John Rosendahl

John ”Jukka” Rosendahl (oik. Juho Hugo Hemming Wiren, s. 22. toukokuuta 1891, Elimäki – k. 18. joulukuuta 1932, New York) oli amerikansuomalainen muusikko ja musiikkimanageri. Hänellä oli keskeinen merkitys menestyneen amerikansuomalaisen harmonikansoittaja Viola Turpeisen uran käynnistymisessä.
Varhaiset vuodet Yhdysvalloissa.
Rosendahl muutti Yhdysvaltoihin marraskuussa 1908 yhdessä isoveljensä Hjamarin kanssa. Yhdysvalloissa nimi vaihtui sopivammaksi jo varhain. Aluksi Rosendahl teki monenlaisia töitä, kuten elokuvien vuokrausta, esittämistä ja mainoskylttien maalaamista. Viihdeteollisuus oli tuolloin Yhdysvalloissa kasvava ala, ja Rosendahl näki mahdollisuuden menestykseen esiintyvänä taiteilijana. Ei ole tarkkaa tietoa milloin Rosendahl aloitti esiintymisensä, mutta hän uransa huippuhetket ajoittuvat 1920-luvun loppupuolelta aina vuoden 1932 kuolemaan saakka. 
Rosendahl osoitti luontaisen taiteellisen kykynsä ja musiikillisen lahjakkuutensa. Hän hallitsi useita soittimia, kuten viulun, banjon ja mandoliinin, ja lisäksi hän lauloi. Rosendahl kehitti soittotaitoaan osallistumalla banjokouluihin. Hänen huoliteltu ulkonäkönsä ja karismaattinen olemuksensa herättivät laajaa ihailua. Rosendahl myös opiskeli englannin kielen taidon, mikä avasi hänelle uusia mahdollisuuksia työmarkkinoilla ja auttoi verkostoitumaan uudessa ympäristössä.
1920-luvun alussa Rosendahl teki aktiivisesti kiertueita Yhdysvaltojen suomalaisyhteisöissä, jotka sijaitsivat Michiganissa, Minnesotassa, Ohiossa ja Wisconsinissa. Kiertueillaan hän esiintyi yhdessä muiden merkittävien suomalaistaustaisten muusikoiden, kuten Antti Kosolan (1896–1971) ja Isac Mikkilän (1885–1950), kanssa, jotka molemmat soittivat harmonikkaa. Esiintymispaikkoina toimivat usein suomalaisten ylläpitämät "haalit", jotka olivat yhdysvaltalaisia versioita suomalaisista seurantaloista. Ahkerasti esiintynyt Rosendahl järjesti ja markkinoi esiintymisiään kirjeitse, lähettäen kirjeitä yhdistysten ja haalien huvitoiminnasta vastaaville henkilöille sekä lehtimainoksin että julistein.
Yhteistyö Viola Turpeisen kanssa.
Rosendahlin ammatillinen polku otti merkittävän suunnanmuutoksen, kun hän kohtasi nuoren ja lahjakkaan harmonikansoittajan, Viola Turpeisen, joka oli tuolloin vain 16-vuotias. Rosendahl kuuli ensimmäisen kerran Turpeisen musiikkia Michiganin Ishpemingissä sijaitsevassa suomalaisessa North Star Hall -haalissa elokuussa 1926. Rosendahl vaikuttui Turpeisen soittotaidoista ja hän kutsui Turpeisen mukaansa kiertueelle. Turpeinen sai luvan vanhemmiltaan lähteä Rosendahlin mukaan.
Rosendahl otti Turpeisen siipiensä suojaan ja toimi tämän managerina, opettaen hänelle viihdeteollisuuden ja kiertue-elämän käytäntöjä sekä lavaesiintymisen taitoja. Rosendahlin aloitti taitavaksi esiintyjäksi kehittyneen Turpeisen kanssa aktiivisen kiertue-elämän. Nuoresta Turpeisesta tuli suosittujen esiintymisten vetonaula. 
Turpeisen ja Rosendahlin ensimmäinen yhteinen kiertue alkoi Ohion osavaltiosta, jatkui Michiganin kautta ja päättyi New Yorkiin vuonna 1927. Heidän esitysrepertuaarinsa koostui duoesityksistä, soolonumeroista, Rosendahlin esittämistä varjokuvista ja humoristisista tarinoista. 
