tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aleksei Miltšakov

Aleksei Jurjevitš Miltšakov (; s. 30. huhtikuuta 1991 Pietari) on venäläinen uusnatsi.
Miltšakov nousi julkisuuteen vuonna 2011 julkaisemalla sosiaalisessa mediassa videon, jossa hän tappoi koiranpennun, irrotti siltä pään ja söi sen. Taustalla oli hakaristilippu, ja julkaisuun oli liitetty pilkallinen kommentti. Julkaisu herätti laajaa kielteistä huomiota myös äärioikeistopiireissä, ja asia eteni syyttäjän tarkasteluun. Miltšakov palveli myöhemmin Venäjän maahanlaskujoukkojen 76. divisioonassa ja lähti vuonna 2014 Donbassiin. Kesäkuussa 2014 hän liittyi aseelliseen Batman-ryhmään, joka taisteli Luhanskin kansantasavallan puolesta. Sittemmin Miltšakov alkoi johtaa komentajana Rusitš-ryhmää. Fontanka.ru julkaisi lokakuussa 2017 hänestä valokuvia, joissa hän oli Wagner-ryhmän seurassa Homsin maakunnassa Syyriassa. Tiedot hänen suorasta yhteydestään Wagner-ryhmään ovat kuitenkin olleet ristiriitaisia.
Miltšakovia vastaan asetettiin alkuvuodesta 2015 pakotteita Euroopan unionissa, Isossa-Britanniassa ja Kanadassa. Helmikuussa 2015 hänelle määrättiin saapumiskielto Euroopan unionin alueelle. Häntä vastaan ovat asettaneet pakotteita myös Sveitsi, Australia, Japani, Ukraina ja Uusi-Seelanti. Ukrainan sotilassyyttäjänvirasto syytti Miltšakovia vuonna 2017 osallisuudesta neljänkymmenen ukrainalaisen sotilaan murhiin. Miltšakov on julkaissut sosiaalisessa mediassa itsestään kuvia, joissa taustalla näkyy surmattujen henkilöiden ruumiita. Joulukuussa 2020 hän kertoi haastattelussa kannattavansa natsismia ja ilmoitti tarvittaessa olevansa valmis tappamaan Aleksei Navalnyin rahasta. Hän kehotti katsojia myös tappamaan eräitä muita henkilöitä. Miltšakov haavoittui Harkovan seudulla vuonna 2022, jolloin Rusitš-ryhmän komentajaksi nousi Voislav Torden. 
Miltšakovin toiminta ja arvomaailma ovat kohdanneet vastustusta osalta henkilöistä, jotka tukevat Venäjää Ukrainan sodassa. Valtioduuman edustaja Anatoli Vasserman pyysi Venäjän tutkintakomitealta ja syyttäjänvirastolta Rusitš-ryhmän tarkastusta sotarikosten mahdollisuuden takia.
Assetto Corsa EVO

Assetto Corsa EVO on tuleva Kunos Simulazionin kehittämä autosimulaattoripeli, joka on seuraaja "Assetto Corsalle". 
Peli on julkaistu 16. tammikuuta ennakkojulkaisuna. Mukana on kilpa-autoja sekä tiekäyttöön tarkoitettuja autoja eri aikakausilta. Aluksi mukana on viisi rataa, joka laajenee 15 rataan lopulliseen julkaisuversioon ja mukaan tulee avoimen pelimaailman alue. Mukana on aluksi 20 autoa, joka on tarkoitus laajentua sataan autoon.
Tanssii tähtien kanssa (17. tuotantokausi)

Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan 17. tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 1. syyskuuta 2024 ja päättyi 24. marraskuuta 2024. Kauden voittivat Linnea Leino ja Anssi Heikkilä.
Tanssiesitykset tuomaroivat edelleen Jukka Haapalainen, Helena Ahti-Hallberg sekä Jorma Uotinen, ja juontajina jatkavat Vappu Pimiä ja Ernest Lawson. Kauden uudet tanssinopettajat olivat Mikko Matikka, Liisa Setälä ja Kastanja Rauhala.
Kilpailijat.
TTK:n 17. tuotantokauden yksitoista tanssiparia julkistettiin 8. elokuuta.
"Katso myös: Luettelo televisiosarjan Tanssii tähtien kanssa kilpailijoista
Vihreä luku tarkoittaa viikon parasta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää.
Pisteet.
Taustavärit:
 kilpailun voittajat
 kilpailun 2. sija
 kilpailun 3. sija
 paras pari
 pudotusuhassa
 pudonnut pari
Tanssilajit &amp; pisteet.
Vakiokilpatanssilajien pisteet, ilman lisätehtäviä yms.
Vihreä luku tarkoittaa parin parasta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa parin huonointa pistemäärää.
Tanssilajit &amp; kappaleet.
Ensimmäinen suora lähetys.
Nyt se alkaa!
Toinen suora lähetys.
Oma tarinani
Kolmas suora lähetys.
Lattarin ylistys
Neljäs suora lähetys.
Haaveiden ilta
Viides suora lähetys.
Urheilun juhlaa!
Kuudes suora lähetys.
Freshii biittii
Seitsemäs suora lähetys.
Musikaalien taikaa
Kahdeksas suora lähetys.
Roosa nauha -hyväntekeväisyyslähetys
Yhdeksäs suora lähetys.
Tanssin ytimessä
Kymmenes suora lähetys.
Videoiden viemää!
Yhdestoista suora lähetys.
Semifinaali
Kahdestoista suora lähetys.
Finaali
Hum Hain Rahi Pyar Ke

Hum Hain Rahi Pyar Ke (, ) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Mahesh Bhatt ja tuottanut Tahir Hussain. Pääosia näyttelevät Aamir Khan, Juhi Chawla, Sharokh Bharucha, Kunal Khemu ja Baby Ashrafa.
Elokuva voitti kaksi National Film Awards -palkintoa, erikoispalkinnon raadilta ja parhaan naislaulajan palkinnon, sekä kolme Filmfare Awards -palkintoa, mukaan lukien parhaan elokuvan ja parhaan naispääosan palkinnot.
Juoni.
Rahul Malhotra on raskaasti velkaantuneen perheyrityksen johtaja. Hän on myös kuolleen sisarensa ilkikuristen lasten huoltaja. Rahul palkkaa Vyjayanthin kotiopettajattareksi. Vyjayanthi on karannut kotoa, koska hän ei halua mennä naimisiin miehen kanssa, jonka hänen perinteinen perheensä on valinnut hänelle. Rahul ja Vyjayanthi rakastuvat. Rikas tyttö Maya, joka on rakastunut Rahuliin, yrittää tuhota tämän perheen ja yrityksen.
Sujata (elokuva)

Sujata () on vuonna 1959 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Bimal Roy. Se perustuu Subodh Ghoshin samannimiseen novelliin. Päärooleja näyttelevät Nutan ja Sunil Dutt. Elokuva käsittelee kastien tilannetta Intiassa.
Juoni.
Korkean kastin brahmaaniperhe adoptoi orvoksi jääneen alemman kastin tytön, mutta kun heidän kastiinsa kuuluva nuori mies haluaa mennä naimisiin hänen kanssaan tietämättä hänen syntyperäänsä, kastierot roihahtavat jälleen.
TGV Sud-Est

