tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aqeela Asifi

Aqeela Asifi (s. 1966 Kabul) on afganistanilainen, Pakistanissa työskentelevä opettaja ja pakolainen. Asifi palkittiin työstään erityisesti pakolaistyttöjen opettajana YK:n pakolaisjärjestön (UNHCR) vuoden 2015 Nansen-palkinnolla.
Asafi saapui 26-vuotiaana Punjabin maakunnan Mianwalin Kot Chandanan pakolaiskylään. Hän havaitsi, että monien pakolaisperheiden tytöt olivat kouluttamattomia, eikä heitä oltu päästetty opiskelemaan kodin ulkopuolelle. Yhdessä aviomiehensä kanssa Asafi, joka oli Kabulissa toiminut maantiedon ja historian opettajana ennen talibanien valtaantuloa vuonna 1992, ryhtyi keskustelemaan koulutuksesta kylän vanhimpien ja imaamien kanssa. Lisäksi he kiersivät ovelta ovelle saadakseen perheiden luottamuksen tyttöjen kouluttautumiselle. He pääsivät aloittamaan pakolaiskylässä telttakoulun, jonka opetus lähti käyntiin kotitalouden ja henkilökohtaisen hygienian opetuksella. Tämän tarkoituksena oli osaltaan voittaa oppilaiden luottamus siihen, ettei koulua tarvinnut pelätä. 
Aluksi oppilaita oli vain kourallinen. Sanan levitessä tyttöjen määrä lisääntyi niin, että opetusta piti antaa vuoroissa. Tyttöjen itsetunto kasvoi, ja koulutus auttoi tyttöjä elämässä. Sittemmin telttakoulu vaihtui pysyväksi rakennukseksi, ja jotkut oppilaista ovat itsekin opettajia, jotka perustavat omia koulujaan. Esimerkiksi kolme nuoriksi saakka koulua käynyttä tyttöä palasi naimisiin mentyään Afghanistanin Qunduzin maakuntaan. Siellä he avasivat jo kuukauden kuluessa välillä suljettuna olleen koulun. Tämä koulu oli toiminnassa vielä 12 vuotta myöhemmin, ja kaikki kylän tytöt käyvät tätä koulua. 
Asifi palkittiin pakolaistyttöjen opettajana 23 vuoden opetustyön jälkeen Nansen-palkinnolla. Tämän jälkeen hänen aloittamansa työ on saanut muitakin tunnustuksia. Vuonna 2016 Asafi valittiin yhdeksi kymmenestä Global Teachers Prize -palkintoehdokkaasta maailmassa. Yhdessä lainateltassa alkanut Kot Chandanan pakolaiskylän koulu oli hänen johdollaan laajentunut yhdeksäksi eri kouluksi. Näissä opettaa useita naisopettajia ja opiskelee noin 1 500 oppilasta, josta 900 on tyttöä. Asifi käytti pääosan Nansen-palkinnon yhteydessä saamastaan 100 000 dollarin kehittämisrahasta näistä yhden, perustamansa koulun laajentamiseen ja kehittämiseen. Punjabin maakunnan opetusviranomaiset tunnustivat kehittyneen koulun tason, ja myönsivät laajentuneelle koululle (Community Girls Model School No 2) ylemmän toisen asteen peruskoulun järjestämisluvan, jolloin luokka-asteiden määrä voitiin kasvattaa aiemmasta. Se mahdollistaa koululle myös pakolaislapsille annettavan 9. ja 10.-luokka-asteen opetuksen. Tämä oli Pakistanin ensimmäinen pakolaiskoulun saama virallinen yläkoulutason asema.
Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2021

Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2021 pelattiin SM-liigakauden 2020–2021 runkosarjan jälkeen alkaen 15. huhtikuuta 2021 ja päättyen toukokuussa 2021. Pudotuspeleihin etenivät runkosarjan kymmenen parasta joukkuetta, joista kuusi parasta suoraan puolivälieriin. Puolivälieristä eteenpäin pudotuspelisarjat pelattiin aiemmista kerroista poiketen paras viidestä-menetelmällä.
Pudotuspelikaavio.
&lt;section begin="kaavio"/&gt;
&lt;section end="kaavio"/&gt;
1. kierros.
Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet: Kärpät, Ilves, KooKoo ja Sport. Sarjojen voittajat ratkotaan maalierolla kahdessa ottelussa.
Sport – Kärpät.
&lt;section begin="1kier1"/&gt;
"Kärpät eteni puolivälieriin maalein 7–3."&lt;section end="1kier1"/&gt;
KooKoo – Ilves.
&lt;section begin="1kier2"/&gt;
"Ilves eteni puolivälieriin maalein 6–4."&lt;section end="1kier2"/&gt;
Puolivälierät.
Lukko – Ilves.
&lt;section begin="LUKvILV"/&gt;
"Lukko eteni välieriin otteluvoitoin 3–0."&lt;section end="LUKvILV"/&gt;
HIFK – Kärpät.
&lt;section begin="IFKvKÄR"/&gt;
"HIFK eteni välieriin otteluvoitoin 3–0."&lt;section end="IFKvKÄR"/&gt;
TPS – Pelicans.
&lt;section begin="TPSvPEL"/&gt;
"TPS eteni välieriin otteluvoitoin 3–2."&lt;section end="TPSvPEL"/&gt;
Tappara – KalPa.
&lt;section begin="TAPvKAL"/&gt;
"Tappara eteni välieriin otteluvoitoin 3–1."&lt;section end="TAPvKAL"/&gt;
Välierät.
Lukko – Tappara.
&lt;section begin="LUKvTAP"/&gt;
"Lukko eteni finaaleihin otteluvoitoin 3–1."
HIFK – TPS.
&lt;section begin="IFKvTPS"/&gt;
"TPS eteni finaaleihin otteluvoitoin 1–3."
Pronssiottelu.
HIFK – Tappara.
&lt;section begin="pronssiottelu"/&gt;
"HIFK voitti pronssia." &lt;section end="pronssiottelu"/&gt;
Loppuottelut.
Lukko – TPS.
&lt;section begin="LUKvTPS"/&gt;
"Lukko voitti mestaruuden voittamalla ottelusarjan 3–1."
&lt;section end="LUKvTPS"/&gt;
Arthur Söderholm

Arthur Gustaf Alexander Söderholm (19. huhtikuuta 1875 Hanko – 18. huhtikuuta 1947) oli suomalainen juristi, yritysjohtaja ja kauppaneuvos. Hän toimi Stockmann Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1925–1947. 
Söderholmin vanhemmat olivat liikennepäällikkö Anders Alexander Söderholm ja Selma Nylund. Söderholm kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1895, suoritti oikeustutkinnon vuonna 1899, ylemmän hallintotutkinnon vuonna 1902 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1903. Hän toimi Vihdin nimismiehenä 1899–1903, Raaseporin kihlakunnan henkikirjoittajana 1903–1906, Uudenmaan lääninhallituksen esittelijänä 1906–1910, Helsingin kaupunginviskaalina 1910 ja asianajajana Helsingissä 1910–1919.
Söderholm siirtyi liike-elämään vuonna 1918 Yhdyspankin johtajaksi. Hän toimi Stockmann Oy:n johtajana vuosina 1919–1925 ja toimitusjohtajana 1925–1947. Hän toimi lisäksi hallituksen puheenjohtajana Keravan puuseppätehdas Oy:ssä 1921–1947, Helsingin Puhelinyhdistykssä 1926–1947 ja puheenjohtajana Rautakauppojen Oy:n hallintoneuvostossa 1930–1947 sekä hallituksen jäsenenä Kymi Oy:ssä 1920–1947 ja Bensow Oy:ssä 1926–1947.
Liikeuran ohella Söderholm oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen (rkp) vuodesta 1917 vuoteen 1922 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja vuonna 1922. Söderholmille myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1939. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1900 Signe Mentzer.
Salibandyn naisten Suomen Cup 2020–2021

