Rhypes

Rhypes (, myös , , ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Akhaiassa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee lähellä nykyistä Aigiáleian kunnan Koúmarisin kylää.
Maantiede.
Rhypes sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan pohjoisissa sisäosissa 30 stadioninmittaa luoteeseen Aigionista. Pausanias näki kaupungin rauniot jonkin matkaa sivuun Aigionista Patraihin johtaneelta tieltä. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyinen Trapezán kukkula, joka sijaitsee noin kilometrin lounaaseen Koúmarisin kylästä ja noin seitsemän kilometriä lounaaseen Aigionin paikalla sijaitsevasta nykyisestä Aígiosta. Sen korkeus on 448 metriä merenpinnasta laskettuna.
Kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimillä "Rhypis" () ja "Rhypike" (). Sen kokoa ei tunneta, mutta siihen kuului Korintinlahden rannalla Aigionista luoteeseen sijainnut satamakaupunki Erineos eli Erineon, jonka Thukydides mainitsee, ja jonka Pausanias sanoo sijainneen 60 stadionin päässä Aigionista. Alueella sijaitsi myös "demos" nimeltä Leuktron (, lat. "Leuctrum").
Historia.
Rhypes on ollut asuttu viimeistään keskisellä helladisella kaudella 1700-luvulla eaa. ja edelleen läpi mykeneläisen ja geometrisen kauden.
Antiikin aikana klassisella kaudella kaupunki oli yksi Akhaian liiton "dodekapoliin" kahdestatoista kaupungista. Strabon sanoo Aiskhyloksen käyttäneen kaupungista ilmaisua ”salaman iskemä Rhypes” (). Kaupungista oli kotoisin Myskellos, jonka sanotaan perustaneen Suur-Kreikassa sijainneen Krotonin, joskin joskus Krotonin sanotaan olleen Spartan siirtokunta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Rhyps" () ja "Rhypos" ().
Rhypes oli lakannut olemasta Akhaian liiton jäsen viimeistään Polybioksen aikana, sillä hän mainitsee sen tilalla Leontionin. Itse kaupunki säilyi olemassa aina roomalaiselle kaudelle keisari Augustuksen aikaan saakka. Augustus siirrätti sen asukkaat Patraihin, ja sen alue jaettiin Aigionin, Farain ja Patrain kesken.
Kaupungin raunioita tutki ensimmäisenä ranskalainen Jean-Auguste Lebesgue 1860-luvulla. Tämän jälkeen alue oli maanviljelykäytössä, ja paljon antiikin aikaisia jäänteitä tuhoutui. Tuhoja aiheutti myös antiikin aikaisten rakennuskivien uudelleenkäyttäminen rakentamiseen lähiseudulla. Nykyisiä arkeologisia tutkimuksia on tehty 1990-luvulta lähtien ja säännöllisiä kaivauksia vuodesta 2007 lähtien. Kaivauksia ovat suorittaneet kreikkalaiset ja italialaiset arkeologit.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin akropoliilta on löydetty muurien, temppelin, agoran sekä lukuisten muiden rakennusten ja rakennelmien jäänteitä. Temppeli oli oletettavasti omistettu Athenelle. Se ajoittuu arkaaiselle kaudelle 500-luvulle eaa. ja vaikuttaa tuhoutuneen maanjäristyksessä ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Temppeli edusti doorilaista tyyliä, ja sen koko oli noin 31,56 × 16,72 metriä, mikä tekee siitä sata jalkaa pitkän eli hekatompedon-temppelin. Sen päätykolmiot oli koristeltu veistoksin, jotka esittivät taisteluita. Länsipään päätykolmiossa oli kuvattuna gigantomakhia ja itäpään päätykolmiossa oletettavasti ainakin Zeus.
Akropoliin lounaisrinteestä on löydetty mykeneläisaikainen ja submykeneläinen nekropolis eli hauta-alue, joka ajoittuu noin 1500–1000-luvuille eaa. Sieltä on löydetty kammiohautoja ja muun muassa pronssimiekkoja, keramiikkaa ja muita hautaesineitä. Haudat ovat antiikin aikana akropoliille johtaneen tien varrella. Nekropoliista etelään olevalta kukkulalta on löydetty jäänteitä keskisen helladisen ja varhaismykeneläisen kauden kylästä.