tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Frederik Gyldstrand

Frederik ”acoR” Gyldstrand (s. 24. kesäkuuta 1997) on tanskalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän on pelannut heinäkuusta 2024 Team SoloMidille AWP-tarkkuuskivääriä.
Gyldstrand on edustanut urallaan lukuisia joukkueita, joihin lukeutuvat muun muassa North Academy, Squared, Tricked, MAD Lions, Mouz ja GamerLegion. Hänen uransa merkittävin sijoitus on hopeaa viimeisestä "Global Offensivessa" pidetystä major-turnauksesta, BLAST Paris Majorista. Gyldstrand sai finaalissa Team Vitalityä vastaan 30 tappoa ja kuoli 33 kertaa. Hän voitti finaalissa yhden tärkeän yksi vastaan kaksi -pistoolitilanteen. MAD Lionsin kanssa hän taas voitti erittäin merkittävän Flashpoint Season 1 -turnauksen. Hän oli finaalissa joukkueensa paras pelaaja 1,13 keskiarvollaan, joka koostui 57 taposta ja 49 kuolemasta. Hän voitti yhden kaksi vastaan neljä tilanteen Asger ”AcilioN” Larsenin kanssa.
ZooMaa

Thomas ”ZooMaa” Paparatto (s. 9. elokuuta 1995) on yhdysvaltalais-italialainen ammattilaisuransa lopettanut "Call of Duty" -pelaaja. Nykyään hän striimaa FaZe Clan -joukkueelle. Hän on myös Stallions -organisaation omistaja.
ZooMaa aloitti ammattilaisuransa vuonna 2015 ja liittyi silloin ensimmäisen kerran FaZeen lähes neljäksi ja puoleksi vuodeksi. Heidän paras voittonsa tuli S-tason turnauksesta CWL Pro League Stage 1 Playoffs 2018. FaZen jälkeen hän pelasi hieman yli vuoden New York Sublinersissa. He voittivat erittäin merkittävän Call of Duty League 2020 Week 11 - New York -turnauksen. ZooMaa liittyi toisen kerran FaZeen vuoden 2021 marraskuussa, mutta tällä kertaa striimaajana. Hän perusti Stallionsin hieman yli vuosi FaZeen liittymisensä jälkeen. 
Nuoruudessa Paparatto oli kiinnostunut muun muuassa skeittauksesta ja jalkapallosta. Opiskeluaikoinaan hän loukkaantui vakavasti ja päätti tämän jälkeen keskittyä "Call of Dutyn" harjoittamiseen.
K0nfig

Kristian ”k0nfig” Wienecke (s. 19. huhtikuuta 1997) on tanskalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen, joka edusti viimeisimpänä ruotsalaista Ninjas in Pyjamasia.
Vuosien varrella Wienecke on pelannut muun muuassa joukkueissa SK Gaming, Team Dignitas, North, OpTic Gaming, Complexity Gaming ja Astralis. Hän on saavuttanut monia hyviä voittoja, joista merkittävimmät ovat EPICENTER 2016 -, DreamHack Open Summer 2019 -, DreamHack Open Montreal 2017 -ja BLAST Premier: Spring 2020 European Finals -turnauksista.
Ninjas in Pyajas erotti maaliskuussa 2025 Wienecken joukkueestaan, kun hän oli ollut penkillä yli vuoden.
FVR – Suomen rokotetutkimus

FVR – Suomen rokotetutkimus Oy perustettiin vuonna 2022, kun Tampereen yliopiston Rokotetutkimuskeskus ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) kliinisen rokotetutkimuksen tutkimusryhmä yhdistettiin Suomen valtion erityistehtäväyhtiöksi. FVR-lyhenne tulee sanoista Finnish Vaccine Research. 
Yhtiön perustamisella vahvistettiin jo ennestään kansainvälisesti korkeatasoista suomalaista rokotetutkimusosaamista, jotta käyttöön saadaan hyvin tutkittuja, yhä vaikuttavampia ja turvallisempia rokotteita sekä Suomeen että maailmalle. Lisäksi yhtiön toiminnan kautta tuetaan pandemian kaltaisiin terveysuhkiin varautumista ja Suomen vetovoimaa rokotetutkimuksen erityisosaajana.
Diana Suumann

Diana Suumann (s. 5. heinäkuuta 1992) on virolainen yleisurheilija lajinaan pika-aidat. Ammatiltaan hän on yleislääkäri.
Hän on kilpaillut 100 metrin juoksussa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä 100 metrillä, 100 metrin aidoissa ja pikaviestissä universiadeissa vuosina 2015 ja 2017 sekä 60 metrin aitajuoksussa sisäratojen EM-kisoissa vuonna 2021.
Suumann oli kesäkussa 2023 Euroopan joukuemestaruuskilpailuissa Viron naisten pikaviestijoukueessa (Miia Ott, Diana Suumann, Kreete Verlin ja Ann Marii Kivikas), joka juoksi uuden Viron ennätyksen 44,21.
Viron mestaruuskisoissa hän on saavuttanut:
Vuoden 2023 mestaruuskisojen voittoaika oli hänen ennätyksensä 13,07. 
Suumann on kilpaillut erittäin usein Suomessa muun muassa GP-kisoissa 2020-luvulla.
Urheilu-uransa aikana hän opiskellut Tarton yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui vuonna 2020. Urhelu-uransa hän on edustanut yliopiston urheiluseuraa.
Solvatokromismi

Solvatokromismi eli solvatokromia on ilmiö, jossa liuoksen absorboiman sähkömagneettisen säteilyn aallonpituus riippuu liuenneen aineen lisäksi liuottimen poolisuudesta. Sama aine liuotettuna eri liuottimiin muodostaa siis erivärisen liuoksen. 
Liuottimen poolisuus vaikuttaa liuenneen yhdisteen perustilan ja virittyneen tilan väliseen energiaeroon. Pooliset liuottimet stabiloivat yhdisteen virittynyttä tilaa, jos se on poolisempi kuin perustila. Tällöin energiaero pienenee, ja aineen liuos absorboi poolisissa liuottimissa pidempiä aallonpituksia kuin poolittomissa (batokrominen siirtymä). Tätä kutsutaan positiiviseksi solvatokromismiksi. Sen sijaan virittyneen tilan ollessa perustilaa poolittomampi aineen liuos absorboi poolisissa lyhyempiä aallonpituuksia kuin poolittomissa (hypsokrominen siirtymä). Tätä kutsutaan negatiiviseksi solvatokromismiksi. Kaikkien solvatokromisten aineiden käyttäytymistä ei kuitenkaan voi kuvata pelkästään positiiviseksi tai negatiiviseksi.
Orgaanisilla yhdisteillä solvatokromismia esiintyy yhdisteissä, joissa on runsaasti konjugoituneita π-orbitaaleja, esimerkiksi karotenoideissa, polyeeneissä, polyyneissä ja polymetiineissä. Epäorgaanisten yhdisteiden solvatokromismi johtuu liuottimen poolisuuden vaikutuksesta d-orbitaalien elektronien siirtymien energioihin ja koordinaatiokehään.
Formula E -kausi 2018–2019