Naisten TEHO Sport Suomen Cupin kausi 2020–2021 in järjestyksessään 28. Suomen Cupin kausi. Suomen Cup pelataan 2020–2021 1-2 kierrokset peltaan IFF:n peliaika- ja pelaajamäärä 3x15 minuutin peliajalla ja ottelupöytäkirjaan saa merkitä vain 17 pelaajaa. Cupiin osallistuu 15 F-liigajoukkueesta 9.
1. kierros.
Blackbirds ja LASB ed jatkoon 
SS Nova ja HuKu jatkoon.
Ä-Lasti ja SBSV jatkoon.
O2-Jyväskylä II ja MIG jatkoon.
KaPa-65 ja SalBa jatkoon.
SBS Rupu jatkoon.
HaHe ja Blue Fox jatkoon.
2. kierros.
Lohko 1
&lt;br&gt;13.9.2020 Tahto Areena, Huittinen
Lohko 2
&lt;br&gt;13.9.2020 Pirkkalan vapaa-aikakeskus, Pirkkala
Lohko 3
&lt;br&gt;13.9.2020 Tähtihalli, Uusikaarlepyy
Lohko 4
&lt;br&gt;13.9.2020 Myllypuron AC, Helsinki
Manny Jacinto

Manny Jacinto (s. 19. elokuuta 1987 Manila, Filippiinit) on filippiiniläis-kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa NBC:n komediasarjan "The Good Place" Jason Mendozana.
Jacinton läpimurtorooli oli "The Good Place" -sarjan dj-tanssija Jason Mendoza. Sarjan päätyttyä hän sai roolin minisarjasta "Nine Perfect Strangers". Hän näytteli vuonna 2021 Yhdysvaltain laivaston lentäjää elokuvassa "".
Jacinto syntyi Filippiineillä ja muutti kolmevuotiaana perheensä mukana Kanadaan. Hän on taustaltaan kiinalais-filippiiniläinen. Vaikka hän asui lapsena Kanadassa, hän identifioituu filippiiniläiseksi. Nuorena Jacinto pelasi koripalloa ja tanssi hiphoppia. Hänen tanssiryhmänsä kilpaili muun muassa Las Vegas World Hip-Hop Championships -kisoissa. Jacintolla on kandidaatintutkinto Brittiläisen Kolumbian yliopistosta, jossa hän opiskeli yhdyskuntatekniikkaa.
Jacinto on kihloissa näyttelijä Dianne Doann kanssa.
SF9

SF9 (; lyhenne sanoista Sensational Feeling 9) on eteläkorealainen yhdeksänjäseninen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii FNC Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Youngbin, Inseong, Jaeyoon, Dawon, Rowoon, Zuho, Yoo Taeyang, Hwiyoung ja Chani. SF9 julkaisi esikoissinglealbuminsa "Feeling Sensation" lokakuussa 2016.
Editio princeps

Editio princeps (lat., monikko "editiones principes") tarkoittaa jonkin tekstin ensimmäistä painettua editiota eli laitosta. Termiä käytetään erityisesti antiikin kirjallisuuden tutkimuksessa alun perin käsikirjoituksina levinneiden tekstien ensimmäisen painamisen yhteydessä. Laajemmassa merkityksessä "editio princeps" voi tarkoittaa minkä tahansa teoksen ensipainosta.
Historia.
Antiikin aikaisten tekstien toimittaminen ja painaminen alkoi pian kirjapainotaidon kehittämisen jälkeen. Monet suuret kirjapainotalot alkoivat painaa antiikin aikaisia teoksia ja niiden kommentaareja sekä kreikankielisten teosten latinankielisiä käännöksiä. Tämä ilmensi renessanssiin kuulunutta antiikin kirjallisuuden uutta tulemista. Editio princepsejä painettiin erityisesti Venetsiassa, Firenzessä ja Roomassa sekä Alankomaissa, Ranskassa, Saksassa ja Sveitsissä. Eräs merkittäviä varhaisia editio princepsien painajia oli Aldus Manutius Venetsiassa.
Monet merkittävimmät antiikin ajalta säilyneet tekstit painettiin ensimmäisen kerran jo 1400–1500-luvuilla. Varhaisin tunnettu minkään klassisen tekstin editio princeps on Johannes Gutenbergin tekemä Aelius Donatuksen teoksen "Ars minor" painos heti kirjapainotaidon alkuvaiheessa noin vuonna 1450. Toinen oli Ciceron teoksen "Velvollisuuksista" ("De officiis") painos vuonna 1465. Ensimmäisenä painettiin latinankielistä kirjallisuutta.
Kreikkalaista kirjasintyyppiä, vielä hyvin epätäydellisenä, käytettiin ensimmäisenä jo mainitussa Ciceron "Velvollisuuksista"-teoksen painoksessa. Ensimmäinen laitos, joka käytti kreikkalaista minuskelia, oli Ianos Laskariksen kieliopin painos, jonka painoi Dionysius Paravinus Milanossa vuonna 1476. Vuonna 1494 painettiin Laskariksen "Anthologia Graeca", joka oli painettu kokonaan kreikkalaisella majuskelilla. Ensimmäinen kreikkalaisen tekstin editio oli Theokritoksen "Idyllien" (kirjat I–XVIII) laitos, joka piti sisällään myös Hesiodoksen teoksen "Työt ja päivät", vuodelta 1481.
Tekstien ensimmäisen painetun laitoksen toimittaminen on ollut aiemmin vain käsikirjoituksina tunnettujen tekstien historiassa ja tutkimuksessa merkittävä vaihe, koska se on vakiinnuttanut tekstimuodon. Joskus editio princepseissä käytetty tekstimuoto perustuu käsikirjoituksiin, jotka ovat sittemmin hävinneet, mikä on säilyttänyt tekstejä, jotka olisivat muutoin jo kadonneet.
Tunnettuja painoksia.
Eräitä tunnettuja editio princepseja ovat:
Painosten ominaisuuksia.
Varhaisimpia editio princepseja ei ole aina ajoitettu mitenkään. Joskus ajoitus on annettu kronogrammina. Painopaikka on perinteisesti merkitty latinaksi paikan antiikin aikaisessa tai keskiaikaisessa nimimuodossa, kuten ”Argentoratum” (Strasbourg), ”Oxonia” (Oxford) tai ”Tridentum” (Trento). Joskus painopaikka on kreikaksi, kuten ”Enetiai” Venetsian sijasta.
Music to Listen To...

