tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kuninkuusravit 1965

Kuninkuusravit 1965 järjestettiin Seinäjoen raviradalla 31. heinäkuuta – 1. elokuuta 1965. Ne olivat 34. Kuninkuusravit ja neljännet Seinäjoella pidetyt. Aikaisemmin Seinäjoella oli kilpailtu vuosina 1933, 1943 ja 1951. Ravikuninkuuden voitti Allan Korven ohjastama Puhemies ja kuningatartittelin Lauri Kokon Helätin. Kokonaiskilpailujen järjestys ratkaistiin vuodesta 1951 lähtien käytössä olleella monimutkaisella pistejärjestelmällä.
Kuninkuusravien kunniavieraina olivat Tasavallan presidentti Urho Kekkonen puolisoineen sekä ministeri Grels Teir ja maaherra K. G. R. Ahlbäck. Ennen lauvantain kilpailujen alkua raviradan keskikentällä paljastettiin kaksinkertaisen ravikuninkaan Murron patsas, jonka oli tehnyt kuvanveistäjä Anton Ravander-Rauas.
Yhteislähtö.
Lauantaina avausmatkana juostu 2 000 metrin kilpailu järjestettiin kahtena yhteislähtönä. Sunnuntaina alkuperäistä ohjelmaa muutettiin niin että oriit ja tammat juoksivat omissa lähdöissään. Ensimmäisen 2 000 metrin lähdön voitti tamma Helätin helposti johtopaikalta. Toista lähtöä johti pitkään tamma Mutrin-Lento, mutta loppusuoralla oriit Puhemies ja Riuska kirivät edelle.
Kuninkuuskilpailu.
Avausmatkan jälkeen kuninkuuskilpailun kärjessä olivat Puhemies, Riuska ja Hovi-Posti. Mailin kilpailussa kärkipaikalla ravasi Erimus, joka laukkasi loppukaarteessa ja voittoon eteni sen takana juossut Puhemies. Lähtökiihdytyksessä laukannut Riuska kiri lujaa toiseksi ja laukkansa selvittänyt Erimus oli kolmas. 
Päätösmatka jouduttiin ajamaan rankkasateen pehmentämällä kuraisella radalla. Kärkipaikalle kiihdytti Riuska, jota seurasivat Vilitähti ja Puhemies. Viimeisellä takasuoralla Puhemies nousi Riuskan kantaan, mutta tämä onnistui säilyttämään johtonsa maaliin saakka. Kokonaiskilpailun pisteissä Puhemies säilytti kuitenkin johtonsa ennen Riuskaa ja Erimusta.
Kuningatarkilpailu.
Avausmatkan jälkeen kuningatarkilpailun kärjessä olivat Mutrin-Lento, Helätin ja Jalokki. Maililla Mutrin-Lento piti kärkipaikkaa loppusuoralle asti, muttei pystynyt vastaamaan Helättimen hurjaan kiriin, joka siivitti sen ensimmäisenä maaliin. Helättimen voittoaika 2.23,3 oli parempi kuin Puhemiehen voittoaika oriiden maililla.
Mutrin-Lento johti myös päätösmatkana juostua 3 000 metriä kokonaiskilpailua johtaneen Helättimen seuratessa takajoukoissa. Helätin aloitti kirinsä viimeiselle kierrokselle lähdettäessä ja siirtyi takasuoralla kärkeen tehden samalla selvän eron Mutrin-Lentoon. Helättimen 3 000 metrin voittoaika 4.49,7 oli mailin tapaan oriita nopeampi. Kuningatarkilpailun lopputuloksissa Helätin oli paras ennen Mutrin-Lentoa ja Pimausta.
Bouilland

Bouilland on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Beaunen kaupungista pohjoiseen.
Kunnan alueella on 1100-luvulla perustetun Sainte-Margueriten -luostarin rauniot. Luostari on nimetty Pyhän Margareetan mukaan. Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on alkujaan rakennettu 1100-luvulla. Kirkkoa uudistettiin 1400-luvulla, jolloin siihen rakennettiin tuffikellotorni. Sisätiloissa oleva alttari on 1700-luvulta, ja sitä ympäröi takorautainen aita. Kunnan nähtävyyksiä on suuret kalkkikivikalliot. Kallioilla on runsaasti luolia, joissa osassa on myös tippukiviä. Rhoinjoen lähteet ovat luolissa. Joki on kanavoitu kulkemaan osittain maan alla kunnan keskustan kohdalla.
Veronica Rossi

Veronica Rossi (s. 16. kesäkuuta 1973) on brasilialais-amerikkalainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten "New York Timesin" bestseller-listalle päässeestä debyyttitrilogiastaan "Under the Never Sky" (suom. "Paljaan taivaan alla"). Warner Brothers Studios on varannut trilogian elokuvaoikeudet. Romaania on myyty kansainvälisellä markkinoilla yli 25 maassa.
Rossi muutti lapsuudessaan usein ja asui Meksikossa ja Venezuelassa. Ennen kuin Rossi kirjoitti ensimmäisen kirjansa, hän suoritti perustutkinto-opinnot Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa ja jatkoi kuvataiteen opintoja California College of the Artsissa San Franciscossa.
Rossi kirjoittaa myös new adult-kategoriaan lukeutuvia romaaneja kirjailijanimellä Noelle August yhdessä kirjailijan ja toimittajan Lorin Oberwegerin kanssa.
Rossi asuu nykyisin Pohjois-Kaliforniassa miehensä ja kahden poikansa kanssa. Kun hän ei kirjoita, hän nauttii lukemisesta, maalaamisesta ja laskee minuutteja siihen, että hän voi taas palata keksimään tarinoita kuvitteellisista ihmisistä.
Kristin Cast

Kristin Cast (s. 4. marraskuuta 1986) on yhdysvaltalainen nuorille aikuisille suunnattujen kirjojen kirjoittaja. Castin tuotannosta on tunnetuin "Yön talo" -kirjasarja, jonka hän on kirjoittanut äitinsä P. C. Castin kanssa.
Elämä ja ura.
Cast asuu Portlandissa Oregonissa
"Yön talo"-sarjan (engl. "House of Night") ensimmäinen kirja "Marked" (suom. "Merkitty") julkaistiin vuonna 2007. Kristin ja hänen äitinsä P. C. Cast kirjoittivat sarjan yhdessä. Kristin aloitti sen parissa ollessaan 19-vuotias. Hän toimi sarjan toimittajana (engl. editor). Sarjan viimeinen osa "Redeemed ("suom. "Paljastettu)" julkaistiin vuonna 2014.
Vuonna 2014 Cast allekirjoitti viiden kirjan sopimuksen Diversion Booksin kanssa sarjasta nimeltä "The Escaped". Sarjan ensimmäinen kirja, "Amber Smoke," julkaistiin vuonna 2015.
Vuonna 2019 ilmoitettiin, että Shadowhunters-televisiosarjan tuottajat Don Carmody ja David Cormican suunnittelevat "Yön talo-"sarjan pohjalta televisiosarjaa.
Cast ja hänen äitinsä ovat tehneet yhdessä yli 20 kirjaa syyskuuhun 2020 mennessä.
Tuotanto.
"Yön talo"-sarja.
Luotu yhdessä P.C. Castin kanssa.
Englanninkieliset alkuteokset on listattu esimerkiksi Kristin Castin kirjailijasivulla .
Teokset on suomennuttanut Kustannusosakeyhtiö Otava vuosina 2010-2016.
Heidi Grande Røys

