tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bell 206

Bell 206 on yhdysvaltalaisen Bell-yhtiön valmistama yksimoottorinen kevyt helikopteri. 
Kopteria valmistaa lisenssillä myös italialainen Agusta, jolloin kopterista käytetään nimeä Agusta AB 206. Kopterin ohjausjärjestelmä on hydraulinen.
Historia.
Alun perin Bell suunnitteli kopteria Yhdysvaltain armeijan käyttöön partiokopteriksi. Bell ei kuitenkaan saanut sillä kertaa sopimusta, mutta myöhemmin koptereita ostettiin koulutuskäyttöön. Armeija käyttää kopterista nimeä TH-67 Creek. Yhdysvaltain laivasto ja merijalkaväki käyttää laivastokäyttöön sovitetusta mallista nimeä TH-57 Sea Ranger. Lisäksi kopteri oli pohjana suunniteltaessa OH-58 Kiowa-kopteria. Siviilimalli 206A Jetranger tuli markkinoille vuonna 1967. 
Jetrangerista tuli suosittu etenkin uutisryhmien käytössä.
Malleja.
Siviilimallit
Sotilasmallit
Käyttö Suomessa.
Rajavartiolaitoksen Vartiolentolaivueella on ollut käytössään kolme Agustan lisenssivalmistamaa Agusta AB 206 -kopteria. Ne korvattiin vuoden 2010–2011 aikana neljällä Agusta Westland AW 119 Ke Koalalla. Kaksi käytöstä poistunutta kopteria myytiin Latvian rajavartiolaitokselle ja ne toimitettiin ostajamaahan joulukuussa 2012.
Suomen ilmavoimilla Kuljetuslentolaivueessa oli yksi Agusta Bell 206 -kopteri vuosien 1968–1979 välisenä aikana. Vuonna 1979 kopteri siirtyi Rajavartiolaitokselle.
Teeriniemi

Teeriniemi () on Vaasaan 1970-luvun lopussa perustettu asuinalue, jossa on sekä omakotitaloja, rivitaloja että kerrostaloja. Teeriniemeltä on keskustaan noin neljä kilometriä. Teeriniemi sijaitsee Purolan, Ristinummen ja Huutoniemen läheisyydessä. Teeriniemellä on pommisuojaan tehty urheilusali, kauppa sekä Lht-yhtymän toimitilat. Teeriniemen koulu lakkautettiin keväällä 2017. Teeriniemi sijaitsee hyvien ulkoilumahdollisuuksien, kuten Ämmänmäen lähellä.
Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Teeriniemen pienalue kuuluu Huutoniemen suuralueeseen. Teeriniemi muodostaa Huutoniemen kanssa Vaasan 24. kaupunginosan.
Historia ja rakennuskanta.
Teeriniemen alue liitettiin Vaasaan Mustasaaresta vuonna 1973. Sen ensimmäinen asemakaava on vahvistettu vuonna 1977.
Rakennukset alueella ovat enimmäkseen tiilisiä yksi- ja kaksikerroksisia pientaloja puisilla yksityiskohdilla. Teeriniemenkadulla on kolmikerroksisia punatiilisiä kerrostaloja.
Väestö.
Vuonna 2013 Teeriniemen alueella oli 1 926 asukasta.
Teeriniemen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 81,4 %, ruotsia 7,0 % ja muita kieliä 11,6 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 13,7 % ja työttömiä 11,5 % vuonna 2013.
Jyväskylän Kiri

Jyväskylän Kiri on pesäpallon erikoisseura, jolla on huomattava määrä Suomen-mestaruusmitaleja sekä miesten että naisten sarjasta. Jyväskylän Kiri ry teki konkurssin vuonna 2019. Vuonna 2020 perustetun Jyväskylän Kiri 2020 ry:n edustusjoukkue pelaa Miesten Ykköspesiksessä. Naiset pelaavat omana seuranaan nimellä Jyväskylän Kirittäret. Seurojen yhteistä junioritoimintaa pyörittää Jyväskylän Kiri &amp; Kirittäret Juniorit ry.
Historia.
Kiri perustettiin vuonna 1930 tarkoituksenaan "tarjota jäsenilleen tilaisuuksia pesäpallourheiluun, elvyttää ja virittää yleensä harrastusta siihen sekä harjoittaa sitä mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti niin hyvin henkisen ja ruumiillisen kunnon kehittäjänä kuin virkistyksenä ja ajanvietteenä".
Kiri syntyi pesäpallohulluun kaupunkiin, jossa koko laji kehitettiin. Maailman ensimmäinen pesäpallo-ottelu pelattiin Tahko Pihkalan johdolla Jyväskylän Lyseon pihalla. Kiriläisen pesäpallon historia ulottuukin aina pitkäpallon ja kuningaspallon kautta Hippoksen pesäpallopyhäkön aikoihin .
Vuodesta 2005 lähtien Naisten Superpesiksessä Kirin perinteitä on jatkanut Kirittäret. Kirittäret-nimi on ollut käytössä vuodesta 1999 alkaen, mutta viiden ensimmäisen kauden ajan joukkue pelasi Jyväskylän Kirin lisenssillä.
Jyväskylän Kiri ry teki konkurssin vuonna 2019. Vuonna 2020 perustetun Jyväskylän Kiri 2020 -yhdistyksen edustusjoukkue on pelannut Miesten Ykköspesis -sarjassa.
Kuuluisimpia kiriläisiä pesäpalloilijoita ovat olleet Eino Kaakkolahti (15 Itä–Länsi-ottelua) ja Kari Kuusiniemi (14 Itä–Länsi-ottelua), Kalevi Luoma, Ossi Rajala, Timo Rautiainen ja Antti Elomaa.
Kiri joutui konkurssiin 2018.
Joukkueen tilalle syntyi Kiri 2020.
Junioritoiminta (vanha seura).
Kirin junioritoiminta eriytettiin vuonna 1997 omaksi seurakseen Jyväskylän Kiri-Juniorit ry. Vuonna 2018 se vaihtoi nimekseen Kiri &amp; Kirittäret Juniorit ja on siitä lähtien vastannut myös Kirittärien junioritoiminnasta C-ikäluokkaan asti. Kaudella 2024 poikien superpesis joukkue pelaa Jyväskylän Kirin alaisuudessa
Tilastot ja luettelot (vanha seura).
Maratontaulukko.
Jyväskylän Kirin pisteet Superpesiksen/SM-sarjan Maratontaulukossa. 
Palkinnot ja huomionosoitukset (vanha seura).
Palkitut.
Etenijäkuningas:
Lyöjäkuningas:
Kärkilyöntikuningas:
Etenijäkuningatar:
Lyöjäkuningatar:
Kärkilyöntikuningatar:
Vuoden jokeri:
Vuoden lukkari:
Vuoden pesäpalloilija:
Kultainen maila:
Kultainen räpylä:
Vuoden pelinjohtaja:
Guy Ligier