Formula E -kausi 2018–2019 oli järjestyksessään viides Formula E -sarjan kausi. Se alkoi 15 joulukuuta 2018, ja viimeinen osakilpailu ajettiin 14. heinäkuuta 2019. Kaudella ajettiin ensimmäistä kertaa toisen sukupolven Formula E -autoilla. Kuljettajien maailmanmestaruuden voitti ranskalainen Jean-Éric Vergne ja tallien maailmanmestaruuden DS Techeetah. Hallitsevana kuljettajien maailmanmestarina kauteen lähti Vergne, joka onnistui puolustamaan mestaruuttaan. Tallien maailmanmestaruutta puolusti Audi Sport ABT Schaeffler . 
Kaudella renkaiden toimittaja oli Michelin. Uutena tallina sarjaan osallistui HWA Racelab. Uusia valmistajia olivat BMW ja Nissan.
Pisteet.
Pistelasku.
Pisteet jaettiin seuraavan taulukon mukaisesti:
Marrakechin ePrix

Marrakechin ePrix on kaudesta 2016–2017 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Kilpailu on ajettu väliaikaisella Circuit International Automobile Moulay El Hassanin katuradalla Marrakechissa. Edellisen kerran kilpailu on ajettu kaudella 2021–2022.
Rata.
Circuit International Automobile Moulay El Hassan eli Marrakechin katurata on väliaikainen katurata. Rata sijaitsee historiallisella Agdalin alueella Atlasvuorten juurella. Rata on vajaat kolme kilometriä pitkä ja siinä on 12 mutkaa. Rata on osittain pysyvällä moottoriradalla ja osittain kadulla.
Luettelo Instagramin seuratuimmista käyttäjistä

Tämä on luettelo Instagramin seuratuimmista käyttäjistä. Luettelossa on mukana 20 eniten seurattua käyttäjää.
"Päivitetty 4. helmikuuta 2025"
Lähde:
Viktor Orudžev

Viktor ”sdy” Orudžev (; s. 14. maaliskuuta 1997) on ukrainalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän pelaa nykyään suomalaiselle ENCE eSportsille kapteenina.
Orudžev on tunnettu urallaan osallisuudestaan Team Spiritissä, Natus Vinceressä ja Montessa. Hänen uransa rahallisin voitto on tullut BLAST Premier: Spring Finals 2022 -turnauksesta kesäkuussa 2022 NaVin kanssa. Orudževin rating oli puolivälierässä FaZe Clania vastaan 1,15, semifinaalissa OG Esportsia vastaan 0,89 ja finaalissa Team Vitalityä vastaan 1,12. Monten kanssa hän taas voitti ESL Challenger Jönköping 2023 -turnauksen marraskuussa 2023. Orudžev sai turnauksesta MVP-tittelin. Hänen ratinginsa koko turnauksessa oli 1,36. Hän liittyi ENCE eSportsiin toukokuussa 2024.
Heurekan silta

Heurekan silta (myös nimellä Heurekan kevyen liikenteen silta) on Keravanjoen ylittävä pyöräilyn ja jalankulun silta Vantaan Tikkurilassa. Se sijaitsee pääradan länsipuolella tiedekeskus Heurekan ja Tikkurilan rautatieaseman välissä. Välittömässä läheisyydessä sijatisee myös Sokos Hotel Vantaa. Tyypiltään Heurekan silta on vinoköysisilta, ja se valmistui vuonna 1989. Silta tunnetaan muun muassa rakkauslukkojen kiinnityspaikkana.
Muita lähellä sijaitsevia Keravanjoen ylityspaikkoja ovat Veininmyllyn kupeessa sijaitseva Silkkisilta sekä kulttuuritehdas Vernissan vieressä sijaitseva Vernissan silta.
Silkkisilta

Silkkisilta (myös nimellä Åvikinsilta) on Keravanjoen ylittävä pyöräilyn ja jalankulun silta Vantaan Tikkurilassa. Se sijaitsee Veininmyllyn vieressä Heurekan sillan ja pääradan länsipuolella. Se on Heurekan sillan ohella yksi keskeisistä pyöräily- ja kävelyreiteistä tiedekeskus Heurekaan. Vuonna 1981 valmistunut Silkkisilta on tyypiltään langerpalkkisilta.
Cuvette

Cuvette on yksi Kongon tasavallan kymmenestä alueesta, joka sijaitsee maan keskiosan alueella. Alueen länsipuolella on Cuvette Ouest, etelässä Plateaux ja pohjoisessa Likouala sekä Sangha. Cuvetten pääkaupunki ja hallinnollinen keskus on Owando. 
Vuoden 2023 väestönlaskennassa alueella asui 316 599 asukasta.
Anu Kaljurand

Anu Kaljurand (16. huhtikuuta 1969 Tallinna, Neuvosto-Viro) on uransa päättänyt virolainen yleisurheilija lajinaan seitsenottelu ja erillisistä lajeista erityisesti 100 metrin aitajuoksu. Uransa alkuvaiheessa hän edusti Neuvostoliitoa ennen Viron itsenäistymistä. 
Urheilu-ura.
Anu Kaljurand aloitti urheilu-uransa Neuvosto-Virossa Tallinnan Kalevin riveissä. Jo 15-vuotiaana hän oli pituushypyssä maailman toiseksi paras tuloksella 6,35. Hän kilpaili myös henkilökohtaisesti seitsenottelussa ja voitti hopeamitalin pituushypyssä sekä vuoden 1986 että vuoden 1988 nuorten MM-kisoissa. Vuoden 1985 nuorten EM-kisoissa sijoittui 7. sijalle ja 1987 sijalle 17.
Anu Kaljurand osallistui Viron edustajana Barcelonan vuoden 1992 kesäolympialaisissa seitsenotteluun sijoittuen 17:nneksi tuloksella 6 095 pistettä. Seuraavalle sijalle tuli Suomea edustanut virolaissyntyinen Helle Aro. Kaljurand oli voittanut jo keväällä Yhdysvalloissa seitsenottelun NCAA-mestaruuden. Hänen saavuttamansa pistemäärä 6 142 oli hänen paras tuloksensa ja muodostui hänen seitsenotteluennätyksekseen. Tulos oli mestaruuskilpailujen paras tulos sitten Jackie Joynerin vuoden 1983 tekemän tuloksen jälkeen. Barcelonan olympialaisissa hän kilpaili seitsenottelun lisäksi 100 metrin aitajuoksussa jääden alkuerässään kuudenneksi tuloksella 13,81.
Kaljurand kilpaili 1980-luvun lopulle asti kansainvälisesti nuortensarjoissa Neuvostoliiton riveissä. Hän kuului Viron maajoukkueeseen 1985–1992, josta ajasta itsenäistä Viro vuoden 1992 olympialaisissa. Viron mestaruuksia Kaljurand saavutti 11 kertaa eli 1991–92 100 m ja 100 m aitajuoksussa, 1987 ja 1989 pituushypyssä, 1988 50 metrillä (sisähallikisoissa) sekä 1985 ja 1990 4 × 100 m ja 100 + 200 + 300 + 400 m viesteissä Tallinnan Kalevin riveissä. Vuosina 1985–1992 hän paransi Viron ennätystä kolme kertaa 100 metrin aitajuoksussa (13,49 – 13,18), viisi kertaa pituushypyssä (633 – 664) ja kerran seitsenottelussa (6 142).
Ammatillinen ura ja urheilu-uran jälkeinen aika.
Vuonna 1990 hän ilmoittautui Brigham Youngin yliopistoon ensimmäisenä Neuvostoliiton kansalaisena, joka teki niin. Hän kilpaili yleisurheilussa yliopiston urheiluseurassa BYU Cougarsissa. Hän valmistui Brigham Youngin yliopistosta vuonna 1993, ja myöhemmin hän suoritti MBA-tutkinnon Westminster Collegessa vuonna 1997.
Brigham Youngista valmistumisen jälkeen hän työskenteli vuosina 1993–1997 Fidelity Investments-sijoitusyhtiön kehitys- ja koulutusosastolla Salt Lake Cityssä projektipäällikkönä. Viroon palattuaan hän toimi vuosina 1997–1999 Viron kauppa- ja teollisuuskamarin palvelujohtajana ja sen jälkeen 1999–2002 OÜ Balticin toimitusjohtajana. 
Anu Kaljurand on toiminut Viron kulttuuriministeriön alaisen Urheilukoulutus ja Tiedotus SA:n hallituksen jäsenenä vuosina 2003–2013 ja Viron olympiakomitean (EOK) markkinointipäällikkönä vuosina 2002–2017. 2017–2020 Dao OÜ hallituksen jäsen. Kaljurand on ollut Viron yleisurheiluliiton hallituksen jäsen vuodesta 2021.
Kaljurandin puoliso on entinen virolainen korkeushyppääjä Marko Turban, ja heillä on kaksi lasta, joista Lilian on vuoden 2021 EM-kisoihin osallistunut korkeushyppääjä.
Kouilou