TGV Sud-Est (TGV PSE, "Paris – Sud-Est" tai TGV SE) oli ensimmäisen sukupolven ranskalainen TGV-suurnopeusjunayksikkö, joilla SNCF liikennöi vuosina 1981–2020. Alstom ja Francorail-MTE rakensivat kaikkiaan 111 junayksikköä.
"Sud-Est" on ranskaa ja tarkoittaa kaakkoa. Pariisin ja Lyonin välinen suurnopeusrata on nimeltään LGV Sud-Est, koska se kulkee Pariisista kaakkoon.
Historia.
TGV Sud-Est oli ensimmäinen TGV-junasarja. Kaikkiaan 111 junaa rakennettiin, vuosina 1978–1985. Ne otettiin käyttöön vuodesta 1981 ensimmäiselle TGV-reitille, Pariisin ja Lyonin väliseen liikenteeseen. Alkuperäinen väritys oli oranssi, mutta myöhemmin se muuttui hopea-siniseksi (TGV Atlantiquen väritys). Sen jälkeen on ollut muitakin värityksiä ja brändejä, kuten Carmillon, TGV Lyria ja TGV inOui. Ranskan postin (La Poste) käyttössä oli viisi neljän vaunun puolikasta junaa sekä kaksi kokonaisesta junasta muutettua junaa, joilla kuljetettiin postia. Postijunat olivat väritykseltään keltaisia.
Modifioitu Sud-Est (yksikkö numero 16) teki 26. helmikuuta 1981, ennen TGV-liikenteen aloittamista, silloisen junien nopeusennätyksen, kun sillä ajettiin 380 km/h. Myöhemmin tämä ennätys on rikottu muun muassa saksalaisella ICE-V-junalla ja sitten TGV:n seuraavilla sukupolvilla.
Viimeiset käytössä olleet Sud-Est-junat poistettiin käytöstä joulukuussa 2019. Suurin osa niistä on romutettu, mutta muutama on jätetty muistoksi. Helmikuussa 2020 kolmeen historiansa aikana käytössä olleeseen väritykseen maalatulla ensimmäisellä TGV-tuotantoyksiköllä (lempinimeltään "Patrick") ajettiin muistoajo ja sitä pidettiin näytillä.
TGV:n toisen sukupolven juna on TGV Atlantique, joka otettiin käyttöön vuonna 1989.
Tekniikka.
Sud-Est-junayksikkö koostuu yhteenliitetyistä kahdesta vetävästä moottorivaunusta ja kahdeksasta matkustajavaunusta. Vaunut ovat kiinni toisissaan yhteisillä teleillä. Moottorivaunut ovat junan päissä. Junan pituus on 200 metriä, leveys 2,904 metriä ja kokonaispaino 385 tonnia. Junan tuottama maksimiteho on 6 400 kW. Junien suurin sallittu nopeus oli alun perin 260 km/h, sitten 270 km/h, mutta elinkaaripäivitysten myötä se nostettiin 300:n km/h. Rataverkosta johtuen junat olivat varustettu kahdella sähköistysjärjestelmällä: 25 kV 50 Hz AC ja 1,5 kV DC. Muutamiin, Sveitsiin kulkeviin juniin (nykyään brändinimellä TGV Lyria) lisättiin vielä kolmas virtamahdollisuus: 15 kV 16 2⁄3 Hz AC.
Conduelo Píriz

Conduelo Píriz (9. lokakuuta 1904 Montevideo, Uruguay – 25. joulukuuta 1976) oli uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän voitti Uruguayn maajoukkueen kanssa maailmanmestaruuden 1930.
Píriz edusti koko ammattilaisuransa Nacionalia vuodet 1929–1931.
Nokia 5310 (2024)

Nokia 5310 (2024) on HMD Globalin huhtikuussa 2024 julkaisema matkapuhelin. Puhelimessa on 2,8 tuuman näyttö, S30+-käyttöjärjestelmä, MP3-soitin, FM-radio ja microSD-muistikorttipaikka. Tallennustilaa on 16 megatavua ja keskusmuistia 8 megatavua. Kameran tarkkuus on 0,3 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 1 450 milliampeerituntia, ja puhelimen valmiusaika on 27 päivää.
Zoilo Saldombide

Zoilo Saldombide (18. maaliskuuta 1905 Santa Lucía, Uruguay – 4. joulukuuta 1981) oli uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Saldombide voitti urallaan kahdesti Uruguayn Primera Divisiónin Nacionalin kanssa ja kerran Montevideo Wanderersin kanssa. Hän debytoi Uruguayn A-maajoukkueessa joulukuussa 1922 ja voitti joukkueen kanssa kesäolympialaiset 1924, vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailut sekä kahdesti Copa Américan kausilla 1923–1924 ja 1925–1926.
Kytölän tuulivoimapuisto

Kytölän tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Alavieskan Taluskylän länsipuolella sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 6 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 20 megawattia. Tuulivoimapuiston on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Taaleri Energia.
Yleistä.
Tuulivoimapuisto sijaitsee Perälän pohjoispuolella Kalajoen kuntarajan läheisyydessä. Matkaa merenrannikolle on noin 15 kilometriä . Voimala-alue on ojitettua metsämaata, joka rajoittuu Taluskylän ja Tolosperän peltoalueisiin. Voimala-alue sijaitsee paikannimillä esitettynä Neljänneksenhaan, Neljänneksenkallion ja Kytökankaan alueilla. Tuulipuiston pituus on 1,7 kilometriä, leveys 1,2 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Alueen ohittaa itäpuolelta kulkeva seututie 787, josta haarautuu kaksi tietä voimala-alueelle. Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V126-mallia, jonka napakorkeus on 137 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 126 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,3 megawattia. Voimalat sijaitsevat 40–47 metrin korkeudella mpy. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa alueen koillispuolella sijaitsevalle sähköasemalle, josta sähkön jännite nostetaan kantaverkkoon sopivalle jännitteelle.
Historiaa.
Suunnittelu.
Tuulipuiston perustaja oli TM Voima Oy, joka suunnitteli hankkeen perusratkaisut. Lähinnä vuonna 2013 teetettiin voimala-alueella arkeologinen inventointi, maisema ja kulttuuriympäristöselvitys, luontoselvitys sekä melu- ja varjostusselvitys ja näkymäalueanalyysi. Hanketta varten perustettiin joulukuussa 2014 yhtiö Kytölän Tuulipuisto Ky. Sen rahoittajaksi saatiin Taaleritehdas, jonka rahoitussalkusta Tuulitehdas II saatiin rakentamiseksi koko pääoma.
Rakentaminen.
Voimala-alueen rakennustyöt käynnistettiin joulukuussa 2014 ja ne valmistuivat joulukuussa 2015. Maanrakennustyöt olivat NCC Rakennus Oy ja sähkö ja tietoliikennerakenteet Eltel Networks Oy vastuulla. Tuulivoimalat pystytettiin kesällä ja syksyllä, ja ensimmäisten voimaloiden sähköä tuotettiin kantaverkkoon lokakuussa 2015.
Uutiset.
Tuulipuiston avajaisia vietettiin 25. tammikuuta 2016.
Beverly Crusher