New Yorkissa duo sai vakituisen paikan Raivaaja-nimisessä työväentalossa, jossa he esiintyivät säännöllisesti. New Yorkin aikana Turpeisen suosio kasvoi, mikä lisäsi duon kysyntää. Rosendahl edisti aktiivisesti Turpeisen uraa ja he pääsivät tekemään New Yorkissa ensimmäisen levytyksensä Columbia-levy-yhtiölle tammikuussa 1928. Levylle tallennettiin suomalaista tanssimusiikkia, jota he olivat tottuneet esittämään esiintymisissään. Levytykset nostivat duon suosiota entisestään, sillä suomalaiset ostivat äänilevyjä ahkerasti.
Ensimmäisen Columbia-äänitteen jälkeen Rosendahl ja Turpeinen levyttivät Victor-levy-yhtiölle, joka oli Columbian suurin kilpailija. Levytykset koostuivat suomalaisen tanssimusiikin lisäksi italialaisen harmonikkataiteilijan Guido Deiron (1886–1950) sävellyksestä ”Variety polka”, joka äänitettiin Turpeisen soolona. 
Tämän myötä Rosendahlin tehtävät Turpeisen managerina lisääntyivät, sillä pian Turpeinen tunnustettiin Yhdysvaltain ammattilaispiireissä yhdeksi lupaavimmista naispuolisista harmonikkataiteilijoista. Turpeisen suosio vahvisti merkittävästi myös Rosendahlin omaa uraa sekä managerina että esiintyvänä taiteilijana. Duo teki tämän jälkeen vuonna 1928 kiertueen keskilännen suomalaistalueilla ja Kanadassa. 
Vuonna 1929 Rosendahl ja Turpeinen kiersivät myös Suomessa. He matkustivat ruotsalaisella M/S Gripsholm -laivalla Tukholman kautta Suomeen ja esiintyivät muun muassa Helsingissä Vallilan työväentalolla ja Mustikkamaalla. Suomea käytiin myös muun muassa Viipurissa ja Kemijärvellä.
Rosendahlin ja Turpeisen muodostama duo laajeni trioksi loppuvuodesta 1929, kun naisharmonikansoittaja Sylvia Polso (1912–1996) liittyi heidän seuraansa. Polso soitti harmonikan lisäksi pianoa. Rosendahl toimi managerina molemmille naisille. Rosendahlin markkinoima trio jatkoi kiertueitaan ja sai suurta suosiota, erityisesti Turpeisen ja Polson ansiosta. 
Rosendahl päätti ottaa etäisyyttä soittamisesta vuoden 1930 lopulla. Hän teki päätöksensä luottavaisin mielin, sillä sekä Polson että erityisesti Turpeisen ura olivat jo vakiintuneet, eikä Rosendahlin apua enää tarvittu uran edistämiseksi. Turpeinen ja Polso jatkoivat yhteisiä esiintymisiään Rosendahlin vetäydyttyä.
Viimeiset vuodet.
John Rosendahl ei koskaan lopettanut esiintymistä kokonaan, ja pian trio alkoi jälleen soittaa yhdessä. Elokuussa 1931 trio levytti Victor-levy-yhtiölle, ja he lähtivät vielä yhteiselle kiertueelle. Kiertueen aikana trio hajosi, ja Turpeinen perusti oman orkesterin. Turpeisen lähdön jälkeen Rosendahl jatkoi esiintymisiä Sylvia Polson kanssa, jonka kanssa hänellä oli myös romanttinen suhde. Pian suhteen alkamisen jälkeen joulukuun 18. päivänä 1932 Rosendahl liukastui kotonaan portaissa ja löi päänsä niin vakavasti, että se johti hänen kuolemaansa. Hän oli tuolloin 41-vuotias.
Tunnustukset.
Viola Turpeisen ja John Rosendahlin levytys ”Kauhavan polkka” vuodelta 1928 lisättiin vuonna 2024 Yhdysvaltain Kongressin kirjaston ylläpitämään Kansallinen ääniteluetteloon, National Recording Registryyn (NRR).