Kouilou on yksi Kongon tasavallan kymmenestä alueesta, joka sijaitsee eteläisessä osassa valtiota ja sillä on osittainen raja myös merelle. Alueen pohjoispuolella sijaitsee Niari. Kouiloun pääkaupunki ja hallinnollinen keskus on Pointe-Noire. 
Vuoden 2009 väestönlaskennassa alueen väkiluku oli 95 457.
Lekumu

Lekumu () on yksi Kongon tasavallan kymmenestä alueesta. Se sijaitsee eteläisessä osassa valtiota. Alue rajoittuu lännessä Niariin, etelässä Bouenzaan, idässä Pooliin ja pohjoisessa Plateauxiin. Alueen pääkaupunki ja hallinnollinen keskus on Sibiti.
Liettuan itsenäisyysjulistus

Liettuan itsenäisyysjulistus () on 16. helmikuuta 1918 Liettuan neuvoston allekirjoittama itsenäisyysjulistus. Lain allekirjoittivat kaikki kaksikymmentä edustajaa neuvostosta, jonka puheenjohtajana toimi Jonas Basanavičius. Itsenäisyysjulistuksesta uskotaan tehdyn viisi kopiota, mutta ainoa alkuperäinen löytyy enää Berliinin arkistosta.
Itsenäisyysjulistus julisti itsenäisen Liettuan valtion palauttamisen, jota hallitsevat demokraattiset periaatteet ja jonka pääkaupunki on Vilna. Julistuksen aikaan Venäjän keisarikuntaan kuulunut Liettua oli Saksan miehityksen alla ja julistuksella ei ollutkaan todellista merkitystä ennen Saksan tappiota ensimmäisessä maailmansodassa saman vuoden marraskuussa, jolloin Liettuan itsenäisyydestä vasta tuli todellisuutta. 
Itsenäisyysjulistus on kuitenkin nykyaikaisen Liettuan olemassaolon oikeusperusta sekä sekä sotien välisenä aikana että vuodesta 1990 eli Neuvostoliiton hajoamisesta lähtien. Laissa muotoiltiin perustuslailliset perusperiaatteet, joita noudatetaan edelleen Liettuan perustuslaissa. Itse laki oli keskeinen tekijä Liettuan itsenäisyyden palauttamisessa vuonna 1990. Neuvostoliitosta irtaantuva Liettua korosti, että se yksinkertaisesti perusti uudelleen itsenäisen valtion, joka oli maailmansotien välillä ja ettei laki koskaan menettänyt laillista voimaa.
Itsenäisyysjulistuksen ratifioinnin päivästä 16 helmikuuta tuli sittemmin Liettuan itsenäisyyspäivä.
Ljungaverk

Ljungaverk on vajaan tuhannen asukkaan teollisuusyhdyskunta Ången kunnassa Ruotsin Medelpadissa, Norlannin pääalueella. Ljunganjoen laaksossa noin 23 kilometriä kuntakeskus Ångestä itäkaakkoon sijaitseva Ljungaverk on vuodesta 2015 kuulunut Ljungaverk ja Fränstan taajamaan. 
Ljungaverk oli 1910-luvulta 1990-luvulle tunnettu Kemanobel-yhtiön superfosfaattitehtaasta, joka käynnistyi vuonna 1912 omistajanaan Kemanobelin edeltäjä Stockholms Superfosfat Fabriks AB. Se rakensi ensin Hångstafalleniin vesivoimalan ja sitten sen lähelle paljon sähköenergiaa vaativan lannoitetehtaan. Ljungaverkiä on kutsuttu ”Ruotsin kemianteollisuuden kehdoksi”.
Toisen maailmansodan aikana Ljungaverkissä valmistettiin raskasta vettä sekä natsi-Saksan että Yhdysvaltojen ydinasehankkeisiin.
1990-luvulla superfosfaattitehdas suljettiin, mutta paikkakunnalla on vielä pientä tuotantotoimintaa. Nykyisin koko Ången kunnan suurin yksityinen työnantaja on Ljungaverkissä 130 ihmistä työllistävä Permascand AB, joka valmistaa kemianteollisuuden tarvitsemia elektrodeja ja muita sähkökemiallisen teollisuuden tarvitsemia tuotteita. Vuonna 1979 Ljungaverkiin perustettiin Kemanobelin ja suomalaisen Teknolonin puoliksi omistama kemianyritys Teknoscand AB, joka valmisti teflon- ja lujitemuovitekniikkaa yhdistäviä kemianteollisuuden laitteita. Teknolonin omistaja Gary Sundberg työskenteli 1980-luvun alussa itsekin Ljungaverkissä, mukanaan perheensä ja vastasyntynyt tyttärensä, josta tuli laulaja-lauluntekijä Chisu.
Severi kylymässä mualimassa

Severi kylymässä mualimassa on Esa Pakarisen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Albumi julkaistiin vain vinyylilevynä Finnlevyn toimesta.
Albumi sisältää Pakarisen "alter-egon" Severi Suhosen lauluja uusina versioina ja sovituksina. Vuonna 2011 julkaistu "Meiltähän tämä käy! Kaikki levytykset 1951–1988" -kokoelma sisältää kaikki albumin kappaleet.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Esa Pakarinen, ellei toisin mainita. Kaikki kappaleet sanoittanut ja puhetekstit kirjoittanut Reino Helismaa
B-puoli.
Vuoden 2011 "Meiltähän tämä käy!" -kokoelman mukaan kappaleen "Severi Suhonen merillä" kappaleen on säveltänyt Toivo Kärki salanimellä "Kari Aava". Kokoelmalla kappaleen "Severi Suhonen tukkilaisena" nimi "Severi Suhonen savotalla" sekä "Severi Suhonen linjapiilissä" -kappaleen nimi "Severin linjapiiliseikkailut" (alkup. "Linjuripolkka").
Pakarinen levyttänyt kappaleet "Severi Suhonen merillä" aiemmin vuonna 1972, "Severi Suhonen savotalla/tukkilaisena" vuosina 1960 ja 1966, "Severi Suhonen astronauttina" vuonna 1964, "Kylymässä mualimassa" vuosina 1951 (ilman puheosuuksia), 1962 (eri sanoituksella) ja 1966, "Severi Suhonen linjapiilissä/Severin linjapiiliseikkailut" vuonna 1961, "Severi Suhonen Ameriikassa" vuonna 1960 sekä kappaleen "Ei sitä passoo sannoo" vuosina 1952 (lyhyempi alkup. versio), 1961 sekä vuonna 1962 (eri sanoituksilla).
Sörforsa