Beverly Crusher (o.s. Howard, s. 13. lokakuuta 2324) on Gates McFaddenin esittämä kuvitteellinen hahmo sarjassa "Star Trek – uusi sukupolvi". Hän toimii U.S.S "Enterprisen" johtavana lääkintäupseerina ja on arvoltaan komentaja. Hän esiintyy sarjassa toista tuotantokautta lukuun ottamatta, jolloin hänet korvasi tohtori Katherine Pulaski.
Beverly syntyi Kuussa vuonna 2324. Hänen sukunsa on skotlantilaisperäinen. Beverly liittyi Tähtilaivaston akatemiaan vuonna 2342 ja valmistui sieltä vuonna 2350. Hän oli ensimmäisellä tuotantokaudella mukana lääkintäupseerina, mutta muutti Tähtilaivaston lääketieteelliselle osastolle töihin toisen tuotantokauden ajaksi, minkä jälkeen palasi aiempaan tehtäväänsä. Beverly oli naimisissa Jack Crusherin kanssa, ja heillä on yhteinen poika Wesley, joka on niin ikään Tähtilaivastossa. Jack kuoli kapteeni Picardin palveluksessa Wesleyn ollessa vielä lapsi.
Tuotanto.
Beverly Crusher poistui alun perin sarjasta, kun vastaava tuottaja Maurice Hurley irtisanoi näyttelijä McFaddenin. Tuottaja Rick Bermanin mukaan Hurleyllä ja McFaddenilla oli henkilökohtaisia kiistoja keskenään. Esimerkiksi McFaddenin mielestä jotkin asiat sarjassa olivat seksistisiä. McFadden poistui sarjasta seuraavan tuotantokauden ajaksi, minkä jälkeen Berman otti Hurleyn paikan vastaavana tuottajana, ja pyysi McFaddenia palaamaan. Hän sai kertoman mukaan useita kirjeitä faneilta, mutta alkoi harkita asiaa vasta, kun Patrick Stewart kehotti häntä tulemaan takaisin. McFadden palasi lopulta kolmannelle tuotantokaudelle ja pysyi sarjan loppuun asti.
Worf

Luutnantti Worf, Moghin poika on Michael Dornin esittämä kuvitteellinen klingoni sarjoissa "Star Trek – uusi sukupolvi", ' ja '. Hän toimii "U.S.S. Enterprise-D:n" turvallisuuspäällikkönä ja on arvoltaan komentajaluutnantti. Hän opettaa vapaa-ajallaan aluksella erilaisia meditaatiolajeja sekä taistelua "bath'letilla".
Hahmon kaari.
Worf oli kuusivuotias, kun hänen vanhempansa kuolivat taistelussa Khitomerissa. Worfin uskottiin pitkään olleen ainoa eloonjäänyt, kun hänet löydettiin. Hänet kasvattivat ihmisvanhemmat Sergey ja Helena Rozhenko.
Worfilla oli hetkenaikainen suhde suurlähettiläs K’Ehleyrin kanssa, minkä seurauksena heille syntyi poika, nimeltään Alexander. K’Ehleyr esitteli hänet Worfille vasta vuosia myöhemmin, vähän ennen kuolemaansa. Tämän jälkeen Alexander siirtyi Worfin kasvattivanhempien hoidettavaksi, kunnes vuotta myöhemmin muutti asumaan isänsä luokse "Entepriselle". Worfin oli vaikeaa opettaa hänelle klingonien kulttuuria, sillä poika eli jatkuvasti ihmisten keskuudessa. Hän lopulta päätti, ettei asialla ole mitään kiirettä. 
Worf tapasi biologisen veljensä komentaja Kurnin, kun hän saapui "Enterpriselle" väliaikaiseksi komentajaksi. Hän kertoi, että heidän kotimaailmassaan epäillään isänsä Moghin olleen apuna romuluslaisille Khitomerin hyökkäyksessä. Pian selvisi, että petturi olikin valtaanpyrkijä Durasin isä, joka syytti Moghia, mistä valtuusto oli tietoinen. Moghin ja hänen jälkeläistensä nimi häpäistiin. Duras tappoi K’Ehleyrin, minkä seurauksena Worf tappoi Durasin. Vastapuolen Gowronin siirryttyä johtoon ja klingonien sisällissodan puhjettua, Moghin nimi puhdistettiin. 
Eräässä jaksossa Worfin johtama tutkimusryhmä joutui onnettomuuteen, minkä seurauksena arkeologi Marla Aster sai surmansa. Tämän jälkeen Worf otti hänen orvon pojan veljekseen. 
Tuotanto.
Worfin ei alunperin pitänyt olla yksi sarjan päähahmoista. Muun muassa sarjan luoja Gene Roddenberry ei ollut halukas tehdä Worfista päähahmoa, sillä hän halusi välttää samoja rotuja, joita oli alkuperäissarjassa. Michael Dorn on itse kertonut pitäneensä Worfin näyttelemisestä.
Wesley Crusher

Wesley R. Crusher on kuvitteellinen hahmo, joka nähdään "Star Trek − uusi sukupolvi" -sarjan kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella päähenkilönä, "" -elokuvassa sekä "issa". Wesleyä esittää Wil Wheaton.
Hahmon kaari.
Wesley esiteltiin "Uusi sukupolvi" -sarjan alussa aluksen lääkintäupseerin Beverly Crusherin poikana, ja hän oli aluksella siviilinä opiskelemassa itsenäisesti. Kun insinööri Koninskin avustaja, "Matkaaja" sai vahingossa "Enterprisen" miljardin valovuoden päähän, Wesley oli ainoa joka ymmärsi asiaa samoin kuin hän, että ajatukset ovat yhteydessä fyysiseen maailmaan, ja auttoi häntä saamaan heidät takaisin lähtöpisteeseensä. Matkaajan rohkaisemana kapteeni Picard nimitti Wesleyn virkaatekeväksi aliluutnantiksi. Hän yritti pian myös Tähtilaivaston akatemiaan, mutta epäonnistui ensimmäisellä yrityskerralla.
Kolmannen kauden jaksossa William RIker, Deanna Troi ja hänen äitinsä kaapattiin ferengialukseen. Wesley oli ainoa, joka ymmärsi Rikerin lähettämän hätäkutsun, mutta hän jäi sen takia pois kyydistä akatemiaan. Kun kesken lukuvuoden avautui paikka Wesleylle, hän poistui sarjasta. Wesley teki muutamia vierailuja sarjaan, ja viimeisellä kaudella hän erosi Tähtilaivastosta. Hän kohtasi Matkaajan uudestaan ja lähti hänen mukaansa.
Tuotanto.
Sarjan tuottaja Robert Justman on kertonut, että Wesleyn hahmon piti alun perin olla nainen nimeltään Leslie, mutta Gene Roddenberry oli hylännyt tämän ajatuksen. Tuotannossa mietittiin paljon, millä tavoin niin nuori hahmo pääsisi komentosiltaupseeriksi. Wil Wheatonin mielestä Wesley oli kirjoitettu ärsyttäväksi mahtailijaksi. Hän ei myöskään päässyt sarjan tuotannosta osallistumaan erääseen Milos Formanin ohjaamaan elokuvaan, johon hänet oli kutsuttu. Marina Sirtisin mukaan tuotannossa pelättiin Wheatonin tulevan siitä vielä kuuluisammaksi. Wheaton kertoi olleensa pettynyt tähän, minkä vuoksi hän halusi lähteä sarjasta.
Umberto Caligaris

Umberto Caligaris (26. heinäkuuta 1901 Casale Monferrato, Italia – 19. lokakuuta 1940) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Caligaris edusti Casalea 1919–1928, Juventusta 1928–1935 ja Bresciaa 1935–1937. Hän voitti Juventuksen kanssa Serie A:n viidesti peräkkäin kausilla 1930–1931, 1931–1932, 1932–1933, 1933–1934 ja 1934–1935. Hän pelasi yhteensä 353 liigaottelua, joissa hän teki 17 maalia. Caligaris debytoi Italian A-maajoukkueessa tammikuussa 1922 ja pelasi joukkueessa 59 ottelua. Hän voitti joukkueen kanssa vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailut. Hän oli mukana joukkueessa myös kesäolympialaissa 1924 ja 1928. Vuoden 1928 olympialaisista hän sai pronssia.
Lahden Paita