Music to Listen to~Dance to~Blaze to~Pray to~Feed to~Sleep to~Talk to~Grind to~Trip to~Breathe to~Help to~Hurt to~Scroll to~Roll to~Love to~Hate to~Learn Too~Plot to~Play to~Be to~Feel to~Breed to~Sweat to~Dream to~Hide to~Live to~Die to~Go To (usein lyhennettynä Music to Listen To… tai ~ Go To ~ ) on brittiläisen rockyhtyeen Bring Me the Horizon albumi. Se julkaistiin 27. joulukuuta 2019 ilman erillistä ilmoitusta. Levyn ovat tuottaneet yhtyeen vokalisti Oliver Sykes ja kosketinsoittaja Jordan Fish, ja siinä on mukana useita artisteja, kuten yhdysvaltalainen laulaja Halsey.
"Music to Listen To…" on Bring Me the Horizonin pitkäkestoisin julkaisu, ja eri lähteet ovat kutsuneet sitä sekä EP-levyksi että albumiksi. Projekti syntyi ajatuksena käyttää yhtyeen "Amo"-albumin (2019) elementtejä ja aikaisemmin nauhoittamiaan demoja.
Angélique Namaika

Angélique Namaika (s. 11. syyskuuta 1967 Kembisa, Kongon demokraattinen tasavalta) on roomalaiskatolisen sisarkunnan nunna, joka on työskennellyt vuodesta 2008 Kongon demokraattisen tasavallan syrjäisessä koillisosassa. Hänelle myönnettiin YK:n pakolaisjärjestön (UNHCR) vuoden 2013 Nansen-palkinto tunnustuksena työstään erityisesti Herran vastarinta-armeijan (LRA) väkivallan uhrien ja naispakolaisten hyväksi. Vuonna 2009 hän oli itsekin LRA:n väkivaltaisuuksien johdosta maan sisäinen pakolainen. 
Namaika on perustanut Saint Daniel Combonin lastenklinikan, LRA:n uhrien toipumiseen keskittyvän Center for Reintegration and Development -keskuksen (CRAD) Ylä-Uelen maakunnan Dungussa (2012) ja orpokodin kuuden kuukauden – 15 vuoden ikäisille lapsille (2014). 2010-luvulla yli 22 000 naista tuki sisar Angéliquen perustamaa keskusta. Hän asuu itse orpokodissa lasten luona ja valvoo CRAD-keskuksen päivittäistä toimintaa. CRAD-keskuksessa väkivallan uhreja ja pakolaisia autetaan muun muassa tervehtymään, heitä opetetaan lukemaan ja hankimaan toimeentulonsa. 
Sisar Angélique on saanut 2010-luvulla useita tunnustuksia ja joitain tukipäätöksiä toiminnan tukemiseksi. Tunnustuksiin lukeutuvat Stop Hunger Award, Nansen-palkinto (2013) ja siihen liittyvä 100 000 dollarin palkintoraha, Mundo Negro Prize of the Comboni Missionaries ja Aurora Humanitarian -valinta (2020, eli Aurora Prize -finalisti).
Katja Lappi

Katja Lappi (s. 1979 Espoo) on suomalainen kapellimestari ja musiikinopettaja. Lappi on valmistunut Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolta. Lappi on toiminut kapellimestarina useissa viihdeohjelmissa, kuten Putous, Nieminen &amp; Lahtinen show ja Joonas Nordman Show. Lappi on tunnettu mash-up-sovituksistaan sketsisarjassa Siskonpeti. 
Lappi on myös säveltänyt musiikkia elokuviin Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset ja Heinähattu, Vilttitossu ja ärhäkkä koululainen. Hän on myös säveltänyt Pelimiehen tunnusmusiikin.
Evaleena Vuorenmaa

Evaleena Vuorenmaa on suomalainen tanssija ja läskiaktivisti. Vuorenmaa aloitti tanssiharrastuksen 14-vuotiaana ja on toiminut tanssiopettajana 20 vuotta. 
Vuorenmaa ryhtyi läskiaktivistiksi saatuaan lääkäriltä sopimattomia kommentteja raskaudenaikaisen lihomisensa takia. Hän alkoi vaatia lihavien syrjinnän lopettamista puhumalla kehopositiivisuudesta. Kehopositiivisuudesta Vuorenmaa on kertonut puhuvansa Instagram-tilillään paitsi itsensä myös tanssioppilaidensa vuoksi. Hän on kertonut kohdanneensa tansisoppilaita, jotka eivät halunneet esiintyä, koska eivät omasta mielestään olleet tanssijan näköisiä. 
Vuorenmaa on toiselta ammatiltaan lähihoitaja ja peräänkuuluttaa terveydenhuollon ammattilaisten sensitiivisyyttä ilman moralisointia. Vuorenmaa on julkaissut Instagram-tilillään seuraajiensa tarinoita terveydenhuollossa kohtaamastaan läskivihasta. 
Aiheesta muualla.
Evaleena Vuorenmaa Lääkärilehdessä
Laura Rissanen

Laura Rissanen (s. 15. huhtikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän on työskennellyt vuodesta 2023 sosiaaliturvaministeri Sanni Grahn-Laasosen valtiosihteerinä. Tätä ennen hän toimi Keskon pääkaupunkiseudun aluejohtajana vuosina 2022–2023.
Rissanen on Helsingin kaupungin varavaltuutettu ja VTM, HKL:n johtokunnan puheenjohtaja, sekä kaupunkiympäristölautakunnan jäsen. Hän on myös Suomen kirjastoseuran puheenjohtaja. Aiemmin Rissanen on toiminut muun muassa Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana, kaupunginhallituksen jäsenenä, Helsingin joukkoliikennelautakunnan jäsenenä ja kulttuuri- ja kirjastolautakunnan varapuheenjohtajana, HYYn I varapuheenjohtajana, Kokoomusnaisten varapuheenjohtajana ja Helsingin Kokoomusnaisten puheenjohtajana.
Ura.
Rissanen on syntynyt Helsingissä ja käynyt Helsingin Rudolf Steiner -koulun. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Ressun lukiosta keväällä 1995. Rissanen liittyi Kokoomuksen Opiskelijaliitto Tuhatkuntaan vuonna 1996. Hän valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi (poliittinen historia). 
Rissanen työskenteli vuosina 2001-2004 kansanedustaja Suvi Lindénin avustajana eduskunnassa. Hän oli vuosina 2004-2005 kokoomuksen puheenjohtaja Jyrki Kataisen erityisavustaja ja vuosina 2005-2007 europarlamentaarikko Eija-Riitta Korholan avustaja Brysselissä. 
Vuosina 2007-2011 Rissanen työskenteli opetusministerien Sari Sarkomaa ja Henna Virkkunen erityisavustajana. Hän oli vuosina 2011-2014 kunta- ja hallintoministeri Henna Virkkusen erityisavustajana. 
Rissanen työskenteli vuosina 2014-2019 kokoomuksen eduskuntaryhmän pääsihteerinä. Hän työskenteli vuosina 2019-2022 Sivistystyönantajat ry:llä johtaen järjestön elinkeinopoliittista edunvalvontaa. Rissanen työskenteli vuosina 2022-2023 Keskossa pääkaupunkiseudun aluejohtajana. 
Rissanen aloitti kesäkuussa 2023 Orpon hallituksessa sosiaaliturvaministeri Sanni Grahn-Laasosen valtiosihteerinä. 
Yksityiselämä.
Rissasella on kaksi poikaa entisen aviomiehensä Panu Laturin kanssa. He hakivat avioeroa vuonna 2021.
Maryam Razavi

Maryam Razavi on suomalainen malli, stylisti ja juontaja. Pitkän kansainvälisen uran mallina tehnyt Razavi on juontanut muun muassa "Suomen Huippumalli haussa" -ohjelmaa ja "Menestystarinan metsästäjät" -podcastia.
Aktiivisina mallivuosinaan Razavi asui viisi vuotta Lontoossa ja työt veivät hänet ympäri maailmaa niin Milanoon, Barcelonaan kuin Los Angelesiin. 
Hän on esiintynyt samassa mainoksessa amerikkalaisen näyttelijän George Clooneyn kanssa.
Paula Hawkins (kirjailija)

Paula Hawkins (s. 26. elokuuta 1972) on brittiläinen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten romaanistaan "Nainen junassa".
Hawkinsin ensimmäinen romaani "Nainen junassa" oli bestseller niin Yhdysvalloissa, Kanadassa kuin Euroopassakin. Se on julkaistu yli 40 kielellä ja 50 maassa. Kirjasta on tehty Emily Bluntin tähdittämä samanniminen elokuva. Hänen seuraavaa romaaniaan, "Tummiin vesiin", myytiin kuukaudessa 100 000 kappaletta. Vuonna 2016 Forbes listasi Hawkinsin maailman eniten ansaitseviin kirjailijoihin. Aiemmin Hawkins on kirjoittanut neljä romaania salanimellä Amy Silver, mutta teokset eivät ole menestyneet. 
Hawkins syntyi ja eli nuoruutensa Hararessa, Zimbabwessa ja muutti Englantiin vuonna 1989. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa politiikkaa, filosofiaa ja taloustiedettä. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli 15 vuotta talousjournalistina The Times -lehdessä.
Teokset.
Salanimellä Amy Silver
Nimellä Paula Hawkins
Erika Naakka

