tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Calexico

Calexico on yhdysvaltalainen rock-yhtye. Se on julkaissut kymmenen studioalbumia sekä lukuisia muita albumeja. Yhtyeen tyylissä on vaikutteita mariachin ja tejanon perinteisestä äänimaailmasta sekä lounais-Yhdysvaltojen country-musiikista. Sen musiikkia on kuvattu myös indie rockiksi. Yhtye on nimetty kalifornialaisen rajakaupungin, Calexicon, mukaan.
Calexico on esiintynyt Suomessa Ilosaarirockissa vuonna 2007 ja Ruisrockissa vuonna 2009.
Antonio Tapia

Antonio Tapia Flores (s. 13. marraskuuta 1949 Baena, Córdoba, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja.
Valmentajaura.
Tapia aloitti valmentajauransa vuonna 1986. Hän valmensi uransa alkupuolella alempien sarjatasojen joukkueita. Myöhemmin urallaan hän on valmentanut muun muassa Málagan reservijoukkuetta sekä sen jälkeen edustusjoukkuetta. Hän palasi Málagaan vuoden 2008 kesällä, kun joukkue nousi pääsarjaan. Tapia johdatti joukkueensa kauden päätteeksi sijalle 8. 31. toukokuuta 2009 Tapia ilmoitti lehdistötilaisuudessa, ettei hän jatka seuran päävalmentajana enää seuraavalla kaudella.
Kesäkuussa 2009 Tapia siirtyi Segunda Divisióniin pudonneen Real Betisin päävalmentajaksi. Jo puolen vuoden kuluttua hänen aloitettuaan Betisin päävalmentajana, Tapia irtisanottiin, johtuen joukkueen heikoista peliesityksistä.
Tammikuussa 2011 hänestä tuli Tenerifen päävalmentaja. Joukkue vaihtoi kauden sisään toista kertaa päävalmentajaansa, kun se aikaisemmin oli erottanut Juan Carlos Mandián, ja näin Tapiasta tuli jo kolmas päävalmentaja kesken kauden.
Nero-Film

Nero-Film AG oli saksalainen elokuvayhtiö, jonka päämaja oli Berliinissä.
Elokuvaohjaaja Richard Oswald ja tuottaja Heinrich Nebenzahl perustivat Nero-Filmin 1925. Yritys sai nimensä perustajiensa nimistä: ne-alku tuli Nebenzahlista ja ro Richard Oswaldin nimikirjaimista.
Heinrichin pojan Seymour Nebenzahlin liittyminen yritykseen kasvatti sen merkitystä. Siitä muodostuikin 1920-luvulla yksi taiteellisesti kunnianhimoisimmista saksalaisista elokuvayhtiöistä. Nero-Filmin listoilla olivat mm. Georg Wilhelm Pabst ja Fritz Lang. Se tuotti mm. elokuvat "Pandoran lipas", "M – kaupunki etsii murhaajaa" ja "Tri Mabusen testamentti".
Natsien noustua valtaan Seymour Nebenzahl ja moni muukin saksalainen elokuvantekijä muutti pois Saksasta. Tämän seurauksena Nero-Film joutui lopettamaan toimintansa.
Tivoli Audio

Tivoli Audio LLC. on vuonna 2000 perustettu yhdysvaltalainen äänentoistoon keskittynyt yritys,joka tunnetaan korkealaatuisten pienois-stereolaitteiden valmistajana. Valmistaja on voittanut tuotteillaan useita äänentoistoon ja muotoiluun liittyviä palkintoja ja tuotevertailuja. 
Tivoli Audion tuotteet ovat olleet esillä myös muotoilu- ja sisustusalalla. Esimerkiksi Songbook on esillä New Yorkin Modernin taiteen museo MoMa:ssa. 
Yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja Tom DeVesto on itse taustaltaan suunnittelija.
DeVesto ja Henry Kloss suunnittelivat ensimmäiset menestysmallit Model One ja PAL. Vuonna 2009 markkinoille tuli nettiradio, joka ei tarvinnut toimiakseen tietokonetta.
Italian ympäriajo 2009

Italian ympäriajo 2009 oli järjestyksessään 92. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Se käytiin sata vuotta ensimmäisen Italian ympäriajon jälkeen. Kilpailu alkoi 9. toukokuuta Venetsiasta ja päättyi 31. toukokuuta Roomaan. Yksi kilpailun etapeista päättyi Vesuviukselle.
Denis Menšov voitti kokonaiskilpailun 41 sekunnin erolla Danilo Di Lucaan, Franco Pellizotti sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Di Luca ja mäkikirikilpailun Stefano Garzelli. 
Joukkueet.
Kilpailuun kutsuttiin 22 joukkuetta, joista 15 oli UCI ProTour -joukkueita ja seitsemän UCI Continental Circuits -tason joukkueita. ProTour -talleista Cofidis ja Française des Jeux jäivät pois omasta tahdostaan, Euskaltel-Euskadia ei kutsuttu mukaan. 
Ennakkoasetelmat.
Edellisvuoden voittaja Alberto Contador ei ollut mukana Astana-tallin joukkueessa, johon kuului sen sijaan seitsenkertainen Ranskan ympäriajon voittaja Lance Armstrong, joka osallistui ensimmäisen kerran Italian ympäriajoon. Kilpailun aiemmista voittajista mukana olivat Danilo Di Luca, Ivan Basso, Damiano Cunego, Gilberto Simoni ja Stefano Garzelli. Mukana olivat myös muun muassa Denis Menšov, Levi Leipheimer, Christian Vande Velde, Carlos Sastre ja Franco Pellizotti.
Kirimiehistä mukana olivat muun muassa Alessandro Petacchi, Mark Cavendish ja Allan Davis.
"Etappien 1–11 tulokset"
"Etappien 12–21 tulokset"
Nokisienet

Nokisienet ("Ustilaginomycotina") ovat kantasieniin kuuluva sieniryhmä, johon kuuluu noin 1500 lajia. Suurin osa näistä lajeista elää kasvien loisina, ja ne aiheuttavat monia taloudellisesti merkittäviä kasvitauteja. Monilla viljalajeilla loisii nokisieniä, jotka haittaavat kasvua ja jopa pilaavat sadon. 
Nokisienet jakaantuvat kahteen pääryhmään: varsinaisiin nokisieniin ("Ustilagniomycetes") ja pöhösieniin ("Exobasidiomycetes"). Nimensä nokisienet ovat saaneet nokimaisena pöllyävistä mustista itiöistään. Pöhösienten nimi puolestaan viittaa niiden aiheuttamiin muodottomiin epämuodostumiin isäntäkasvissa. 
Nokisienillä on yleensä kaksi erillistä elämänvaihetta. Hiivamaisessa vaiheessa sienisolut ovat haploideja ja rihmastollisessa vaiheessa diploideja. Hiivamainen elämänvaihe on saprotrofinen eli hajottaa ravinnokseen kuollutta ainesta. Rihmastollinen vaihe puolestaan elää loisena kasvien solukoissa. Nokisienet eivät muodosta itiöemiä.
Pöhösieniin lukeutuvat myös eläimillä ihoinfektioita aiheuttavat hiivamaiset "Malassezia"-lajit.
Loma Lindan yliopisto

Loma Lindan yliopisto () on seitsemännen päivän adventistien yliopisto Loma Lindan kaupungissa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Sen historia alkaa vuodesta 1905. Yliopisto on tarjonnassaan painottunut vahvasti terveysalaan.
Vuonna 2022 yliopistosta valmistui lähes 1500 opiskelijaa. Opiskelijoita oli kaikkiaan noin 4300. Perusopiskelijat maksoivat opinnoistaan 33 500 dollaria, mikä on enemmän kuin vastaavan tason oppilaitoksissa keskimäärin.
Turn Me Up