Lahden Paita Oy (vuoteen 1931 Lahden Paita- ja Esiliinatehdas Oy) oli Lahdessa vuosina 1900–1974 toiminut tekstiilitehdas. Sen Möysän kaupunginosassa toiminut tehdas oli valmistuessaan vuonna 1927 tuotantomäärältään Suomen suurin tehdasrakennus. 
Yritys sai alkunsa Wilhelmiina Virtasen 1800- ja 1900-luvun vaihteessa aloittamasta kotiompelutoiminnasta, jossa hän ompeli esiliinoja myytäväksi suoraan asiakkaille muun muassa tehtaiden porteilla. Pian Virtanen ryhtyi ompelemaan myös miesten työpaitoja ja alushousuja. Vuonna 1911 hän osti tehdasrakennuksen Hämeenkatu 4:stä, mutta se kävi pian pieneksi kun ompelijoita oli jo viitisen sataa. Toinen, suuri nelikerroksinen tehdas valmistui Möysän kaupunginosaan vuonna 1927 ja päätuotteeksi muodostui puuvillaperkaalista ommeltu miesten paita. Vuonna 1931 Lahden Paita- ja Esiliinatehdas Oy koki konkurssin ja liiketoiminta siirtyi Keskon edeltäjälle Kauppiaiden Keskuskunnalle ja toimi alkuna Keskon Vaatetustehtaalle. Wilhelmiinan poika Niilo H. Virtanen jatkoi osaltaan toimintaa perustamalla uuden yhtiön josta vuonna 1938 tuli Lahden Paita Oy. Hän myös laajensi Hämeenkadun tuotantotiloja. Sotavuosina Lahden Paita palveli lähinnä Suomen puolustusvoimia. 1950-luvun taitteessa tehdasta laajennettiin jälleen niin, että kokonaispinta-ala oli 3 555 neliömetriä.
Lahden Paita oli vain yksi Virtasen perheen tekstiiliyrityksistä. Konkurssin jälkeen lähes 70-vuotias Wilhelmiina Virtanen perusti Paitavalmiste Oy:n. Wilhelmiinan ex-miehen tytär Hellin Mikkonen, os.Virtanen, joka oli 14 v. aloittaessaan Helmi Virtasen yrityksessä, osti Paitavalmisteen ja jatkoi toimintaa puolisonsa Martti Mikkosen kanssa. 1960-luvun lopulla perustettiin naistenvaatteita Kuusankoskella valmistanut sisaryritys Mintop Ky. Mintop ja Paitavalmiste työllistivät parhaimmillaan pari-kolmesataa ihmistä, kunnes toiminta päättyi konkurssiin 1977. Wilhelmiina Virtasen toinen poika Evald Virtanen tuli hänkin tunnetuksi paitatehtailijana, jonka perustama Ewald Oy työllisti parhaimmillaan nelisen sataa ompelijaa.
1940-luvun lopulla Lahden Paidan toimitusjohtaja Harri Niilo Birger Virtanen, myyntipäällikkö Toivo Hokkanen ja tukkukauppias August Marttila tuomittiin kukin noin vuoden kuritushuonerangaistukseen sodanjälkeiseen tuotesäännöstelyyn liittyvistä talousrikoksista.
Möysän tehtaan toiminta jatkui 1950-luvulle asti, kunnes toiminta keskittyi Hämeenkadulle ja Riihimäellä toimineeseen Elpee-tytäryhtiöön. Sittemmin Möysän tehdasrakennus toimi paloasemana, ja nykyisin se on muutettu asuinkäyttöön loft-tyylisine huoneistoineen.
Lahden Paita ajautui konkurssiin vuoden 1974 paikkeilla.
Giuseppe Cavanna

Giuseppe Cavanna (18. marraskuuta 1905 Vercelli, Italia – 3. marraskuuta 1976) oli italialainen jalkapallomaalivahti. Hän oli pituudeltaan 171-senttimetrinen.
Cavanna edusti urallaan Pro Vercelliä, Napolia, Beneventoa ja Avezzanoa. Hän pelasi yhteensä 238 liigaottelua, joista 153 Serie A:ssa. Cavanna voitti Italian maajoukkueen kanssa vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailut.
Tasha Yar

Natasha "Tasha" Yar on Denise Crosbyn esittämä kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa "Star Trek – uusi sukupolvi". Hän oli vakituinen hahmo sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella, jolloin hän toimi U.S.S. "Enterprise-D" -aluksen turvallisuuspäällikkönä. Hän oli arvoltaan luutnantti. 
Hahmon kaari.
Tasha kasvoi Maan siirtokunnassa Turkana IV -planeetalla, jossa ei ollut lakeja. Hänen maailmaansa kuvattiin sarjan aikana sellaiseksi, että siellä hallitsi tuomioistuimet, ihmiset saattoivat turvautua huumeisiin pahan olon estämiseksi, ja että Tasha itse joutui piiloutumaan luoliin. Hän joutui vanhempiensa kuoltua piutämään huolta itsestään ja pikkusiskostaan Isharasta, kunnes lähti planeetalta ja liittyi Tähtilaivastoon.
Ensimmäisen kauden jaksossa "Skin of Evil" Tasha lähti pelastustehtävälle hakemaan haaksirikkoutuneessa sukkulassa olevaa Deanna Troita. Sukkulaa vartioiva pahantahtoinen olio Armus kuitenkin löi hänet maahan, ja elvytysyrityksistä huolimatta Tasha julistettiin kuolleeksi ja hän poistui sarjasta.
Tasha palasi sarjaan kolmannen kauden jaksossa "Yesterday’s Enterprise", kun "Enterprise-C" ilmestyi aikavääristymästä. Se oli tullut 22 vuotta menneisyydestä, eikä se ollut kyennyt puolustamaan klingonien vartioasemaa, joten Liitto oli aikajanassa, jossa se oli sodassa klingoneita vastaan. Eron huomasi vain baarin työntekijä Guinan, joka kertoi Tashalle, kuinka hän kuoli turhalla tavalla toisessa aikajanassa. Kun "Enterprise-C" lähetettiin takaisin vääristymään ja varmaan tuhoon, Tasha pyysi lähteä sen mukana.
Neljännellä kaudella "Enterprise-D" kohtasi Tashan pikkusiskon Isharan. Koska hän oli sukulainen heidän vanhalle ystävälleen, "Enterprisen" päällystö oli sokea sille, että hän käytti heitä hyväkseen sotilaallisen liittoumansa eduksi. Samalla kaudella selvisi, että Tasha oli 22 vuotta aiemmin selvinnyt "Enterprise-C":ltä ja saanut Sela-nimisen tyttären, joka nyt oli romuluslainen komentaja. Tasha itse oli joutunut romuluslaisten teloittamaksi.
Tasha esiintyy myös sarjan päätösjaksossa. Tashaa esittävä hologrammi, jonka Data omistaa, esiintyy myös "in" kolmannella tuotantokaudella.
Tuotanto.
Denise Crosby on kertonut pitäneensä Tashan hahmosta, mutta olleen silti tyytymätön rooliinsa. Hänen mukaansa hänellä oli useita ideoita hahmoon liittyen, muttei kyennyt toteuttamaan niitä. Hahmon kuolema oli Gene Roddenberryn ajatus. Hän pääsi lähtemään sarjasta sopimuksen vastaisesti Roddenberryn avulla.
Attilio Ferraris

Attilio Ferraris (26. maaliskuuta 1904 Rooma, Italia – 8. toukokuuta 1947) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän oli pituudeltaan 170-senttimetrinen.
Ferraris edusti urallaan kahteen otteeseen Romaa vuosina 1927–1934 ja uudestaan 1938–1939. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 215 liigaottelua. Lisäksi hän edusti Laziota, Baria ja Cataniaa. Ferraris debytoi Italian A-maajoukkueessa toukokuussa 1926 ja voitti joukkueen kanssa vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailut. Lisäksi hän pelasi kesäolympialaissa 1928.
Tambu (albumi)