Heidi Grande Røys (s. 6. toukokuuta 1967 Bremanger) on norjalainen entinen sosialistisen vasemmistopuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan uudistus- ja hallintoministerinä vuosina 2005–2009 ja istui suurkäräjillä vuosina 2001–2005. Hän on koulutukseltaan varhaiskasvattaja, ja on valtakunnanpolitiikasta lähtemisestä jälkeen työskennellyt päiväkodinjohtajana.
Verolengo

Verolengo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 4 780 asukasta.
Not the Same

Not The Same on australialaisen laulajan Sheldon Rileyn kappale. Hän edusti Australiaa Eurovision laulukilpailussa 2022. Sheldon Riley esitti kappaleensa kilpailun toisen semifinaalin ensimmäisellä puoliskolla.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 125 pistettä ja saavutti sijan 15.
Lähteet.
Savigny-sous-Mâlain

Savigny-sous-Mâlain on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 27 kilometriä Dijonin kaupungista länteen.
Kunnan keskustassa olevan Saint-Antoinen kirkon alkuperä ulottuu 1100-luvulle. Nykyinen kirkko on peräisin 1300-luvulta. Kirkkoa on kuitenkin uusittu vuosisatojen aikana 1500-, 1800- ja 1900-luvuilla. Kirkontornin kattotiilet ovat seudulle tyypillistä lasitettua kattotiiltä. Viereisellä hautausmaalla on 1500-luvulla veistetty kalvaarioryhmä.
Myh’ailo Boitšuk

Myh’ailo Lvovytš Boitšuk (; 30. lokakuuta 1882 Romanivka - 18. heinäkuuta 1937 Kiova) oli ukrainalainen taidemaalari. Boitšukia syytettiin 1930-luvulla formalismista, porvarillisesta nationalismista ja pitäytymisestä maaseutuun. Hänet pidätettiin ja ammuttiin.
Elämänvaiheita.
Boitšuk aloitti taideopintonsa Lvivissä vuonna 1898 ja jatkoi niitä vuotta myöhemmin Wienissä yksityisessä taidekoulussa. Vuonna 1899 hän aloitti opintonsa Krakovan taideakatemiassa, missä opiskeli vuoteen 1905 saakka. Hän otti lisäopetusta vielä Wienissä ja Münchenissä ja piti ensimmäisen näyttelynsä Lvivissä Latour-galleriassa vuonna 1905. Kahta vuotta myöhemmin hänellä oli näyttely Münchenissä.
1900-luvun alun monien nuorten taiteilijoiden tapaan myös Boitšuk lähti Pariisiin. Hän perusti sinne vuonna 1909 oman ateljeekoulun ja siellä hän tapasi tulevan vaimonsa, Sofija Nalepynskan. Hänen töitään oli esillä Salon d’Automnessa ja yhdessä oppilaidensa kanssa hän piti vuonna 1910 näyttelyn bysanttilaisesta taiteesta. Tuona vuonna hän vieraili vaimonsa kanssa Italiassa. Pariisin vuosinaan hän oli todistamassa modernin taiteen syntyä ja yritti sovittaa sen perinteisiin ukrainalaisiin muotoihin. Hänen tyyliään on kuvattu uusbysanttilaisuudeksi.
Matkan jälkeen Boitšuk palasi yhdessä Itävalta-Unkariin Lviviin. Hän oli saanut sieltä työpaikan kansallismuseosta monumentaalimaalarina ja restauroijana. Hän sai pelastetuksi monia huonokuntoisia 1600- ja 1700-lukujen ikoneita. Hän oli ensimmäisen maailmansodan syttymisen aikana Venäjällä, ja hänet internoitiin, sillä hän oli Itävalta-Unkarin kansalainen. Venäjällä hän oli maalannut muraaleja ja restauroinut ikonostaaseja.
Vuoden 1917 vallankumousten jälkeen Boitšuk asettui Kiovaan. Hän oli perustajajäsenenä Ukrainan valtiollisessa taideakatemiassa, missä toimi opettajana sekä lyhyen aikaa rehtorina. Vuonna 1925 hän oli mukana perustamassa Ukrainan vallankumouksellisen taiteen yhdistystä (ARMU). Hän vieraili Saksassa ja Ranskassa, perusti monumentaalimaalauksen koulun ja johti taiteilijaryhmää joka teki monumentaalimaalauksia ja koristeli vallankumousjuhlia. Hänen koulustaan ja oppilaistaan tuli merkittävä tekijä Ukrainan modernissa taiteessa.
1930-luvulla tunnelmat synkistyivät. Vapaamielisyyden kausi oli ohi. Sosialistisesta realismista tuli pakollinen, ainoa hyväksytty taidesuuntaus. Boitšuk maalasi tyylisuunnan mukaiset freskot Harkovan teatteriin vuosina 1933–1935. Vuonna 1936 Boitšukia syytettiin "Vatikaanin agentiksi", hänet pidätettiin, häntä kidutettiin ja hänet ammuttiin samana päivänä kuin hänen oppilaansa Ivan Padalka ja Vasil Sedlar. Neljä kuukautta myöhemmin ammuttiin hänen vaimonsa.
Boitšukin pidätyksen jälkeen hänen freskonsa peitettiin ja hänen muita töitään tuhottiin. Kun Lviv liitettiin toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliittoon, hänen työnsä haettiin museosta tuhottaviksi. Myöhemmin joitakin on paljastunut kätköistä.
Kylmän sodan Suomi

Kylmän sodan Suomi on Yleisradion vuonna 2021 julkaisema dokumentaarinen televisiosarja, joka käsittelee suomettumista sekä laajemmin Suomen poliittista historiaa kylmän sodan aikana. Sarjan on toimittanut Jari Tervo ja käsikirjoittanut Marjo Vilkko sekä taustatoimittanut Santtu Luoto. Kertojaäänenä on Antti Seppänen.
Samanaikaisesti televisiosarjan kanssa julkaistiin myös radiosarja Suomettumisen aika. Sekä televisio- että radiosarja julkaistiin Yle Areenassa kokonaisina 27. joulukuuta 2021. Ne esitettiin myös Yle TV1:ssä ja Yle Radio 1:ssä 27. joulukuuta 2021 – 5. tammikuuta 2022.
Toimittaja Pekka Torvinen kehuu sarjaa Helsingin Sanomissa siitä, että se tervetulleesti muistuttaa ja läpivalaisee suomettumisen aikakautta varsinkin nuoremmille yleisöille. Suomalaiset historian tutkijat ovat kritisoineet sarjaa yksiulotteiseksi ja moraalinarratiiviseksi.
Sari Lindblom