Erika Saana Sofia Naakka (s. 1989 Harjavalta) on suomalainen bloggaaja, vaikuttaja ja solubiologi, joka on suuntautunut syöpätutkimukseen. Naakka asui kotikaupungissaan Harjavallassa 20-vuotiaaksi asti, kunnes muutti Turkuun opiskelemaan Turun yliopistoon. Naakka on toiminut kauneustoimittajana useille suomalaisille lehdille kuten "Trendi", "Costume" ja "Demi". Naakka on kirjoittanut suosittua "Nude"-kauneusblogiaan vuodesta 2011. Naakalla on Instagramissa yli 15 000 seuraajaa.
Naakan sisko on toimittaja-kirjailija Irene Naakka.
Fatima Verwijnen

Fatima Verwijnen (s. Tampere) on suomalainen diversiteettikonsultti, työelämävalmentaja ja ihmisoikeusaktivisti. 
Verwijnen puhuu rakenteellisesta rasismista työelämässä ja kouluttaa yrityksiä siitä, miten työelämästä voi tehdä vähemmistöille avointa. Oppilaitoksissa hän luennoi maahanmuuttajataustaisille nuorille. 
Verwijnen nostaa sosiaalisen median tileillään aktiivisesti esiin rasismia, feminismiä ja vähemmistöjen oikeuksia. Hän on ollut Iltalehden kolumnisti.
Verwijnenistä tuli aktivisti 12-vuotiaana. Hän on yksi Silakkaliikkeen perustajista. Silakkaliike sai inspiraationsa Italian Sardiinit-liikkeestä, joka on antifasistinen, populismin vastainen sekä ihmisoikeuksia puolustava liike kansalaisaktivismille.
Verwijnen on syntynyt ja asunut koko elämänsä Suomessa.
Marie Duplessis

Marie Duplessis, alkuperäiseltä nimeltään Alphonsine Rose Plessis (15. tammikuuta 1824 - 3. helmikuuta 1847) oli ranskalainen kurtisaani ja monen varakkaan ja merkittävän miehen rakastajatar. Kun Alexandre Dumas nuorempi kirjoitti teoksensa "Kamelianainen", oli Duplessis sen päähenkilön esikuva. Giuseppe Verdi sävelsi teoksesta oopperan. Se mitä hänestä tiedetään pohjautuu lähinnä "Kamelianainen"-romaaniin ja aikalaiskertomuksiin. 
Elämänvaiheita.
Tuleva Kamelianainen syntyi köyhyyteen. Hänen äitinsä, joka oli maalaistalon tytär uskoi Marin Plessisin lupauksia ja avioitui hänen kanssaan. Mies osoittautui väkivaltaiseksi alkoholistiksi. Kylän asukkaat joutuivat tulemaan apuun, kun isä pahoinpiteli perhettään. Myös viranomaiset puuttuivat asioihin, kun epäiltiin, että isä yrittää myydä tyttärensä maksaakseen velkansa. 
Duplessis muutti 15-vuotiaana Pariisiin ja pääsi töihin vaateliikkeeseen. Hän herätti jo pian huomiota kauneudellaan. 16-vuotiaana hänet nähtiin varakkaiden miesten seurassa ja he maksoivat hänelle siitä, että hän seurustelisi heidän kanssaan. Duplessis opetteli lukemaan ja kirjoittamaan ja ryhtyi seuraamaan politiikkaa, jotta voisi keskustella miesten kanssa. Hän laittoi nimensä eteen liitteen Du vaikuttaakseen aateliselta. 
Duplessis piti salonkia, josta tuli erittäin suosittu. Hänen salongissaan kävivät ajan kuuluisuudet keskustelemassa ajankohtaisista asioista ja nauttimassa virvokkeita. Alexandre Dumas nuoremmalla oli suhde Duplessisin kanssa ja uskotaan, että hän oli myös Franz Lisztin rakastajatar. 
Duplessis sairastui tuberkuloosiin ja kuoli vain 23-vuotiaana. Hänen kuolinvuoteensa vieressä istuivat aviomies kreivi Édouard de Perregaux ja rakastaja, diplomaatti Gustav Ernst von Stackelberg. Lyhyen elämänsä aikana Duplessis sai maineen älykkäänä ja huomaavaisena rakastajattarena. Hänellä oli velkoja ja niiden kattamiseksi hänen irtaimistonsa huutokaupattiin. Hänen hautajaisiaan seurasi satoja ihmisiä.
Klára Rajnai

Klára Rajnai (s. 21. helmikuuta 1953 Budapest) on unkarilainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Rajnai edusti Unkaria Montrealin kesäolympialaisissa 1976, joissa hän saavutti hopeaa yhdessä Anna Pfefferin kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa sekä pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä. Rajnai saavutti Belgradissa 1975 MM-pronssia 500 metrin kajakkinelosessa sekä Duisburgissa 1979 MM-pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä.
Rajnai edusti Ferencvárosi TC -seuraa. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja painaa 64 kilogrammaa.
Domaszowice (kunta)

Domaszowice on maalaiskunta Namysłówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3 569. Kunnan hallintokeskus on Domaszowicen kylä.
Domaszowicen kunnan kylät ovat Domaszowice, Dziedzice, Gręboszów, Stary Gręboszów, Sułoszów, Nowa Wieś, Polkowskie, Siemysłów, Strzelce, Wielołęka
Włochy, Woskownice Górne sekä Zofijówka. Sen pinta-ala on 113,86 neliökilometriä. Tärkeimmät kunnan aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat Namysłówista Rudnikiin kulkeva valtatie 42 ja Kaletystä Wrocławiin kulkeva rautatielinja 143. Domaszowice rajautuu Namysłówin, Wołczynin, Świerczówin, Pokójin ja Rychtalin kuntiin.
Domaszowicen kunnan pinta-alasta noin 64 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 28 prosenttia metsää ja metsämaata. Sen etelä- ja keskiosat sijaitsevat Oleśnican tasangolla ja pohjoisosa Wieruszówin kukkuloilla. Maasto madaltuukin kaikkialla kunnassa pohjoisesta etelään mentäessä.
Vuoden 2019 joulukuussa 51,3 prosenttia Domaszowicen kunnan asukkaista oli naisia ja 48,7 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 17,9 prosenttia, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 41,3 vuotta.
Le Mansin katedraali

