tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Häkki

Häkki on verkosta tai pinnoista tai tangoista rakennettu tila, jossa pidetään eläimiä. Verkon silmäkoko tai tankojen väli valitaan sopivaksi, että eläimet eivät pääse sieltä ulos, mutta rakenteet eivät estä ilmavirtausta ja valoa. Tavallisimpia häkkejä ovat kotona pidettävät häkit, joissa pidetään lintuja, jyrsijöitä ja kaneja, kanahäkit eli kanalat sekä eläintarhoissa käytettävät häkit. 
Eläintarhojen alkuaikoina häkit olivat ahtaita, ankeita virikkeettömiä betonikoppeja, joissa oli kalterit, eikä siellä elävillä eläimillä ollut lainkaan tilaa liikkua. Siitä huolimatta niissä pidettiin esimerkiksi karhuja ja suuria kissaeläimiä. Tällaisia häkkejä on vielä nykyäänkin esimerkiksi Viron, Venäjän, Romanian, Bulgarian, Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja Itä-Aasian ynnä muiden köyhien maiden eläintarhoissa. Nykyään eläintarhoissa panostetaan enemmän eläinten hyvinvointiin. Niillä on paljon piilopaikkoja, virikkeitä ja enemmän tilaa liikkua.
Pat Flaherty

George Francis ”Pat” Flaherty, Jr. (6. tammikuuta 1926 – 9. huhtikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Hän voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1956.
Kantatie 68

Kantatie 68 on Virroilta Ähtärin ja Alajärven kautta Pietarsaareen kulkeva kantatie. Tien pituus on 207 kilometriä. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja pääosin hyvälaatuinen, Ähtärin ja Lehtimäen välillä laatu on jonkin verran heikompi.
Historiaa.
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 68 oli Koivulahden Vassorin ja Ylihärmän välinen tie. 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tienoilla tie muutettiin maantieksi, ja se on nykyisin seututie 725.
Nykyistä kantatietä 68 on rakennettu monessa vaiheessa 1960-luvulta 1990-luvulle saakka. Silloinen maantie 710 Ähtävältä Evijärven kautta Lappajärven Lamminkylään sai päällysteen vuonna 1961 ja siitä Vimpeliin vievä osuus päällystettiin uuden suoran tien myötä vuonna 1965 ja Vimpelistä Alajärven Hoiskoon vuonna 1968.
Nykyisen numeronsa se sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa.
Calpurnia Pisonis

Calpurnia Pisonis oli valtiomies Lucius Calpurnius Piso Caesoninusin tytär ja Julius Caesarin kolmas, viimeinen vaimo. Calpurnia nai Julius Caesarin vuonna 59 eaa., eikä liitosta syntynyt lapsia. 
Julius Caesar salamurhattiin 44 eaa. Kerrotaan, että Calpurnia olisi aavistanut tapahtuman ja yrittänyt estää Caesaria menemästä ulos.
Calpurnia ei mennyt uusiin naimisiin Caesarin kuoltua.
A. J. Watson

A. J. Watson (8. toukokuuta 1924 – 12. toukokuuta 2014) oli kilpa-autonvalmistaja ja päämekaanikko Indianapolis 500 -kisoissa vuosina 1949–1984. Hänen tallinsa voitti kilpailun kuusi kertaa, joista kolme (1956, 1959-60) ajettiin osana Formula 1 -sarjaa.
Formula 1 -saavutukset.
Palkintosijat
Paalupaikat
Nopeimmat kierrokset
Swan Song Records

Swan Song Records oli Led Zeppelinin vuonna 1974 perustama levy-yhtiö. Sitä hallinnoi Led Zeppelinin manageri Peter Grant. Yhtiö oli periaatteessa yhtyeen keino mainostaa omia levyjään. Se perustettiin Led Zeppelinin ja Atlantic Recordsin sopimuksen päätyttyä vuoden 1973 lopussa. Atlantic päätyi kuitenkin Swan Songin levyjen jakajaksi.
Swan Songin ensimmäinen julkaistu albumi oli The Pretty Thingsin "Silk Torpedo", vuoden 1974 lokakuussa. Vuoden 1975 maaliskuuhun mennessä yhtiöllä oli neljä albumia ("Bad Company", "Silk Torpedo", "Physical Graffiti" ja "Suicide Sal") Billboard 200 -listalla.
Swan Song lopetti toimintansa lokakuussa 1983 Led Zeppelinin lopettamisen ja Peter Grantin terveysongelmien vuoksi. Atlantic yritti pelastaa yhtiön, mutta epäonnistui. Swan Songsin lopettamisen yhteydessä Robert Plant aloitti oman levy-yhtiönsä Es Paranza Recordsin ja Jimmy Page ja John Paul Jones palasivat Atlanticille. Swan Songin lopettaessa hyllyille jäivät koskemattomina muun muassa Iron Maidenin ja Paul Youngin yhtyeen Q-Tipsin demot.
Yhtiön tunnus perustuu William Rimmerin maalaukseen "Evening, Fall of Day".
Thai ridgeback

Thai ridgeback () on hyvin vanha ja alkukantainen thaimaalainen koirarotu.
Alkuperä.
Thai ridgebackin kotimaa on Thaimaa, missä sitä käytettiin alun perin muun muassa tapiirien metsästyksessä ja vahtikoirana. Thai ridgeback on elänyt eristäytynyttä elämää Thaimaan itäosissa. Sen oletetaankin olevan yksi maailman vanhimmista koiraroduista.
Ulkonäkö.
Thai ridgeback on keskikokoinen koira, jolla on pystyt korvat. Sen selässä on vastakarvaan kasvavien karvojen muodostama kuvio, jota kutsutaan nimellä ridge ('harjanne'). Ridgemalleja on rodulla erilaisia. Thai ridgebackin turkki on aina yksivärinen: joko musta, sininen, punainen tai fawn. Turkki on helppohoitoinen ja karva lyhyttä.
Luonne.
Thai ridgeback on älykäs koira. Se on luonteeltaan pidättyväinen tai välinpitämätön vieraita kohtaan ja kiintyy perheeseensä. Kaikki thai ridgebackit eivät tule toimeen toisten koirien kanssa, ja urokset voivat olla hyvin dominoivia. Sillä on vahti- ja metsästysvietti, ja se tarvitsee johdonmukaisen kasvatuksen pennusta lähtien. Thai Ridgeback ei ole aloittelijan koira. Se tarvitsee monen vuoden johdonmukaista koulutusta, ja sen kanssa täytyy käyttäytyä eri tavalla kuin useimpien "tavallisten" koirarotujen kanssa. Koiraa täytyy myös sosialistaa kunnolla, jotta se tottuu kaikenlaisiin ihmisiin ja tilanteisiin.
Thai ridgeback tarvitsee aktiivista toimintaa, johon voisi sisältyä esimerkiksi agility, toko, ratajuoksu ja näyttelyt. Muuten Thai ridgeback viettää suurimman osan päivästään kotona rauhallisesti makoillen, ja sen energia purkautuu useimmiten erilaisissa "pyrähdyksissä" esimerkiksi lenkillä tai vapaana ollessa.
Samaa sukupuolta olevat koirat voivat olla (varsinkin ainoana koirana olevalle) TRD:lle ongelma, mutta sitä saa koulutuksella hallittua eikä sitä pidä sekoittaa aggressiivisuuteen. Jos koira kuitenkin koskaan käyttäytyy aggressiivisesti ihmistä kohtaan, pitää pyytää joltain apua todellisen syyn esiintuomisessa sekä "parantamisessa".
Windsorin iloiset rouvat