Sari Lindblom (julkaisuissa Lindblom-Ylänne; s. 6. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori ja yliopistopedagogiikan professori sekä Helsingin yliopiston rehtori vuodesta 2022. Lindblom toimi aiemmin helmikuusta 2017 lähtien opetuksesta vastaavana vararehtorina ja rehtorin sijaisena. Lisäksi hän toimi edeltäjänsä Jari Niemelän sairausloman sijaisena 2020–2022. Lindblom on ensimmäinen Helsingin yliopiston rehtorina toiminut nainen.
Lindblom valmistui maisteriksi psykologiasta Helsingin yliopistosta 1986 ja lisensiaatiksi 1988. Hän väitteli filosofian tohtoriksi (psykologian tohtoriksi) vuonna 1999. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1999) oli otsikoitu "Studying in a traditional medical curriculum : study success, orientations to studying and problems that arise". Hänet nimitettiin kasvatuspsykologian dosentiksi 2001. Lindblomin tutkimuskohteita ovat olleet muun muassa yliopisto-oppiminen ja -opettaminen sekä arviointi ja laatu psykologisesta ja kasvatuspsykologisesta näkökulmasta. Hän on tutkinut esimerkiksi opiskelijoiden opintopolkuja sekä opintojen etenemiseen ja opintomenestykseen vaikuttavia tekijöitä.
Lindblom nimitettiin aluksi professoriksi alkujaan määräaikaiseksi (2004-2009), mutta sittemmin yliopistopedagogiikan professuuri on jatkunut. Hän toimi Yliopistopedagogiikan keskus HYPE:n johtajana 2004–2017, kasvatustieteen ja käyttäytymistieteiden laitoksen tutkimusvarajohtajana 2007–2015 ja käyttäytymistieteellisen tiedekunnan tutkimuksesta ja tohtorikoulutuksesta vastaavana varadekaanina 2014–2016. Lindblom valittiin vuonna 2022 yliopiston rehtoriksi heinäkuun 2023 loppuun ja sen jälkeen uudelle viisivuotiselle toimikaudelle.
Sari Lindblomin isä on ministeri Seppo Lindblom ja isoisä pääjohtaja Olavi Lindblom, jotka olivat molemmat tunnettuja sosiaalidemokraattisia poliitikkoja.
Chris McKenna (käsikirjoittaja)

Chris McKenna on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on kirjoittanut ja tuottanut televisiosarjaa "Paluu pulpettiin". Tämän lisäksi hän on myös käsikirjoittanut Marvel Cinematic Universen elokuvat ' (2017), "Ant-Man and the Wasp" (2018), ' (2019), ' (2021) ja ' (2026).
Gottfried Arnold

Gottfried Arnold (5. syyskuuta 1666 Annaberg. Saksi, Saksa - 30. toukokuuta 1714, Perleberg, Brandenburg, Saksa) oli saksalainen luterilainen, pietistinen teologi, kirkkohistorioitsija, virsirunoilija ja kirjailija. 
Arnold kävi koulua Gerassa ja opiskeli Wittenbergissä. Vuonna 1689 hänestä tuli kotiopettaja Dresdenissä. Hän tapasi siellä pietismin alullepanijan, Philipp Jakob Spenerin, kiintyi häneen voimakkaasti ja heidän ystävyytensä jatkui läpi elämän. Hänet nimitettiin hovisaarnaajaksi ja Spenerin suosituksesta papiksi Quedlinburgiin. Hän tutustui radikaalipietismiin ja alkoi tutkia kirkon lankeemuksia. Hän liittyi radikaalipietisteihin, muutaman vuoden ajaksi separatistipiireihinkin, joille virallinen kirkko merkitsi Baabelia. Hän jätti perinteisen kirkon ja yritti kaikin tavoin elvyttää alkuseurakunnan elämä oman aikansa seurakunnan elämän esikuvaksi. 
Nuoruusvuosinaan hän puolusti voimakkaasti askeettista elämää ja puhui paljon selibaatin puolesta, mutta 34-vuotiaana hän meni naimisiin; ja vaikka hän itse todisti, että tämä avioliitto, joka oli kaikin puolin sopiva, oli auttanut häntä suuresti hengellisessä elämässä, se loukkasi monia hänen innokkaampia ihailijoitaan. 
Hessen-Darmstadtin maakreivi Ernst Ludwig nimitti hänet 1697 Giesseniin historian professoriksi, mutta hän ei viihtynyt akateemisessa virassa ja erosi siitä 1698 ja palasi taksiin Quedlinburgiin. 1701 hän solmi avioliiton ja sen seurauksena jätti separatistit ja pääsi papin virkaan, jota hän hoiti eri seurakunnissa Preussissa ja lopulta kirkkoherrana Perlebergissä. Hän julkaisi useita hartauskiroja, joista merkittävin oli 1709 ilmestynyt "Paradiesischer Lustgarten". Sen seitsemäs painos julkaistiin 1746.
Hänet tunnetaan ennen muuta kirkkohistorian tutkijana. Hänen kirjansa "Unparteiische Kirchen- und Ketzer-Historie" (Frankfurt-am-Main, 1699-1700, Puolueeton kirkko- ja kerettiläishistoriansa ja muut teoksensa sisälsivät rajua kirkon kritiikkiä. Sen mukaan kirkko on ollut aina väärässä ja ne, joita kirkko on pitänyt kerettiläisinä, olivat oikeassa. Muita hänen kirjoittamia kirjoja on mm ""Die Erste Liebe zu Chtisto", 1696 ja "Geheimniss der göttlichen Sophia oder Weisheit"", 1700.
Arnold on kirjoittanut myös lukuisia virsiä. Niitä ei nykyään juurikaan tunneta. Tunnetuin niistä on "O Durchbrecher aller Bande", joka ilmestyi "Göttliche Liebes Funcken" -kirjassa 1698. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on virsi 404 "Voittaja, suo voitto meille" (Ruots. Nils Ahnlund 1936, suom. Per Boreman 1944, uud. Jaakko Haavio 1961). Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 568, Niilo Rauhalan 2001 muokkaamana suomennoksena.
Elämä, näytä minulle kasvosi

Elämä, näytä minulle kasvosi on Jouni Hiltusen ohjaama, käsikirjoittama ja kuvaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2004.
Elokuva käsittelee yksinhuoltajuutta sekä isän ja pojan välistä suhdetta. Ohjaaja Hiltusen isä ajautui vuonna 1967 yksinhuoltajaksi ja kirjoitti tällöin ajatuksiaan päiväkirjaan. Elokuvassa itsekin yksinhuoltajana oleva Hiltunen matkaa oman poikansa kanssa Suomesta Espanjaan isänsä päiväkirjamerkintöjen innoittamana.
Lapeerin piirikunta

Lapeerin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 88 619 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Lapeerin kaupunki, joka on myös Lapeerin piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1822.
Väestö.
Vuonna 2020 Lapeerin piirikunnan 88 619 asukkaasta valkoisia oli 96,1 %, mustia 1,2 %, aasialaisia 0,7 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Vuonna 2019 4,1 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Vardarin alue

Vardarin alue on yksi Pohjois-Makedonian alueista. Se sijaitsee maan eteläosassa. Alueella asuu 150 359 asukasta, ja alueen pinta-ala on 4 042 neliökilometriä. Alueen väkiluku on laskussa. Alueen HDI on 0,769. Alueen asukkaista 89% on makedonialaisia.
Kaupungit.
Alueella sijaitsee seuraavat kunnat ja kaupungit:
Inghamin piirikunta