Sörforsa, paikallisesti usein Forsa, on taajama Hudiksvallin kunnassa Ruotsin Gävleborgin läänissä. Sen asukasluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 1 522.
Sörforsa on vanha teollisuusyhdyskunta, joka on kehittynyt Holma-Helsinglands Linspinneri -nimisen pellavakehräämön ja lankatehtaan, ympärille. Tehtaan alkuvaiheissa 1800-luvun lopulla sinne tuli töihin katolista uskoa harjoittavia tsekkejä, minkä perua Sörforsassa on katolinen kappeli.
Pellavatehtaan teknisenä johtajana vuosina 1945–1950 toimi suomenruotsalainen diplomi-insinööri ja kirjailija Erik A. Alftan (1908–1995).
Ulrik Frederik Christian Arneberg

Ulrik Frederik Christian Arneberg (15. kesäkuuta 1829 Lista – 30. lokakuuta 1911) oli norjalainen juristi ja poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuosina 1890–1891. Lisäksi hän oli Bratsbergin läänin (Telemarkin läänin aiempi nimi) maaherra vuosina 1881–1889 ja Smaalenenesin läänin (Østfoldin lääni) maaherra 1891–1905.
Auros

Auros on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Langonin kaupungista kaakkoon.
Sisterssiläisluostari "Sainte Marie du Rivet" on yksi Ranskan vanhimmista luostareista. Vuodelta 1721 peräisin oleva asiakirja ajoittaa sen Kaarle Suuren aikaan. Alun perin se oli benediktiiniluostari, mutta vuonna 1190 se hyväksyi sisterssiläisen sääntökunnan opit. Luostarin kirkko on peräisin 1200-luvulta, ja luostarin ympärillä olevat linnoitukset 800-luvulta.
Armed and Dangerous (videopeli)

Armed and Dangerous on vuoden 2003 videopeli, jonka on kehittänyt Planet Moon Studios ja julkaissut LucasArts Windowsille ja Xboxille.
Se on kolmannen persoonan toimintapeli, joka parodioi muita pelejä sekä muuta mediaa.
Juoni.
Pelissä seurataan kolmea hahmoa, joiden tehtävänä on pelin edetessä taistella vihollislaumoja vastaan erinäisin asein, puolustaa vastaan tulevia kyliä ja niiden asukkaita, sekä ryöstää taianomainen kirja Book of Rule kuningas Forgen käsistä.
Vastaanotto.
Peli sai myönteisen vastaanoton kriitikoilta, Metacritic arvosanan ollessa 78% Windowsilla ja 79% Xboxilla.
Erityistä kiitosta peli sai osakseen humoristisista välianimaatioistaan.
Stefan Sauk

Stefan Sauk (s. 6. kesäkuuta 1955) on ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli näyttämötaidetta Göteborgissa vuosina 1980–1983 ja näytteli tämän jälkeen useissa teattereissa, muun muassa Tukholman ja Göteborgin kaupunginteattereissa. Hänen läpimurtonsa televisiossa oli "Lorry"-huumoriryhmä 1990-luvun alussa. Vuonna 1995 hän näytteli Carl Hamiltonia elokuvassa "Vendetta".
Koripallo kesäolympialaisissa 2024 – miesten turnaus

Miesten koripalloturnaus Ranskan olympialaisissa 2024 käytiin Stade Pierre-Mauroylla Villeneuve-d’Ascqissa, ja loppuottelu pelattiin Accor Arenalla Pariisissa. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Yhdysvallat.
Karsinnat.
Lopputurnaukseen pääsi 12 joukkuetta. Isäntämaa Ranska pääsi ilman karsintoja suoraan turnaukseen. Koripallon MM–kilpailuista 2023 olympiaturnaukseen pääsi yksi maa Afrikasta, Aasiasta ja Oseaniasta. Kaksi paikkaa MM-kilpailusta saavat Eurooppa ja Amerikka. Loput neljä maata pääsivät kisoihin jatkokarsinnoista, jotka pelattiin kesällä 2024 ennen olympialaisia.
"Kaikki kellonajat paikallista aikaa UTC+2."
Turnaus.
Otteluohjelma.
Turnauksen 12 joukkuetta jaetaan kolmeen neljän joukkueen lohkoon, ja jokainen pelaa yhden ottelun muita alkulohkonsa joukkueita vastaan. Jokaisen lohkon ensimmäisellä ja toisella sijalla olevat joukkueet etenevät puolivälieriin sekä kaksi parasta kolmanneksi tullutta joukkuetta. Alkukierroksen jälkeen joukkueet ryhmitellään tulosten mukaan ja ryhmien välillä arvotaan parit puolivälieriin. Arvonnassa joukkueet jaetaan neljään koriin, joista alkulohkon kaksi parasta (Kori D), 3.–4. sijalle sijoittuneet joukkueet (Kori E), 5–6. sijalle sijoittuneet joukkueet (Kori F) ja 7–8. (Kori G). Korin D joukkueet kohtaavat korin G joukkueen ja joukkueet korista E kohtaavat korin F joukkueen. Saman alkulohkon joukkueet eivät voi kohdata toisiaan uudelleen puolivälierissä. Jos molemmat korin D:n joukkueet pääsevät välieriin, ne eivät voi pelata toisiaan vastaan välierissä.
Saint-Maixant (Gironde)

Saint-Maixant on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Garonne-joen varrella, noin neljä kilometriä Langonin kaupungista pohjoiseen.
"Domaine de Malagar" on 1700-luvulla rakennettu kartano. Kartano kansallistettiin Ranskan suuressa vallankumouksessa 1700-luvun lopulla. Vuonna 1843 kartanon osti Jean Mauriac, ja tällöin kartano viinitarhoineen tuli Mauriacin suvun omaisuudeksi. Vuonna 1927 kartanon peri Jeanin pojanpoika kirjailija François Mauriac. Hän kävi kartanossa vuosittain pääsiäisenä ja sadonkorjuun aikana. Kirjailijan neljä lasta lahjoittivat kartanon Akvitanian alueneuvostolle vuonna 1985. Seuraavana vuonna Akvitanian alueneuvosto perusti yhdistyksen, jonka tehtävänä on suojella ja elävöittää kartanoa. Kartanosta tehtiin kulttuurikeskus "Centre François Mauriac de Malagar".
Tapahtumaohjattu ohjelmointi

Tapahtumaohjattu ohjelmointi on eräs ohjelmointiparadigma.
Tapahtumaohjatussa ohjelmoinnissa ohjelma käynnistymisensä jälkeen odottaa tapahtumia ("event"), jotka kertovat mitä pitää tehdä ja käsittelee ne.
Tapahtumankäsittelijä (myös tapahtumasilmukka, ) on tyypillisesti ikuinen silmukka. Tapahtumat tulevat ohjelman ulkopuolelta, kuten käyttäjän toimista tai jonkinlaisen hakupyynnön tuloksena. Tapahtumankäsittelijä reagoi tapahtumiin, käsittelee ne ja jatkaa tapahtumien odottamista. Ohjelma on myös mahdollista lopettaa jonkin tapahtuman seurauksena.
Maailman paras levy

Maailman paras levy on Esa Pakarisen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1977. Albumi julkaistiin Finnlevyn toimesta vinyylilevynä ja C-kasettina.
Albumi on kolmas Pakarisen rock-levy. Levyllä Pakarinen laulaa suomalaisia sekä ulkomaalaisia, suomeksi käännettyjä rock-kappaleita. Vuonna 2011 julkaistu "Meiltähän tämä käy! Kaikki levytykset 1951–1988" -kokoelma sisältää kaikki albumin kappaleet.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Pentti Lasanen, ellei toisin mainita.
B-puoli.
Vuoden 2011 "Meiltähän tämä käy" -kokoelman mukaan kappaleen "On vanha lempi rinnassain" alkup. "Hand Me Down My Walking Cane" sekä säv. ja alkup. san. James A. Bland.
Fly!