Windsorin iloiset rouvat ("The Merry Wives of Windsor") on William Shakespearen näytelmä, joka sai ensiesityksensä noin vuonna 1602. Se on Shakespearen kolmas näytelmä ja kertoo ritari Falstaffista.
Triviaa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana vallinneen saksalaisvastaisuuden aikana Englannin silloinen kuningassuku vaihtoi sukunimensä saksalaisperäisestä Saksi-Coburg-Gothasta nykyiseen muotoonsa Windsoriksi. Tämän kuullessaan Saksan keisari Vilhelm II vitsaili, että oli menossa katsomaan esitystä näytelmästä "Saksi-Coburg-Gothan iloiset rouvat".
Tim Hawkinson

Tim Hawkinson (s. 1960 San Francisco) on yhdysvaltalainen taiteilija. Hän on kotoisin Kalifornian osavaltiosta. 
Hawkinson valmistui yliopistosta ja sai vuonna 1989 maisterin arvon.
Hawkinson tunnetaan omalaatuisista taideteoksistaan, jotka on toisinaan tehty hänen omista ruumiinosistaan. Tuotantoon kuuluu taiteilijan kynsistä tehty 5-senttinen "Lintu".
Ruskopääsirkku

Ruskopääsirkku ("Granativora bruniceps") on keskikokoinen sirkku, joka kuuluu varpuslintuihin.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 15–16½ cm ja paino noin 25 g. Ruskopääsirkku on läheistä sukua mustapääsirkulle, ja ne risteytyvät keskenään Kaspianmeren kaakkoispuolen esiintymisalueella. Jotkut tutkijat pitävät näitä samana lajina.
Naaras ja nuori ruskopääsirkku ovat niin samanlaisia kuin mustapääsirkut, että maastomääritys on useimmiten mahdotonta. Juhlapukuinen koiras on komea: alapuolelta se on keltainen, pää ja kurkku ovat punaruskeat, selkä on vihertävä ja raidallinen sekä yläperä kellertävä. Äänet ovat samankaltaisia kuin mustapääsirkun.
Sekä vanhoilla että nuorilla ruskopääsirkuilla on täydellinen sulkasato talvella.
Esiintyminen.
Keskiaasialainen laji, joka esiintyy Volgalta ja Kaspianmereltä Länsi-Kiinaan. Lajin esiintymisalue on laaja, 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Euroopan populaatio pesii Volgalla ja on kooltaan 500–2000 yksilöä. Muuttolintu, joka talvehtii Intiassa.
Suomessa laji on toistaiseksi tavattu kolmesti, 26.–27.5.1996 Kirkkonummella, 7.6.–5.7.1996 Mustasaaressa ja Salon Halikonlahdessa 21.-30.6.2019. Näiden lisäksi on 7 havaintoa naaraspukuisista linnuista, jotka ovat olleet joko ruskopää- tai mustapääsirkkuja.
Elinympäristö.
Pesimäalueena ovat pensaikkoiset tai harvaa puustoa kasvavat avomaat, arot, vuorenrinteet, puoliaavikot, peltoaukeat.
Lisääntyminen.
Myöhäinen pesijä, sillä pesii tavallisesti vasta kesäkuussa. Pesä on matalalla pensaassa tai varvikossa. Munia on 3–6, joita naaras hautoo 10–14 päivää.
Ravinto.
Syö pääasiassa siemeniä ja ruokailee yleensä maassa. Kesällä syö myös selkärangattomia, jotka ovat poikasten pääasiallista ravintoa.
Solar Films

Solar Films Inc Oy on vuonna 1995 perustettu suomalainen elokuvatuotantoyhtiö. Vuoden 2010 alussa vastaavana tuottajana ja yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Markus Selin ja toimitusjohtajana Jukka Helle. Vuonna 2020 Solar Filmsin liikevaihto oli 3,9 miljoonaa euroa. Maaliskuussa 2007 tanskalainen Nordisk Film osti Solar Filmsin osakekannasta 50 prosentin osuuden ja vuonna 2009 ranskalainen Banijay Entertainment osti Solar Television Oy:n, johon televisiotuotannot oli eriytetty. Televisiotuottaja Petteri Ahomaa työskenteli Solar Television Oy:n, sittemmin Banijay Finlandin, toimitusjohtajana 2011–2013.
Solar Films on Suomen 2000-luvun menestynein elokuvatuotantoyhtiö.
Solar Filmsin elokuva "Myrskyluodon Maija" oli vuoden 2024 Suomen katsotuin elokuva 470 tuhannella katsojalla ja elokuva sai seitsemän Jussi-palkintoa muun muassa parhaasta elokuvasta, parhaasta ohjauksesta ja parhaasta pääosasta.
Bilabiaalinen nasaali

Bilabiaalinen nasaali ("m"-äänne) on useissa kielissä käytettävä konsonanttiäänne. Sitä merkitään kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ja uralilaisessa foneettisessa aakkostossa merkillä , ja X-SAMPAssa merkillä m. Bilabiaalinen nasaali on yleinen myös suomen kielessä, jonka kirjoitetussa muodossa, samoin kuin yleensä muissakin latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä, sitä merkitään "M"-kirjaimella.
Bilabiaalisen nasaalin ominaisuuksia ovat:
Salon lukio

Salon lukio on syksyllä 2005 toimintansa aloittanut lukio Salossa. Salon lukio syntyi kahden salolaisen lukion, Hermannin lukion ja Laurin lukion yhdistyessä. Lukuvuonna 2023–2024 lukion rehtorina toimii Maria Liippo ja apulaisrehtorina Arttu Karhulahti.
Salon lukiossa on hieman yli 600 opiskelijaa ja noin 40 opettajaa sekä kolme opinto-ohjaajaa.
Salon Energia ja aurinkopaneelivalmistaja SaloSolar sopivat tammikuussa 2016 aurinkoenergiakentän rakentamisesta kolmen hehtaarin laajuiselle alueelle Salon lukion läheisyyteen. Aurinkopuiston energiantuotanto ohjattaisiin Salon lukion ja Salon kaupungin käyttöön. Aurinkopuisto olisi valmistuessaan Suomen suurimpia.
August Horch

August Horch (12. lokakuuta 1868 Winningen – 3. helmikuuta 1951) oli saksalainen insinööri ja autoilun uranuurtaja. Hän perusti Audin tehtaan.
Horch työskenteli Karl Benzille vuodesta 1896 vuoteen 1899, jolloin hän perusti "A. Horch &amp; Cie" -yhtiön Kölnissä. Yhtiön ensimmäinen auto valmistui 1901. A. Horch &amp; Cie muutti 1902 Reichenbachiin ja 1904 Zwickauhun. Horch jätti yhtiön vuonna 1909 erimielisyyksien takia ja perusti kilpailevan yhtiön Zwickauhun nimeltä "Horch Automobil-Werke GmbH". Lakikiistan takia Horch-nimen käytöstä hänen joutui vaihtamaan yhtiönsä nimen. Yhtiön uudeksi nimeksi tuli vuonna 1910 "Audi Automobilwerke GmbH". Horch on yläsaksan murretta, ja tarkoittaa kuulehan. Nimi vaihdettiin vain vastaavaan latinan sanaan.
Yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakunta

Yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakunta () on Suomen oikeusministeriön yhteydessä toimiva toimielin. Se aloitti toimintansa vuonna 2015 kun tasa-arvolautakunta ja syrjintälautakunta yhdistettiin.
Lautakunta käsittelee yhdenvertaisuuslaissa ja tasa-arvolaissa sille osoitetut asiat. Lakeja koskevan asian voi saattaa lautakunnassa vireille tuomioistuin, tasa-arvovaltuutettu sekä työnantajajärjestö taikka työntekijöiden ammattijärjestö. Tasa-arvolakiin perustuvaa kannetta käsittelevä tuomioistuin voi pyytää lausuntoa lain soveltamisesta asiassa, jossa vaaditaan hyvitystä syrjinnän kiellon rikkomisen perusteella.
Lautakunta voi kieltää syrjinnän jatkamisen tai uusimisen ja asettaa uhkasakon määräyksen noudattamisen tehosteeksi sekä tuomita sen maksettavaksi.
Lautakunnan asettaa nelivuotiskaudeksi Suomen valtioneuvosto. Sen muodostavat puheenjohtaja ja 12 jäsentä.
Tasa-arvolautakunta toimi aiemmin Suomen sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä, mutta oli toiminnassaan ministeriöstä riippumaton. Lautakunnassa oli puheenjohtaja ja neljä varsinaista jäsentä. Jäsenet edustavat tasa-arvoasioiden asiantuntemusta sekä työmarkkinajärjestöjä. Lautakunnan puheenjohtajana toimi 2011–2016 Tuulia Riikonen.
Luoma (Kirkkonummi)

Luoma () on kylä Espoonlahden pohjukassa, Kirkkonummen itäosassa. Sen naapureita ovat lännessä Masala (ruots. Masaby), idässä Espoo (ruots. Esbo) ja pohjoisessa Oitmäki (). Asukasluku on noin tuhat. Vanha kantaväestö on ruotsinkielistä, mutta uudemmat tulijat ovat suomenkielisiä.
Historiaa.
Luoma on yksi rannikkoseudun pronssikautisista asuinpaikoista. Varhaisesta historiasta todistavat Vitträsk-järven rantakallioiden maalaukset, jotka Jean Sibelius löysi vieraillessaan Luomassa asuvien ystäviensä luona vuonna 1911.
Kylän pellot on raivattu Vitträsk-järvestä laskevan Bobäck-puron varrelle ja Espoonlahden rannoille. Asutus leviää nauhamaisena muodostelmana vanhan tien varrella oleville kumpareille. Kylämaisemassa näkyy runsaasti 1900-luvun alussa rakennettuja suurikokoisia hirsirakenteisia Willoja. Kylän nimi kuvaa sen sijaintia sekä suomeksi että ruotsiksi: suomen luoma tarkoittaa jyrkkäreunaista puroa tai notkelmaa, ruotsin Bobäck voitaisiin tulkita muotoon Asuinpuro.
Luomanrannan kumpareissa näkyvät linnoitusrakenteet muistuttavat Neuvostoliiton hallussa vuosina 1944–1956 olleesta Porkkalan vuokra-alueesta, jonka pohjoisraja kulki hieman Luoman kylän eteläpuolitse.
Vuonna 1993 Museovirasto luokitteli Luoman rakennetun kylämaiseman valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi. Vanhoja rakennuksia on säilynyt mm. Fasan, Ingvastin ja Tyrisin tiloilla. Guss, Siggans ja Jofs muodostavat tiiviin rykelmän omalla mäellään. Vuonna 2004 Luoma valittiin vuoden uusimaalaiseksi kyläksi mm. hyvin säilyneen maaseutukylän miljöönsä vuoksi.
Hvitträsk.
Luomassa sijaitsee myös Hvitträsk. Hvitträskin rakensivat arkkitehdit Herman Gesellius, Armas Lindgren ja Eliel Saarinen vuosina 1901–1903 Vitträsk-järven rannalla laakean niemen keskellä sijaitsevalle korkealle kalliolle. Hirsistä ja luonnonkivistä kansallisromanttiseen tyyliin tehdyissä rakennuksissa oli sekä yhteinen arkkitehtitoimisto että Saarisen ja Lindgrenin perheiden kodit. Gesellius asui piharakennuksessa. Saarisen asunto on nykyisin museona; piharakennuksessa toimii ravintola ja kahvila. Museon takaa johtavat pitkät portaat uimarannalle, jossa on vuokrakäytössä oleva sauna. Tontin toiselta puolelta johtavat maaston mukaiset portaat hautamuistomerkille. Saarinen ja hänen vaimonsa Loja on haudattu kallionsyrjälle rakennetun tasanteen ääreen. Samassa paikassa on myös Geselliuksen viimeinen leposija.
Nykytilanne.
Luomassa toimii oma vapaapalokunta, peruskoulu ja nuorisoseura. Junaseisake on lakkautettu. 
Alue on nykyisin kahden suuren kasvukeskuksen välissä. Espoon Kauklahti ja Kirkkonummen Masala kasvavat voimakkaasti ja niiden tiivis rakentaminen saattaa vaarantaa Luoman kylämäisen rakenteen. Vaihtoehtoisia etenemismalleja kuvaamaan on laadittu Kyläsuunnitelma. Kylän historiikki on julkaistu 5.11.2003 ensin ruotsiksi ("Bobäck – en bygdekrönika från Kyrkslätt") ja sitten suomeksi ("Luoma – kylä Kirkkonummella").
Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Luoman vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 2004. Uudemman kerran se valittiin Uudenmaan Vuoden kyläksi vuonna 2025.
Liisa Mansikkamäki

Liisa Marjatta Mansikkamäki (o.s. Rinkineva; s. 22. maaliskuuta 1951 Ylihärmä) on suomalainen juristi. Hän oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos 2000–2016. Mansikkamäki toimi lähes koko työuransa tuomioistuinten palveluksessa. 
Ura.
Mansikkamäki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1974 ja sai varatuomarin arvon 1976 auskultoituaan Kauhavan tuomiokunnassa.
Mansikkamäellä on taustaa käräjäoikeudesta ja hovioikeudesta. Hän toimi viskaalina Vaasan hovioikeudessa 1976 ja Helsingin hovioikeudessa 1977. Hän oli Espoon tuomiokunnan virkaa toimittava käräjätuomari 1981–1985 ja 1988–1989. Mansikkamäki toimi Helsingin hovioikeuden apujäsenenä 1989, ylimääräisenä hovioikeudenneuvoksena 1992 ja hovioikeudenneuvoksena 1994. Vuonna 1997 hän oli Espoon käräjäoikeuden käräjätuomari.
Mansikkamäki oli tasa-arvolautakunnan puheenjohtaja 1993–1995 ja työtuomioistuimen lakimiesjäsen 1998–2000.
Mansikkamäki nimitettiin korkeimman oikeuden (KKO) jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. tammikuuta 2000 lukien. Jo ennen nimitystä hän oli toiminut korkeimmassa oikeudessa virkaa sijaistavana esittelijäneuvoksena 1995–1997 ja ylimääräisenä oikeusneuvoksena vuonna 1999. Mansikkamäki jäi virasta eläkkeelle 1. tammikuuta 2017.
Yksityiselämä.
Vuonna 2013 Mansikkamäki erosi erään korkeimman oikeuden valiokunnan puheenjohtajuudesta hänen syyllistyttyään niskoitteluun poliisia vastaan. Korkeimman oikeuden presidentti harkitsi myös varoituksen antamista.
Benjamin Roy Mottelson

Benjamin Roy Mottelson (9. heinäkuuta 1926 – 13. toukokuuta 2022) oli tanskalais-yhdysvaltalainen fyysikko.
Mottelson syntyi Chicagossa ja väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistossa vuonna 1950. Hän muutti Tanskaan ja alkoi työskennellä ydinfysiikan parissa Niels Bohr -instituutissa Kööpenhaminassa. Hän tutki yhdessä Aage Niels Bohrin kanssa Leo James Rainwaterin teorioiden pohjalta atomia pienempien hiukkasten liikettä, ja määritti atomin ytimen epäsymmetrisiä muotoja. Työ oli tärkeää ydinfuusion ymmärtämisen kannalta, ja nämä kolme tutkijaa palkittiin Nobelilla vuonna 1975.
Mottelson toimi professorina Kööpenhaminassa Pohjoismaisessa teoreettisen atomifysiikan tutkimuslaitoksessa Norditassa sen perustamisesta vuodesta 1957 alkaen. Sitä ennen hän työskenteli joitakin vuosia CERNin teoreettisessa tutkimusyksikössä Kööpenhaminassa. Mottelson sai Tanskan kansalaisuuden vuonna 1971.
Robert Sweet