Inghamin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 284 900 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Masonin kaupunki ja suurin kunta on Lansing, Michiganin pääkaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1829.
Väestö.
Vuonna 2020 Inghamin piirikunnan 284 900 asukkaasta valkoisia oli 75,6 %, mustia 12,4 %, aasialaisia 7,0 % ja alkuperäisasukkaita 0,6 %. Vuonna 2019 12,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 9,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
107 (luku)

107 (sataseitsemän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 106 ja seuraa luku 108.
Kymmenen euron kesämekot

Kymmenen euron kesämekot on Aksimin studioalbumi, joka julkaistiin 18. joulukuuta 2017.
Axel Rikberg

Peter Axel Rikberg (3. kesäkuuta 1862 Tyrvää – 3. maaliskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos.
Axel Rikbergin vanhemmat olivat Tyrvään pitäjänapulainen Berndt Robert Rikberg (1819–1867) ja Sofia Amalia Rydman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1886. Rikberg sai varatuomarin arvon 1889.
Rikberg oli kanslistina Suomen sotakomissariaatissa vuodesta 1889 alkaen. Hän oli senaatin kamaritoimituskunnan kanslistina 1895 ja sota-asiaintoimituskunnan kanslistina 1895–1901. Rikberg nimitettiin 1901 valtiokonttorin kamreeriksi, mutta hänet erotettiin tästä virasta venäläisten viranomaisten toimesta 1910. Rikberg oli sitten Helsingin kaupungin verovalmistelukunnan puheenjohtajana ja vuonna 1917 v.t. kamreerina senaatin valtiovaraintoimituskunnassa. Rikberg oli viimeksi korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena 1918–1932. Hän oli useiden komiteain puheenjohtajana, sihteerinä ja jäsenenä ja toimi valtiovarainvaliokunnan sihteerinä useilla valtiopäivillä.
Axel Rikberg oli naimisissa 1890-1910 Augusta Matilda Johanssonin (k. 1910) kanssa ja vuodesta 1911 filosofian maisteri Selma Charlotta Elisabet Arppen kanssa.
Sony Hit Bit

Sony Hit Bit oli Sonyn valmistama ja vuonna 1984 julkaistu MSX-pohjainen mikrotietokone. Sen keskussuoritin oli Zilog Z80, jonka kellotaajuus oli 3,5 megahertsiä. Laitteessa oli 48 kilotavua ROM-muistia ja 64 kilotavua RAM-muistia. Video-RAM:ia oli 16 kilotavua.
Metsolan koulu (Jalasjärvi)

Metsolan koulu on noin 60 oppilaan alakoulu Kurikassa, entisen Jalasjärven kunnan Jokipiin kylässä, valtatie 3:n varrella. Koulunjohtajana toimii Arto Putkonen. Koulu aloitti toimintansa kansakouluna vuonna 1920.
Historiaa.
Metsolan kansakoulu alkoi vuonna 1904 aloittaneen Harrin koulun jälkeen toisena kouluna Jalasjärven Kurikan puoleisissa kylissä. Metsolaa kävivät Jokipiin, Paidannevan, Kettukylän ja Kivistön lapset. Koulutaloksi ostettiin nimismies Petterssonin leskeltä entinen kruununvoudin virkatalo. Ensimmäinen opettaja oli Multialta tullut Edvard Lemponen, joka työskenteli Metsolan koulussa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1951. Hänen vaimonsa Signe opetti tyttöjen käsitöitä koko tämän ajan. Vuonna 1926 alkaneen alakoulun ensimmäinen opettaja oli Siiri Autionmäki ja hänen jälkeensä Rauha Kataja.
Uusi kivinen koulurakennus valmistui samalle tontille kolmostien varteen vuonna 1953. Samoihin aikoihin uusiksi opettajiksi tulivat aviopari Kalle ja Martta Keskinen sekä kolmanneksi Ritva Kangas (myöhemmin Kalliokoski), kunnes oppilasmäärä väheni niin että syksyllä 1957 palattiin kahden opettajan malliin. 1960-luvun alussa aloitti uusi opettajapariskunta, Veli-Matti ja Hilkka Rajala, jotka tekivät koulussa 30 vuoden uran.
Pienimmillään Metsolan koulun oppilasmäärä oli peruskouluun siirtymisen jälkeen vuosina 1980–1984, vain nelisenkymmentä oppilasta. Vanha puukoulu voitiin antaa kansalaisopiston käyttöön.
ViO

ViO on rap-artisti Iben viides studioalbumi. Se julkaistiin 4. maaliskuuta 2022. Albumilla vierailevat Pehmoaino, Turisti ja Jami Faltin. Albumista julkaistiin 50-minuuttinen musiikkivideo.
Kattilajärvi (Lieksa)

Kattilajärvi on läpivirtausjärvi Lieksanjoen varrella Lieksan itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 93 kilometriä pohjoiskoilliseen. Kattilajärvi sijaitsee Ruunaan retkeilyalueen länsiosassa.
Maantiede.
Kattilajärvi on kaakkois–luoteissuuntainen. Järven muodon määrittää kaakkoon suuntaava Naukuniemi, jonka lounaispuolella sijaitsee Kattilajärven länsiosan Kattilalampi ja Valkamolahti sekä koillispuolella Airovirta ja Naukulahti. Naukuniemen kaakkoispuolella levittäytyy noin puolen neliökilometrin laajuinen järvenselkä, johon Lieksanjoki laskee idästä Neitijärveltä (132,8 metriä mpy) ja jonka eteläkolkasta joki jatkuu Kattilakosken kautta etelään Murroojärvelle (130,2 metriä mpy). Kattilajärven syvin kohta, 19 metriä, sijaitsee järven itäosassa. Järven pohjoisimmat osat ovat matalia.
Kattilajärvessä sijaitsee yksitoista pientä saarta.
Kattilajärven vesitilavuus on 6 760 000 kuutiometriä.
Kattilajärvi (04.491.1.007) kuuluu Neitijärven alueeseen (04.491), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ruunaanjoen valuma-alue (04.49) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Neitijärven alueella on 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Neitijärvi on laajin. Kattilajärvi on toiseksi laajin ja Murroojärvi kolmanneksi laajin.
Lieksan Kattilajärvi on laajin Suomen kymmenestä vähintään hehtaarin laajuisesta Kattilajärvestä.
Murroojärvi

Murroojärvi on läpivirtausjärvi Lieksanjoen varrella Lieksan itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 80 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 91 kilometriä pohjoiskoilliseen. Murroojärvi sijaitsee Ruunaan retkeilyalueen lounaisosassa.
Maantiede.
Murroojärvi on etelä–pohjoissuuntainen. Vastuuniemi jakaa järven pohjoisosan luoteiseen Murroolahteen ja koilliseen järvenosaan, johon Lieksanjoki laskee pohjoisesta Kattilajärvestä (131,6 metriä mpy). Lieksanjoki jatkuu Murroojärven kaakkoiskolkasta Murrookoskea etelään Siikajärveen (123,0 metriä mpy). Suurin osa Murroojärvestä on vähintään 1,5 metriä ja korkeintaan 6 metriä syvä. Syvin kohta, 17 metriä, sijaitsee järven koillisosassa.
Murroojärven matalassa luoteisosassa sijaitsee yksi pieni saari. Järven länsipuolella levittäytyy Vilakansuo ja itäpuolella Kuikkasuo. Murroovaara, joka on ylänkömaata, sijaitsee kolmisen kilometriä Murroojärveltä kaakkoon.
Murroojärven vesitilavuus on 3 792 000 kuutiometriä.
Murroojärvi (04.491.1.001) kuuluu Neitijärven alueeseen (04.491), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ruunaanjoen valuma-alue (04.49) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Neitijärven alueella on 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Neitijärvi on laajin. Kattilajärvi on toiseksi laajin ja Murroojärvi kolmanneksi laajin.
Siikajärvi (Juva)