Fly! on Terminal Reality-yhtiön kehittämä ja Gathering of Developersin vuonna 1999 julkaisema lentosimulaatiopeli Windowsille ja Macintoshille. Pelisarja jäi lyhytikäiseksi pääkehittäjä Richard Harveyn kuoltua syöpään maaliskuussa 2003. Hän ehti perustaa Richard Harvey-säätiön ja rahaston, joka on muun muassa rahoittanut syöpätutkimusta.
Peli sisältää lennonjohtojärjestelmän sekä aikakauteen nähden hyvin mallinnetut ohjaamot. Merkittävä uutuus oli pilvien aito kolmiulotteisuus (volumetrisyys). Mukana olevat lentokoneet ovat kiinteäsiipisiä kevyitä ja keskiraskaita lentokoneita. Parannettu versio, Fly! 2K, ja lisäosa, Wilco’s 737 for Fly!, julkaistiin vuonna 2000. Myös PMDG julkaisi ensimmäiset lentokoneensa tälle alustalle. Fly! 2K lisäsi tuen käyttäjien itse luomille lisäosille, parannettua grafiikkaa, reaalimaailman reaaliaikaisen sään perustuen METAR-sanomiin, ja tuen Roger Wilco-puheentunnistukselle. Parannukset tulivat saataville alkuperäisen Fly!-pelin omistajille ilmaisen päivityksen avulla. Jatko-osa Fly! II julkaistiin 2001. Saksan markkinoille tehty versio nimeltä Fly! 2K: German Edition julkaistiin alkuvuodesta 2001. Se lisäsi Ruhr-alueen peliin. Sen oli tarkoitus korvata Fly! 2 -pääohjelma (exe) ja pysyä täysin yhteensopivana aiempien versioiden maisemien, lentokoneiden jne. kanssa. Ensimmäinen julkisesti saatavilla oleva versio julkaistiin vuonna 2010.
Kristinusko Algeriassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Algeriassa. Kristinusko on Algeriasssa selvä vähemmistöuskonto, sillä maan asukkaista 99 % on sunnimuslimeita. Algeria itsenäistyi vuonna 1962 yli 130 vuotta kestäneen Ranskan siirtomaavallan jälkeen. Samana vuonna kristilliset järjestöt yhteistyössä kirkkojenvälisten järjestöjen kanssa perustivat "Christian Committee for Service in Algeria"-järjestön. Järjestö antoi hätäapua vapautustaistelun jälkeen. Tämän jälkeen CCSA on kehittänyt Algeriaan mm. laajan metsitysohjelman.
Kristinusko Angolassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Angolassa. Angolan suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 41,1 prosenttia väestöstä. Toinen merkittävä kirkkokunta on protestanttiset kirkot johon kuuluu 38,1 prosenttia väestöstä. Angolan kaksi suurinta protestanttista kirkkoa ovat yhdistynyt metodistikirkko sekä anglikaaninen hiippakunta. Evankelisiin sekä helluntailais-karismaattisiin kirkkoihin kuuluu noin 10 prosenttia kristityistä. 
Historia.
Angola on historiallisesti kahden bantu-valtakunnan maa. Alueesta tuli Portugalin siirtomaa 1400-luvun lopulla, jonka aikaa leimasivat sodat, orjakauppa ja afrikkalaisväestön sortaminen. Angola itsenäistyi vuonna 1975 pitkän sisällissodan jälkeen. Kristilliset kirkot ovat olleet mukana rauhan ja sovinnon tekemisessä yli kirkkokunnallisten rajojen.
Kristinusko Beninissä

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Beninissä. Kristinusko on Beninin suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 25,5 prosenttia väestöstä. Toinen merkittävä kirkkokunta on protestanttiset kirkot johon kuulu 13,5 prosenttia väestöstä. Muihin kristillisiin kirkkoihin kuuluu 9,5 prosenttia väestöstä. Beninin suurin protestanttinen kirkkokunta on helluntailainen Assemblies of God ja siellä on myös useita muita suuria helluntailaisia ja evankelisia kirkkoja.
Historia.
Beninin alue kuuluu historialliseen Dahomeyn kuningaskuntaan, joka 1400-luvulla yksi eurooppalaisten tärkeimmistä orjakauppakeskuksista. Vuonna 1872 Dahomeysta tuli osa Ranskan Länsi-Afrikkaa ja itsenäinen tasavalta vuonna 1960. Monien muiden Ranskan entisten siirtomaiden tavoin, katolinen kirkko on maan enemmistökirkko.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Beninissä on aikaisemmin toiminut protestanttisten evankelisten kirkkojen neuvosto, mutta sen toiminta on lakannut ennen vuotta 2005. Beninissä toimii nykyään evankeliseen allianssiin yhteydessä oleva Evankelisten kirkkojen ja lähetystyön liitto.
Kristinusko Botswanassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Botswanassa. Kristinusko on Botswanan suurin uskonto. Botswanan väestöstä 79,1 prosenttia on kristittyjä. Erityisesti protestantismilla on suuri rooli Botswanassa. Yhdistynyt kongregationalistikirkko on maan suurin kirkkokunta. Toiseksi suurin kirkkokunta on seitsemännen päivän adventistit.
Tunnustuskunnat.
Botswanassa on lukuisia anglikaanisia ja yhdistyneen refomoidun kirkon kirkkoja. Muita maassa edustettuja tunnustuskuntia ovat muun muassa Hollannin reformoitu kirkko, roomalaiskatolinen kirkko ja luterilainen kirkko.
Historia.
Kristinuskon toivat Botswanaan siirtomaa-aikana etelästä tulleet lähetyssaarnaajat, kuten David Livingstone. Kristinusko vakiintui kahdeksan tswana-valtion uskonnoksi 1800-luvun loppuun mennessä. Liittyminen vanhoihin valtionkirkkoihin, kuten kongregationalisteihin (Lontoon lähetysseura) on vähentynyt 1950-luvulta lähtien.
Kristinusko Burkina Fasossa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Burkina Fasossa. Kristinusko on Burkina Fason toiseksi suurin uskonto. Burkina Fason väestöstä 31,5 prosenttia on kristittyjä. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 24,6 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu 6,9 prosenttia väestöstä. Suurimmat protestanttiset kirkot ovat evankelisia ja helluntaialisia kirkkoja, joista suurin on helluntailainen 800 000 jäsenen Assemblies of God.
Historia.
Burkina Faso oli 1800-luvun loppuun saakka Mossi-imperiumin hallinnoima alue Sahelin alueella, josta tuli ranskalainen siirtomaa 1800-luvulla. Ylä-Voltaksi kutsuttu alue itsenäistyi vuonna 1960. Kristinusko saapui alueelle ranskalaisväestön myötä. Kirkkojen maailmanneuvosto järjesti 1970- ja 1980-luvuilla laajoja kuivuuden vastaisia ohjelmia Burkina Fasossa ja muualla Sahelin alueella.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Protestanttiset kirkot muodostavat yhdessä evankelisten kirkkojen ja lähetystyön liiton joka on yhteydessä evankeliseen allianssiin.
Myrto Uzuni