Robert Lee Sweet (s. 21. maaliskuuta 1960 Lynwood, Kalifornia) on kristillisen metalliyhtyeen Stryperin rumpali. Robert perusti Stryperin vuonna 1983 yhdessä pikkuveljensä Michael Sweetin kanssa. Robert Sweet tuli tunnetuksi nimellä ”Visual time keeper” energisen ja vauhdikkaan soittotyylinsä vuoksi. Sweetin tavaramerkki oli valtavan suuri rumpusetti, jonka hän käänsi poikittain yleisöön nähden, jotta yleisö pystyi näkemään kuinka hän soittaa. Sweetin rumpusetille tyypillisiä olivat lukuisat pellit, jotka roikkuivat kannatintelineistä ketjuilla ja heiluivat jokaisen lyönnin jälkeen vauhdikkaasti. Stryperin musiikkivideossa ”Always There for You” pellit roikkuvat ketjuilla katosta. Visual time keeper piti rumpuja molemmilla puolilla itseään ja pyörähteli soittamaan eri puolilta. Tavallisesti hän soitti yleisöstä katsottuna kasvot vasemmalle.
Robert Sweet oli Stryperin suosion huippuaikoina 1980-luvulla yhtyeen keulahahmo, joka myös ideoi suurimman osan yhtyeen tavaramerkeistä ja sanoitti osan Michael Sweetin säveltämistä kappaleista yhdessä veljensä kanssa. Robert Sweet keksi käyttää vastalauseena monien metalliyhtyeiden käyttämiä 666-tunnuksia vastaan 777-tunnusta, jonka Stryper teki kuuluisaksi vaatetuksessaan ja lavasteissaan. Nykyään 777-tunnuksesta on tullut tavallinen symboli kristillisten yhtyeiden keskuudessa, vaikka sillä ei ole suoria Raamatullisia perusteita. Robert Sweet myös ideoi Stryperin mustakeltaisen ulkoasun, jonka ansiosta yhtyettä kutsuttiin usein ”mehiläisiksi”.
Stryperin hajottua vuonna 1993 Robert Sweet on esiintynyt eri hankkeissa, kuten King Jamesissa. Siinä oli Sweetin lisäksi entinen Stryper-basisti Tim Gaines ja entinen Whitecross-kitaristi Rex Carroll, ja Sweet teki kiertueita yhtyeen kanssa vuoteen 1996. Hän soitti myös hankkeissa kuten Shameless ja Titanic. Sweet levytti soolalbumin nimeltä "Love Trash", joka esitteli Sweetin laulunkirjoitustaidon ja esiintymisen valikoivampaa puolta. Myöhemmin Sweet liittyi yhtyeeseen Blissed. Siinä Sweet asetti rumpunsa lavalla siten, että ne olivat yleisöstä katsoen 77 asteen kulmassa oikealle. Stryperin comebackin jälkeen 2003 Sweet on pitänyt rumpuja tällä tavalla myös joissain Stryper-konserteissa.
Robert Sweet on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Sweetin vaimo Victoria ”Starri” Sweet käyttää itsestään myös nimitystä mrs 777.
Julkaisut Stryperin ulkopuolella.
Muut yhtyeet: Final Axe ja The Seventh Power.
Harvest Moon (albumi)

Harvest Moon on Neil Youngin vuonna 1992 julkaistu albumi. Kaikki kappaleet ovat Neil Youngin. 
Albumin nimeä kantava Harvest Moon -kappale on yksi hänen suosituimmistaan. Siitä on tehty myös musiikkivideo. Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Harvest Moon” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 25.
Lynda Hull

Lynda Hull (5. joulukuuta 1954 – 29. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen runoilija. 
Hull kasvoi Newarkissa, New Jerseyssä. Hän opiskeli yliopistossa ja meni naimisiin shanghailaisen maahanmuuttajan kanssa. 
Hull oli ehtinyt julkaista kaksi kokoelmaa runoutta, kun hän kuoli auto-onnettomuudessa 39-vuotiaana. Kolmas kokoelma julkaistiin postuumisti vuonna 1995, ja kootut runot ilmestyivät vuonna 2006.
Heikki Laine (jääkiekkoilija)

Heikki Laine (s. 27. lokakuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija.
Laine pelasi juniorivuodet HIFK:n joukkueissa. Kaudella 2004–2005 Laine pelasi ensimmäiset liigapelit HIFK:ssa joukkueessa, mutta pelasi suurimman osan kaudesta Mestiksessä Kirkkonummen Salamoissa. Kausi 2005–2006 oli Laineen ensimmäinen täysi kausi SM-liigassa. Laine pelasi kaudella 2006–2007 HIFK:n liigajoukkueessa. Kauden 2007–2008 hän pelasi Kirkkonummen Salamoissa.
Kaudeksi 2008–2009 Laineen piti siirtyä pelaamaan ECHL:ään, mutta pelipaikan kariuduttua hän päätyi pelaamaan Mestistä jyväskyläläisen D Teamin riveihin. Hyvien esitysten ansiosta hän sitten lopulta pääsi JYPin liigajoukkueeseenkin pelaamaan. Jyväskylästä Laine siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ranskan pääsarjan Strasbourgiin. Vuonna 2010 Heikki Laine teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigaseura Espoo Bluesin kanssa. Hän käväisi kauden aikana myös lainassa Mestiksen K-Vantaalla.
Kantatie 73

Kantatie 73 on Pohjois-Karjalassa Kontiolahdelta Uuron kylästä Pielisen itäpuolitse Lieksan kautta Nurmekseen kulkeva kantatie. Tien pituus on 140 kilometriä.
Kantatie 73 on kaksikaistainen ja hyvätasoinen, liikennemäärät ovat pääosin noin 1 000–2 500 ajoneuvoa vuorokaudessa. Joensuun ja Enon kirkonkylän välillä liikennemäärät ovat varsin vilkkaat, noin 4 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Lieksan keskustan kohdalla sijaitsee yksi Suomen päätieverkon harvoista rautatien tasoristeyksistä, tie risteää Pankakosken radan. Lieksan ja Nurmeksen välinen osa kantatiestä on samalla osa tunnettua matkailureittiä, Runon ja Rajan tietä.
Reitti ja tieyhteydet.
Ahvenisen kautta kulkeva seututie 518 lyhentää Enon ja Lieksan välistä matkaa kolmella kilometrillä verrattuna kantatietä 73 käyttävään reittiin.
Historiaa.
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 73 oli Laatokan Karjalassa Sortavalasta Suistamon kautta Suojärvelle kulkenut tie. Moskovan välirauhansopimuksessa 1944 tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle.
Nykyinen kantatie 73 on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla.
Landing on Water

Landing on Water on Neil Youngin vuonna 1986 julkaistu albumi. Se on hänen kuudestoista albuminsa. Sen kaikki kappaleet ovat Neil Youngin tekemiä.
Martin Ryle

Martin Ryle (27. syyskuuta 1918 – 14. lokakuuta 1984) oli brittiläinen radioastronomi, joka kehitti aivan uudenlaisia radioteleskooppijärjestelmiä. Hän oli ensimmäinen tähtitieteilijä joka palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla. Tämä tapahtui vuonna 1974 yhdessä Antony Hewishin kanssa. 
Ryle valmistyi Oxfordin yliopistosta vuonna 1939 pääaineenaan fysiikka. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui tutkan kehitystyöhön. Sodan jälkeen hän sai viran Cavendishin laboratoriosta, Cambridgestä, missä hänen ryhmänsä tutki Aurinkoa radioaaltojen lähteenä. Ryle osallistui monien mittalaitteiden kehittämiseen, ja oli keskeinen hahmo SAR-tutkan ja tähtitieteellisen interferometrian kehittämisessä. 
Ryler oli Britannian kuninkaallinen tähtitieteilijä ("Astronomer Royal") vuosina 1972–1982.
Olli Rahnasto