Siikajärvi on moniosainen, niemimaiden pirstoma järvi Juvan eteläosassa Etelä-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 41 kilometriä itään.
Maantiede.
Siikajärven mutkittelevan rantaviivan pituus on 26 360 metriä. Järven länsiosaa jakaa pohjoiseen suuntaava Valkosniemi ja itään suuntaava Mökinniemi, jota ympäröivä järvenosa jakautuu useiksi pieniksi lahdiksi. Järven itäosa koostuu yli kilometrin mittaisesta melko kapeasta järvenosasta ja sen koillispuolisesta Matilanlahdesta. Länsi- ja itäosaa yhdistää kapea Sappulansalmi. Lähes kolmasosa Siikajärvestä on vähintään 10 metriä syvä ja kuudesosa vähintään 15 metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat järven länsiosassa. Matilanlahti on suurimmaksi osaksi matala.
Siikajärven saariluku on kuusi. Saarten yhteispinta-ala on 44 aaria, eikä niillä ole karttanimiä. Siikajärven rannoilla on sekä peltoa että metsämaata, pientaloja on melko paljon. Valkosniemen korkein kohta sijaitsee noin 40 metriä järven pinnan yläpuolella.
Siikajärvi jatkuu samantasoisena (79,4 metriä mpy) ja samannimisenä Matilanlahdelta itään. Itäisempi Siikajärvi (04.122.1.004) on niin ikään rannoiltaan polveileva. Se jatkuu edelleen samantasoisena Kapeavetenä itään. Siikajärvet laskevat Kapeaveden kautta Koskenlampeen, joka laskee Siikakoskenjokea Enonveteen (75,8 metriä mpy), joka on osa Saimaata.
Siikajärven vesitilavuus on 17 761 000 kuutiometriä.
Siikajärvi (04.122.1.031) kuuluu Siikajoen valuma-alueeseen (04.122), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Siikajärvi on Siikajoen valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Hietajärvi. Siikajoen valuma-alueeseen kuuluu 57 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Juvan Siikajärvi on laajin Suomen 27:stä Siikajärvestä. Sen itäpuolinen Siikajärvi on toiseksi laajin.
Svjatošynsko-Brovarska-linja

Svjatošynsko-Brovarska-linja () on Kiovan metron ensimmäinen linja. Linja avattiin 6. marraskuuta 1960.
Linjan pituus on 22,7 kilometriä ja siinä on 18 asemaa.
Modern Primitive

Modern Primitive on kreikkalaisen death metal -yhtye Septicfleshin studioalbumi, joka julkaistiin 20. toukokuuta 2022.
Sokojärvi

Sokojärvi on syvyyssuhteiltaan vaihteleva järvi Lieksan eteläosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 67 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Sokojärven on kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 3,7 kilometriä. Järven eteläosa on kapea, keskiosan leveys on noin 900 metriä, pohjoisosan muodostaa Kanavalahti. Saaria ei ole. Lähes kaksi kolmasosaa Sokojärvestä on korkeintaan kuusi metriä syvä ja runsas viidesosa vähintään 10 metriä syvä. Syvä vyöhyke kulkee järven itärannan myötäisesti, ja sen pituus on noin 2,4 kilometriä. Järven luoteinen osa on matala. Eteläosan Viitalahdessa on 10-metrinen syvänne.
Sokojärven rannat ovat havumetsää. Pientaloja on etenkin itäisellä rannalla. Järveen virtaa useita suo-ojia ja se laskee luoteisrannalta alkavaa Sokojokea luoteeseen.
Sokojärven vesitilavuus on 11 951 000 kuutiometriä.
Sokojärvi (04.429.1.040) kuuluu Sokojoen valuma-alueeseen (04.429), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Lieksanjoen alue (04.42) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Sokojoen valuma-alueella on 45 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Sokojärvi on laajin. Pitkäjärvi on toiseksi laajin.
Ivan Mazepan risti

Ivan Mazepan risti () on ukrainalainen kunniamerkki, joka on perustettu vuonna 2009 presidentti Viktor Juštšenkon määräyksellä. Kunniamerkki on nimetty ukrainalaisen kansallissankarin, Ivan Mazepan, mukaan.
Risti myönnetään henkilölle merkittävistä panoksista Ukrainan kulttuurin, puolustusvoimien ja historian perinnön saralla sekä merkittävästä hyväntekeväisyydestä. Saajan ei välttämättä tarvitse olla Ukrainan kansalainen.
Kalamazoon piirikunta

Kalamazoon piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 261 670 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Kalamazoon kaupunki, joka on myös Kalamazoon piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1830.
Väestö.
Vuonna 2020 Kalamazoon piirikunnan 261 670 asukkaasta valkoisia oli 81,2 %, mustia 11,8 %, aasialaisia 2,8 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Vuonna 2019 7,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Suuri-Säyneinen

Suuri-Säyneinen on järvi Kuopion koillisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,2 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 54 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Suuri-Säyneisen pituus järven kaakkoisosan Konttilahdesta luoteisosan Pakomaanlahteen on 3,6 kilometriä. Pääaltaan leveys lounaasta koilliseen on noin 1,5 kilometriä. Sen koillispuolella sijaitsee noin puolen neliökilometrin laajuinen Saunalahti, jota erottaa pääaltaasta Kylvöniemi. Noin viidesosa Suuri-Säyneisestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta sijaitsee järven luoteisosassa. Lounaisosan Lehdonselkä on hyvin matala, sitä erottaa järven syvemmästä keskiosasta Pitkäniemi ja joukko saaria, joista laajin on noin neljähehtaarinen Suurisaari. Myös Saunalahti on sangen matala.
Suuri-Säyneiseen virtaa suo-ojia ja laskuoja pohjoisesta Suuri-Valkeisesta (116,1 metriä mpy). Suuri-Säyneisen ja Suuri-Valkeisen välisen kannaksen leveys on alle sata metriä. Koillisesta laskee Kumpunen (116,9 metriä mpy) Kumpusenjokea. Suuri-Säyneinen kääntyy alavirtaan luoteisrannalla, josta alkaa länteen Pieni-Säyneiseen (96,1 metriä mpy) virtaava Ryöpänjoki. Pieni-Säyneinen laskee edelleen länteen Ala-Siikajärveen (95,6 metriä mpy).
Säyneis-järvien välissä sijaitsee Säyneisen kylä peltoineen. Myös Suuri-Säyneisen itäpuolella on peltomaata.
Suuri-Säyneisen vesitilavuus on 21 001 000 kuutiometriä.
Suuri-Säyneinen (04.625.1.003) kuuluu Ryöpänjoen valuma-alueeseen (04.625), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Vuotjärven alue (04.62) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Ryöpänjoen valuma-alueeseen kuuluu 12 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Suuri-Säyneinen, Kumpunen ja Pieni-Säyneinen.
Vapauden ritarikunta