Tambu on yhdysvaltalaisen rockyhtye Toton yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa Columbia Recordsin kautta 29. syyskuuta 1995, ja Yhdysvalloissa 4. kesäkuuta 1996. "Tambu" on Toton ensimmäinen albumi Jeff Porcaron kuoleman jälkeen vuonna 1992. Tuottaja Elliot Scheinerin mukaan albumin äänitys aloitettiin samana vuonna julkaisun kanssa.
I Will Remember

I Will Remember on Toton vuonna 1995 julkaistu kappale ja single albumilta "Tambu". Kappale pääsi Britannian singlelistan sijalle 64 marraskuussa 1995.
"Tambu"-albumin aikaan Toton rumpalina ollut Simon Phillipsin mukaan kappaleen rumpukomppi syntyi alle tunnissa Steve Lukatherin esitettyä kappaleen demon. Hän joutui kuitenkin kertaamaan sen uudestaan studiossa, koska hän unohti miten se soitetaan.
Nemo (kappale)

Nemo on suomalaisen metalliyhtye Nightwishin kappale ja single albumilta "Once". Kappale on julkaistu 19. huhtikuuta 2004. Se sijoittui Suomen virallisen singlelistan ykköseksi viikolla 18 vuonna 2004 ja pysyi kärjessä yhteensä viisi viikkoa.
Tuomas Holopaisen mukaan ”Nemo” oli alun perin kaksi minuuttia pidempi, sekä nopeampi. Sovituksen tekemisessä kesti kuukausia, ja useita kohtia jätettiin pois äänittäjä Tero Kinnusen suosituksesta. Kappaletta hidastettiin noin 10 iskua minuutissa (bpm). Holopaisen mukaan ”Nemo” oli yksi yhtyeen vaikeimpia kappaleita.
Kappaleen nimen on usein virheellisesti luultu tarkoittavan Disneyn elokuvan "Nemoa etsimässä" päähenkilöä tai Kapteeni Nemoa.
Ilta esitti kappaleen Marko Hietalan päivässä Vain elämää -televisiosarjan 15. tuotantokaudella.
Amaranth (kappale)

Amaranth on suomalaisen Nightwish-yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 22. elokuuta 2007. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Tuomas Holopainen. Single nousi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle viikolla 35 vuonna 2007 ja pysyi siellä yhdeksän viikon ajan. ”Amaranth” nousi listaykköseksi myös Espanjassa ja Unkarissa.
Kappaleelle on kuvattu myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Antti Jokinen. Video maksoi noin 270 000 euroa, ja se kuvattiin yhdessä toisen videon kanssa Los Angelesissa. Musiikkivideossa on vaikutteita Hugo Simbergin maalauksesta "Haavoittunut enkeli". Tuomas Holopaisen mukaan hän ei itse alun perin halunnut julkaista ”Amaranthia”. 
Hanna Pakarinen esitti kappaleen Marko Hietalan päivässä Vain elämää -televisiosarjan 15. tuotantokaudella.
Erämaan viimeinen

Erämaan viimeinen on Nightwishin kappale ja single albumilta "Dark Passion Play". Se on suomeksi laulettu versio albumilla olevasta instrumentaalista ”Last of the Wilds”. Kappaleen laulaa Indica-yhtyeen Johanna Salomaa. Kappale ylsi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle viikolla 50 vuonna 2007. Kappale sai ristiriitaisen vastaanoton sosiaalisessa mediassa suomenkielisyytensä vuoksi.
El cóndor pasa

El cóndor pasa () on perulainen kansansävelmä, jonka on alun perin tehnyt säveltäjä Daniel Alomía Robes. Hän sävelsi kappaleen vuonna 1913 useiden matkojensa innoittamana Andeilla. Kappaleen teemana on vapauden- ja oikeudentahto, ja se symbolisoi andienkondoria.
"El cóndor pasa" esitettiin ensimmäistä kertaa 19. joulukuuta 1913 Liman Mazzi-teatterissa eräässä Julio de La Pazin näytelmässä. Alkuperäinen kappale oli sävelletty huilulle, trumpetille, vetopasuunalle, klarinetille, sellolle, kontrabassolle ja lyömäsoittimille. Vuonna 1933 Robes myi sävelmän oikeudet Edward B. Marksille, minkä jälkeen sävelmä alkoi esiintyä ympäri maailmaa.
Yksi tunnetuimmista versioista on Simon &amp; Garfunkelin versio, johon Paul Simon teki sanat nimellä "El cóndor pasa (If I Could)". Simon teki sanat kappaleeseen kuultuaan Los Incas -yhtyeen soittavan sen Pariisissa. Tämä johti kuitenkin tekijänoikeuskiistaan, minkä päätteeksi Robes sai jälleen oikeudet kappaleeseen. Simon &amp; Garfunkelin versio menestyi hyvin etenkin Euroopassa.
Kappaleen suomenkielisen version on sanoittanut Tuula Valkama nimellä "Vain kotka lentää aurinkoon". Sen on levyttänyt muun muassa Markus vuonna 1970, ja Jarkko Ahola vuonna 2019 "Metallisydän"-albumillaan.
Najväčší Slovák

Najväčší Slovák ("Suurin slovakki") oli Slovakian yleisradioyhtiön (RTVS) järjestämä tv-kilpailu vuosina 2018–2019, jossa slovakit saivat äänestää Slovakian historian tärkeimpänä pitämäänsä henkilöä. Sen formaatti pohjautui BBC:n vuonna 2002 järjestämään 100 Greatest Britons -ohjelmaan.
Äänestys.
Kysely oli jaettu kahteen eri vaiheeseen. Syksyllä 2018 alkaneella ensimmäisellä kierroksella katsojat saivat äänestää maansa historian tärkeimpänä pitämäänsä henkilöä. Sääntöjä muutettiin äänestyksen aikana siten, että muun muassa sotarikoksista tuomituille annettuja ääniä ei laskettu. 100 eniten ääniä saanutta henkilöä julkistettiin uudenvuodenpäivänä 2019, ja heistä kymmenen suosituinta etenivät toiselle kierrokselle, jossa äänestys aloitettiin alusta. RTVS julkaisi jokaisesta toiselle kierrokselle selvinneestä henkilöstä oman tv-dokumentinsa, jonka jälkeen heidän arvokkuudestaan keskusteltiin tv-paneelista. Lopulliset tulokset julkaistiin toukokuussa 2019, ja ylivoimainen voittaja oli kenraali, diplomaatti ja poliitikko Milan Rastislav Štefánik.
Toisen maailmansodan aikaisen Slovakian tasavallan johtaja Jozef Tiso poistettiin äänestyksestä jo ensimmäisellä kierroksella. Hänen mukanaoloaan olivat kritisoineet muun muassa tietyt juutalaisjärjestöt.
Alun perin kymmenen parhaan joukkoon selvinnyt Marika Gombitová pyysi toisen kierroksen aikana, että hänen sijalleen nostettaisiin alun perin 11. sijoittunut Jozef Gabčík. RTVS suostui tähän kysyttyään ensin tv-formaatin omistajan BBC:n lupaa.
Tulokset.
Lähde *Vaihtoivat paikkaa Gombitován pyynnöstä.
Inkeriläisten Sivistyssäätiö