Le Mansin katedraali () sijaitsee Le Mansin kaupungin keskustassa Ranskassa. Kirkko on omistettu Le Mansin pyhälle Julienille. Katedraalin rakentaminen aloitettiin 1000-luvulla, ja se valmistui 1400-luvulla.
Arkkitehtuuri.
Le Mansin katedraali on arkkitehtuuriltaan yhdistelmä romaanista ja goottilaista tyyliä. Katedraali koostuu päälaivasta, kuorista, jonka holvin korkeus on 34 metriä, sekä kuorin ulkopuolella olevista kolmestatoista säteittäisestä kappelista.
Kirkon sisustus.
Muusikkoenkelit.
Katedraalin holviin on maalattu neljäkymmentäseitsemän enkeliä erilaisten soittimien kanssa. Enkelit on maalattu 1400-luvulla, mikä antaa mahdollisuuden tutkia maalauksista keskiaikaisia musiikki-instrumenttejä. Taidemaalari Jean de Brugesin muusikkoenkelit ovat säilyttäneet kirkkaat värinsä nykypäivään saakka.
Haudat.
Katedraalissa on useita loisteliaita hautoja. Diplomaatti Guillaume du Bellayn haudan teki kuvanveistäjä Pierre Bontemps. Guillaume du Bellayn hautajaiset oli ensimmäinen kerta, kun runoilijaryhmä Plejadi kokoontui.
Patsaat.
Sisätiloissa on useita Gervais Delabarren ja Charles Hoyaun 1600-luvulla valmistamia terrakottaveistoksia.
Urut.
Katedraalin urut on valmistunut vuonna 1519, ja suunnitellut arkkitehti Simon Hayneufvren.
Lasimaalaukset.
Katedraalissa voi nähdä lasimaalauksen kehityksen 1000-luvulta aina meidän aikoihimme asti. Lasimaalaus nimeltään "Ylösnousemus" on tehty 1000-luvun lopulla tai 1100-luvun alussa. Se on vanhin uskonnollisessa rakennuksessa säilynyt lasimaalaus.
Rosa Florián

Rosa Madeleine Florián Cedrón (s. 18. toukokuuta 1969 Cajamarcan) on perulainen poliitikko. Hän on Cajamarcan aluetta kongressissa vuosina 2006 – 2011 edustanut kongressiedustaja. Florián kuuluu "Kansallisen Yhtenäisyys-" puolueeseen. Hän myös toiminut Contumazan kaupunginjohtajana.
Milja Köpsi

Milja Köpsi (s. 23. syyskuuta 1976) on suomalainen teknologia-alan vaikuttaja ja Software Finland ry:n Mimmit koodaa -ohjelman vetäjä. 
Vuonna 2018 käynnistetty Mimmit koodaa järjestää ohjelmisto- ja teknologia-alasta kiinnostuneille naisille koulutusta ja työpajoja, joiden avulla naisia kannustetaan IT- ja teknologia-alan urille tuomaan toimialalle lisää diversiteettiä ja osaamista. Ohjelma sai vuonna 2019 EU:n tasa-arvopalkinnon, minkä lisäksi se valittiin Euroopan unionin Erasmus-ohjelmassa benchmark-esikuvaksi siitä, miten naisten suuntautumista teknologia-aloille voidaan edistää konkreettisesti. 
Euroopan sosiaalirahasto (ESR) myönsi maaliskuussa 2021 Mimmit koodaa -ohjelmalle hankerahoituksen Pohjois-Karjalaan. Hankkeen tarkoituksena oli tuottaa paikallisesti räätälöityjä toimintoja kohderyhmälle yhdessä paikallisten yritysten ja toimijoiden kanssa. Hanke toteutti Pohjois-Karjalan maakuntaohjelmaa (POKAT 2021, painopisteenä koulutus ja osaaminen) tukemalla naisten kouluttautumista ja lisäämällä osaamista tulevaisuuden työtehtävissä. Hanke päättyi vuonna 2023.
Köpsin työ Mimmit koodaa-ohjelman parissa palkittiin vuonna 2020 Nordic Women In Tech -kilpailun ”Diversity Leader of the Year” -sarjassa. Vuonna 2021 Köpsi valittiin vuoden Tivi-vaikuttajaksi sekä vuoden bisnesvaikuttajaksi. 
Vuonna 2024 Plan international luovutti vuoden tyttöpalkinnon Köpsille hänen pitkään jatkuneesta työstään tasa-arvon parissa teknologia-alalla. Kyseessä oli Suomen historian ensimmäinen Planin tyttöpalkinto. 
Työelämä.
Köpsi työskentelee Software Finland ry:ssä Mimmit koodaa -hankkeen vetäjänä. Köpsi kuuluu Pohjois-Karjalan Kauppakamarin digivaliokuntaan ja työ- ja elinkeinoministeriön Tekoäly 4.0 -ohjausryhmään. Köpsi on ollut vuosina 2019–2021 Tivin sadan ICT-vaikuttajan listalla.
Köpsi on kirjoittanut ja julkaissut verkossa toimivan Rooma-oppaan ja toiminut Iltalehden matkabloggaajana vuosina 2014–2019. 
Yksityiselämä.
Köpsi asuu Joensuussa. Aikaisemmin hän on asunut Vantaalla miniyksiössä. Köpsi on myös kertonut kokemastaan lähisuhdeväkivallasta
U – July 22

U – July 22 (alkuperäiseltä nimeltään "Utøya 22. juli", tunnetaan myös nimellä "Utøya: July 22") on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut Erik Poppen ohjaama norjalainen draamaelokuva. Elokuva pohjautuu vuonna 2011 tapahtuneeseen Utøyan verilöylyyn, mutta sen hahmot ovat fiktiivisiä. Elokuva on kuvattu yhdellä 90 minuutin mittaisella katkeamattomalla otolla, jossa Utøyan saaren heinäkuun 22. päivän tapahtumat toisinnetaan reaaliajassa Kaja-nimisen tytön näkökulmasta.
Ohjaaja Poppen suunnitelmat tehdä elokuva näistä tapahtumista herättivät laajaa keskustelua Utøyan verilöylyn kaltaisten traagisten tapahtumien dramatisoimisesta, erityisesti niin pian tapahtuneen jälkeen. Poppe suunnitteli elokuvansa tiiviissä yhteistyössä yli 40 saarelta selviytyneen kanssa, tavoitteenaan luoda mahdollisimman autenttinen ja puhtaasti uhrien näkökulman säilyttävä kokonaisuus. Iskujen tekijä nähdään elokuvassa vain kahdesti vilaukselta, etäältä kuvattuna.
Vastaanotto.
"U – July 22" sai ilmestyessään pääosin myönteisen vastaanoton. Elokuvasivusto Rotten Tomatoes ilmoittaa, että 83 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvostelun. Elokuvalehti "Episodi" antoi sille neljä tähteä viidestä, kutsuen sitä "karmaisevan tehokkaaksi" elokuvaksi, joka "jättää tyhjän olon, mutta se on todennäköisesti ollut tekijöiden päämääräkin". 
"Helsingin Sanomien" elokuvakriitikko Anton Vanha-Majamaa puolestaan antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä; hän piti elokuvaa "inhottavana kokemuksena, jota on vaikea suositella kellekään". Vanha-Majamaan mukaan elokuva ei opeta katsojalle mitään uutta uhreista, selviytyjistä, iskun tekijästä saati sen vaikutuksista Norjan yhteiskuntaan.
Susanne Salmi

Susanne Salmi (s. 1992) on suomalainen toimittaja ja "Ylioppilaslehden" päätoimittaja 2018–2020. 
Nykyisin hän työskentelee toimittajan lisäksi "Helsingin Sanomien" feature-toimituksen tuottajana. Hän aloittaa "Helsingin Sanomien" Washingtonin-kirjeenvaihtajana syksyllä 2025.
Salmen ollessa päätoimittajana "Ylioppilaslehti" voitti useita journalismipalkintoja. Vuonna 2019 lehti tuplasi yritysvoittonsa.
Salmi valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 2014, ja sai Media-alan tutkimussäätiöltä 3500 euroa journalismin kesäopintoihin UC Berkeley -yliopistoon Kaliforniaan vuonna 2020. Sitä ennen Salmi on ollut opiskelijavaihdossa Washingtonin yliopistossa Seattlessa (2016) ja tehnyt viestintäharjoittelun Suomen Washingtonin-suurlähetystössä (2017).
Salmi on tehnyt toimittajan työtä uransa aikana muun muassa "Helsingin Sanomille", Ylelle, Otavamedialle ja "Kotiliedelle", Turun ylioppilaslehti "Tylkkäriin" sekä Bassoradiolle, sekä työskennellyt freelancerina vuodesta 2013 alkaen. Salmi on profiloitunut erityisesti hitaan, aikakauslehtityyppisen journalismin tekijänä.
Johanna Lammintakanen