Olli Rahnasto (s. 28. joulukuuta 1965 Seinäjoki) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt tennispelaaja. Rahnasto oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla sijalla 88 vuonna 1989. Nelinpelissä Rahnasto oli parhaimmillaan sijalla 79. Lisäksi Rahnasto voitti ainoat ATP-turnauksensa (kaksi) nelinpelissä. Kaksinpelissä hän voitti kolme Challenger-tason turnausta. Hän keräsi urallaan 245 624 dollaria palkintorahaa. 
Rahnasto harrasti ennen tennisuraansa myös yleisurheilua, pikaluistelua, jalkapalloa ja pesäpalloa. Kuortaneen urheiluopistolla hän aloitti 10-vuotiaana tenniksen, jonka harjoittelu tehostui 13-vuotiaana. Hänen valmentajanaan toimivat mm. Greg Edwards ja Chris Lindorff. Parhaimmillaan hän harjoitteli 7–8 tuntia päivässä. 
Olli Rahnasto oli vuonna 1983 Wimbledonin poikien nelinpelin finaalissa yhdessä Mihnea-Ion Nastasen kanssa, mutta he hävisivät ottelun. Kaksinpelissä hän on voittanut challenger-turnaukset Benin Cityssä Nigeriassa 20-vuotiaana 1986, sekä Thessalonikissa Kreikassa ja Bossonnensissa Sveitsissä vuonna 1988. ATP-tasolla suurin saavutus kaksinpelissä on kolmas kierros, jolle hän ylsi sensaatiomaisesti karsintojen kautta jo 16 vuoden 10 kuukauden ikäisenä syksyllä 1982 Tukholmassa. Ensimmäisellä kierroksella 16-vuotias Rahnasto voitti turnauksen kakkossijoitetun, senhetkisen maailman 13. rankatun pelaajan Steve Dentonin. Tämän korkeammalle rankattua pelaajaa Rahnasto ei myöhemmin urallaan enää voittanut. 
Olli Rahnasto osallistui 1989 kolmen Grand Slam turnauksen kaksinpelin pääsarjaan, yltäen toiselle kierrokselle Ranskan avoimissa ja US Openissa voitolla ATP50–60 tason pelaajista. Wimbledonissa hän jäi ensimmäiselle kierrokselle. Davis Cupissa Rahnasto esiintyi vuosina 1982–1995. Hän voitti lisäksi viisi Suomen mestaruutta (1982 kaksinpeli sisäkentillä, 1987 nelinpeli ulkokentillä, 1983, 1984 ja 1987 nelinpeli sisäkentillä). 
Olli Rahnasto on toiminut Suomen tennismaajoukkueen valmentajana ja Davis Cup -joukkueen kapteenina. Valmentaessaan Rahnasto on kehittänyt niin sanotun "koontolyönnin", jonka hän on myös esitellyt Kansainväliselle tennisliitolle.
Rahnasto esiintyi cameoroolissa elokuvassa "Uuno Turhapuro armeijan leivissä", jossa hän pelasi tennisottelun Uuno Turhapuroa vastaan.
Uutisankkuri

Uutisankkuri tai uutistenlukija on radio-, televisio- ja nykyaikana myös internet-uutisissa esiintyvä toimittaja. Voidaan erottaa toisistaan uutistenlukijat, jotka etenkin aiemmin pelkästään lukivat toisten koostamia uutisia, sekä varsinaiset uutistoimittajat ja uutisankkurit, joilla on itsellään merkittävä vaikutus uutisten sisällön ja niiden ilmiasun muokkaamisessa. Joskus TV-uutisankkureista saattaa muodostua eräänlaisia luotettavuuden ja uskottavuuden vertauskuvia, kuten Yhdysvalloissa Walter Cronkite ja Suomessa Arvi Lind.
Termiä uutisankkuri ("news anchor") käytettiin aluksi Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Termin otti vuonna 1952 käyttöön CBS-yhtiön tuottaja Don Hewitt ja sillä kuvattiin aluksi Walter Cronkiten toimintaa ja merkitystä. Hewitt kehitti kielikuvan viestijuoksun ankkuriosuuden kilpailijan merkityksen pohjalta.
Marika Westerling

Marika Westerling (s. 3. kesäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän työskentelee Helsingin kaupunginteatterissa.
Westerling valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001 ja matkusti Lontooseen opiskelemaan musiikkiteatteria Royal Academy of Musicissa 2003 ja 2004. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan Helsingin kaupunginteatterin "Les Misérablesissa" ja "Kaunottaressa ja hirviössä".
Westerling on myös vieraillut Åbo Svenska Teaterissa ja Svenska Teaternissa muutamissa näytelmissä.
Marika Westerlingin debyyttialbumi ilmestyi 10. helmikuuta 2008. "Dansa Mig Liv" sisältää Jussi Vahvaselän säveltämiä suomenruotsalaisia ja ruotsalaisia runoja muun muassa Märta Tikkaselta, Edith Södergranilta ja Bo Bergmanilta. Levyllä soittavat muun muassa Ilpo Murtojärvi, Ville Pynssi, Vesa Saloranta, Jussi Mäkelä ja Jussi Vahvaselkä.
Comes a Time

Comes a Time on Neil Youngin vuonna 1978 julkaistu albumi. 
Albumin päätöskappale, cover-versio Ian Tysonin tunnetusta folk-laulusta ”Four Strong Winds”, julkaistiin singlenä, ja se nousi Yhdysvaltojen Adult Contemporary -listan 20 parhaan joukkoon.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet paitsi erikseen mainitut ovat Neil Youngin.
Tarja Kallio-Tamminen

Tarja Kallio-Tamminen (s. 14. maaliskuuta 1955 Hyvinkää) on suomalainen filosofian tutkija ja opettaja. Hän on julkaissut vuonna 2007 kvanttimekaniikan tulkintaa käsittelevän väitöskirjansa pohjalta teoksen "Kvanttilainen todellisuus: Fysiikka ja filosofia maailmankuvan muokkaajina", ja on vuonna 2008 perustetun Physics Foundations Societyn perustajajäsen. Seuran tavoitteena on kehittää fysiikan yhtenäisteoria Tuomo Suntolan dynaamisen universumin teorian pohjalta. 
Kallio-Tamminen tuli ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1974. Hän suoritti Helsingin yliopistossa luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1979 ja filosofian kandidaatin (pääaine hiukkasfysiikka) vuonna 1983. Filosofian lisensiaatiksi (pääaine teoreettinen filosofia) hän valmistui vuonna 1994.
Kallio-Tamminen toimi muun muassa fysiikan ja filosofian opettajana Luumäellä vuosina 1983–1988 ja pääkaupunkiseudun työväenopistoissa vuosina 1990–1996. Hän vaikutti Vihreän Sivistysliiton opintokeskuksen perustamiseen ja toimi erilaisissa hanke- ja opetustehtävissä sekä liiton puheenjohtajana vuosina 1994–1997.
Vuodesta 1999 Kallio-Tamminen toimi tutkijana Suomen akatemian Nykyajan teologia ja länsimaisen todellisuus- ja historiakäsityksen muutos -hankkeessa. Hän toimi vuosina 2003-2005 teoreettisen filosofian opettajana tietoisuudentutkimukseen keskittyvässä opinto-ohjelmassa Skövden yliopistossa Ruotsissa. Vuodesta 2010 hän on toiminut joogafilosofian ja EEG-ohjatun meditaation opettajana toiminimellä KalpaTaru.
Kallio-Tammisen puoliso oli vuonna 2020 edesmennyt kulttuuriantropologi Tapio Tamminen.
Marita Lindquist