Inkeriläisten Sivistyssäätiö on Suomessa toimiva säätiö, jonka tarkoituksena on Inkeriä koskevan tiedon kerääminen ja tallettaminen sekä Suomessa asuvien inkeriläisten ja heidän jälkeläistensä toiminnan tukeminen ja kehittäminen. Säätiön kotipaikka on Helsinki.
Inkeriläisten sivistyssäätiön säädekirja allekirjoitettiin 30. kesäkuuta 1965 Helsingissä ja oikeusministeriö vahvisti säätiön säännöt 27. heinäkuuta 1965. Säätiön toimintaa on arvosteltu, sillä sen toiminta ei keskity nuoriin ihmisiin. Se ei myöskään tiedota toiminnastaan kanavissa, jotka tavoittaisivat nuoret.
Toiminta.
Kirjallisuus.
Säätiön ensimmäinen työ oli "Inkerinsuomalaisten historia" -teoksen kustantaminen, joka julkaistiin vuonna 1969. Teoksesta haluttiin tehdä kansantajuinen, asiapohjainen ja luotettava. Tiedot teokseen oli kerättävä valtaosaltaan muistitiedoista, mutta lähdeaineistoakin oli runsaasti. Teos on loppuunmyyty.
Vuonna 2006 säätiö kustansi inkeriläisen professorin Leonid Andreinpoika Gildin venäjänkieliseen teokseen perustuvan, säätiön hallintoneuvoston puheenjohtajan Jouko Sihvon toimittaman ja Lilja Kuivasen kääntämän, "Inkerisuomalaisten kohtalo" -kirjan. Alkuperäisestä teoksesta poiketen tähän teokseen on lisätty runsaasti Suomen historiaa taustoittamaan kirjassa esitettyjen Stalinin vainoissa tapettujen inkeriläisten kohtaloita. Kirja sisältää myös luettelon noin 1 500 vainoissa tapetuista.
Säätiö on vuosien varrella myynyt inkeriläistaustaisten kirjailijoiden teoksia. Osa näistä teoksista on loppuunmyytyjä.
Muistitietohanke.
Vuosina 2018–2020 säätiö oli mukana yhteishankkeessa, jossa koottiin yhteen tietoa Inkeriin ja inkeriläisyyteen liittyvistä arkistoaineistoista. Samalla kerättiin uutta aineistoa. Hankkeen toteuttivat Kansallisarkisto, Inkeriläisten sivistyssäätiö ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Balerion

Balerion Mustakauhu () on George R. R. Martinin fantasiateoksissa esiintyvä valyrialainen lohikäärme. Siihen viitataan useasti "Tulen ja jään laulu" -kirjasarjassa, vaikkei se enää kirjasarjan tapahtumien aikaan olekaan elossa; keskeisemmässä osassa se on samaan maailmaan sijoittuvassa kuvitteellisessa historiikissa "Tuli ja veri" (2018).
Balerion on Aegon Valloittajaksi kutsutun Aegon I Targaryenin omistama lohikäärme, jolla tämä ratsastaa ja valloittaa Westerosin maanosan julistaessaan itsensä Seitsemän kuningaskunnan kuninkaaksi. Valloituksessa ovat mukana myös Aegonin sisarukset Visenya ja Rhaenys, joiden lohikäärmeet tunnetaan nimillä Vhagar ja Meraxes. 
Balerion, jonka siipien väli on noin 105 metriä, on suurin ja vanhin Targaryenin suvun omistamista lohikäärmeistä ja mahdollisesti myös suurin koko "Tulen ja jään laulun" maailman lohikäärmeistä. Sitä kuvaillaan mustaksi ja sen sanotaan syöksevän pääosin mustaa tulta. Sen tuli pystyy sulattamaan terästä ja kiveä, ja sen hampaita kuvaillaan miekan kokoisiksi. Balerion muistetaan ennen kaikkea siitä, että valloitussotansa aikana Aegon tuhoaa sillä yhdessä yössä Harrenhallin, Westerosin suurimman linnakkeen. Balerion osallistuu myös muihin valloitussodan taisteluihin, kuten ensimmäiseen dornelaissotaan sekä Lakeudella käytävään Tulimeren taisteluun, jossa tuhannet sotilaat palavat elävältä.
Aegonin kuoleman jälkeen Balerionilla ratsastavat Maegor Julma eli Maegor I Targaryen sekä myöhemmin myös prinsessa Aerea Targaryen ja prinssi Viserys Targaryen. Viseryksen aikana Balerion on jo niin vanha, että prinssi lentää tällä vain lyhyitä matkoja ja vain kolmesti. Viserys ehtii omistaa Balerionin alle vuoden, kun tämä kuolee vanhuuteen noin 200-vuotiaana, 93 vuotta Aegonin valloitussodan alkamisesta. Kuolleen Balerionin kalloa säilytetään Kuninkaansataman Punalinnassa, ja se esitellään sekä "Tulen ja jään lauluun" perustuvassa televisiosarjassa "Game of Thrones" että "Tuleen ja vereen" perustuvassa "House of the Dragon" -sarjassa.
Antroni

Antroni (C14H10S2O) on aromaattisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistamiseen ja analyyttisen kemian reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa antroni on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee kuumennettaessa happoihin ja emäksiin. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, asetoniin ja bentseeniin. Liuoksissa antroni on osittain tautomeerinaan 9-antrolina. Esimerkiksi etanolissa antronin ja antrolin suhde on noin 9:1. 
Antronia valmistetaan pelkistämällä antrakinonia tinan avulla happamissa oloissa. 
Antronia käytetään muun muassa bentsantronin, asediantronin ja kyyppivärien valmistamiseen. Yhdiste reagoi hiilihydraattien, esimerkiksi sokereiden kanssa, muodostaen sinivihreän yhdisteen. Tätä reaktiota käytetään läsnäolon osoittamiseen.
Sasha Lane

Sasha Lane (s. 29. syyskuuta 1995 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki elokuvadebyyttinsä Andrea Arnoldin ohjaamassa elokuvassa "American Honey" (2016), ennen kuin hän esitti metsästäjää C-20 Marvel Cinematic Universen Disney+-sarja "Lokin" ensimmäisellä tuotantokaudella.
Varhaiselämä.
Lane syntyi Houstonissa, Texasissa, ja varttui Dallasissa. Hänen isänsä on afroamerikkalainen, ja hänen äitinsä on syntyperältään Uuden-Seelannin maori. Kun Lanen vanhemmat erosivat hänen ollessaan nuori, Lane muutti äitinsä luokse ja he muuttivat useita kertoja Dallasin lähellä ennen kuin asettuivat Friscoon. Hänellä on yksi veli, Sergio D'Arcy. Ennen näyttelijäksi tuloaan Lane kävi Liberty High Schoolia, jossa hän oli erottuva urheilija koripallo- ja yleisurheilujoukkueissa ja työskenteli myös emäntänä On the Border -ravintolassa Friscossa. Lane valmistui high schoolista vuonna 2014 ja jatkoi opintojaan Texas State Universityssä San Marcosissa, mutta jätti opinnot kesken.
Yksityiselämä.
Vuonna 2015 Lane kertoi julkisesti olevansa biseksuaali ja vuonna 2018 hän kuvaili itseään homoseksuaaliksi. Vuonna 2020 hän synnytti tyttären.
Lanella on skitsoaffektiivinen häiriö. Vuonna 2016 hän asui Los Angelesissa.
Muuri (Tulen ja jään laulu)