Turn Me Up on Cristal Snow'n toisen studioalbumin, God You Made Me Wicked, avaussingle. Kappale ilmoitettiin singleksi muutama päivä sen jälkeen, kun Cristal oli päivittänyt MySpace-sivullensa kaksi uutta kappaletta ("Surrender" ja "Turn Me Up"). Demokappaleet olivat sivulla kaksi päivää ja Cristal pyysi kaikkia antamaan mielipiteensä uusista demoistaan.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Jukka Kosunen, Chedda ja Heikki L yhdessä Cristal Snow'n kanssa. Taustoja laulavat Kristiina Wheeler ja Karoliina Kallio.
"Turn Me Up" lähetettiin radioille viikolla 19/2009 ja kappaleelle kuvattiin musiikkivideo 27. huhtikuuta 2009 Lahdessa Love Hotel -yökerhossa. Musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 7. kesäkuuta 2009. "Turn Me Up" single julkaistiin digimyyntiin 20. toukokuuta.
Single pysyttäytyi NRJ-radiokanavan "Hitti vai Huti" -äänestyksessä kaksi viikkoa päihittäen kaikki vastustajat, sekä nousi ensimmäisellä viikollaan "Pepsi Max Chartissa" ykköseksi. Suuremmille listoille, kuten lataus- ja singlelista, Turn Me Up ei kuitenkaan koskaan yltänyt.
"Turn Me Up" on Snow'n itsensä sanoin "imuttavan kesäinen ja raikas". Kappaleella featuroi Chedda
Pablo Prigioni

Pablo Prigioni (s. 17. toukokuuta 1977 Río Tercero) on argentiinalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.
Ura.
Prigioni aloitti uransa vuonna 1997 argentiinalaisessa Belgrano San Nicolasissa, joka pelasi LNB:ssä. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Obras Sanitariasiin, josta hän siirtyi ACB:ssä pelanneeseen Baloncesto Fuenlabradaan. Kauden jälkeen hän siirtyi CB Lucentum Alicanteen. Vuonna 2003 hän siirtyi Tau Ceramicáan jossa voitti Espanjan mestaruuden vuonna 2008. Samana vuonna hän voitti pronssia Pekingin olympialaisissa. Kaudeksi 2009–2010 Prigioni siirtyi Real Madrid Baloncestoon jossa pelasi kaksi kautta. Kauden 2011-2012 Prigioni edusti Saski Baskoniaa ja siirtyi kesällä 2012 NBA-liigaan New York Knicksin riveihin. 35-vuotiaana NBA:ssa debytoinut Prigioni oli liigan vanhin tulokaspelaaja neljäänkymmeneen vuoteen.
Elokuussa 2015 Prigioni siirtyi Los Angeles Clippersiin.
Heinäkuussa 2016 Prigioni siirtyi Houston Rocketsiin. Hän ehti edustaa joukkuetta viidessä harjoituspelissä, jonka jälkeen hänen sopimustaan ei jatkettu. Joulukuussa 2016 hän siirtyi takaisin Saski Baskoniaan, jossa hän ilmoitti lopettavansa koripallouran tammikuussa 2017.
Pelaajauransa jälkeen hän siirtyi Saski Baskonian päävalmentajaksi kaudelle 2017–2018, mutta erosi tehtävistään heikon alkukauden takia. Kauden 2018–2019 Prigioni vietti Brooklyn Netsin valmentajistossa, josta hän siirtyi seuraavalle kaudelle Minnesota Timberwolvesin valmentajistoon.
Tapio Suominen (ralliautoilija)

Tapio Suominen (s. 10. kesäkuuta 1981) on suomalainen ralliautoilija. Suominen voitti rallin nuorten suomenmestaruuden 2007 ja sijoittui samana vuonna nuorten MM-sarjassa sijalle 13. Kaudella 2008 hän osallistui rallin SM-sarjaan isossa N-ryhmässä ja oli kokonaispisteissä 13.
Suomisen seura on Hyvinkään autourheilijat.
Myöhemmin Suominen siirtyi kartanlukijaksi ja on toiminut mm. Toni Gardemeisterin kartanlukijana IRC-sarjassa.
Bilmo

Bilmo on suomalainen, vuonna 2000 perustettu popduo/yhtye, jonka keulakuvat ovat laulaja-kitaristi Jarmo Vähähaka ja basisti-taustalaulaja Ville Kela. Lisäksi bändissä on kolme sivujäsentä, jotka ovat Jaakko Murros (kitara, taustalaulu), Kelly Ketonen (rummut, taustalaulu) ja Risto Eskolin (koskettimet, puhaltimet, lyömäsoittimet, kitara). Bilmon tunnetuin hitti on "Rättisitikka" (2005).
Yhtye julkaisi nimeään kantavan esikoislevyn Stupido Recordsin kautta vuonna 2005.
Laihian vaakuna

Laihian vaakuna on saanut aiheensa Laihian vanhan pitäjän sinetistä, jonka pohjalta vaakuna on mukaeltu.
Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 11. maaliskuuta 1952. Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä kultaisella oksalla istuva, etukäpälissään kultakäpyä pitelevä hopeinen orava”.
Synoptinen säähavaintokartta

Synoptinen säähavaintokartta on sääkartta, johon piirretään tietyllä ajanhetkellä säähavaintoasemilla tehdyt synop-havainnot merkittynä erikoisin merkein ja numeroin. Kartan lukeminen vaatii merkkien ja lukujen merkitysten tietämistä. Näitä havaintoja analysoimalla synoptiseen säähavaintokarttaan saatetaan merkitä myös matala- ja korkeapaineet ja säärintamat. Moniin säähavaintokarttoihin on merkitty selkeyden vuoksi vain kiinnostavimmat tiedot, esimerkiksi tuulitiedot, pilvisyys, ilmanpaine ja lämpötila. Joissain muissa kuin varsinaisissa synoptisissa säähavaintokartoissa voidaan joskus käyttää synoptisen säähavaintokartan symboleja.
Synoptisen säähavaintokartan tiedot.
Nämä tiedot merkitään numeroin ja erityisin merkein, symbolein.
Joissain kartoissa on merkitty vain osa näistä tiedoista, esim tuulitiedot, pilvisyys, ilmanpaine ja lämpötila.
Too Hot to Sleep

Too Hot to Sleep on Survivorin 7. studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1988. Se oli yhtyeelle suhteellisen kaupallinen pettymys, sillä se sijoittui Billboard Hot 200 -listan sijalle 187. Albumin jälkeen yhtyeen perustajat Frankie Sullivan ja Jim Peterik päättivät pitää tauon ja laulaja Jimi Jamison saisi jatkaa kiertueita Survivorin nimellä mikäli he voittaisivat nimikiistan tuomioistuimessa.
Lauris Dārziņš

Lauris Dārziņš (s. 28. tammikuuta 1985 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä KHL-liigassa Dinamo Riian riveissä. Dārziņš aloitti uransa juniorina Suomessa.
Ura.
Dārziņš päätti monen muun latvialaisen tavoin lähteä nuorena hakemaan kehitystä ulkomailta. Hänen agenttinsa, suomalainen Kristian Kaukinen, suositteli Rauman Lukkoa ja Dārziņš siirtyi 16-vuotiaana Lukon junioreihin. Hän edusti hyvin tehoin Lukon junioreita B- ja A-junioreiden SM-liigassa vuosina 2001–2004. Nashville Predators varasi Dārziņšin vuoden 2003 NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 268.
Vuonna 2004 Dārziņš pohti ratkaisua SM-liigan ja Pohjois-Amerikan välillä, ja päätyi siirtymään kanadalaisen WHL-liigan Kelowna Rocketsiin, mikä oli sekä Nashvillen että agentin suosittelema vaihtoehto. Paljon fyysisemmässä liigassa Dārziņš loukkaantui ja joutui leikkaukseen, mutta kahden WHL-kauden aikana hän myös kehittyi fyysisemmäksi kiekolliseksi pelaajaksi.
Kaudeksi Dārziņš palasi Suomeen SM-liigaan Tampereen Ilvekseen, jota hänen maanmiehensä Kaspars Astašenko suositteli. Ilveksessä pelasi myös Dārziņšille WHL:stä entuudestaan tutut Mikko Kuukka, Sami Sandell ja Tuukka Rask. Dārziņš pelasi vain 13 ottelua Ilveksen paidassa, kun hän jo siirtyi Tšekin Extraligaan pelaamaan Vsetínská Hokejován joukkueeseen.
Kaudella 2007–2008 Dārziņš pelasi yhden ottelun tšekkiläisessä HC Ocelaři Třinecissä, ja muutoin koko kauden HK Gomelin joukkueessa Valko-Venäjän Extraligassa. Valko-Venäjältä Dārziņš palasi Latviaan Dinamo Riian joukkueeseen, joka oli juuri perustettu uutta KHL-liigaa varten. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Ak Bars Kazaniin.
Inosiinimonofosfaatti