Vapauden ritarikunta () on ukrainalainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 2008 presidentti Viktor Juštšenkon määräyksellä. Sitä myönnetään tunnustuksena Ukrainan itsenäisyyden ja suvereniteetin hyväksi tehdyistä ansioista sekä perustuslaillisten oikeuksien ja vapauksien edistämisestä. Saajan ei tarvitse olla Ukrainan kansalainen ja tunnustus voidaan myöntää myös postuumisti.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka:
Lenaween piirikunta

Lenaween piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 99 423 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Adrianin kaupunki, joka on myös Lenaween piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1822.
Väestö.
Vuonna 2020 Lenaween piirikunnan 99 423 asukkaasta valkoisia oli 93,7 %, mustia 3,0 %, alkuperäisasukkaita 0,6 % ja aasialaisia 0,5 %. Vuonna 2019 5,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Iso Vehkalahti

Iso Vehkalahti on säännöstelty järvi Juankosken taajaman kaakkoispuolella Kuopion itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,8 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 38 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Ison Vehkalahden mutkaisen rantaviivan pituus on 18 588 metriä. Järven eteläosassa on pitkiä ja kapeita lahtia (Juntinlahti, Rajosalmi). Pohjoisessa on leveä Haapakaarteenlahti. Yli neljäsosa Isosta Vehkalahdesta on vähintään 10 metriä syvä ja kahdeksasosa vähintään 15 metriä syvä. Syvin kohta sijaitsee järven lounaisosassa. Ison Vehkalahden itäpuolella sijaitsee Pieni Vehkalahti, johon Ison Vehkalahden säännöstely vaikuttaa suoraan. Järvien välisen Kaunisharjun kapein kohta on noin 80 metriä.
Ison Vehkalahden saariluku on viisi. Laajin saari on noin 20-hehtaarinen Ahmonsaari, jonka länsipuolella sijaitsee noin nelihehtaarinen Lammassaari, jonka eteläpuolella sijaitsee Tikansaari. Haapakaarteenlahden pohjoisosassa sijaitsee Mäntysaari ja Lehtisaari.
Ison Vehkalahden rannoilla on sekä pelto- että metsämaata.
Ison Vehkalahden vesitilavuus on 20 386 500 kuutiometriä.
Iso Vehkalahti (04.612.1.002) kuuluu Karjalankosken alueeseen (04.612), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Juurusveden alue (04.61) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Karjalankosken alueeseen kuuluu 15 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Iso Vehkalahti, Pieni Vehkalahti ja Karjalankosken allas.
Jacksonin piirikunta (Michigan)

Jacksonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 160 366 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Jacksonin kaupunki, joka on myös Jacksonin piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1829.
Väestö.
Vuonna 2020 Jacksonin piirikunnan 160 366 asukkaasta valkoisia oli 87,6 %, mustia 8,1 %, aasialaisia 0,9 % ja alkuperäisasukkaita 0,4 %. Vuonna 2019 3,1 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Saarijärvi (Kouvola, Kuisma)

Saarijärvi on melko syvä metsäjärvi Kouvolan pohjoisosassa Kymenlaakson maakunnassa. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 38 kilometriä pohjoiskoilliseen. Osa järven rannoista kuuluu Repoveden kansallispuistoon.
Maantietoa.
Saarijärvi on 1,6 kilometriä pitkä, 1,6 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 87 hehtaaria. Nimettyjä lahtia ovat Karjolahti, Pyrstiönlahti ja Kampusenlahti. Siinä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 4,33 hehtaaria eli noin noin 4,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista kaksi on yli hehtaarin suuruisia ja kolmas on alle aarin kokoinen. Laajin saari on järven luoteisosan Aholansaari ja järven lounaisosassa sijaitsee Iivanansaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 11,09 miljoonaa kuutiometriä eli 0,01109 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 12,8 metriä. Sen syvänteessä on 47,2 metriä syvää. Noin neljäsosa Saarijärvestä on vähintään 20 metriä syvä. Syvintä on järven itäosassa, jossa sijaitsee noin 2,5 hehtaaria laaja vähintään 40 metriä syvä alue. Kaakkoinen ranta syvenee paikoin jyrkästi, 30 metrin syvyyskäyrä kulkee lähimmillään noin 30 metrin päässä rantaviivasta. Noin kymmenesosa järven vesitilavuudesta on yli 25 metrin syvyydessä. Järven rantaviivan pituus on 8,4 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 1,6 kilometriä. Saarijärven läheisyydessä sijaitsee Tolosen ohella lukuisia pieniä järviä ja lampia. Järven rannat ovat metsämaata, joka kohoaa paikka paikoin noin 30–40 metriä järven pintaa korkeammalle.
Luontoarvoja.
Osa järven rannoista sijaitsee Repoveden kansallispuistossa, mutta sen vesialue ei kuulu siihen. Järven pohjoisrannat ja lounaisrannat sekä molemmat suuret saaret kuuluvat Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueeseen. Suojelualueella sijaitsee myös retkeilijöille tarkoitettu Savottakämppä ja erilaiset huoltorakennukset, jonne johtaa tie Voikoskelta. Savottakämpän pysäköintialue on hyvä lähtöpaikka moneen kohteeseen suuntautuvalle retkeilylle. Järven itärannat kuuluvat kansallispuistolle, mutta länsirannat kuuluvat yksityiselle omistajalle. Suuri osa järven koillisosasta jää Pahkajärven ampuma-alueen puolelle eikä se ole retkeilijöiden käytettävissä.
Vesistösuhteita.
Saarijärvi (14.985.1.005) kuuluu Koskijärven valuma-alueeseen (14.985), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Saarijärvi on Koskijärven valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Koskijärvi. Koskijärven valuma-alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Saarijärven lounaiskolkasta lähtee laskuoja etelään laskien Toloseen (95,3 metriä mpy.)
Eatonin piirikunta

Eatonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 109 175 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Charlotten kaupunki, ja suurin kunta on Delta Charter Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1829.
Väestö.
Vuonna 2020 Eatonin piirikunnan 109 175 asukkaasta valkoisia oli 87,1 %, mustia 7,2 %, aasialaisia 2,5 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Vuonna 2019 6,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Ionian piirikunta

Ionian piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 66 804 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Ionian kaupunki, joka on myös Ionian piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1831.
Väestö.
Vuonna 2020 Ionian piirikunnan 66 804 asukkaasta valkoisia oli 92,3 %, mustia 4,8 %, alkuperäisasukkaita 0,7 % ja aasialaisia 0,5 %. Vuonna 2019 2,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kyiv Post

Kyiv Post () on ukrainalainen englanninkielinen sanomalehti. Se on perustettu vuonna 1995. Vuodesta 1997 alkaen lehti alkoi ilmestyä netissä. Joulukuusta 2021 lähtien lehden virkaatekevänä päätoimittajana on toiminut Bohdan Nahailo.
Marraskuun alussa 2021 lehden koko toimitus sai potkut ja lehti lakkautettiin lyhyeksi aikaa. Syynä oli lehden omistajan, Adnan Kivanin, yritys laajentaa ja luoda uusi ukrainankielinen lehti, mikä ei sopinut lehden toimittajakunnalle. Kuukautta myöhemmin joukko entisiä lehden toimittajia perusti uuden lehden nimeltä "The" "Kyiv Independent".
Suurin osa lehden rahoituksesta tulee sen oman ilmoituksen mukaan mainostuloista, tilaajien maksuista ja tapahtumien järjestämisestä. Lisäksi lehti on saanut lahjoituksia mm. Tanskan hallitukselta, Natolta ja Toimittajat ilman rajoja -järjestöltä. Vuonna 2020 lehti työllisti noin 50 henkilöä.
Lane MacDermid