Marita Elisabeth Lindquist (o.s. Gustafson; 10. marraskuuta 1918 Helsinki – 7. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija, runoilija, kielenkääntäjä ja toimittaja, joka kirjoitti ruotsiksi. Hän aloitti kirjallisen uransa nimellä Marita Gustafson.
Lindquist kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937 ja opiskeli sen jälkeen kieliä. Hän kirjoitti satoja laulutekstejä ja säännöllisesti runoja "Hufvudstadsbladetiin", jota hän avusti toimittajana ja kolumnistina 50 vuotta (1954–2004). Hän työskenteli 30 vuotta Yleisradiossa, muun muassa ruotsinkielisen Skol-TV:n ohjelmapäällikkönä ja radiotoimittajana.
Hänen tuotantoonsa kuuluu nelisenkymmentä lastenkirjaa, kuten "Maleenan joulu" () sekä "Santtu ja Ellinoora" -sarja (ruots. "Toffe och Andrea"). Lastenkirjat ovat yleensä tyyliltään realistisia. Romaani "Maleenan joulu" on omaelämäkerrallinen: 12-vuotias Maleena menettää äitinsä, niin kuin kirjailijallekin oli tapahtunut. Monesti hahmot ovat keksittyjä, mutta esimerkiksi "Santtu ja Ellinoora" -kirjoihinsa hän sai inspiraation lapsenlapsistaan. 
Lindquistille myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto (1973, 1975), Topelius-palkinto (1982), Lastenkulttuurin valtionpalkinto (1989) sekä Längmanin palkinto 2008, ja hänen kirjojaan on käännetty useille kielille, muun muassa suomeksi, saksaksi ja puolaksi.
Lindquistillä oli kaksi tytärtä, Marika (Kuusakoski) ja Anki.
Kantatie 70

Kantatie 70 oli Pohjois-Karjalassa Tohmajärven kunnassa Onkamosta Niiralan rajanylityspaikalle kulkenut kantatie. Tien pituus oli 33 kilometriä. Tie oli itäisin osa Sinistä tietä, ja se välitti Venäjälle Värtsilään ja Sortavalaan suuntautuvaa liikennettä. Tie kuului yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä.
Historiaa.
Vuoden 1939 tienumerointijärjestelmässä kantatie 70 oli Joensuun ja Varkauden välinen tie, josta 1970- ja 1980-lukujen taitteessa tuli osa valtatietä 23.
Onkamon ja Niiralan välinen kantatie 70 oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa Sortavalan ja Kajaanin välistä valtatietä 18. Moskovan välirauhansopimuksen alueluovutusten jälkeen tie katkesi uudelle rajalle. Onkamon ja Niiralan välinen tie jäi maantieksi, joka myöhemmin sai numeron 490. Numeron 70 tie sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä
Inkeri Karvonen

Inkeri Karvonen (s. 4. tammikuuta 1942 Kemijärvi) on suomalainen lastenkirjailija ja opettaja. 
Karvonen oli evakkolapsi ja päätyi lopulta Sallaan. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1964 ja hoiti opettajan työtä siitä lähtien Pudasjärvellä ja Joutsassa, vuodesta 1975 lähtien Kannuksessa. 
Karvosella on aviomies Olli (naimisissa vuodesta 1963), kahdeksan lasta sekä useita lapsenlapsia. Hänen tyttärensä Silja on aviossa "Helsingin Sanomien" kustantajan ja vastaavan päätoimittajan Mikael Pentikäisen kanssa. 
Karvonen kuuluu vanhoillislestadiolaiseen herätysliikkeeseen.
Yhteisresurssi

Yhteisresurssi on taloustieteessä luonnon tarjoama tai ihmisten tekemä hyödyke, jonka käyttöä on hankalaa tai kallista kontrolloida. Toisin kuin julkishyödykkeen tapauksessa, yhteisresurssin ongelmana on liiallinen käyttö. Liikakäyttöä voidaan rajoittaa esimerkiksi kiintiöin.
Perinteisiä esimerkkejä yhteisresursseista ovat yhteisessä käytössä olevat kalavedet ja laitumet. Klassinen esimerkki laidunten käytöstä tunnetaan nimellä yhteismaan ongelma. Kaupungeissa yhteisresuresseja ovat tieverkko ja puhdas ympäristö. Näiden resurssien liiallisesta käytöstä on seurannut kalakantojen romahdukset, kaupunkien ruuhkat ja luonnon saastuminen. 
Yhteisresurssien tutkijoihin kuuluu Nobel-palkittu taloustieteilijä Elinor Ostrom.
George Robert Gray

George Robert Gray (8. kesäkuuta 1808 Chelsea – 6. toukokuuta 1872 Lontoo) oli englantilainen eläintieteilijä ja kustantaja.
Hänen isänsä oli eläintieteilijä, farmakologi ja kasvitieteilijä Samuel Frederick Gray (1766–1828). Myös hänen veljensä John Edward Gray (1800–1875) oli eläintieteilijä.
George Gray aloitti assistenttina British Museumissa 1831. Hänen ensi työnsä oli hyönteisten luettelointi ja 1833 hän julkaisi teoksen "Entomology of Australia". Hän vaikutti omalla osallaan Georges Cuvierin Animal Kingdom teoksen julkaisemiseen englanniksi. Gray kuvaili tieteelle lukuisia päiväperhoslajeja (Lepidoptera). Hän johti British Museumin lintutieteellistä osastoa 41 vuotta. 1866 hänet kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi.
Gray kuvaili ja nimesi tieteelle useita lintulajeja, muun muassa jääkuikan. Hänen nimensä annettiin jättiläissirkkalinnulle ("Locustella fasciolata"), Gray's Grasshopper Warbler.
Antony Hewish

Antony Hewish (11. toukokuuta 1924 – 13. syyskuuta 2021) oli brittiläinen radioastronomi. Hän oli ensimmäinen tähtitieteilijä, joka palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 1974 yhdessä Martin Rylen kanssa. Hewish on Cambridgen yliopiston Cavendish-laboratoriossa emeritusprofessori ja tutkimusryhmän jäsen.
Hewishin opinnot Cambridgen yliopistossa keskeytyivät toisen maailmansodan takia. Hänet kutsuttiin ilmavoimiin, missä hän osallistui tutkan kehitystyöhön yhdessä Martin Rylen kanssa. Sodan jälkeen hän teki opintonsa loppuun ja liittyi Rylen tutkimusryhmään sai viran Cavendishin laboratoriossa. Hewish väitteli 1952. Ryhmä rakensi suuren radioteleskoopin, jonka avulla yksi Hewishin jatko-opiskelijoista, Jocelyn Bell Burnell, havaitsi radiolähteen, jota myöhemmin alettiin kutsua pulsariksi. Se, että Hewish ja Ryle saivat Nobelin mutta Bell ei kuulunut joukkoon, on herättänyt arvostelua. Toisten mielestä Bellin olisi ilman muuta kuulunut saada osuutensa Nobelista, toisten mukaan palkintoon johti laajempi tutkimustyö, muun muassa Rylen panos SAR-tutkien kehitystyössä.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1993.
Ulkosuodatin