Inosiinimonofosfaatti eli inosiinihappo (C10H13N4O8P) on ribonukleotidi. Inosiinimonofosfaatti muodostuu inosiinista, johon on esteröitynyt fosforihappo.
Biosynteesi ja biologinen rooli.
Inosiinimonofosfaatti on ensimmäinen puriinisynteesillä muodostuvista nukleotideista. Inosiinimonofosfaattia muodostuu fosforibosyylipyrofosfaatista 11-vaiheisella synteesillä. Entsyymit muokkaavat inosiinimonofosfaatista adenosiinimonofosfaattia ja guanosiinimonofosfaattia ja päinvastoin.
Käyttö.
Inosiinimonofosfaattia käytetään elintarviketoellisuudessa lisäaineena. Yhdiste on arominvahvenne, jonka E-koodi on E 630. Myös inosiinimonofosfaatin suoloja, kuten dinatriuminosinaattia käytetään arominvahventimina elintarvikkeissa.
Isaac Pitman

Isaac Pitman (4. tammikuuta 1813 Trowbridge – 22. tammikuuta 1897) oli englantilainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Isaac Pitman syntyi Trowbridgessä Lounais-Englannissa vuonna 1813. Hän opiskeli opettajaksi, ja toimi opettajana Wotton-under-Edgessä.
Pitman oli tutustunut jo nuorena Samuel Taylorin pikakirjoitusjärjestelmään, ja opettajana toimiessaan hän laati järjestelmästä paremman oppikirjan. Pitmanin tuntema kustantaja ei kuitenkaan suostunut julkaisemaan sitä, vaan ehdotti jonkin uudenlaisen järjestelmän kehittämistä, ja Pitman laatikin nopeasti oman järjestelmän, ja sai sen julkaistua vuonna 1837 nimellä "Stenographic Sound-Hand". Pitman pyrki levittämään järjestelmänsä käyttöä aktiivisesti, ja siitä tulikin suosituin englannin kielen pikakirjoitusjärjestelmä.
Pitman oli kiinnostunut myös englannin kielen oikeinkirjoituksen uudistamisesta. Hän käytti runsaasti aikaa ja pikakirjoituksesta saamiaan varoja oikeinkirjoitusoppaiden painamiseen ja levittämiseen. Pitmanin ajamat käytännöt eivät kuitenkaan saavuttaneet laajempaa suosiota.
Pitman kuoli vuonna 1897.
Judgment Day (2009)

Judgment Day on amerikkalaisen vapaapainin järjestämä jokavuotinen tapahtuma, joka on myös tänä vuonna 17. päivä toukokuuta. Edellinen tapahtuma oli Backlash ja Judgment Dayn jälkeen Extreme Rules -tapahtuma.
Ottelut.
John Morrinson selätti Shelton Benjaminin.
Billy Preston

Billy Preston (oik. William Everett Preston, 2. syyskuuta 1946 Houston, Texas – 6. kesäkuuta 2006 Scottsdale, Arizona) oli yhdysvaltalainen soul- laulaja ja kosketinsoittaja.
Billy Preston teki menestyksekkään soolouran saaden muun muassa Grammy-palkinnon vuonna 1972 kappaleesta ”Outa-Space”. Preston tunnetaan yhteistyöstään muiden muassa seuraavien artistien kanssa: Beatles, Rolling Stones, Nat King Cole, Little Richard, Eric Burdon, Ray Charles, George Harrison, Elton John, Eric Clapton, Bob Dylan, Sam Cooke, King Curtis, Sammy Davis Jr., Sly Stone, Aretha Franklin, Jackson 5, Quincy Jones, Mick Jagger, Richie Sambora, ja Red Hot Chili Peppers. Preston soitti Fender Rhodes -sähköpianoa ja Hammond-urkuja "Let It Be" -albumin sessioissa kappaleella "”"Get Back"”" vuonna 1969.
Billy Preston oli The Beatlesin viimeisen albumin "Let It Be" aikaan "viides Beatle".
John Lennon jopa ehdotti Billy Prestonia Beatlesin jäseneksi, mutta Paul McCartney vastusti
ajatusta "it was bad enough with four". Yhtye veteli viimeisiään sisäisten ristiriitojen
vuoksi albumin levyttämisen aikoihin. Albumilta julkaistu single "Get Back" oli nimetty
"The Beatles with Billy Preston".
Apples of Idun

Apples of Idun on suomalainen industrial rockia soittava yhtye. Se perustettiin vuonna 2004 ja ensimmäinen albumi "Widow" ilmestyi keväällä 2005. Kyseinen omakustanne oli lähinnä laulaja Eetu Moision sooloproduktio ja ennen varsinaista koko bändin voimin tuotettua ja levy-yhtiön (Go On Music) julkaisemaa kokopitkää "Disaster Art" (2009), Apples of Idun julkaisi yhteensä neljä singleä, joista osan tosin vain promootiotarkoituksiin.
Yhtyeen musiikki on yhdistelee elektroa, industrialia ja rockia. Keulahahmo Eetu Moisio säveltää ja sanoittaa pääosin kaikki kappaleet, joiden sanoitukset sisältävät usein myös yhteiskunnallisen sanoman.
Yhtyeen nimi tulee skandinaavisen mytologian myytistä, jonka mukaan jättiläisjumala Bragin vaimon Idunin omenat toimivat jumalten voimanlähteenä. Laulaja Eetu Moision mukaan bändin nimi on tarkoitettu "osin kannustamaan ihmisiä uskomaan mieluummin itseensä kuin myyttisiin olentoihin. Idunin omenathan ovat tarun mukaan jumalten huumetta ja lääkettä, joka viestittää sitä, että jumalatkin olisivat pohjimmiltaan haavoittuvaisia ja inhimillisiä."
Leirikesä