Johanna Lammintakanen (4. maaliskuuta 1969 Virolahti) on suomalainen sairaanhoitaja ja filosofian tohtori, joka toimii Itä-Suomen yliopiston terveyshallintotieteen professorina. 
Lammintakanen opiskeli Kotkan terveydenhuolto-oppilaitoksessa sairaanhoitajaksi (1991). Hän jatkoi opintojaan Kuopion yliopistossa, ja valmistui ensin terveydenhuollon maisteriksi (1997) ja sitten filosofian tohtoriksi (2005). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2005) käsitteli terveyspalvelujen priorisointia, terveydenhuollon päätöksenteko ja terveyspolitiikkaa. Tutkimus oli otsikoitu "Health care prioritisation : evolution of the concept, research and policy process". 
Työurallan Lammintakainen on työskennellyt Kuopion yliopiston terveyshallintotieteen yliassistenttina (2004–2005) ja post doc -tutkijana (2006–2009). Yliopiston yhdistyttyä Itä-Suomen yliopistoksi, hän toimi sosiaali- ja terveysjohtamisen laitoksella terveyshallintotieteen määräaikaisena professorina (2010–2016). Vuoden 2017 alusta lähtien hän on ollut terveyshallintotieteen professori. Tämän ohella hän on ollut elokuusta 2013 lähtien sosiaali- ja terveysjohtamisen laitoksen johtaja.
Eija Lönnroos

Eija Kyllikki Lönnroos (s. 15. kesäkuuta 1964 Rantasalmi) on suomalainen erikoislääkäri ja lääketieteen tohtori, joka on toiminut Itä-Suomen yliopiston geriatrian professorina. Hän on ollut joukkotiedotusvälineiden haastateltavana esimerkiksi vanhuspsykiatristen hoitopaikkojen tilasta ja kritisoinut hoitopaikkojen vähennysaikeita. Lönnroosin mukaan ei ole näyttöä ikääntyvän väestön pienenevästä psykiatristen hoitopaikkojen tarpeesta, vaan päinvastoin. Koronapandemian aikana keväällä 2020 hän on pitänyt tärkeänä esimerkiksi yhteydenpitoa hoivakodissa asuviin läheisiin hyvälaatuisen kuva- ja ääniyhteyden välityksellä. 
Lönnroos tuli ylioppilaaksi Rantasalmelta vuonna 1983. Hän valmistui Kuopion yliopistosta lääkäriksi (LL 1989) ja lääketieteen tohtoriksi (LT 2009). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2009) käsitteli iäkkäiden ihmisten lonkkamurtumia ja lääkehoitoon kytkeytyviä kaatumisia. Tutkimus oli otsikoitu "Hip fractures and medication-related falls in older people" (suom. Iäkkäiden lonkkamurtumat ja lääkehoitoon liittyvät kaatumiset). Vuonna 1996 yleislääketieteen ja vuonna 2000 geriatrian erikoislääkärin pätevyys Kuopion yliopistosta; lisäksi kuntoutuksen erikoispätevyys (2002).
Työurallaan Lönnroos toimi terveyskeskuslääkärinä Juvan terveyskeskuksessa (1990–1997) ja sitten osastonlääkäri Jyväskylän kaupunginsairaalassa (1997–2000). Hän oli Keski-Suomen sairaanhoitopiirin geriatrian erikoislääkäri vuosina 2001–2006. Vuosina 2006–2013 geriatrian kliininen opettaja aluksi Kuopion, yliopistojen yhdistyttyä Itä-Suomen yliopistossa. Vuosina 2010–2011 Hän oli Itä-Suomen yliopiston Farmasian laitoksen tutkimusjohtaja. Elokuusta 2013 Itä-Suomen yliopiston geriatrian määräaikainen professori, helmikuusta 2017 lähtien geriatrian viiden vuoden professuuri.
Teniku Talesi Honolulu

Teniku Talesi Honolulu on tuvalulainen poliitikko, joka on toiminut maan virkaa tekevänä kenraalikuvernöörinä 22. elokuuta 2019 alkaen. Hän nousi virkaansa, kun Iakoba Itaeli asettui ehdolle Tuvalun parlamenttivaaleissa.
Syyskuussa 2019 Honolulu nimitti Kausea Natanon maan pääministeriksi.
Hertek Antšimaa-Toka

Hertek Antšimaa-Toka (, 1. tammikuuta 1912 Baj-Taiga, Kiinan tasavalta – 4. marraskuuta 2008 Kyzyl, Tuva, Venäjä) oli tuvalainen ja myöhemmin neuvostoliittolainen poliitikko, joka toimi Tuvan kansantasavallan valtionpäämiehenä. Hän oli maailman ensimmäinen valtionpäämiehen virassa ollut nainen, joka on valittu virkaansa vaaleilla. Tämä kunnia on kuitenkin kyseenalaistettu, sillä maan itsenäisyyden tunnustivat vain Mongolia ja Neuvostoliitto. Toinen henkilö, joka kilpailee Antšimaa-Tokan kanssa ensimmäisen valitun naisjohtajan tittelistä on Islannin presidentti Vigdís Finnbogadóttir.
Tausta ja yksityiselämä.
Antšimaa syntyi vuonna 1912 köyhään talonpoikaisperheeseen Baj-Taigan kylässä, joka tuohon aikaan kuului Kiinan tasavaltaan. Antšimaan todellinen syntymäpäivä ei ole tiedossa, mutta sellaiseksi ilmoitetaan usein 1. tammikuuta, vaikka hänen tiedetään syntyneen talvella 1912.
Antšimaan isä ja vanhempi veli kuolivat tuhkarokkoon, kun Hertek oli vielä nuori. Huolimatta äitinsä lukutaidottomuudesta Hertek oppi lukemaan ja kirjoittamaan mongolian kieltä. Hän myös opetteli kirjoittamaan tuvan kieltä, kun sille luotiin kirjallinen muoto 1930-luvulla.
Vuonna 1940 Antšimaa meni naimisiin puolueen pääsihteerin Saltšak Tokan kanssa. Pari oli naimisissa vuoteen 1973 saakka, jolloin Saltšak kuoli. Tämän jälkeen Antšimaa jäi pois politiikasta ja eli hiljaista elämää aina kuolemaansa 4. marraskuuta 2008 saakka.
Poliittinen ura.
Antšimaa liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1930. Luku- ja kirjoitustaitoisena hän toimi kirjanpitäjänä. Puolueen paikallinen johtaja suositteli Antšimaalle Idän uurastajien kommunistista yliopistoa, jonne tämä lähti päivän mittaisen harkinnan jälkeen, vaikka ei ollut aikaisemmin jättänyt kyläänsä.
Palattuaan Tuvaan vuonna 1935 Antšimaa toimi propagandapäällikkönä. Hän keskittyi myös naisten aseman ja koulutustason parantamiseen kansantasavallassa.
Vuonna 1940 Antšimaa nousi Tuvan kansantasavallan pienen huralin presidiumin puheenjohtajaksi Ojun Polatin seuraajaksi. Hänen johdollaan Tuvan kansantasavalta asettui toisessa maailmansodassa liittoutuneiden puolelle avustamalla neuvostoliittolaisia joukkoja. Antšimaa toimi presidiumin puheenjohtajana aina vuoteen 1944 asti, jolloin Tuvasta tuli virallisesti osa Neuvostoliittoa. Tämän jälkeen hän toimi Tuvan autonomisen alueen toimeenpanevan komitean varapuheenjohtajana sekä myöhemmin ministerineuvoston varapuheenjohtajana.
Hypodaktylia