Myrto Artan Uzuni (s. 31. toukokuuta 1995 Berat, Albania) on albanialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Seurajoukkueura.
31. tammikuuta 2022 Uzuni siirtyi espanjalaisseura Granadaan 3½-vuotisella sopimuksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 6. helmikuuta 2022 vieraskentällä Real Madridia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki maan pääsarjassa 7. toukokuuta 2022 vierasottelussa Mallorcaa vastaan. Granadan kausi 2021–2022 päättyi kuitenkin pettymykseen ja seura putosi alemmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin.
Seuraavalla kaudella 2022–2023 Uzuni oli joukkueensa paras maalintekijä 23 osumallaan, kun Granada juhli Segunda Divisiónin mestaruutta kauden päätteeksi ja nousua takaisin maan pääsarjaan.
Kristinusko Burundissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Burundissa. Kristinusko on Burundin suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 58,6 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu 35,3 prosenttia väestöstä. Suurin protestanttinen kirkko on adventtikirkko. Muita suuria ryhmiä ovat anglikaanit ja helluntailaiset.
Historia.
Burundi on ollut olemassa itsenäisenä kuningaskuntana 1500-luvulta aina vuoteen 1903 saakka, jolloin saksalaiset valtasivat alueen. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alueesta tuli Belgian protektoraatti. Burundi palautti itsenäisyytensä vuonna 1964, jonka jälkeen alueella on ollut poliittisesti levotonta. Vuonna 1993 Burundissa syttyi sisällissota.
Mecado

Mecado (koko nimeltä Music Entertainment Creative Artist Development Organisation) (myös muodossa MECADO) oli vuosina 1996–1998 toiminut alankomaalainen levy-yhtiö. Levy-yhtiön perusti Robert-Jan Hertog, joka oli aiemmin toiminut Arcade Musicin varajohtajana. Yritys alkuaikoina keskittyi pääasiassa kokoelmalevyjen julkaisuihin, jotka sisälsivät gabbermusiikkia. Myöhemmin levy-yhtiö alkoi julkaisemaan myös eri artistien tanssimusiikkia sisältäviä kokoelmalevyjä. Näitä levyjä myytiin aikoinaan myös Suomen kaupoissakin. Levy-yhtiö asetettiin konkurssiin helmikuussa 1998, kun gabber-musiikin suosio oli laskenut sekä kokoelmalevyjen myynti oli romahtunut huomattavasti.
Safari-ralli 1999

Safari-ralli 1999 (viralliselta nimeltään "47. 555 Safari Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1999. Kilpailu ajettiin 25. – 28. helmikuuta 1999. Kilpailu oli kauden kolmas ja kilpailussa oli 13 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli .
Tommi Mäkinen tuli maaliin toisena, mutta hylättiin protestin vuoksi. Protestin mukaan Mäkinen sai katsojilta nostoapua renkaanvaihdossa perjantaina, mutta protesti asiasta tehtiin vasta kaksi päivää myöhemmin. Mäkinen myönsi tapahtuneen. Mahdollisuudet voittoon menivät kahdessa rengasrikossa.
Portugalin ralli 1999

Portugalin ralli 1999 (viralliselta nimeltään "33. TAP Rallye de Portugal") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1999. Kilpailu ajettiin 21. – 24. maaliskuuta 1999. Kilpailu oli kauden neljäs ja kilpailussa oli 23 erikoiskoetta.
McRae oli kilpailun alkuvaiheessa 50 sekunnin johdossa ennen seuraavaa, mutta Sainz kutisti eron 12 sekuntiin. Mäkinen menetti aikaa voimansiirrossa olleisiin ongelmiin ja sijoittui lopulta viidenneksi. Mäkinen säilytti sijansa MM-sarjan johdossa.
Reijo Saarenoja

Reijo Tauno Saarenoja (s. 15. joulukuuta 1941 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen rakennusmestari ja konevuokrausalan kehittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Saarenoja syntyi metallityöntekijä Tauno Vihtori Saarenojan ja Signe Aliina Östbergin perheeseen ja avioitui 1966 pääkassanhoitaja Tuula Marjatta Sofia Lehtosen kanssa. Hän kävi Simonkylän kansakoulun 1953 ja keskikoulun Tikkurilan yhteiskoulussa 1958 ja valmistui talonrakennusteknikoksi ja rakennusmestariksi 1964 Helsingin teknillisestä opistosta. Saarenoja oli Helsingin maalaiskunnan rakennustarkastaja 1965–1970 ja Rakentajain Konevuokraamon työpäällikkö 1970–1981, toimitusjohtaja 1981–1999 ja konsernijohtaja Helsingissä 2000–2003. Hän oli myös yhtiön osakas. 
Saarenoja oli lisäksi Vuokrakonekeskus Oy:n toimitusjohtaja 1981–1984, Karhulan Inser Oy:n toimitusjohtaja 1983–1986, VTM-Rakennuskonevuokraamo Oy:n toimitusjohtaja 1985–1988, Vuokrakone T. Tuomola Oy:n toimitusjohtaja 1985–1995, Kymeko Oy:n toimitusjohtaja 1986–1988, Savonlinnan Vuokrakone Oy:n toimitusjohtaja 1988–1995, Konerakenne Oy:n toimitusjohtaja 1989–1992, Raision Rakennuslaitevuokraamo Oy:n toimitusjohtaja 1989–1992 ja Konepalvelu Mustaniemi Oy:n toimitusjohtaja 1990–1995 ja hänellä oli useita rakennusalan ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa yksi Konevuokraamoiden liiton perustajista ja toimi sen puheenjohtajana yli kymmenen vuotta. Kauppaneuvoksen arvonimen Saarenoja sai 2002.
Sanremon ralli 1999

Sanremon ralli 1999 (viralliselta nimeltään "41. Rallye Sanremo - Rallye d'Italia") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1999. Kilpailu ajettiin 11. – 13. lokakuuta 1999. Kilpailu oli kauden kahdestoista ja kilpailussa oli 18 erikoiskoetta.
Kilpailun voitti Mäkinen, joka oli Panizzin takana ennen viimeistä erikoiskoetta. Voitolla Mäkinen vahvisti johtoa kuljettajien mestaruussarjassa.
Kristinusko Kamerunissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Kamerunissa. Kristinusko on Kamerunin suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 38,3 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu 25,5 prosenttia väestöstä ja muihin kristillisiin kirkkokuntiin 6,9 prosenttia väestöstä
Historia.
Kamerun on historiallisesti monien eri heimojen alue, jonka portugalilaiset valtasivat 1400-luvun lopulla. 1800-luvulla Saksa julisti Kamerunin protektoraatiksi, jonka aikakausi kesti ensimmäisen maailmansodan loppuun. Tuolloin maa jaettiin ranskalaisten ja brittien kesken. Kristinusko liittyy läheisesti maan siirtomaahistoriaan.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Vuonna 1943 peruste perustettiin Kamerunin protestanttisten kirkkojen ja lähetystyön liitto, joka perustettiin uudelleen vuonna 2005. Kamerunin pääkaupungissa Yaoundéssa toimii kaksi Länsi-Afrikan protestanttisille kirkoille tärkeää instituutiota: teologinen tiedekunta ja "Center for Christian Literature".
Fernando Villavicencio