Leirikesä ry on Pääkaupunkiseudun partiolaisten perustama yhdistys, joka järjestää kaikille lapsille avointa kesä- ja talvileiritoimintaa. Toimintaa rahoittaa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus. Leiritoiminnalle on leimallista telttamajoitus (kesäleireillä) sekä vahva panostus ohjelmallisuuteen.
Leirejä järjestetään Kiljavan Leirikeskuksessa koko koulujen kesäloman ajan. Talvisin Kiljavan Leirikeskuksessa järjestetään kahdesta kolmeen talvileiriä. Aiemmin leirejä järjestettiin myös Hangossa Bengtsårin leirisaarella alku- sekä keskikesällä.
Leirikesä on SOSTEn jäsenjärjestö.
Historia.
Toiminta on alkanut vuonna 1954, kun Helsingin Partiopoikapiirin Kilmulassa pidetyille Stadin kundin kesäleireille alettiin ottaa myös ei-partiolaisia mukaan. 1950- ja 1960-luvuilla leiritoiminta oli vielä varsin erilaista, kun ohjaajia saattoi olla 5–6 ja leirillä kerrallaan jopa 200 poikaa.
1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa leiritoimintaan osallistuvien määrä oli laskenut ja kesän 1972 leirinjohtajat Paavo Holopainen ja Eero Nieminen (nyk. Nerelli-Antell) uudistivat leiritoimintaa mm. laajentamalla voimakkaasti leireistä tiedottamista, ottamalla tytöt mukaan leireille (vrt. Suomen Partiolaisten perustaminen samana vuonna), sekä vaihtamalla leirien nimeksi Kiljavan Leirikesä. Uudistukset onnistuivat ja leiritoimintaan osallistui aiempaa enemmän lapsia.
Vuonna 1981 Pääkaupunkiseudun Partiolaiset päätti perustaa Leirikesä-nimisen yhdistyksen huolehtimaan kasvaneesta leiritoiminnasta yhdessä muiden PäPan lähiyhteisöjen kanssa. Samalla tuli mahdolliseksi saada Raha-automaattiyhdistyksen avustusta leiritoimintaan. Leirikesä ry oli kuitenkin tiiviisti yhteydessä partiopiiriin, mm. toiminnanjohtajana toimi PäPa:n toiminnanjohtaja miltei 20 vuotta ja kaikki toimistopalvelut ostettiin pitkään PäPalta.
1980-luvun lopussa Raha-automaattiyhdistykseltä saatiin avustusta oman leirikeskuksen hankintaan ja rakentamiseen ja saadulla avustuksella ostettiin PäPa:lta osa Kiljavan leirikeskuksesta ja rakennettiin uudisrakennus Kassu. Partiolaisten tarpeet huomioitiin suunnittelussa erittäin tarkasti ja alueesta toteutettiin yksi yhteinäinen leirialue kahden vierekkäisen sijaan.
Vuonna 1998 kasvaneiden Raha-automaattiyhdistyksen avustusvarojen turvin perustettiin toinen kesäleiripaikka Hankoon Bengtsårin leirisaarelle ja uutta kesäleiripaikkaa luotsasi useamman kesän ajan Marju Hilli (nyk. Rantanen). Samalla voitiin palkata Leirikesän ensimmäinen kokoaikainen työntekijä. Vuonna 2001 aloitti ensimmäinen kokoaikainen toiminnanjohtaja ja PäPa:n kanssa yhteisestä toiminnanjohtajasta luovuttiin. Niin sanottua Benkun Leirikesää järjestettiin vuosina 1998–2013 kaikille avoimena leiritoimintana.
2000-luvulla leireillä on käynyt vuosittain noin 2 000 lasta ja leiritoiminta täyttää Kiljavan Leirikeskuksen täyteen koulujen loma-aikoina sekä kesäisin että talvisin.
Leirikesä järjestää nykyään sekä yöleirejä että päiväleirejä koulujen loma-aikoina. Päiväleiritoiminta tuli yöleirien rinnalle ensimmäisen kerran vuonna 2017. Yöleirit keräävät noin 2 000 lasta vuosittain ja päiväleirit yli 1 000 lasta.
Golder Associates

Golder Associates Pty Ltd on Kanadassa vuonna 1960 perustettu työntekijöidensä omistama ja nykyään maailmanlaajuinen ympäristökonsulttiyritys, joka työllistää noin 4 500 henkilöä ja sillä on 130 toimistoa kaikissa asutuissa maanosissa.. 
Suomessa.
Golder Associates Oy on yhtiön suomalainen haaraosasto, vuonna 1994 perustettu ympäristöalan konsulttiyritys, joka kuuluu kansainväliseen Golder Associates konserniin. Golder Associates on maailman suurimpia yksityisessä omistuksessa olevia ympäristö- ja geotekniikan alan konsulttiyrityksiä. Suomessa Golder Associates Oy:n palveluksessa työskentelee noin 80 henkilöä.
Pielisjoen linna

Pielisjoen linna on Joensuun vanhin kivirakennus: se on vuodelta 1852. Rakennus sijaitsee Siltakadulla Niskasaaressa, joka on yhteydessä Ilosaareen.
Talo rakennettiin alun perin kruununmakasiiniksi. Vuonna 1919 suojeluskunta sai tilat käyttöönsä, ja kymmenen vuotta myöhemmin, arkkitehti Ole Gripenbergin suunnittelemien uudistusten jälkeen, rakennus vihittiin Pielisjoen linnaksi. Vuoteen 1967 rakennus oli Puolustusvoimien toimistokäytössä, muun muassa sotilaspiirin esikuntana. Vuoden 1971 jälkeen rakennuksessa olivat toimineet Joensuun korkeakoulun ylioppilaskunta ja Joensuun yliopiston Karjalan tutkimuslaitos. Presidentti Ståhlberg yöpyi Pielisjoen linnassa vuonna 1930 Ståhlbergin kyydityksen päätteeksi. 
Kun Joensuun kaupunki ja valtio tekivät kiinteistövaihtoja, rakennus vapautui yliopistolta ja tiloihin muutti vuonna 2006 Pohjois-Karjalan maakuntaliitto. 
Rakennuksen tiloja.
Alakerrassa oli aikanaan miehistötila, tykkihalli ja läpiajettava käytävä. Kolmannessa kerroksessa, entisessä suojeluskunnan piiripäällikön asunnossa, sijaitsee edustava vierashuoneisto.
Lähteet.
Joensuun historiasta kertovat Niinivaran koulun Kulje kulmilla – katsele keskustaa -sivut
Pomade

Hiusrasva eli pomade on hiusten muotoiluun käytettyä voidetta. Nykyisin hiusrasvan perusainesosa on vaseliini, mutta pomadet sisältävät tämän lisäksi erilaisia hajusteita, mineraaliöljyjä ja vahoja. Tiukimmin tarttuvien rasvojen vaha on mehiläisvahaa.
Pomade on muihin hiustenhoitotuotteisiin nähden korostuneesti miesten tuote. Se ei kuivu vaan jättää hiukset kosteiksi ja kiiltäviksi.
Historia.
Aiemmin hiusten muotoiluun käytettiin hyvin moninaisia tuotteita, kuten eläinrasvoja, mutta 1800-luvun teollistuminen mahdollisti hiusrasvan sarjatuotannon. Raaka-aineiksi vakiintuivat mehiläisvaha ja vaseliini, mutta pomadea valmistettiin yhä myös ihrasta.
Rasvaiset kampaukset olivat useaan otteeseen muodissa 1900-luvulla, varsinkin vuosisadan alkupuolella. Ensimmäinen aalto nähtiin niin sanotulla kultaisella kaksikymmenluvulla, jolloin elokuvatähti Rudolph Valentino, "suuri latinorakastaja", nousi mykän elokuvan seksisymboliksi. Rasva oli noihin aikoihin suosittua Yhdysvaltain mustan väestön keskuudessa, koska se mahdollisti kiharien ja takkuistenkin hiusten kampaamisen. Afroamerikkalaisiin kohdistui tuolloin painetta peittää rotupiirteitään muun muassa suoristamalla hiuksiaan ja vaalentamalla ihoaan.
Taaksekammattu hiustyyli oli länsimaissa yleinen, lähes miesten normityyli läpi 1930- ja 1940-lukujen. Toisen maailmansodan jälkeen hiusrasva menetti suosiotaan Euroopassa, jossa siitä ja monista muista arkihyödykkeistä oli pulaa. Korvikkeena käytettiin jopa tavallista voita. 
Viisikymmenluvulla pomada teki paluun rockabillyjen torttukampauksissa. Elvis Presley oli tunnettu rasvaisista kampauksistaan. Tunnetuimmiksi hiusrasvamerkeiksi muun muassa Suomessa nousivat Brylcreem ja Suave.
Hiusrasva oli pojilla uudelleen muodissa 1970-luvun lopulla, alullepanijana John Travoltan ”rasvis”-hahmo elokuvamusikaalissa "Grease" () ja sitä seurannut rockabilly-aalto.
Kidusmadot