 
Muuri () on kuvitteellinen rakennelma George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -fantasiakirjasarjassa ja siihen perustuvassa televisiosarjassa "Game of Thrones". Se on yli 200 metriä korkea kivesta ja jäästä rakennettu seinämä, joka toimii rajamuurina Westerosin Seitsemän kuningaskunnan ja sen pohjoispuolisen ”muurintakaisen alueen” välillä ja jonka tarkoitus on suojella kuningaskuntia pohjoisessa asuvilta villeiltä. Yli satojen kilometrien mittainen Muuri ulottuu Westerosin maanosan länsirannikolta itärannikolle. Kirjailija George R. R. Martin sai Muuriin vaikutteita Englannissa sijaitsevasta Rooman valtakunnan aikaisesta Hadrianuksen vallista.
Muuri pystytettiin tuhansia vuosia ennen "Tulen ja jään laulun" tapahtumia, ja sen alkuperäinen tarkoitus oli suojata valtakuntaa yliluonnollisia voimia, kuten valkeita kulkijoita ja eläviä kuolleita vastaan. Muuria ja sen useita linnoja ja portteja vartioi Yövartio, joka tekee myös tiedusteluretkiä Muurin pohjoispuolelle. Yövartion vahvimpia linnoja ovat Varjotorni, Mustalinna ja Itävartio. Linnoja rakennettiin alun perin 19, mutta kaikkia ei ole koskaan kyetty miehittämään samaan aikaan. Muuri on keskeinen tapahtumapaikka yhdelle kirjasarjan päähahmoista, Jon Nietokselle, joka tarinan alussa liittyy Yövartioon vapaaehtoisesti ja jonka näkökulmasta Muurin tapahtumia pääosin kirjoissa kerrotaan. 
Televisiosarjassa.
"Game of Thrones" -televisiosarjassa Muurin tapahtumat sijoittuvat pääosin sen suurimpaan linnaan, Mustalinnaan. Sen sisäpihan lavasteet rakennettiin Magheramorne-kivilouhokselle Pohjois-Irlantiin. Lavasteiden taustalle siroteltiin tekolunta, ja ympäröivä maisema toteutettiin CGI-grafiikalla. Muurin päälle nouseva hissi toteutettiin muuntelemalla oikea työmaahissi televisiosarjaan sopivaksi vaihtamalla sen osia puisiin. Hissi nousi louhoksen päälle miltei 30 metrin korkeuteen.
Muurille sijoittuu kohtaus myös "House of the Dragon" -esiosasarjan toisen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa, jossa Jacaerys Velaryon pyytää Cregan Starkilta joukkoja äitinsä Rhaenyra Targaryenin valtaannousemisen tueksi.
Talvivaara (Tulen ja jään laulu)

Talvivaara () on kuvitteellinen linna George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -fantasiakirjasarjassa ja siihen perustuvassa televisiosarjassa "Game of Thrones". Se on Starkin suvun kotipaikka ja kirjasarjan keskeinen tapahtumapaikka. Kirjasarjan pääjuoni saa alkunsa juuri Talvivaarasta, kun kuningas Robert Baratheon saapuu sinne tapaamaan vanhaa ystäväänsä Eddard Starkia nimittääkseen tämän neuvonantajakseen Kuninkaan Kouraksi. Eddard suostuu ja lähtee Robertin mukana pääkaupunki Kuninkaansatamaan.
Talvivaara sijaitsee Pohjoisen kuningaskunnassa Susimetsän ja Valkopuikko-joen välissä. Se on yksi Seitsemän kuningaskunnan vanhimmista ja vahvimmista linnoista, ja sitä lämmittävät linnan alla sijaitsevat kuumat lähteet. Valtavan kokoiseksi kuvatussa linnassa on muun muassa useita sisäpihoja, maanalainen krypta sekä muinainen jumalmetsä. Linnaa suojaavat 24 metriä korkea ulkomuuri ja noin 30-metrinen sisämuuri. Myyttien mukaan linnan rakensi Brandon Rakentaja eli Brandon Stark yhdessä jättiläisten ja Metsän lasten kanssa Pitkän yön jälkeen noin 8 000 vuotta ennen Aegon I Targaryenin Westerosin-valloitusretkeä. Brandon Starkista tuli ensimmäinen Pohjoisen kuningas.
Televisiosarjassa.
"Game of Thrones"-televisiosarjassa Talvivaaraan sijoittuvat kohtaukset on kuvattu pääosin Pohjois-Irlannissa, jossa sitä esittää muun muassa Wardin linna Downin kreivikunnassa mutta myöhemmin myös tuotannon rakentamat puiset lavasteet: toisen tuotantokauden kuvauksia varten lavasteet rakennettiin Moneyglassin kylään Pohjois-Irlantiin. Pilottijaksossa ”Talvi on tulossa” käytettiin lavasteena Dounen linnaa Skotlannissa. Myöhemmillä kausilla Skotlantiin ei palattu kuvaamaan, mutta Dounen linnan suuren salin kopio rakennettiin studiolle Belfastiin.
Kahdeksatta eli viimeistä tuotantokautta varten Talvivaaran lavastetta laajennettiin huomattavasti, koska linnalla on kaudella poikkeuksellisen paljon ruutuaikaa, mukaan lukien jakson ”Pitkä yö” taistelukohtaukset.
Compact of Free Association

Compact of Free Association ( tai "Vapaan assosiaation sopimus") on Yhdysvaltain sekä Palaun, Mikronesian ja Marshallinsaarten välinen sopimus. Yhdysvallat tekee sopimuksen kunkin valtion välillä kahdenkeskeisesti, mutta niiden keskeinen sisältö on kuitenkin samanlainen. Yhdysvaltojen hallinto suunnittelee vuonna 2025 kyseistä sopimusta solmittavaksi myös Grönlannin kanssa, joka tosin ei ole itsenäinen. 
Tämän hetkiset sopimukset ovat voimassa kaikkien kolmen maiden osalta vuoteen 2043 asti.
Historia.
Palau, Mikronesia ja Marshallinsaaret olivat yhdessä Pohjois-Mariaanien kanssa Tyynenmeren saarten huoltohallintoalueeseen vuodesta 1947 lähtien. Kyseessä oli YK:n huoltohallintoalue, jonka siviilihallinnosta vastasi Yhdysvallat. Huoltohallintoalueen osista vain Pohjois-Mariaanit jäi osaksi Yhdysvaltoja territoriona, kun huoltohallintoalue purettiin. Kolmen itsenäistyneen valtion kohdalla Yhdysvallat solmi liitännäisvaltiosopimuksen, jolla varmistettiin läheinen suhde maiden välillä. Mikronesian ja Marshallinsaarten osalta ensimmäinen sopimus solmittiin vuonna 1982 ja Palaun osalta 1986.
Keskeinen sisältö.
Yhdysvaltojen osalta sopimuksista vastaa sisäministeriön alainen saariasioiden virasto ().
Liitännäisvaltiosopimukset tarjoavat mm. seuraavia etuja ja vapauksia sopimusosapuolille:
Niko Pyrhönen

Niko Johannes Pyrhönen (s. 1983) on suomalainen uskontotieteilijä. Hän on perehtynyt populismia ja salaliittoteorioita koskeviin aiheisiin.
Pyrhönen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopiston sosiaalitieteiden laitokselta väitöskirjalla "The True Colors of Finnish Welfare Nationalism", jossa hän tarkasteli maahanmuuttokritiikin nousua 2000-luvulla Suomessa. Vuosina 2016–2017 hän oli Siirtolaisuusinstituutin erikoistutkija. Pyrhönen aloitti työskentelyn uskontotieteen yliopistotutkijana Helsingin yliopistossa vuonna 2021. Hän on työskennellyt Uskonnon, median ja yhteiskunnan muutoksen tutkimuskeskittymässä vuodesta 2022 ja ollut CERENin (Centre for Research on Ethnic Relations and Nationalism) tutkijatohtori vuodesta 2023. 
Pyrhönen oli yksi Etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen keskus Etmun julkaiseman "Ulos kammioista!" -teoksen (2014) kirjoittajista. Pyrhönen on kommentoinut julkisuudessa muun muassa suomalaisia salaliittoteoreettisia yhteisöjä, äärioikeistolaista terrorismia ja väestönvaihtoretoriikkaa. Pyrhönen toimitti Ari-Elmeri Hyvösen kanssa teoksen "Salaliittoteorioiden politiikat – Yhteiskuntatieteellisiä näkökulmia" (Vastapaino, 2023).
Jade McGlynn