Hypodaktylia (kreikkaa) tarkoittaa synnynnäistä vajaasormisuutta tai vajaavarpaisuutta. Se ilmenee yhden tai useamman sormen tai varpaan puuttumisena kokonaan tai osittain. Hypodaktyliaan liittyy läheisesti kaksi muuta käsitettä. Ensimmäinen on oligodaktylia (kreikkaa), joka tarkoittaa vajaasormisuutta ja/tai vajaavarpaisuutta. Toinen käsite on adaktylia (kreikkaa; latinaksi adactylia), joka tarkoittaa sormipuutosta ja/tai varvaspuutosta. Hypodaktylian syynä on usein epänormaalin geenin periytyminen, joka aiheuttaa paikallisia kasvuhäiriöitä sikiössä.
Joidenkin itäafrikkalaisten heimojen keskuudessa esiintyy kaksivarpaisuudeksi kutsuttua hypodaktylian muotoa, jossa kummassakin jalassa on vain kaksi suurta varvasta. Kaksivarpaisuus on kuitenkin häviämässä eristettyjen heimoyhteisöjen perimän sekoittuessa aikaisempaa enemmän muuhun väestöön.
Denisse Fajardo

Denisse Fajardo (s. 1. heinäkuuta 1964 Lima, Peru) on perulainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui olympialaisiin Moskovassa 1980, Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Soulissa hän kuului Perun hopeaa voittaneeseen joukkueeseen.
Fajardo edusti maataan Pan-Amerikan kisoissa vuosina 1983, 1987 ja 1991. Vuosina 1983 ja 1991 hän kuului pronssia voittaneeseen joukkueeseen ja vuonna 1987 hopeaa voittaneeseen joukkueeseen.
Paula Tiessalo

Paula Tiessalo (s. 1970 Helsinki) on suomalainen tietokirjailija ja toimittaja. 
Tiessalo on terveys- ja hyvinvointiaiheisiin erikoistunut toimittaja. Hän on töissä Yle Uutisissa ja kirjoittaa myös Ylelle blogia (ks. esim. ). Hän on kirjoittanut yhdessä Aune Karhumäen kanssa tietokirjan "Parisuhdepäivitys", joka avaa erilaisia suhdemuotoja, kuten monisuhde tai avoin suhde. Kirja on ensimmäinen suomalainen monisuhteisuutta käsittelevä teos. 
Tiessalo on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri ja seksuaalineuvoja. Tällä hetkellä hän opiskelee seksuaaliterapeutiksi. 
Tiessalo on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Pariskunta elää avoimessa suhteessa.
Sator-neliö

Sator-neliö tai Rotas-neliö on kaksiulotteinen sananeliö, joka sisältää viisisanaisen latinankielisen palindromin. Varhaisin esimerkki neliöstä on peräisin Pompejin raunioista vuodelta 79, mutta neliöitä on löytynyt runsaasti myös keskiajalta. Jotkut tutkijat pitävät sen alkuperää esikristillisenä, kuten juutalaisena tai mithralaisena.
Neliössä esiintyvä palindromi toimii sekä pysty- että vaakasuoraan. Lisäksi neliössä esiintyvät kirjaimet voidaan järjestää sen keskellä esiintyvän N:n ympärille ristin muotoon siten, että niistä syntyy fraasi "PATER NOSTER" ja yli jää kaksi A:ta ja kaksi O:ta, jotka viittaavat väitetysti alfaan ja omegaan.
Neliössä esiintyvien sanat voidaan kääntää monella tapaa, mutta yleisin lienee "kylväjä Arepo pitelee pyöriä huolella". Yksittäiset sanat kääntyvät seuraavasti:
Aune Karhumäki

Aune Karhumäki (s. 6. syyskuuta 1975) on kehopsykoterapeutti ja työnohjaaja. 
Karhumäki on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopiston sosiaalitieteiden laitokselta.
Oona Haapaniemi

Oona Haapaniemi on suomalainen käsikirjoittaja ja aktivisti. Hän on valmistunut Metropolia-ammattikorkeakoulun käsikirjoituslinjalta vuonna 2018.
Haapaniemi on käsikirjoittanut "Putousta" ja vuoden 2021 televisiosarjaa "Häräntappoase", joka perustuu Anna-Leena Härkösen vuonna 1984 julkaistuun samannimiseen kirjaan.
Sosiaalinen media.
Haapaniemi ja Juhana Karhula pitävät YouTube-kanavaa nimeltä "Huumorihuiskaus Oona &amp; Juhana" sekä podcastia nimeltä "Huiscast".
Gu Hong

Gu Hong (, s. 6. marraskuuta 1988) on kiinalainen amatöörinyrkkeilijä.
BoxRecin mukaan Gu on kilpaillut vuodesta 2016 lähtien, joskin hän osallistui jo vuoden 2015 Aasian-mestaruuskilpailuissa 69 kg sarjaan. Gu voitti ensimmäisessä ottelussa, joka oli samalla välieräottelu, kazakstanilaisen Gaukhar Ermekbayn ja loppuottelussa uzbekistanilaisen Shakhnoza Nizamovan. Hän voitti kummatkin ottelut pistein 3–0. Astanan MM-kilpailuissa 2016 Gu aloitti suoraan ensimmäiseltä kierrokselta ilman karsintaottelua. Hän voitti kaksi ensimmäistä otteluaan pistein 3–0 voittaen ensin turkkilaisen Gülten Türkerin ja toisessa ottelussa azerbaidžanilaisen Maryam Jabrayilovan. Välieräottelussa hän voitti suomalaisen Elina Gustafssonin 2–0, mutta loppuottelussa kazakstanilainen Valentina Khalzova oli parempi pistein 2–1. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2017 Gu kilpaili jälleen 69 kg sarjassa. Hän voitti puolivälierissä uzbekistanilaisen Gaukhar Mirzayevan. Välierissä Gu voitti vietnamilaisen Trần Thị Linhin 4–1. Loppuottelussa Gu voitti kazakstanilaisen Khalzovan 4–1 uusien Aasian-mestaruutensa.
New Delhin MM-kilpailuissa 2018 Gu otteli 69 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan Angela Carinin ja puolivälierissä argentiinalaisen Lucía Pérezin 5–0. Loppuotteluun hän eteni voittamalla välierissä saksalaisen Nadine Apetzin 4–1. Loppuottelussa Gu kohtasi taiwanilaisen Chen Nien-chinin, jolle Gu hävisi pistein 3–2. Bangkokin AM-kilpailuissa 2019 Gu kilpaili 69 kg sarjassa. Hän voitti karsintakierroksella eteläkorealaisen Kim Shinhyeongin. Puolivälierissä Gu voitti pohjoiskorealaisen Kim Jin Sonin 4–1 ja välierissä uzbekistanilaisen Shakhnoza Yunusovan samoin pistein. Loppuottelussa Gu voitti taiwanilaisen Chen Nien-chinin 3–2. Vuonna 2020 Gu varmisti paikan Tokion olympialaisten 69 kg sarjaan voitettuaan Aasian karsintaturnauksen. 
Huhtikuuhun 2021 mennessä Gu on otellut amatööriurallaan 15 ottelua, joista on voittanut 13.
Phạm Minh Chính

Phạm Minh Chính (s. 10. joulukuuta 1958) on vietnamilainen poliitikko, joka valittiin maansa pääministeriksi huhtikuussa 2021. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden kandidaatti, ja kuulunut puolueen keskuskomiteaan vuodesta 2006.
Roosa Lehtoranta