Kidusmadot (Monogenea) on laakamatojen pääjaksoon kuuluva eläinluokka. Kidusmadot ovat loisia, jotka elävät useimmiten kalojen, sammakoiden, kilpikonnien ja mustekalojen kiduksissa, iholla ja evissä. Niillä on sama isäntä koko aikuisen elämänsä ajan. Joitakin lajeja tavataan myös kalojen peräaukoissa. Ne tarttuvat kalaan koukkumaisilla ulokkeilla, mikä aiheuttaa kalalle ärsytystä ja iho-oireita. Kutiavat kalat hankaavat itseään kiviä vasten ja saattavat saada lisää ihovaurioita. Näihin ihovaurioihin saattaa tulla bakteeritulehduksia. Kidusmatotartunnan tyypillisiä oireita ovat pään ja kylkien hierominen rakenteita vasten, pään ravistelu, hakeutuminen virtapaikkoihin kuten suodattimen suuaukon luo, pohjan lähellä nyhjöttäminen ja ilman haukkominen veden pinnassa.
Aiemmin kidusmadot luokiteltiin tiehytmatojen (Trematoda) alaluokaksi..
Näöntarkkuus

Näöntarkkuus on silmälääketieteessä ja yleisesti näön tutkimuksessa käytetty suure, joka kuvaa silmän ja muun näköjärjestelmän kykyä tarkkaan näkemiseen eli lähekkäisten pisteiden erottamiseen toisistaan. Tämä on verkkokalvon keskiosan solujen ominaisuus. 
Näöntarkkuutta mittaavassa testissä testattavalle yleensä näytetään mustia kuvioita valkoista taustaa vasten standardisoiduissa valaistusolosuhteissa niin, että etäisyys kohteeseen pysyy samana, mutta kuvioiden muoto ja koko vaihtelevat. Tällaista mittausvälinettä kutsutaan näkötauluksi. Nykyisin käytössä on yhä enemmän näkötestitauluja, joita kutsutaan nimellä valolaatikko, koska niissä on kuvioiden takana valon lähde, jonka kirkkautta voidaan säädellä. Vanhemmissa näkötauluissa kuvioina olivat eri suuntiin osoittavat E-kirjaimet, kun taas uudemmissa käytetään eri kirjaimia. 
Taululla suoritettavan testin tuloksena saatava näöntarkkuus ilmaistaan käyttäen mittayksikkönä visus-arvoa. Visuksen arvo 1,0 tarkoittaa sitä, että henkilö kykenee erottamaan kaksi pistettä jotka ovat yhden kulmaminuutin etäisyydellä toisistaan.
Normaalina näöntarkkuutena pidetään visus-arvoa, joka on 0,8 tai korkeampi. Keskimääräinen normaali näöntarkkuus on 1,0. Kun visus laskee alle 0,3:n, on kyseessä näkövamma, joko heikkonäköisyys (visus 0,05–0,3) tai sokeus (visus alle 0,05).
Näöntarkkuuden arvoa käytetään terveydentilan raportoinnissa, mm. potilastiedoissa. Sen perusteella myös arvioidaan henkilön työkykyä, apuvälineiden tarvetta ja mm. kykyä kuljettaa moottoriajoneuvoa. Nykyisten säädösten mukaan ajokorttiin vaaditaan vähintään näöntarkkuus 0,5 laseilla korjattuna.
Näöntarkkuuden lisäksi yleisesti mitattuja näkemisen osa-alueita ovat kontrastiherkkyys, värien erottamiskyky ja näkökenttä. Liikenteessä toimimisen kannalta välkkeen näkeminen on hyvin tärkeää, koska se on osa liikkeen havaitsemista. Liikennenäön, eli lähinnä välkeherkkyyden, mittaamiseksi onkin kehitelty testausmenetelmiä.
Ugyen Wangchuck

Ugyen Wangchuck (, myös Deb Nagpo; 11. kesäkuuta 1862 – 26. elokuuta 1926) oli Bhutanin ensimmäinen kuningas vuosina 1907–1926. 
Ugyen Wangchuck onnistui lyömään poliittiset vihollisensa ja hänen onnistui yhdistää Bhutan pysyvästi vuosina 1882–1885 käydyistä kapinoista ja sisällissodista huolimatta.
Vuonna 1907 maan tuolloisen pääkaupungin Punakhan asukkaat valitsivat Ugyen Wangchuckin yksimielisesti maansa kuninkaaksi. Bhutania, kuten muutakin Brittiläistä Intiaa, hallinneet britit tunnustivat hänet virallisesti Bhutanin maharadžaksi, ja vuonna 1904 hänet lyötiin ritariksi.
Ronald Dorsey

Ronald Dorsey (s. 2. marraskuuta 1983) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Australian pääsarjassa pelaavaa Melbourne Tigersia. Dorsey on pituudeltaan 197 cm.
Pelaajaura.
Dorsey aloitti ammattilaisuransa kaudella 2005–2006 I-divisioonassa pelanneesta Kauhajoen Karhusta. Hän oli 23,0 pisteen keskiarvolla sarjan kolmanneksi paras korintekijä. Lisäksi hän otti ottelua kohti 7,7 levypalloa ja antoi 1,5 koriinjohtanutta syöttöä. Dorseyn riistokeskiarvo 3,0 riitti sarjan riistotilaston voittoon. Karhu sijoittui I-divisioonassa kolmanneksi ja pääsi siten SM-karsintasarjaan. Karsintasarjassa Dorsey pelasi 19,8 pisteen, 6,0 levypallon, 3,5 syötön ja 2,3 riiston keskiarvoilla.
Kauden 2006–2007 Dorsey pelasi liettualaisessa KK Neptūnasissa Liettuan koripalloliigaa ja Baltian liigaa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi ranskalaiseen SPO Rouen Basketiin pelaamaan Ranskan pääsarjan alempaan divisioonaan (Pro B:hen). Dorsey pelasi myös kaudella 2008–2009 ylempään divisioonaan (Pro A:han) nousseessa Rouenin joukkueessa.
Reikätauti

Reikätauti on kalojen sairaus, joka vaivaa sekä makeassa vedessä että merivesiakvaariossa pidettyjä lajeja. Makeavesiakvaariossa sitä tavataan lehtikaloilla ja muilla kirjoahvenilla, varsinkin riikinkukkoahvenella ja kiekkokaloilla. Merivesiakvaariossa keisarikalat ja välskärikalat sekä eräät muut kalat ovat sille alttiita.
Reikätauti auiheuttaa reikiä ja kuoppia kalan ihoon, ensin päähän, myöhemmin myös kylkiviivan kohdalle.
Reikätaudin aiheuttajasta on monia mielipiteitä. Monissa reikätautisissa kaloissa on "Hexamita"-alkueläimen aiheuttama tulehdus, mutta voi olla, että reikätauti altistaa kalat tälle infektiolle. Reikätaudin syyksi on arveltu myös kalkin, fosforin ja D3-vitamiinin epätsapainoa.
Reikätautia on pidetty myös stressin aiheuttamana autoimmuunisairautena, joka liittyy etenkin huonoon vedenlaatuun. Luonnossa sitä esiintyy vain hyvin harvoin.
Kengännauha

Kengännauha on nauha, jolla kiristetään jalkine niin, että se pysyy jalassa kävellessä. Tyypillisin tapa kiinnittää kengännauha on solmia se rusetille.
Kengännauhoja valmistetaan eripituisina, -paksuisina ja -värisinä, toisinaan myös kuvioituina. Myös valmistusmateriaalit vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan. Puuvillanauhat pitävät solmun yleensä paremmin kuin keinokuiduista valmistetut. Toisaalta keinokuidut tuovat nauhoihin kestävyyttä, jota vaaditaan esimerkiksi vaellus- ja työkengissä. Juhla- ja golfkengissä saatetaan käyttää vahattuja nauhoja ja purjehduskengissä nahkaisia, niiden paremman kosteudenkeston vuoksi. Elastiset nauhat ovat harvinaisia eikä niitä aina solmita lainkaan. Nauhat voidaan pitää kireällä myös erillisellä lukkomekanismilla.
Kengännauhojen päissä on metallista tai muovista tehty holkki estämässä nauhan kudoksen purkaantumista sekä pienentämässä ja jäykistämässä rakennetta, helpottaen näin niiden pujottamista paikoilleen. Kengännauhojen pujotusreikiä kengässä vahvistavat metalliset tai muoviset vahvikerenkaat.
Nuori Victoria