Ulkosuodatin on akvaarioissa käytettävä suodatintyyppi. Periaatteessa nimityksellä voitaisiin ymmärtää kaikkia suodatintyyppejä jotka sijaitsevat varsinaisen vesialtaan ulkopuolella mutta yleensä ulkosuodattimella tarkoitetaan nimenomaan altaan ulkopuolelle asennettavaa ulkopönttösuodatinta. Joten esimerkiksi valutussuodatinta tai leijuhiekkasuodatinta ei yleensä kutsuta ulkosuodattimeksi vaikkakin usein sijaitsevat altaan ulkopuolella.
Ulkosuodatin on toimintaperiaatteeltaan melko yksinkertainen, vaikkakin on olemassa myös pitkälle kehitettyjä jaksoittaisella vedenohjausjärjestelmillä ja lämmitysvastuksilla varustettuja versioita. Vesi johdetaan lappoperiaatteella imuputkea pitkin altaan reunan yli letkuja pitkin itse suodattimen alaosaan. Sieltä vesi kulkeutuu suodatusmassojen läpi kohti laitteen kannessa olevaan pumppuun, josta vesi pumpataan letkuja pitkin ja suihkuputkien välityksellä takaisin altaaseen.
Ulkosuodattimen suodatustoimintaperiaate on laaja-alainen. Yleensä se toimii sekä mekaanisena suodattimena eli sihtinä ja sen lisäksi vaihtelevissa määrin biologisena suodattimena. Suodatusmateriaalivalinnoista riippuen laite voi toimia myös kemiallisena suodattimena. Muita tehtäviä ulkosuodattimella on vesikierron varmistaminen ja lämpökerrostumien tasaaminen altaassa.
Ulkosuodatin on sisäsuodattimen ohella yleisin akvaarioissa käytetty suodatintyyppi. Miltei kaikki käytössä olevat laitteet ovat teollisesti valmistettuja, koska tyyppi sopii siihen hyvin. Yleisimmät valmistusmaat ovat Saksa ja Italia. Myös Kaukoidässä on laitevalmistusta. Tunnetuimpia tuotemerkkejä Suomessa ovat esimerkiksi Eheim, Fluval, Sacem ja Sera.
Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkue

Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkue edustaa Irlannin tasavaltaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa. Se toimii Irlannin tasavallan jalkapalloliiton (FAI) alaisuudessa. 
Historia.
Aikaisemmin koko Irlanti pelasi yhteisellä joukkueella, jonka seuraaja on nykyinen Pohjois-Irlannin maajoukkue. Irlannin tasavallan jalkapalloliiton edeltäjä Irlannin vapaavaltion jalkapalloliitto perustettiin 1923 ja maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa Torinossa Italiaa vastaan 1926. Vaikka Irlannin maajoukkue osallistui arvokilpailukarsintoihin 1930-luvulta lähtien, se esiintyi ensimmäistä kertaa arvokilpailuissa vasta vuoden 1988 Saksan EM-kilpailuissa. Tätä seurasi paikka vuoden 1990 Italian MM-kilpailuissa. Vaikka jalkapallo on Irlannissa perinteisesti jäänyt muiden lajien varjoon, on Irlannin jalkapallomaajoukkue pärjännyt kansainvälisesti melko hyvin viime vuosina. Suurin osa maajoukkuepelaajista pelaa Englannin sarjoissa.
Menestys arvokilpailuissa.
MM-kilpailut:
EM-kilpailut:
Ranskan Guinea

Ranskan Guinea () oli Ranskan siirtomaa, joka oli osa Ranskan Länsi-Afrikkaa. Se sijaitsi silloisten Brittiläisen Sierra Leonen (nykyinen Sierra Leone) ja Portugalin Guinean (nykyinen Guinea-Bissau) välissä. Ranskan Guinean rajat muuttuivat ajan myötä, mutta vuonna 1958 ne olivat samat nykypäivän itsenäisen Guinean rajojen kanssa. 
Alue joutui Ranskan yliherruuden alaisuuteen 1800-luvun keskivaiheilla, ja vuonna 1891 siitä tehtiin erillinen siirtomaa, jonka rajat olivat samat kuin aikaisemman siirtomaan Rivières du Sudin (1882–1891). Aluetta olivat vaatineet itselleen myös Iso-Britannia, Saksa ja Portugali, jotka kuitenkin olivat jo sitä ennen luopuneet vaatimuksistaan.
Ranska hallitsi Guineaa vuoteen 1958. Valtio itsenäistyi Ranskasta vuonna 1958 Charles de Gaullen vuoden 1958 perustuslain hylkäämisen jälkeen. Tällöin Ranskan Guinea oli ainoa siirtomaa, joka hylkäsi uuden perustuslain. Ranskan Guineasta tuli nykypäivän Guinea, pitäen ranskan virallisena kielenään.
NHL-kausi 1930–1931

Kausi 1930–1931 oli National Hockey Leaguen 14. kausi. Sen aikana kymmenen joukkuetta pelasi kukin 44 runkosarjaottelua. Stanley Cupin vei toisen kerran peräkkäin Montreal Canadiens, joka kukisti Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 3–2 viiden pelin loppuottelusarjassa. 
Kauden aikana Art Ross teki katkeran valituksen Stanley Cup -finaalien toteutustavasta. Montreal Canadiens oli nimittäin voittanut hänen joukkueensa kahdessa peräkkäisessä pelissä kaudella 1929–30. Valituksen seurauksena NHL:n johtokunta päätti, että loppuottelusarja pelattaisiin jatkossa paras viidestä -järjestelmällä. 
Runkosarja.
Suuri lamakausi oli alkanut verottaa NHL:ää. Taloudellisten ongelmien selvittämiseksi Pittsburgh Pirates muutti Philadelphiaan, ja siitä tuli Philadelphia Quakers, mutta joukkueessa ei ollut mitään, millä se olisi voittanut otteluita tai faneja puolelleen. Tarkoituksena oli, että joukkue viipyisi Philadelphiassa vain siihen asti, kunnes Pittsburghiin saataisiin uusi areena. Hallia ei kuitenkaan rakennettu, joten joukkueen historia päättyi ainoastaan yhden uudessa kaupungissa vietetyn kauden jälkeen. Myös Ottawa Senators oli taloudellisissa vaikeuksissa, mutta muuttamisen sijaan joukkue myi tähtensä ja tulevan Hockey Hall of Fame -pelaajan King Clancyn Toronto Maple Leafsille 35 000 dollarista ja kahdesta pelaajasta. Tämä vahingoitti joukkuetta, ja yleisömäärät vähenivät entisestään. Tosin vaikka ottelu Philadelphia Quakersia vastaan ei juurikaan kerännyt yleisöä, seurasi Montreal Canadiensin voittoa Ottawasta yli 10 000 silmäparia. Ottawan fanit olivat selvästikin valikoivia sen suhteen, mitä joukkueita he tulivat katsomaan. 
Runkosarjan pistepörssin voitti Howie Morenz, joka houkutteli lamakaudesta huolimatta runsaasti yleisöä NHL-kaukaloihin muuallakin kuin Montrealissa. Detroit Cougars vaihtoi kaudelle 1930-31 nimensä Detroit Falconsiksi.
Pistepörssin parhaat.
"Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspeleissä kummankin divisioonan sijoille 2-3 sijoittuneet pelasivat vastakkaisen divisioonan joukkueita vastaan pääsystä välieriin. Välieriin pääsivät suoraan divisioonien voittajajoukkueet. välierissä kohtasivat toisensa divisioonien voittajat, sekä ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeet. Puolivälierissä paremmuuden ratkaisivat kahden ottelun yhteismaalit. Divisioonavoittajien välierä ja loppuottelu pelattiin paras viidestä menetelmällä. 
Chicago Black Hawks otti varhaisen 2–1-johdon ensi kertaa paras viidestä -järjestelmällä pelatussa loppuottelusarjassa. Montreal Canadiens tuli kuitenkin takaisin peliin mukaan ja voitti sarjan lopulta 3–2. Tämä oli joukkueen toinen peräkkäinen Stanley Cup -voitto.
George Lakoff