Lane Phillip MacDermid (s. 25. elokuuta 1989 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka lopetti pelaajauransa vuonna 2014. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. MacDermid pelasi urallaan 21 NHL-ottelua Boston Bruinsissa, Dallas Starsissa ja Calgary Flamesissa sekä 274 AHL-ottelua Providence Bruinsissa ja Abbotsford Heatissa.
Ura.
MacDermid pelasi juniorina OHL-liigassa, jossa hän edusti Owen Sound Attackia ja yhden kauden myös Windsor Spitfiresiä. Kaudella 2007–2008 MacDermid voitti Owen Sound Attackin sisäisen jäähypörssin 190 rangaistusminuutillaan. Kaudella 2008–2009 hän voitti Windsor Spitfiresin joukkueessa OHL:n mestaruuden sekä Memorial Cupin.
Boston Bruins varasi MacDermidin neljännellä kierroksella 112. pelaajana . Kaudet 2009–2010 ja 2010–2011 hän pelasi seuran farmijoukkueessa, AHL-sarjan Providence Bruinsissa. Ensimmäisellä AHL-kaudellaan hän voitti joukkueen sisäisen jäähypörssin 155 minuutillaan. Kauden 2011–2012 MacDermid pelasi suurimmaksi osaksi Providencen AHL-joukkueessa, mutta edusti myös Boston Bruinsia viidessä NHL-ottelussa. NHL-debyyttinsä hän teki 4. maaliskuuta 2012 New York Rangersia vastaan.
MacDermid nimitettiin kaudeksi 2012–2013 Providence Bruinsin varakapteeniksi. Hän pelasi myös kolme NHL-ottelua Boston Bruinsin paidassa, kunnes Boston vaihtoi hänet 2. huhtikuuta 2013 Dallas Starsin Jaromír Jágriin. Heti seuraavana päivänä MacDermid teki NHL-uransa avausmaalin, kun Dallas pelasi Anaheim Ducksia vastaan.
Kauden 2013–2014 MacDermid aloitti Dallas Starsissa, mutta siirtyi vain kuuden pelin jälkeen Calgary Flamesin organisaatioon. Hän pelasi yhden ottelun Flamesissa ja loppukauden seuran AHL-farmijoukkueessa Abbotsford Heatissa.
Helmikuussa 2014 MacDermid ilmoitti päättävänsä jääkiekkouransa 24-vuotiaana. Hän oli omien sanojensa mukaan menettänyt intohimonsa pelaamiseen.
Muuta.
MacDermid syntyi Yhdysvaltojen Hartfordissa, mutta vietti lapsuutensa Kanadan Ontariossa. Hänen veljensä Kurtis pelaa puolustajana NHL-seura Colorado Avalanchessa. Veljesten isä Paul pelasi omalla urallaan 690 NHL-ottelua.
Tilastot.
Lähde:
Hallintoalueeton alue (Alaska)

Hallintoalueeton alue () on Alaskan hallinnollisessa jaossa alue, joka ei kuulu mihinkään Alaskan piirikunnista (Alaskassa ). Se on jaettu 11 väestönlaskenta-alueeseen. Sen väkiluku oli 77 157 vuonna 2020 eli hieman yli 10% koko osavaltion väkiluvusta. Alueen pinta-ala on melkein puolet Alaskan osavaltion pinta-alasta.
Valeri Gerasimov

Valeri Vasiljevitš Gerasimov (; s. 8. syyskuuta 1955 Kazan) on venäläinen kenraali. Hän on Venäjän asevoimien pääesikunnan päällikkö, joka nousi asemaansa marraskuussa 2012. Hän on myös Venäjän varapuolustusministeri.
Gerasimov palveli Neuvostoliitossa armeijan panssaridivisioonissa. Gerasimov kohosi Pohjois-Kaukasian sotilaspiirin 58. armeijan esikuntapäälliköksi vuonna 1999, ennen toisen Tšetšenian sodan alkua. Journalisti Anna Politkovskaja kuvasi Gerasimovia "kunnian mieheksi". Hän toimi komentajana toisessa Tšetšenian sodassa. Vuosina 2003–2005 Gerasimov oli Kaukoidän sotilaspiirin esikuntapäällikkö ja myöhemmin Leningradin ja Moskovan sotilaspiirien komentaja. Venäjän presidentti Vladimir Putin nimitti Gerasimovin asevoimien pääesikunnan päälliköksi 2012. Hän seurasi Nikolai Makarovia. Lisäksi Gerasimov johti sotilasoperaatioita Ukrainassa vuonna 2014, Syyriassa ja vuonna 2022 jälleen Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan. Hänen roolinsa Krimin miehityksessä oli keskeinen. 
Gerasimovia on virheellisesti pidetty venäläisen hybridisodankäynnin isänä. Termin luonut Mark Galeotti on toistuvasti kiistänyt tämän käsityksen.
Gerasimov on saanut Vladimir Putinilta Venäjän federaation sankarin arvonimen.
Toukokuussa 2023 Gerasimov väitettiin selvinneen täpärästi Ukrainan iskun alta Itä-Ukrainassa, tai joidenkin ukrainalaisten lähteiden mukaan kuolleen, eikä hän nähty julkisuudessa.
Gerasimov nähtiin vasta syyskuun alussa 2022 seuraamassa Vostok-2022-sotaharjoituksia Venäjän kaukoidässä. Tammikuun 11. päivänä 2023 hänet nimitettiin Ukrainan erityissotilasoperaation johtajaksi. Kenraali Sergei Surovikinista, joka oli aiemmin johtanut operaatiota, tuli hänen apulaisensa.
Tammikuussa 2024 ukrainalaiset levittivät tietoja, että Gerasimov olisi kuollut Sevastopolissa Ukrainan ohjusiskussa. Lisäksi vihjattiin että hän olisi haavoittunut Ukrainan erikoisjoukkojen operaatiossa Venäjän Belgorodissa tämän jälkeen. Uutinen paljastui kuitenkin Ukrainan propagandaksi.
Kesäkuussa 2024 Haagin kansainvälinen rikostuomioistuin antoi Gerasimovista pidätysmääräyksen syyttäen tätä siviilejä vastaan hyökkäämisestä Ukrainassa.
Norrländska Socialdemokraten