Nuori Victoria () on Jean-Marc Valléen ohjaama historiallinen draamaelokuva Britannian kuningatar Viktorian varhaisista vaiheista. Elokuva tuli ensi-iltaan 2009. Sen aiheita ovat kuninkaallinen valtapeli ja 1800-luvulle epätavallinen feministinen asennoituminen.
Tuottajakuntaan lukeutuvat Graham King, Martin Scorsese, Yorkin herttuatar Sarah ja Tim Headington. Elokuvan Westminster Abbey -kohtaukset kuvattiin Lincoln Cathedralin kirkossa syys- ja lokakuussa 2007. Windsorin linnaa esitti Arundelin linna.
Juoni.
Tarina alkaa vuodesta 1837, kun kuningas Vilhem on kuolemaisillaan. Kruununperimysjärjestyksessä häntä seuraa 17-vuotias Viktoria, jonka ympärillä käydään kiivasta valtataistelua. Ylisuojeleva äiti ja tämän neuvonantaja Conroy ovat eristäneet tytön ulkopuolisesta maailmasta.
Viktorialle järjestetään avioliitto Belgian kuningas Leopoldin veljenpoika Albertin kanssa, mutta hän ei halua joutua enää muiden alistamaksi. Hän haluaa ystävän ja rakastajan eikä kontrolloivaa aviomiestä. 18-vuotiaana Viktoria kruunataan Britannian kuningattareksi ja vasta myöhemmin hän solmii rakkausavioliiton Albertinsa kanssa.
Kirkkojärvi (Somero)

Kirkkojärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerolla.
Se on osa Someron halki virtaavaa Paimionjoen yläjuoksun järviketjua, joka on muodostunut luode–kaakko-suuntaiseen, kartalla viivasuorana näkyvään kallioperän murrokseen. Kirkkojärveen laskee idästä Hirsjärvestä Someronjoeksi nimitetty Paimionjoen osuus ja pohjoisesta Paimionjoen sivujoki Jaatilanjoki. Järvi laskee lännessä Härkälän kartanon luona olevasta salmesta Saarentaanjärveen. Vedenpinnan korkeus koko Paimionjoen yläjuoksun järviketjulla on 81,2 metriä. Järven pinta-ala on 59,3 hehtaaria ja suurin syvyys noin 17 metriä.
Kirkkojärvessä, kuten muissakin Paimionjoen yläjuoksun järviketjun savipohjaisissa ja pääosin laajoilta savitasangoilta vetensä saavissa järvissä vesi on sameaa ja runsasravinteista. Aiemmin Kirkkojärveen laskettiin myös Someron keskustaajaman jätevesiä, mutta jätevedenpuhdistamon rakentamisen jälkeen puhdistetut jätevedet lasketaan nykyään Uskelanjoen latvahaaraan Mustjokeen Someron keskustaajamaan eteläpuolella.
Järven rannalla tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat järvelle nimensä antanut Someron kirkko, kivisakasti ja lainajyvämakasiinit, Harjun ja Härkälän kartanot, Someron Pappila sekä Lammin ja Joensuun kylät. Joensuun kylän ympärille on kehittynyt Someron keskustaajama, joka nykyään ympäröi Kirkkojärveä idässä, kaakossa ja pohjoisessa. Maaseutumaisempaa ympäristöä on vielä Harjun ja Härkälän kylissä, joihin omakotiasutus on kuitenkin nopeasti leviämässä.
Järven etelärannalla Härkälässä Härkäläntien varrella on Someron kaupungin uimapaikka ja veneranta.
Jyri Rönn

Jyri-Petteri Rönn (s. 3. huhtikuuta 1971 Jyväskylä) on jyväskyläläinen jääkiekkoerotuomari. 28. joulukuuta 2010 hän tuomitsi 600:nnen liigaottelunsa.
Rönn on tuominnut myös MM-kilpailuissa vuodesta 2007 lähtien. Hän on tuominnut Sveitsin kisoissa 2009 loppuottelun Venäjän ja Kanadan välillä. Hänen parinaan toimi slovakialainen Peter Ország. Rönn oli mukana myös Vancouverin olympialaisissa 2010.
Rönn tuomitsi ammatikseen neljä kautta (syksy 2011 – kevät 2015) Venäjän liigassa KHL:ssä, kunnes hänet kesällä 2015 valittiin Suomen SM-liigan erotuomarijohtajaksi ja hän palasi takaisin Suomeen. Samalla Rönn lopetti tuomaroinnin ja hänen viimeiseksi ottelukseen päätuomarina jäi 17. toukokuuta 2015 pelattu MM-kisojen pronssipeli Yhdysvallat–Tšekki. Hänen lempinimensä on Rönni ja hän on ollut ammatiltaan kiinteistövälittäjä.
Mohamed Ali Mahjoubi

Mohamed Ali Mahjoubi (, s. 28. joulukuuta 1966) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja ja keskikenttäpelaajaa. Hän on Tunisian jalkapallomaajoukkueen kautta aikain neljänneksi paras maalintekijä 18 maalilla.
Ura.
Seurajoukkue tasolla Mahjoubi aloitti uransa AS Marsan joukkueessa, josta hän siirtyi myöhemmin Saksaan kahdeksi kaudeksi Eintracht Braunschweigin joukkueeseen. Palattuaan takaisin Mahjoubi pelasi uransa viimeiset ottelut Espérancen joukkueessa, jossa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Tunisian-mestaruuden.
Cera

CERA () on lääke, joka stimuloi munuaisia tuottamaan erytropoietiinia. Lääketieteessä sitä käytetään munuaisperäisen anemian hoitoon. Kaupallisesti lääke tunnetaan nimellä "Mircera" ja sen kehitti Roche.
Ceraa käytetään myös dopingaineena, koska se lisää erytropoietiinin tuotantoa ja sitä kautta parantaa elimistön hapenottokykyä. Ceraa on vaikeampi havaita testeissä kuin perinteistä epo-hormonia, koska sitä ei tarvitse ottaa yhtä usein. Ceran käyttö havaittiin ensimmäisen kerran 2008 Ranskan ympäriajossa. Pekingin olympialaisten dopingnäytteet tutkittiin uudelleen kisojen jälkeen ja testeissä löydettiin kuusi uutta dopingkäryä.
Mikko Mononen

Mikko Mononen on helsinkiläinen hautaustoimisto, jonka maalarimestari Mikko Mononen perusti 1917. Toimisto siirtyi 1923 Liisankatu 25:een Kruununhaassa, jossa se edelleen on, ja lisäksi sillä on kolme muuta toimipistettä (Itäkeskus, Tapiola ja Tikkurila). Toimisto on Kruununhaan kaupunginosan vanhin yritys, sekä myös Etelä-Suomen vanhin hautaustoimisto. Tämän lisäksi yritys on hoitanut Jean Sibeliuksen, Mannerheimin, Ståhlbergin, Paasikiven ja Kekkosen hautajaisia.
Hautaustoimisto esiintyy Pentti Saarikosken runossa "Liisankadulla", jonka lauluyhtye Muksut on levyttänyt. Toimiston nimi piti Yleisradion vaatimuksesta muuttaa nimeksi Matti Makkosen ruumisarkkuliike, mutta 2000-luvulla Muksut on esittänyt kappaletta alkuperäistekstillä.
Sivuperillinen

Sivuperillinen () on henkilö, jonka toinen tai molemmat vanhemmat ovat syntyisin perittävän vainajan kanssa samasta suvusta. Tällaisia henkilöitä ovat veljet ja sisaret sekä näiden lapset. Kun vainajalla ei ole rintaperillisiä ja vainajan toinen vanhempi on elossa, saavat sivuperilliset puolet perinnöstä jaettavaksi keskenään. Jos vainajalla ei ole rintaperillisiä ja molemmat vanhemmat ovat kuolleet, saavat veljet ja sisaret koko perinnön. Jos joku sisaruksista on kuollut, saavat hänen jälkeläisensä hänen osuutensa.
Vuoden 1966 alussa voimaan tullut nykyinen perintökaari (40/1965 ) ei enää käytä nimitystä sivuperillinen. Sivuperintö-nimitystä käytti vielä esimerkiksi opintotukilaki (65/1994, 22 §), joka käytti nimitystä 1994–1997.
Selkäperillinen