Jade McGlynn (s. elokuu 1992) on brittiläinen Venäjän tutkija.
McGlynn opiskeli rusistiikkaa Oxfordin yliopistossa. Hän oli kiinnostunut Venäjästä jo lapsena tutustuttuaan Fjodor Dostojevskin kirjallisuuteen ja aloitettuaan venäjän kielen opettelun. McGlynn on asunut yhteensä viisi vuotta Venäjällä. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Oxfordin yliopistosta ja työskenteli Venäjän aatehistorian ja kirjallisuuden luennoitsijana kahden ja puolen vuoden ajan. McGlynn on ollut tutkijana Middlebury Collegessa, Voronežin valtionyliopistossa, Birminghamin yliopistossa ja King’s College Londonissa. Hän on perehtynyt muun muassa Venäjän tiedotusvälineisiin ja ulkopolitiikkaan. Hän on ollut aktiivinen kommentaattori kansainvälisissä tiedotusvälineissä.
Väitöskirjassaan McGlynn tarkasteli Venäjän historian valjastamista poliittiseen käyttöön Vladimir Putinin kolmannella kaudella vuosina 2012–2018. Hänen teoksensa "Russia’s War" (2023) julkaistiin suomennettuna Docendon kautta syyskuussa 2023. Siinä hän tarkastelee syitä venäläisten Ukrainan sodalle antamalle tuelle. Kirjan mukaan Venäjän hallinnon venäläisille esittämät kertomukset ovat sellaisia, joille väestö on valmiiksi vastaanottavaista. Kirjan mukaan luotu kuvitelma venäläisyydestä pyritään sodassa osoittamaan todellisuuspohjaiseksi. McGlynn kannattaa sanojensa mukaan kollektiivista eettistä vastuuta, mutta ei kollektiivista syyllisyyttä. McGlynn kirjoitti myös teoksen "Memory Makers: The Politics of the Past in Putin’s Russia" (2023). Siinä käsitellään Venäjän valtion ja yhteiskunnan harjoittamaa historian hyödyntämistä yhdistävän kansallisidentiteetin luomisessa.
Karen Dalton

Karen Dalton (19. heinäkuuta 1937 Bonham, Texas – 19. maaliskuuta 1993 Hurley, New York) oli yhdysvaltalainen folk- ja bluesmuusikko, laulaja ja lauluntekijä. Vetäytyvän luonteensa takia Dalton ei koskaan noussut kovin suureen suosioon folkpiirien ulkopuolella. Hän teki sekä omia kappaleita että omaperäisiä versioita muiden muusikoiden lauluista. Hän kuoli aidsiin 55-vuotiaana vuonna 1993 ja kärsi sitä ennen vuosikymmeniä päihderiippuvuudesta.
Irlantilaista ja cherokee-sukujuurta ollut Dalton jätti 1960-luvun alussa aviomiehensä Oklahomassa ja saapui kahden lapsensa kanssa New Yorkiin. Hänestä tuli pian yksi keskeisistä hahmoista 1960-luvun Greenwich Villagen folkpiireissä. Bob Dylan kirjoitti muistelmissaan vuonna 2004, että hän piti Daltonia yhtenä lahjakkaimmista folkmuusikoista, jonka ääni muistutti Billie Holidaytä ja kitaransoittotyyli Jimmy Reediä. Nick Cave on puhunut Daltonista suosikkiblueslaulajanaan, ja häneltä ovat saaneet vaikutteita muun muassa New Weird America -folkliikettä edustavat Joanna Newsom ja Devendra Banhart.
Daltonia on verrattu myös Tim Hardiniin, joka kuului hänen läheisimpiin ystäviinsä. Daltonin oli tarkoitus liittyä The Mamas &amp; the Papas -lauluyhtyeeseen sen alkuvaiheissa, mutta hänet jätettiin pian hankalan luonteensa takia sivuun.
Konbu

Konbu tai kombu () on syötävä levä, jota hyödynnetään etenkin japanilaisessa ruokakulttuurissa.
Konbussa on paljon umamilta maistuvaa glutamaattia. Siinä on myös natriumia, kalsiumia, kaliumia ja jodia. Konbua käytetään muun muassa dashi-liemen valmistuksessa.
Kalsiumnitridi

Kalsiumnitridi on epäorgaaninen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on Ca3N2 ja moolimassa 148.25 g/mol. Sitä käytetään esimerkiksi typen tuottamiseen Haber-prosessissa, terästeollisuudessa rikinpoistossa, pyrotekniikassa ja valaistuksessa LED-valojen loisteaineessa. Kalsiumnitridiä voi valmistaa esimerkiksi amidien hajoamisreaktiossa.
Herment

Herment on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 53 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista länteen.
Notre-Damen kollegiaalinen kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Sen rakennutti Auvergnen kreivin Robert III, ja se oli osa vaikuttavaa linnoitusta, joka on ajan saatossa tuhoutunut. Kirkko on 53 metriä pitkä ja 20 metriä leveä, ja se on mitoiltaan yksi Auvergnen suurimmista. Kirkko on kuulunut historiallisten monumenttien luetteloon vuodesta 1862 lähtien.
Portorium

Portorium (, satamatulli) oli antiikin aikainen tulli, jota alun perin kannettiin satamissa sekä tuotavista että vietävistä kauppatavaroista. Rooman valtakunnan sisäiset tullit olivat alhaisia yleensä vain 2,5 %, mutta valtakunnanrajalla ne saattoivat olla jopa 25 %. Italian alueelta tullit kumottiin 60 eaa., mutta Julius Caesar sääti valtakaudellaan tuontitullin ulkopuolisille kauppatavaroille. Keisariajalla valtio oli jaettu tullialueisiin, joiden rajoilla portoriumia kerättiin.
Portunus

Portunus oli Rooman valtakunnan aikainen satamien sekä ovien ja porttien jumala, joka kuvattiin tavallisesti avainta kädessään pitävänä henkilönä. Tämä jumala sisältyi jo vanhimpaan roomalaiseen kalenteriin. Portunuksella oli oma hänen kulttiaan hoitava pappi eli flamen, josta käytettiin nimitystä "flamen Portunalis". Portunuksen kunniaksi vietettiin 17. elokuuta Portunalia-juhlaa. Antiikin Rooman kuudes kuningas Servius Tullius rakennutti Portunukselle temppelin Tiber-joen rannalle. Myöhemmin rakennettu Portunuksen temppeli on edelleen nähtävillä Roomassa.
Bourg-Lastic

Bourg-Lastic on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 54 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista länteen.
Romaaninen Saint-Fargheonin kirkko on rakennettu 1100-luvun jälkipuoliskolla. Kirkko oli riippuvainen Port-Dieun luostarista. Kirkko on kuulunut historiallisten monumenttien luetteloon vuodesta 1913 lähtien.
Toisen maailmansodan aikana 15. heinäkuuta 1944 vastarintataistelijat hyökkäsivät Usselista tulevaan saksalaiskolonnaa vastaan, jossa useita sotilaita kuoli tai haavoittui. Tämän seurauksena saksalaiset ottivat kiinni 23 eri ikäistä miestä, ja ampuivat heidät varhain aamulla kahden kilometrin päässä olevalla aukiolla. Samaan paikkaan pystytettiin muistomerkki, jonne paikalliset yhä kokoontuvat heinäkuun 15. päivä.
Luettelo Georgian kansallispuistoista

Tämä on luettelo Georgian kansallispuistoista.
Ensimmäinen luonnonsuojelualue perustettiin Georgiaan jo vuonna 1912, mutta ensimmäinen kansallispuisto vasta vuonna 1973. Se menetti myöhemmin kansallispuiston statuksen. Ensimmäinen kansainväliset standardit täyttävä kansallispuisto perustettiin Bordžomi-Kharagaulin alueelle vuonna 1995.