Norrländska Socialdemokraten (lyh. NSD) on Ruotsin Norlannissa ilmestyvä sanomalehti. Sitä julkaisee Norr Media AB, joka omistaa myös toisen Norlannissa ilmestyvän sanomalehden "Norrbottens-Kurirenin". "NSD" ilmestyy paperisena kuudesti viikossa, maanantaista lauantaihin.
Historia.
"Norrländska Socialdemokraten" perustettiin vuonna 1918, kun sosiaalidemokraattisesta puolueesta irtautuneet kommunistit olivat vieneet mukanaan sosiaalidemokraattien entisen puoluelehden "Norrskensflammanin". Ensimmäisenä vuonna "NSD:tä" tehtiin Tukholmasta käsin, mutta vuonna 1919 lehden toimitus ja painaminen siirtyivät Bodeniin. Lehdellä meni aluksi heikosti, mutta 1930-luvulla se alkoi kasvaa ja ohitti vuonna 1944 kilpailijansa "Norrbottens-Kurirenin". Vuonna 1976 "NSD:n" päätoimitus siirtyi Luulajaan, ja vuodesta 2008 "NSD:n" ja "Norrbottens-Kurirenin" toimitukset ovat sijainneet saman katon alla.
The Kyiv Independent

The Kyiv Independent on ukrainalainen englanninkielinen uutissivusto, joka on perustettu vuonna 2021. Sivuston perusti joukko "Kyiv Post" -lehdestä erotettuja toimittajia. Lehti irtisanoi koko toimituksensa marraskuussa 2021 lehden omistajan ja työntekijöiden erimielisyyksien takia.
Sivusto on kertonut olevansa vastuussa ensisijaisesti juuri lukijoilleen ja pyrkivänsä siihen, että yhtiön omistavat ainakin osin sen omat toimittajat. Päätoimittajana toimii Olha Rudenko.
The Kyiv Independentille myönnettiin International Press Instituten vuoden 2022 IPI-IMS Free Media Pioneer -lehdistöpalkinto yhdessä kuuden muun ukrainalaisen joukkoviestimen (ABO, Hromadske, Slidstvo.info, StopFake, Ukraїner ja Ukrajinska pravda) kanssa.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 uutissivuston seuraajamäärät Twitterissä lähtivät selvään nousuun: 2 000 ennen sotaa ja yli 1,6 miljoonaan vajaan viikon kuluttua hyökkäyksestä.
"The Kyiv Independent" rahoittaa toimintaansa muun muassa Patreon-sivuston kautta kerättävillä lahjoituksilla.
Harkovan taistelu (2022)

Harkovan taistelu oli Venäjän ja Ukrainan välillä käyty taistelu Harkovan kaupungin hallinnasta Ukrainassa. Se alkoi 24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Harkova, joka on Ukrainan toiseksi suurin kaupunki ja joka sijaitsee noin 40 kilometrin päässä Venäjän rajasta, oli merkittävän ilma- ja tykistötulituksen kohteena hyökkäyksen ensimmäisestä päivästä lähtien. 
Venäjän asevoimat tunkeutuivat kaupungin keskustaan 27. helmikuuta, mutta samana päivänä ukrainalaiset tiedottivat valtaneensa kaupungin takaisin, ja kaupunki pysyi sittemmin ukrainalaisten hallussa. Venäjän ohjusiskut osuivat muun muassa aluehallinnon rakennuksiin ja asuintaloihin, ja kaupungissa havaittiin myös venäläisiä sabotöörejä. Kaupungissa käytiin katutaisteluita, joihin liittyi myös venäläisiä maahanlaskujoukkoja. Harkovaa sanottiin pommitettavan ”koko päivän aamusta iltaan”, ja sähkön, lämmön ja veden jakelun kerrottiin katkenneen maaliskuun ensimmäisellä viikolla. Useita siviilejä kuoli ja haavoittui, ja tuhoisaa taistelua on kutsuttu ”2000-luvun Stalingradiksi”. 
Ukrainan joukot voittivat taistelun. Kun Venäjä toukokuun puolessa välissä vetäytyi koko Harkovan alueelta, asukkaita alkoi palata kaupunkiin. Asukkaat alkoivat muun muassa kunnostaa talojaan. Ilmatorjunta ei kuitenkaan ole täysin kyennyt puolustamaan kaupunkia, ja Venäjä on iskenyt alueelle ohjuksilla ja lennokeilla miltei päivittäin.
Vasili Nebenzja

Vasili Aleksejevitš Nebenzja (; s. 1962) on venäläinen diplomaatti.
Nebenzja valmistui vuonna 1983 Neuvostoliiton ulkoministeriön alaisesta Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista (MGIMO). Hän toimi Venäjän varaulkoministerinä vuosina 2013–2017. Heinäkuussa 2017 hän aloitti toimimisen Venäjän federaation pysyvänä YK-edustajana. Nebenzja on saanut Isänmaan ansioritarikunnan toisen luokan mitalin, Ystävyyden kunniamerkin ja Venäjän kunniaritarikunnan arvon.
Nebenzja puhuu englannin ja espanjan kieliä. Hän on naimisissa, ja hänellä on poika.
Danielle Pletka

Danielle Pletka (s. 12. kesäkuuta 1963 Melbourne, Victoria) on australialaissyntyinen yhdysvaltalainen poliittinen kommentaattori. Hän on osallistunut konservatiivisen American Enterprise Institute -ajatushautomon toimintaan tutkijana ulko- ja puolustuspoliittisissa asioissa. Aikaisemmin Pletka toimi senaattori Jesse Helmsin avustajana.
Pletkaa on luonnehdittu uuskonservatiiviksi. Hän tuki Yhdysvaltain johtaman koalition hyökkäystä Irakiin vuonna 2003. Pletka on myös puolustanut kidutuksen käyttöä terroristiepäiltyjen kuulusteluissa.
Saalis (elokuva)

Saalis (myös Saalis – Tarua ja totta Mäkelän suvusta) on Taru Mäkelän ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2007.
Elokuva on henkilö- ja haastatteludokumentti ohjaaja Mäkelän suvusta, joka on ollut merkittävässä asemassa suomalaisessa elokuvahistoriassa. Suvun jäseniä ovat muun muassa Väinö Mäkelä, Mauno Mäkelä, Jukka Mäkelä ja Jussi Mäkelä. Elokuva pyrkii kertomaan henkilökohtaisen aiheen kautta yleisesti porvariston elämästä ja arvomaailmasta.
Maailmankiertue (Turistin albumi)

Maailmankiertue on Turistin debyyttialbumi, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2020.
Linnunrata (Turistin albumi)

Linnunrata on Turistin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2021.
Daavid – tarinoita kunniasta ja häpeästä

Daavid – tarinoita kunniasta ja häpeästä on Taru Mäkelän ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1997.
Elokuva on historiallinen dokumentti, joka kertoo Suomen juutalaisista toisen maailmansodan aikana.
Vorzel

Vorzel () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Kiovan alueella. Vorzel on osa Butšan piiriä. Vuoden 2021 alussa Vorzelin taajamassa arvioitiin asuvan 6 766 henkeä. Vuonna 1900 perustetun Vorzelin kehitys liittyy läheisesti Kiovan ja Kovelin välisen rautatien rakentamiseen. 1920- ja 1930-luvuilla Vorzelista tuli lomakohde. Taajamassa avattiin lomakeskus ja kylpylä vuonna 1929, ja vuonna 1932 parantola.
Lotat (dokumenttielokuva)

Lotat (myös Lotat - naiset kertovat) on Taru Mäkelän ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1995.
Elokuva on historiallinen dokumentti talvi- ja jatkosodan aikaisesta lottatoiminnasta. Elokuvassa haastatellaan viittä lottana toiminutta naista.