Selkäperillinen () on vanhahtava termi, jolla tarkoitetaan perintöön oikeutettuja vainajan vanhempia ja esivanhempia. Suomen lainsäädännössä termiä käytettiin vuoden 1734 lain perintökaaressa. Nykyisenkin, vuoden 1966 alussa voimaan tulleen perintökaaren mukaan vanhemmat ja isovanhemmat saavat tietyissä tapauksissa perinnön, mutta heistä ei lakitekstissä enää käytetä nimitystä selkäperillinen.
Sekä nykyisen että aikaisemman lain mukaan vainajan vanhemmat saavat perinnön vain, jos vainajalla ei ole rintaperillisiä. Jos toinen vanhemmista on kuollut ja perittävällä on veljiä tai sisaria, he perivät elossa olevan vanhemman kanssa ja saavat sen osan, jonka kuollut isä tai äiti olisi perinyt. Jos perittävällä ei ole veljiä tai sisaria, saa elossa oleva vanhempi koko perinnön. 
Jos vainajan molemmat vanhemmat ovat kuolleet, eikä heillä ole elossa olevia jälkeläisiä, siirtyy perintö vainajan isovanhemmille, tai jos he eivät ole enää elossa, vainajan sedille, tädeille tai enoille.
Ammutaanhan hevosiakin

Ammutaanhan hevosiakin ("They Shoot Horses, Don't They?") on Horace McCoyn romaani vuodelta 1935. Teos ilmestyi suomeksi 1978, ja sen on suomentanut Heikki Salojärvi. 
Teos kertoo 1930-luvun laman uhrien selviämiskamppailusta Yhdysvalloissa. Tarinassa kuvataan kuukausien mittaisia maratontansseja, jossa kilpailijat haaveilevat kohtalon kääntävästä julkisuudesta. Teoksen suomenkielisen laitoksen jälkisanoissa Peter von Bagh ylistää teosta profeetallisena, ja mainitsee 1970-luvun julkkismyllyn. Hannu Marttila liittää teoksen 2000-luvun tosi-tv-ilmiöön, joiden formaattia se ennakoi kuin käsikirjana.
Teoksen pohjalta on Sydney Pollack ohjannut samannimisen elokuvan. Rock-yhtye Mannhain "The Exploder" -levyn kappaleesta "”"Rock to the Top"”" on kuvattu Teemu Nikin ohjaama musiikkivideo, joka on eräänlainen elokuvaa mukaileva pastissi. Mannhain maratontanssien palkintona ei kuitenkaan ole dollareita – vaan hedelmäkori.
Kirjasta on tehty myös näytelmä, jonka on suomentanut Esko Elstelä.
Ammutaanhan hevosiakin (elokuva)

Ammutaanhan hevosiakin () on Sydney Pollackin ohjaama elokuva vuodelta 1969. Se pohjautuu Horace McCoyn vuonna 1935 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin. Gig Young palkittiin roolistaan parhaan miessivuosan Oscarilla.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Pirkkalaiskirjailijat

Pirkkalaiskirjailijat on vuonna 1943 perustettu tamperelainen kirjailijayhdistys. Se oli ensimmäinen paikallinen kirjailijayhdistys Suomessa. Sen jäseniä ovat olleet muun muassa Väinö Linna, Lauri Viita, Eeva-Liisa Manner ja Kalle Päätalo. 
Pirkkalaiskirjailijat ry toimii Pirkanmaan kirjailijoiden yhdyssiteenä kehittäen kirjailijantyön henkisiä ja aineellisia edellytyksiä. Tavoitteena on innostaa suurta yleisöä lukemaan, tuoda kirjailijoita lähemmäksi lukevaa yleisöä ja edistää kotimaista kirjallisuutta. Vuonna 2018 yhdistyksessä oli noin 180 jäsentä. Yhdistyksen puheenjohtaja on Tiina Lehikoinen ja varapuheenjohtaja Markku Soikkeli.
Historia.
Ajatus tamperelaisesta kirjailijakerhosta syntyi marraskuussa 1943 järjestetyillä, lähinnä kuvataiteeseen keskittyneillä Tampereen taidepäivillä. Hotelli Tammerissa kokoontui 21. marraskuuta 1943 joukko kirjailijoita perustamaan Tampereen kirjailijakerhoa. Läsnä olivat muun muassa Viljo Kajava, Auni Nuolivaara, Oiva Paloheimo, Ilpo Kaukovalta ja Elsa Tervo. Kerhon pohjalta perustettiin 1944 Pirkkalais-Kirjailijat, jonka perustajajäseniä oli yksitoista. Perustajajäsenet olivat ylempien luokkien iäkkäämpiä kirjailijoita, mutta mukaan tulivat nuoremmatkin, ja kaikki tamperelaiset kirjailijat kuuluivat yhdistykseen, myös Mäkelän piirin jäsenet.
Yhdistys määritteli tavoitteikseen toimia tamperelaisten kirjailijoiden yhdyssiteenä, kehittää kirjallisuutta kaupungissa sekä valvoa kirjailijoiden etuja. Lisäksi yhdistys halusi myöntää kirjailijoille apurahoja ja palkintoja. Taloudellista tukea yhdistys sai Tampereen kaupungilta, yrityksiltä ja yksityisiltä kaupunkilaisilta, ja lisäksi se keräsi varoja järjestämällä yleisölle avoimia kirjallisuusmatineoita. Perustamisesta saakka yhdistyksen jäsenmäärä kasvoi siten, että vuonna 1959 jäseniä oli 46. Vuonna 1969 jäseniä oli 77, ja 1980-luvun alussa Pirkkalaiskirjailijoiden jäsenmäärä ylitti sadan jäsenen rajan. Pirkkalaiskirjailijat-yhdistykseen on sen historian aikana kuulunut noin 250 kirjailijaa, joukossa useita suomalaisen kirjallisuuden kansainvälisesti tunnetuimpia nimiä.
Yhdistyksen vietettyä 75-vuotisjuhlaansa syksyllä 2018 osa yhdistyksen jäsenistä halusi muuttaa yhdistyksen nimen Tampereen kirjailijat ry:ksi. Nimenmuutosta perusteltiin sillä, että nimi Pirkkalaiskirjailijat viittasi 1940-luvun heimoaatteeseen eikä vasta myöhemmin muodostuneeseen Pirkanmaan maakuntaan tai Pirkkalan kuntaan, minkä katsottiin aiheuttaneen sekaannuksia. 6. helmikuuta 2019 pitämässään vuosikokouksessa yhdistys päätti säilyttää Pirkkalaiskirjailijat-nimen.
Suojärven kartonkitehdas

Suojärven kartonkitehdas () on Suojärvellä Karjalan tasavallassa Venäjällä sijaitseva kartonkitehdas. Tehdas sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Suojärven kunnan alueella. Tehdas perustettiin alueen kuuluessa Suomelle ja sen omisti tuolloin Wiborg Wood Company. Tehtaisiin kuului Suojärven saha sekä Suojärven puuhiomo, kartonki- ja laatikkotehdas. Sellutehdas perustettiin vuonna 1937.
Venäjän aikana tehtaan omisti holdingyhtiö OAO Petrozavodskmash. Tehtaalla on yksi toimiva kartonkikone. Kartonkikone seisoi vuosina 1994-2004. Vuonna 2004 OAO Kondopoga -yhtiö osti Suojärven kartonkitehtaan.
Vuonna 2005 tehtaassa valmistettiin 70 700 tonnia kartonkia. Tehdas työllistää noin 300 henkilöä.
Emmanuil Kazakevitš