Fernando Villavicencio (11. lokakuuta 1963 Alausí, Chimborazo – 9. elokuuta 2023 Quito) oli ecuadorilainen poliitikko, joka murhattiin 9. elokuuta 2023 hänen ollessaan ehdokkaana presidentinvaaleissa. Villavicencio oli ammatiltaan toimittaja ja tunnettu korruption vastustajana. Rafael Correan valtakaudella hän sai 18 kuukauden vankilatuomion arvosteltuaan presidenttiä, mutta hän pakeni maaseudulle ja sai myöhemmin turvapaikan Perusta. Sittemmin hänestä tuli Ecuadorin parlamentin jäsen. Ennen salamurhaa Villavicencio oli gallupeissa toisella sijalla 13 % kannatuksella, kun kärjessä oli Luisa González 26 %:lla.
Murha.
Villavicencio ammuttiin, kun hän oli poistumassa vaalitapaamisesta Ecuadorin pääkaupungissa Quitossa illalla 9. elokuuta 2023. Hänen lisäkseen kahdeksan ihmistä haavoittui, joista kaksi oli poliiseja. Yksi hyökkääjistä kuoli turvallisuuspalvelun luoteihin. Paikalta löydettiin myös pommi, jonka poliisi räjäytti kontrolloidusti. Villavicencio oli aiemmin kertonut saamistaan uhkauksista, joiden taustalla oli huumekauppaan liittyvä rikollisjärjestö.
Kristinusko Kongon tasavallassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Kongon tasavallassa. Kristinusko on Kongon tasavallan suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 33,1 prosenttia väestöstä. Herätyskristillisiin kirkkoihin kuuluu 22,3 prosenttia väestöstä ja protestanttisiin kirkkoihin 19,9 prosenttia. Muita Kongon tasavallasa toimivia kirkkoja ovat mm. kimbanguistinen kirkko, jonka päämaja sijaitse Kongon demokraattisessa tasavallssa sekä Aleksandrian patriarkaatti. Tasavallassa toimii myös useita helluntailaisia ja evankelisia kirkkoja.
Historia.
Kongon tasavalta on historiallisesti Bantu-heimon alue, josta tuli Ranskan siirtomaa ja osa Ranskan Keski-Afrikan valtakuntaa aina vuoteen 1960 saakka. Kongossa toimi vuosikymmenien ajan sosialistinen hallinto.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Kongon tasavallassa toimii kimbanguistisen kirkon, Aleksandrian patriarkaatin sekä Pelastusarmeijan ja luterilaisten muodostama Kongon ekumeeninen neuvosto.
Kristinusko Kongon demokraattisessa tasavallassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Kongon demokraattisessa tasavallassa. Kristinusko on Kongon demokraattisen tasavallan suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 29,9 prosenttia väestöstä. Prostestanttisiin kirkkoihin kuuluu 26,7 prosenttia väestöstä ja muihin kristillisiin kirkkoihin 36,5 prosenttia.
Kongon demokraattinen tasavalta oli vuonna 2015 maailman seitsemänneksi suurin kristillisen väestön omaava valtio yli 72 miljoonalla kristityllä. Kongon demokraattisessa tasavallassa asui noin 3,2 prosenttia maailman kristitystä väestöstä. Kristillisen väestön ennustetaan kasvavan Kongon demokraattisessa tasavallassa vuoteen 2060 mennessä yli 160 miljoonaan, mikä tekisi siitä maailman neljänneksi suurimman kristillisen väestöryhmän.
Historia.
Belgian kuningas Leopold II vaati Kongon henkilökohtaiseksi omaisuudekseen vuonna 1884. 1870-luvulla reformoitu herätys levisi Ala-Kongon bantujen keskuuteen. Tätä herätysliikettä kutsuttiin "Kongon helluntaiksi".
Vuonna 1908 Kongosta tuli Belgian siirtomaa aina itsenäistymiseen 1960 saakka. Rikkaista luonnonvaroistaan tunnettu Kongo on ollut monien suurvaltojen havittelema alue ja maa on ajautunut sisällissotaan, joka kesti vuosina 1998–2003. Kongon katolinen kirkko ja protestanttien yhteinen Kristuksen kirkko on ollut suuressa roolissa Kongon väisessä vuoropuhelussa. Useat papit ovat saaneet korkeita tehtäviä koalitiohallituksissa.
Kristinusko Päiväntasaajan Guineassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Päiväntasaajan Guineassa. Kristinusko on Päiväntasaajan Guinean suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 88 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu 5 prosenttia väestöstä.
Historia.
Päiväntasaajan Guinea oli yksi harvoista Espanjan siirtomaista Afrikassa. Kristinusko saapui alueelle siirtomaa-ajan aikana ja katolinen kirkko on edelleen maan enemmistökirkko. Valtio itsenäistyi vuonna 1968 ja maata hallitsi diktatuuri vuoteen 1979. Diktatuurin aikana kristittyjä ja kirkkojen toimintaa häirittiin, ateismia editettiin aktiivisesti ja uskonnonvapautta rajoitettiin. Vallankaappauksen jälkeen vainot rauhoittuivat. 1980-luvulta lähtien helluntailaisten, karismaattisten ja evankelisten kristittyjen määrä on kasvanut runsaasti.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Muutamat pienet protestanttiset kirkot ovat muodostaneet yhteisen neuvoston.
Kristinusko Eritreassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Eritreassa. Eritrean suuriin kristillisiin kirkkokuntiin kuuluvat eritrealais-ortodoksinen kirkko, roomalaiskatolinen kirkko sekä evankelis-luterilainen kirkko. Suurin osa Eritrean kristityistä on ortodokseja.
Historia.
Eritrean suurin kirkko kuului ennen maan itsenäistymistä Etiopian ortodoksisen kirkon alaisuuteen. Eritrean ortodoksinen Tewahedo-kirkko tuli autokefaaliksi vuonna 1994. Katoliset ja protestantit ovat olleet läsnä maassa 1800- ja 1900-luvulta lähtien. Viimeisten vuosikymmenien aikana myös helluntailaisten ja evankelisten ryhmien aktiivisuus on kasvanut Eritreassa.
Lista (Norja)

Lista (vuoteen 1911 Vanse) on entinen Norjan kunta, joka liitettiin vuonna 1964 Spindin ja Heradin kanssa Farsundiin.
Castle Howard

