókastrin eli Kástron kukkula Áno Potamiássa. Sillä sijaitsee nykyisin keskiaikainen linnoitus. Kymen ympäristössä sijaitsivat kaupungit Kotylaion, Oikhalia, Tamynai ja Teleidai.
Historia.
Kyme oli geometrisella ja arkaaisella kaudella yksi Euboian tärkeimmistä kaupungeista. Strabonin mukaan se osallistui Italiassa sijainneen Kymen (myöhemmin tunnettu nimellä Cumae) kaupungin perustamiseen yhdessä Khalkiin kanssa, mikä ajoittuu 700-luvulle eaa.
Myöhemmin kaupunki menetti merkityksensä ja jäi Khalkiin varjoon. Seurauksena se sekoitettiin myöhempinä aikoina usein tunnetumpaan Kymen kaupunkiin, joka sijaitsi Aioliissa. Tämän vuoksi sekä siksi, että kaupunkiin on vain vähän viitteitä antiikin lähteissä ja sen sijainti oli pitkään tuntematon, Kyme-nimisen kaupungin olemassaolo Euboialla kyseenalaistettiin pitkään.
Viglatoúrin arkeologisia kaivauksia suoritettiin vuonna 1984 arkeologi Éfi Sapouná-Sakellarákin johdolla.
Rakennukset ja löydökset.
Nykyisestä Viglatoúrista on löydetty asutuksen jäänteitä esihistorialliselta ajalta sekä geometriselta kaudelta. Niihin lukeutuu talojen, pyhäköiden ja katujen jäänteitä sekä hautoja. Asutus vaikuttaa olleen ympäröity muureilla. Asutuksen keskiössä on ollut aukio ja ovaalinmuotoinen rakennus, joka on tulkittu pyhäkkö-herooniksi. Se on ajoitettu 700-luvulle eaa., ja se vaikuttaa tuhoutuneen noin vuonna 700 eaa. Pyhäkkö-heroonin alta on löydetty mykeneläiselle kaudelle ajoittuva niin kutsuttu megaron. Geometrisen kauden asutuksen alla on myös varhaisempia asutusvaihteita varhaiselta neoliittiselta sekä keskihelladiselta kaudelta.
Nykyisen Kýmin paikalta on löydetty antiikin ajalta lähinnä piirtokirjoituksia. Kaupungin koillispuolelta on löydetty hautoja, jotka on ajoitettu 300–200-luvuille eaa.