Roosa Lehtoranta (s. 1997) on suomalainen koripalloilija. 
Hän pelaa takamiehenä ja on pituudeltaan 176-senttimetrinen. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 18 maaottelua. Hän on edustanut Suomen Korisliigassa kasvattajaseuraansa Peli-Karhuja ja välillä kaksi kautta Tapiolan Honkaa. Kauden 2019–2020 hän pelasi Belgiassa Antwerp Giantsin joukkueessa. Lokakuussa 2023 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Eigner Angels Nördlingeniin.
Lehtoranta on pelannut Naisten Korisliigassa kaudesta 2013–2014 alkaen. Hän on edustanut Peli-Karhuja kausina 2013–2017 ja uudelleen kaudesta 2020–2021 alkaen. Kaudet 2017–2019 hän edusti Tapiolan Honkaa. Hänen paras ottelukohtainen pistekeskiarvonsa koko kauden ajalta on 13,2 kaudelta 2015–2016 ja runkosarjan osalta 13,8 kaudelta 2016–2017. Paras levypallokeskiarvo on 4,1 kaudelta 2018–2019 niin runkosarjan kuin koko kaudenkin osalta. Lehtoranta saavutti SM-hopeaa avauskaudellaan 2013–2014. Hänet palkittiin Korisliigan parhaana kuudentena pelaajana kaudella 2014–2015 ja kehittyneimpänä pelaajana kaudella 2015–2016. Hän oli paras korintekijä 19-vuotiaiden tyttöjen SM-sarjassa kaudella 2015-2016. Kaudella 2020–2021 hän voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa, ja myös kaksi seuraavaa kautta päättyivät mestaruuteen. Samaan jaksoon mahtui kaksi Suomen cupin voittoa.
Lehtoranta pelasi kaudella 2019–2020 Belgian pääsarjassa Antwerp Giantsin joukkueessa 19 ottelua.
Roosa Lehtorannan siskot Laura ja Linda-Lotta sekä veljet Juho, Joonas ja Janne ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden.
Mari Törőcsik

Mari Törőcsik (23. marraskuuta 1935 Pély – 16. huhtikuuta 2021 Szombathely) oli unkarilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän esiintyi yli 170 elokuvassa vuosina 1956–2020. Hän voitti parhaan naispääosan palkinnon vuoden 1976 Cannesin elokuvajuhlilla elokuvasta "Missä olette, rouva Dery?"
Davina Michelle

Michelle Davina Hoogendoorn (s. 12. marraskuuta 1995 Rotterdam, Alankomaat), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Davina Michelle, on hollantilainen laulaja ja tubettaja. Hän asuu Capelle aan den IJsselissa. Hänen cover-versionsa kappaleesta "Duurt Te Lang" saavutti 1. sijan "Dutch Top 40", "Mega Top 50" ja "Dutch Single Top 100" -listoilla.
Ura.
Vuonna 2016 Hoogendoorn osallistui "Idols"-kilpailun viidennelle tuotantokaudelle. Koe-esiintymisessään hän esitti Jessie J:n kappaleen "Nobody's Perfect". Kilpailussa hän eteni teatteriviikonloppu-vaiheeseen ja duetto-vaiheeseen, minkä jälkeen hän karsiutui kilpailusta.
YouTube.
Helmikuussa 2017 Hoogendoorn perusti oman YouTube-kanavansa, joka kantaa nimenään hänen taiteilijanimeään "Davina Michelle". Kanavalleen hän lataa joka viikko cover-versioita suosituista englanninkielisistä kappaleista. 21. elokuuta 2017 hän julkaisi cover-version Pinkin kappaleesta "What About Us". Saman vuoden lokakuussa "Glamour" julkaisi videon, jossa Pink kävi läpi cover-versioita hänen kappaleistaan. Videolla Pink reagoi myös Hoogendoornin versioon ja sanoi: "That's better than I will ever sound." () "Glamourin" videon julkaisemisen jälkeen Hoogendoornin cover-versio sai runsaasti julkisuutta. Hoogendornia pyydettiin myös esiintymään useissa tv-ohjelmissa, kuten "RTL Late Night" ja "De Wereld Draait Door" -ohjelmissa sekä useissa tapahtumapaikoissa Yhdysvalloissa. Huhtikuuhun 2021 mennessä Hoogendoornin cover-versiolla kappaleesta "What About Us" on lähes 19 miljoonaa katsojakertaa ja hänen kanavallaan on 1,3 miljoonaa tilaajaa.
Hoogendoorn on toiminut myös avajaisnumerona Pinkin "Beautiful Trauma World Tour" -kiertueella, joka järjestettiin vuonna 2019 Haagissa.
Joulukuussa 2017 Hoogendoorn julkaisi singlen nimeltä "Ga" yhteistyössä Eftelingin ja Sterren (Lilo van den Bosch) kanssa. Se toimi virallisena ääniraitana Eftelingin laatimalle musikaalille nimeltä "Sprookjessprokkelaar".
Hoogendoorn esiintyi yhdessä Thekla Reutenin kanssa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa 1. semifinaalin väliaikanumerossa.
Beste Zangers ja ensimmäinen single.
Vuonna 2018 Hoogendoorn osallistui alankomaalaisen tv-kanavan AVROTROSin lähettämän Beste Zangers-sarjan 11. tuotantokaudelle. Viidennessä jaksossa hän esitti cover-version Glen Farian kappaleesta "Duurt Te Lang". Kaksi päivää lähetyksen jälkeen cover-versio saavutti ensimmäisen sijan iTunesin ladatuimpien kappaleiden listalla. Myöhemmin vuonna 2018 cover-versio saavutti ensimmäisen sijan "Dutch Top 40", "Mega Top 50" ja "Dutch Single Top 100" -listoilla. Marraskuussa 2018 cover-versio myi kultaa.
Lantaaninitraatti

Lantaaninitraatti (La(NO3)3) on lantaani- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden lantaaniyhdisteiden valmistukseen, katalyyttinä ja analyyttisen kemian reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa lantaaninitraatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (La(NO3)3·6H2O), jonka alkeiskoppi on trikliininen. Lantaaninitraatti liukenee hyvin veteen ja myös etanoliin ja asetoniin. Voimakkaasti kuumennettaessa se hajoaa lantaanioksidiksi. Yhdiste muodostaa kaksoissuoloja maa-alkalimetalli- ja ammoniumnitraattien kanssa.
Lantaaninitraattia valmistetaan neutraloimalla lantaanioksidia, -hydroksidia tai -karbonaattia typpihapolla.
La2O3 + 6 HNO3 → 2 La(NO3)3 + 3 H2O
La(OH)3 + 3 HNO3 → La(NO3)3 + 3 H2O
La2(CO3)3 + 6 HNO3 → 2 La(NO3)3 + 3 H2O + 3 CO2
Lantaaninitraattia käytetään muiden lantaaniyhdisteiden valmistuksessa ja analyyttisen kemian standardien tekemiseen. Sitä voidaan käyttää katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa.
Sara Vanninen

Sara Vanninen (s. 1989 Savonlinna) on suomalainen bloggaaja ja somevaikuttaja. Vanninen aloitti "Sara Tickle" -bloginsa (ent. "Tickle Your Fancy") vuonna 2009. Vanninen on yksi Suomen parhaiten ansaitsevista bloggaajista, joka vuonna 2019 kertoi ansiotuloikseen noin 250 000 euroa. 
Kesällä 2020 hän osallistui Selviytyjät Suomi -ohjelman kuvauksiin, jotka koronarajoitusten takia tehtiin Haaparannan saaristossa. Ohjelmaan osallistui 16 julkisuudesta tunnettua henkilöä. Ohjelma esitettiin televisiossa keväällä 2021.
Vanninen avioitui Jussi Kukkosen kanssa heinäkuussa 2021 ja he saivat pojan joulukuussa 2021.