Emmanuil Genrihovitš Kazakevitš (; 24. helmikuuta 1913 Krementšuk – 22. syyskuuta 1962 Moskova) oli jiddišin- ja venäjänkielinen neuvostokirjailija.
Elämäkerta.
Emmanuil Kazakevitš syntyi juutalaiseen opettajaperheeseen. Myöhemmin hänen isänsä työskenteli Ukrainan jiddišinkielisten lehtien toimittajana. Vuonna 1930 Kazakevitš valmistui Harkovan koneenrakennusteknikumista. Vuosina 1931–1938 hän työskenteli Juutalaisten autonomisella alueella, minkä jälkeen hän muutti Moskovaan ja ryhtyi ammattikirjailijaksi. Vuonna 1941 Kazakevitš lähti vapaaehtoisena rintamalle. Hän aloitti uransa tavallisena sotilaana, mutta kohosi sitten divisioonan tiedustelupäälliköksi ja lopulta armeijan tiedusteluosaston upseeriksi. Sodan jälkeen hän työskenteli Itä-Saksassa Neuvostoliiton miehityshallinnossa.
Kazakevitš kirjoitti ensimmäiset teoksensa vuosina 1932–1941 jiddišin kielellä. Vuonna 1938 ilmestyi runokokoelma "Di grosse velt" (”Suuri maailma”) ja vuonna 1941 runoelma "Šolem un Have" (”Šolem ja Have”). Toisen maailmansodan jälkeen hän tuli tunnetuksi venäjänkielisenä sotakirjailijana, jonka eräät teokset saivat osakseen virallista ylistystä, kun taas toisiin kohdistettiin ankaraa ideologista kritiikkiä. Hänen ensimmäinen sotanovellinsa "Tähti" ("Zvezda", 1947) aiheena on tiedusteluryhmä, joka tunkeutuu vihollisen selustaan ja tuhoutuu. Tuore ja lyyrinen teos palkittiin toisen asteen Stalinin palkinnolla. Toinen novelli "Kaksi miestä arolla" ("Dvoje v stepi", 1948) kertoo pelkurina kuolemaan tuomitusta neuvostoupseerista, joka ei pakene, vaikka hänen saattajansa menehtyy taistelussa. Dogmaattiset kriitikot teilasivat teoksen, jota Kazakevitš piti uransa parhaimpana. 
Romaanit "Kevät Oderilla" ("Vesna na Odere", 1949) ja "Talo aukiolla" ("Dom na ploštšadi", 1956) kertovat yksinkertaistaen ja silotellusti sodan loppuvaiheesta ja neuvostomiehityksestä Saksassa. Niistä ensimmäinen sai toisen asteen Stalinin palkinnon. Novellin "Ystävän sydän" ("Serdtse druga", 1953) teemana on inhimillisyys sodassa. Leninistä kertovan "Sinisen vihkon" ("Sinjaja tetrad", 1960) jälkeen Kazakevitš palasi sota-aiheeseen psykologisessa kertomuksessa "Pri svete dnja" (”Päivän valossa”, 1961). Kirjailijan suurteos "Novaja zemlja" (”Uusi maa”) ja monet muut suunnitelmat jäivät keskeneräisiksi.
Kazakevitšin teoksiin perustuvat elokuvat "Lemmen arpajaiset" ("Zvezda", ohjaaja Aleksandr Ivanov 1949, julkaisuvuosi 1953), "Sininen vihko" ("Sinjaja tetrad", Lev Kulidžanov 1964), "Kaksin arolla" ("Dvoje v stepi", Anatoli Efros 1964), "Serdtse druga" (Juri Grigorjev 1967), "Vesna na Odere" (Leon Saakov 1968).
Okratoksiinit

Okratoksiini on "Aspergillus ochraceus" -sienen tuottama homemyrkky, joka osoitettiin myrkylliseksi vuonna 1957. Okratoksiinin tiedetään tappaneen muutamassa päivässä sikoja, joita on ruokittu saastuneella rehulla. Okratoksiinin vaikutukset ovat tällöin kohdistuneet munuaisiin ja maksaan.
Okratoksiinien epäillään aiheuttavan syöpää.
Anaksimenes Lampsakoslainen

Anaksimenes Lampsakoslainen (, ) oli antiikin kreikkalainen oraattori ja sofisti, joka oli kotoisin Lampsakoksesta. Hän oli Aristokleen poika, ja hänen opettajiaan olivat kyynikko Diogenes Sinopelainen ja Zoilos. Niin sanotun "Aleksanteri-romaanin" mukaan Anaksimenes oli Aleksanteri Suuren opettaja, mutta tämä ei ole mahdollista. Anaksimenes kirjoitti kolme teosta, "Hellenikan", Filippos II:a käsitelleen "Filippikan" ja Aleksanteria käsitelleen "ta peri Alexandron". Kaikki kolme ovat hävinneet. Anaksimenes seurasi Aleksanterin mukana tämän Persian sotaretkellä ja pelasti kotikaupunkinsa Lampsakoksen, jotka olivat kannattaneet persialaisia.
Dmitri Furmanov

Dmitri Andrejevitš Furmanov (; 7. marraskuuta 1891 Sereda, nykyinen Furmanov – 15. maaliskuuta 1926 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Dmitri Furmanov syntyi porvarissäätyyn siirtyneen talonpojan perheeseen. Hän kävi koulua Ivanovo-Voznesenskissa ja Kinešmassa ja opiskeli vuodesta 1912 lähtien Moskovan yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa. Vuonna 1915 hän lähti vapaaehtoisena lääkintämieheksi ensimmäisen maailmansodan rintamalle. Lokakuusta 1916 Furmanov työskenteli opettajana Ivanovo-Voznesenskissa. Siellä hän osallistui vuoden 1917 vallankumoustapahtumiin ensin sosialistivallankumouksellisena ja sitten anarkistina.
Kesällä 1918 Furmanov liittyi bolševikkipuolueeseen ja työskenteli sen jälkeen Mihail Frunzen avustajana Venäjän kansalaissodassa. Maalis-heinäkuussa 1919 hän oli komissaarina Vasili Tšapajevin divisioonassa. Myöhemmin hän toimi poliittisissa tehtävissä Turkestanin rintamalla ja osallistui sotatoimiin Vernyissä (nykyinen Almaty) ja Kubanilla. Heinäkuussa 1921 Furmanov asettui Moskovaan, jossa hän työskenteli kustannustoimittajana ja suoritti loppuun opintonsa yliopistossa.
Furmanovin ensimmäiset runot julkaistiin jo kouluaikana, mutta vakituista kirjallista toimintaa hän alkoi harjoittaa vasta 1920-luvun alussa. Hänen pääteoksensa on kansalaissodan sankarihahmosta Vasili Tšapajevista kertova dokumenttiromaani "Tšapajev" (1923), jota pidettiin yhtenä neuvostokirjallisuuden alkuvaiheen merkittävimmistä saavutuksista. Georgi ja Sergei Vasiljev ohjasivat vuonna 1934 romaaniin perustuvan samannimisen menestyselokuvan.
Furmanovin romaanit, novellit ja kertomukset ovat aatteellisia, omakohtaisia ja dokumenttipohjaisia kansalaissodan kuvauksia. Hän toimi Moskovan proletaarikirjailijoiden yhdistyksen sihteerinä ja oli yksi Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistyksen perustajista. Hän kuoli influenssan jälkitautiin. Kirjailijan mukaan on nimetty hänen syntymäkaupunkinsa Furmanov (aikaisemmin Sereda).
Stuttgarter Kickers

Stuttgarter Kickers on vuonna 1899 perustettu saksalainen jalkapalloseura Stuttgartin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1899 nimellä FC "Stuttgarter Cickers". Joukkue pelasi pitkään Saksan 2. Bundesliigassa mutta nousi pääsarjaan kaudeksi 1988–1989.
Seurassa on pelannut suomalaisista Ari Hjelm ja Kari Laukkanen. Jürgen Klinsmann aloitti ammattilaisuransa joukkueessa. Muita seurassa pelanneita kuuluisia pelaajia ovat muun muassa 1980- ja 90-lukujen maajoukkuepuolustaja Guido Buchwald ja Kroatian maajoukkuepelaaja Robert Prosinečki.
Aiheesta muualla.
Seuran virallinen sivu