George P. Lakoff (s. 24. toukokuuta 1941) on yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja filosofi. Hän oli lingvistiikan (ja erityisesti kognitiivisen lingvistiikan) professori Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuodesta 1972 vuoteen 2016. Vaikka osa hänen tutkimustyöstään onkin keskittynyt kielitieteen yleisiin ongelmiin, kuten kielellisten konstruktioiden kieliopillisuuteen, hän on tunnetuin ideoistaan metaforien keskeisyydestä ihmisen toiminnassa, poliittisessa käyttäytymisessä ja yhteiskunnassa. Lakoff on myös perustanut progressiivisen ajatusmyllyn, Rockridge Instituten.
Lakoff ja metaforan uudelleenmäärittely.
Lakoff aloitti uransa oppilaana ja myöhemmin opettajana transformationaalisen kieliopin parissa, jonka oli kehittänyt MIT:n professori Noam Chomsky. 1960-luvun loppupuolella hän kuitenkin liittyi muutamien muiden alan entisten oppilaiden joukkoon, ja ryhtyi levittämään generatiivisen semantiikan sanomaa vaihtoehtona Chomskyn generatiiviselle syntaksille. Lakoffin ja Chomskyn erimielisyydet aikaansaivat eri kielitieteilijöiden välillä tulisia ja katkeria väittelyitä.
Lakoffin alkuperäinen teoria konseptuaalisesta metaforasta julkaistiin Mark Johnsonin kanssa kirjoitetussa kirjassa "Metaphors We Live By" vuonna 1980.
Läntisen tieteen perinteessä metafora on nähty ainoastaan kielellisenä konstruktiona. Lakoffin tutkimuksen ydin on ollut hänen argumenttinsa, että metaforat ovat ensisijaisesti mielellisiä konstruktioita, ja että ne ovat keskeisiä ajattelun kehityksessä. Ajattelu ilman metaforia on Lakoffin mukaan mahdollista vain, kun kyseessä puhtaasti fyysinen todellisuus. Mitä abstraktimpi ajatus, sitä useampia kerroksia metaforia tarvitaan sen ilmaisuun. Ihmiset eivät itse huomaa näitä metaforia useista syistä. Yksi syy on, että metaforat ovat 'kuolleet' emmekä enää tunnista niiden alkuperää. Toinen syy on, ettemme vain kiinnitä huomiota siihen, mitä tapahtuu.
Esimerkiksi väittelytilanteessa piilevä metafora on sodankäyntiin liittyvä:
Lakoff mielsi ajattelun kehityksen parempien metaforien kehityksenä. Jonkun alan tiedon soveltaminen toisella alalla tarjoaa uusia näkökulmia ja ymmärrystä.
Yksityiselämä.
Etniseltä taustaltaan Lakoff on juutalainen.
Madagaskarin petoeläimet

Madagaskarin petoeläimet eli falanukit (Eupleridae) on ainoastaan Madagaskarin saarella elävä petoeläinten heimo. Se koostuu kahdesta alaheimosta, joista toinen, Euplerinae, luettiin aiemmin sivettieläimiin, toinen, Galidiinae taas mangustien heimoon.
Nakasu-Kawabatan metroasema

Nakasu-Kawabatan metroasema () on Fukuokan kaupungin Hakatan suuralueella sijaitseva metroasema. Nakasu-Kawabatan asema on yhdeksäs asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien ja ensimmäinen asema Hakozaki-linjalla. Asema on avattu 20. huhtikuuta 1982.
Asema on rakennettu kolmeen kerrokseen maan alle, joista päällimmäinen on sisäänkäyntikerros, jossa sijaitsevat portit ja lipunmyynti. Keskimmäinen kerros on Kūkō-linjan käytössä, alempi Hakozaki-linjan käytössä. Raiteet yhdistyvät ennen Tenjinin asemaa ja junat jatkavat vuorotellen Meinohamaan asti.
Tärkeitä paikkoja ja rakennuksia aseman lähistöllä ovat esimerkiksi:
Ikaalisten Tarmo

Ikaalisten Tarmo on vuonna 1908 perustettu ikaalislainen pesäpallon erikoisseura. Tarmon joukkue voitti naisten pesäpalloilun Suomen mestaruuden kolmasti peräkkäin vuosina 1985–1987 ja neljännen kerran vuonna 1991. Seuran tunnetuimpiin pelaajiin kuuluvat muun muassa Päivi Ikola (Lähteenmäki), Anne Ylinen (Herttua), Minna Vienola (Marjamäki) ja Johanna Nieminen.
Historia.
Vuosina 1908–1976 Tarmo toimi urheilun yleisseurana, jonka puitteissa harrastettiin lähes kaikkia mahdollisia urheilulajeja, joiden harrastamiseen paikkakunnalla oli ylipäätään mahdollisuus. Vuonna 1922 perustettiin urheiluseura Ikaalisten Urheilijat, jonka alaosastoksi myös Tarmo liittyi. Samana vuonna Tahko Pihkala laati pesäpallon ensimmäiset lajisäännöt. Heti ensimmäisenä vuonna Tarmo ylti valtakunnallisen mestaruussarjan välieriin, jossa kuitenkin hävisi Helsingin Pallonlyöjille. 1970-luvun alussa aloitettiin myös tyttöjen pesäpallotoiminta Seppo Lemolan johdolla. Vuonna 1977 Tarmon pesäpallotoiminta eriytettiin omaksi erikoisseurakseen Ikaalisten Urheilijoiden pesäpallo-osastosta.
Naisten joukkue pysyi kasassa vielä viisi vuotta viimeisen mestaruuden jälkeen vaihtelevalla menestyksellä. Viimeinen saavutus oli kesällä 2006 pääsy ykkössarjan karsintoihin, joissa kuitenkin tuli tappio Hämeenkyrön Räpsälle.
Miesten SM-sarjaan seura nousi kaudeksi 1980. Ykkössarjassa joukkue taisteli ensin säilymisestään 1981 ja vuonna 1982 nousi jälleen mestaruussarjaan. Vuonna 2011 Tarmo solmi farmisopimuksen Miesten Superpesistä pelaavan Kankaanpään Mailan kanssa. Tarmo luopui Miesten Suomensarjan sarjapaikastaan kaudelle 2013 ja joukkue fuusioitiin KaMan joukkueeseen.
Syksyllä 2017 Tarmo ilmoitti elvyttävänsä toimintansa sekä miesten että naisten suomensarjajoukkueilla. Naisten puolelle joukkue tuli sarjapaikan siirtona Hämeenkyrön Räpsältä. Miesten puolella suomensarjajoukkue puolestaan rakentui Manse PP:n ja Kankaanpään Mailan kanssa tehtyjen seurasopimusten pohjalle. Sopimus hyödyttää kaikkia osapuolia sillä näin saatiin rakennettua alueen junioreille mielekäs pelaajapolku junioreista Tarmon suomensarjajoukkueeseen ja edelleen Mansen ykköspesisjoukkueeseen ja KaMa:n superpesisjoukkueeseen.
Palkinnot ja huomionosoitukset.
Palkitut.
Etenijäkuningatar:
Lyöjäkuningatar:
Kärkilyöntikuningatar:
Vuoden jokeri:
Vuoden lukkari:
Vuoden pesäpalloilija:
Vuoden pelinjohtaja:
Kankaanpään vaakuna

Kankaanpään vaakuna on saanut aiheensa kunnan asutuksen alkuajoista, joiden syntymistä metsäalueiden keskelle vaakuna kuvaa. Samalla se viittaa myös Kankaanpään nimeen.
Vaakunan selitys kuuluu: ”sinisessä kentässä alainen, yläreunaltaan liekkikoroinen hopeahirsi, jonka päälikkeenä pystyssä kultamänty.” Vaakunan on suunnitellut Carolus Lindberg, ja se vahvistettiin käyttöön 12. lokakuuta 1951.