Castle Howard on Englannin North Yorkshiressa sijaitseva, yksityisomistuksessa oleva suuri palatsimainen kartano, jota ympäröi laaja puistomainen puutarha. Kartanon päärakennus on tuttu suurelle yleisölle Evelyn Waughin romaanin Mennyt maailma kuvitteellisena Bridesheadin kartanona. Castle Howard on esittänyt Bridesheadia sekä romaanin elokuva- että tv-sovituksissa. Castle Howard on luokiteltu Grade I -luokan suojelukohteeksi.
Kartanon suunnittelivat noin vuosina 1698–1738 Charles Howard, Carlislen kolmas jaarli, ja arkkitehti Sir John Vanbrugh (1664–1726). Stephen Switzer (1682–1745) toimi mahdollisesti heidän neuvonantajanaan. Vanbrughin ja arkkitehti Nicholas Hawksmoorin suunnittelemien rakennusten monumentaalinen mittakaava ja maisemasuunnittelu tekevät Castle Howardista erinomaisen esimerkin tyylistä, jota Christopher Hussey on kuvannut englantilaisen maisema-arkkitehtuurin sankarikaudeksi. Kartanon puutarha on sekoitus geometrisia ja vapaampia muotoja.
Suunnittelu ja rakentaminen.
Howardin suku hankki maa-alueen omistukseensa vuonna 1571. Tuolloin paikalla sijaitsi Henderskelfen linna sekä kylä. Charles Howard, Carlislen kolmas jaarli, halusi rakennuttaa alueelle kartanon, jota ympäröisi puutarha. Howard hylkäsi kuitenkin puutarha-arkkitehti George Londonin vuonna 1698 tekemän alustavan suunnitelman, johon kuului kanavia, puistokäytäviä ja pyöreitä nurmikenttiä. Vuonna 1699 Howard pyysi John Vanbrughilta uutta suunnitelmaa. Arkkitehti vieraili paikalla samana vuonna ja jatkoi Castle Howardin suunnittelutöiden parissa aina kuolemaansa saakka vuonna 1726. Töitä jatkettiin Vanbrughin suunnitelmien pohjalta hänen kuolemansa jälkeen, todennäköisesti hänen avustajansa Nicholas Hawksmoorin (1661-1736) valvonnassa. Hawksmoor vastasi myös joidenkin puiston osien suunnittelusta.
Myöhemmin 1700-luvulla kartanon pohjoispuolelle rakennettiin suuri tekojärvi. Vuonna 1850 W. A. Nesfield (1793–1881) suunnitteli kokonaan uudelleen muotopuutarhan eteläisen istutusalueen sekä Atlas-suihkulähteen. Nesfield muokkasi myös eteläistä järveä. Nesfieldin istutukset osoittautuivat kuitenkin kalliiksi ylläpitää, ja yhdeksäs kreivitär korvasi ne 1890-luvun alussa nykyisellä ruohoterassilla ja pihlaja-aidoilla. Samaan aikaan eteläisen järven rantoja muokattiin luonnonmukaisemmiksi.
Kristinusko Swazimaassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Swazimaassa. Kristinusko on Swazimaan suurin uskonto, johon kuuluu 90 prosenttia väestöstä. Suurin kirkkokunta on siionistinen kirkko, johon kuuluu 40 prosenttia kristityistä. Toinen suuri kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko 20 prosentin osuudella. Muihin kristillisiin kirkkoihin kuuluu 20 prosenttia kristityistä.
Tunnustuskunnat.
Katolisten, protestanttien ja anglikaanien lisäksi Swazimaassa toimii useita evankelisia kirkkokuntia sekä kristillisperäisiä liikkeitä kuten seitsemännen päivän adventismi, Jehovan todistajat ja mormonit. Monet kirkot saavat tukea ulkomailta, minkä ansiosta kirkot ovat rakentaneet uusia rakennuksia maahan.
Swazimaan suosituin kristillinen kirkkokunta on siionistinen kirkko, johon kuuluu arviolta 40 prosenttia kaikista kristityistä. Kyseessä on koko eteläisen Afrikan suurin uskonnollinen liike, jolla on noin 15–18 miljoonaa kannattajaa. Kirkon juuret ovat John Alexander Dowie toiminnassa Christian Catholic Apostolic Churchissa Illinoisissa ja on sittemmin kehittynyt Afrikassa.
Historia.
Swazimaan alue oli vuosina 1894–1899 Etelä-Afrikan protektoraatti ja vuonna 1902 maasta tuli Britannian siirtomaa. Metodismi on ollut maan suurin protestanttinen kirkkokunta vuodesta 1825 Swazi-kuninkaan kääntymisen jälkeen. Metodistit perustivat myös Swazimaan ensimmäisen lähetysaseman vuonna 1912. Valtio itsenäistyi vuonna 1968. 
Kulttuuri.
Swazimaan kristillisyydelle on tyypillistä herätyssaarnaajien toiminta ja heidän tekemät radiolähetykset. Siionin krisittyjen piirissä monet kristinuskon opetukset yhdistyvät perinteisiin afrikkalaisiin tapoihin. Eräs ilmentymä kulttuuriin mukautumisesta on eriväristen kaapujen ja sauvojen kantaminen.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Swazimaassa toimii kirkkojen neuvosto, johon kuuluvat roomalaiskatolinen kirkko, luterilainen kirkko, anglikaanit, mennoniitit ja metodisti-episkopaalit. Neuvosto on toiminut vuodesta 1976 lähtien.
Siviili-ilmailun turvallisuuteen kohdistuvien laittomien tekojen ehkäisemistä koskeva yleissopimus

Siviili-ilmailun turvallisuuteen kohdistuvien laittomien tekojen ehkäisemistä koskeva yleissopimus () on Montrealissa 23. syyskuuta 1971 solmittu kansainvälinen sopimus. Sopimuksella sen allekirjoittaneet valtiot takaavat kieltävänsä siviili-ilmailun turvallisuutta uhkaavat teot, kuten terrorismin, ja rankaisevansa niiden tekijöitä. Se astui voimaan kymmenen allekirjoittajamaan ratifioitua sen, mikä tapahtui 26. tammikuuta 1973. Sopimuksen on vuoteen 2023 mennessä ratifioinut 188 valtiota.
Sopimuksesta laadittiin kolme alkuperäiskappaletta, kukin neljällä kielellä: englanniksi, espanjaksi, ranskaksi ja venäjäksi. Kappaleet talletettiin Yhdysvaltain, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Neuvostoliiton hallitusten arkistoihin. Kolmas kappale on sittemmin periytynyt Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjälle.
Sisältö.
Yleissopimus kriminalisoi seuraavat tahalliset teot:
Sopimus koskee ainoastaan siviilikäytössä olevia ilma-aluksia eikä siten ulotu esimerkiksi tullin, poliisivoimien tai asevoimien käyttämiin ilma-aluksiin.
Lisäpöytäkirja.
Yleissopimusta täydennettiin Montrealissa 24. helmikuuta 1988 allekirjoitetulla lisäpöytäkirjalla (Kansainväliseen siviili-ilmailuun käytettävillä lentoasemilla tapahtuvien laittomien väkivallantekojen ehkäisemistä koskeva lisäpöytäkirja, ). Se kriminalisoi yleissopimuksessa kuvattujen tekojen kaltaiset kansainvälisen siviililentoliikenteen lentoasemiin kohdistuvat teot. Lisäpöytäkirja astui voimaan 6. elokuuta 1989. Sen on ratifioinut 176 valtiota.
Andri Plah’otnjuk

Andri Mykolajovytš Plah’otnjuk (; s. 1. elokuuta 1975 Harkova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen diplomaatti, joka on vuodesta 2020 lähtien toiminut Ukrainan Ruotsin-suurlähettiläänä.
Plah’otnjuk valmistui vuonna 1997 Harkovan kollegiumin itämaisten tieteiden ja kansainvälisten suhteiden instituutista kansainvälisten taloudellisten suhteiden asiantuntijaksi sekä japanin ja englannin kielten kääntäjäksi. Vuosina 1997–1998 hän työskenteli Ukrainan ulkoministeriön Aasian ja Tyynenmeren osaston attaseana ja 3. sihteerinä. Vuosina 1998–2002 hän toimi Ukrainan Kiinan-suurlähetystössä 3. ja sitten 2. sihteerinä. Vuosina 2002–2003 hän työskenteli ulkoministeriössä. Vuosina 2003–2004 hän toimi Ukrainan varaulkoministerin 1. sihteerinä ja avustajana. Vuosina 2004–2006 hän toimi ulkoministeriön Aasian ja Tyynenmeren osastolla neuvonantajana. Vuosina 2006–2010 hän toimi poliittisena neuvonantajana Ukrainan Kiinan-suurlähetystössä. Vuosina 2011–2013 hän toimi ulkoministeriössä osastonjohtajana. Vuosina 2013–2014 hän toimi ulkoministeriön poliittisen analyysin osaston johtajana. Vuosina 2014–2016 hän toimi ulkoministeriön Venäjä-osaston johtajana. Vuosina 2016–2020 hän toimi ulkoministeriön Venäjältä tulevien uhkien torjumisesta vastaavan osaston johtajana.
Syyskuussa 2020 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi nimitti Plah’otnjukin Ukrainan Ruotsin-suurlähettilääksi.