Guy Camille Ligier (12. heinäkuuta 1930 Vichy, Ranska – 23. elokuuta 2015) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 13 Grand Prix -kilpailuun saavuttaen yhden MM-pisteen Saksan GP:ssä 1967. Ligier ajoi maaliin kahdeksantena, mutta sai pisteen koska pari hänen edellään ollutta kuljettajaa ajoi F2-sarjan autolla. Hän oli kuuluisampi Ligier-tallin perustamisesta kuin F1-urastaan. Talli osallistui F1-sarjaan 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla ennen myymistä Flavio Briatorelle ja myöhemmin Alain Prostille.
I (yhtye)

I on norjalainen metalliyhtye, jonka on perustanut Immortal-yhtyeen Abbath Doom Occulta. I:ltä on ilmestynyt yksi albumi, "Between Two Worlds". I on ottanut vaikutteita Motörheadilta, Bathorylta ja Venomilta. Yhtyeen sanoitukset kirjoittaa Demonaz. Yhtyeen kokoonpanoon otettiin mukaan Enslavedin Ice Dale, Gorgorothin TC King sekä alkuperäinen Immortal-rumpali Armagedda.
Torquay

Torquay on noin asukkaan kaupunki Devonin kreivikunnassa Lounais-Englannissa, Tor Bayn pohjoisrannalla. Kaupunki kuuluu Torbayn yhtenäishallintopiiriin mutta ei muodosta omaa kuntaansa "(unparished area)".
Torquay on suosittu lomakohde miellyttävän ilmastonsa ansiosta, ja sitä onkin kutsuttu "Englannin Rivieraksi". Kaupunki on tunnettu "Torquayn palmuista", Uudesta-Seelannista 1820-luvulla tuoduista viherliljapuista, joita on ympäri kaupunkia ja jotka viihtyvät siellä paikan lauhkean mikroilmaston ansiosta.
Dekkarikirjailija Agatha Christie on viettänyt lapsuutensa Torquayssa. Brittinäyttelijä-koomikko Miranda Hart on kotoisin Torquaysta.
Hippos (Jyväskylä)

Hippos on pienalue Jyväskylän Mäki-Matin kaupunginosassa. Pienalueen pohjoisosa on kerrostalovaltaista asuinaluetta ja eteläosa urheilualuetta. Alueen väkiluku oli 946 vuoden 2020 lopussa. Alkujaan Hippos on saanut nimensä paikalla sijainneesta Jyväskylän Hippoksen raviradasta.
Hippoksen liikuntapuisto.
Hippoksen liikuntapuisto sijaitsee pienalueen eteläpuolella Rautpohjan kupeessa. Siellä sijaitsevat muun muassa Jyväskylän jäähalli, Hippoksen pesäpallostadion, Alvar Aallon suunnittelema uimahalli AaltoAlvari, Jyväskylän monitoimitalo eli Monnari, Kilpa- ja huippu-urheilun tutkimuskeskus KIHU, Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen laitoksen tiloja, Hipposhalli sekä paljon muita urheiluharrastukseen liittyviä tiloja.
Hippoksella pelaavat kotiotteluitaan useat kuuluisat urheiluseurat kuten JYP, Jyväskylän Kiri, Kirittäret, Happee ja Honsu.
Hippoksen asuinalue.
Hippoksen pienalueen pohjoislaita on enimmäkseen kerrostaloista koostuvaa asuinaluetta. Kerrostaloista suurin osa on rakennettu 1960-luvulla. Pienalueella on myös omakotitalokortteli. Alueen palveluita ovat muun muassa Kahvila Alakulma, apteekki, pub, K-Market ja R-kioski jonka yhteydessä ovat myös postipalvelut. Hippoksella sijaitsevat myös helluntaikirkko, entinen Schildtin lukion Voionmaan toimipiste jossa toimii nykyään peruskoulu, ja Jyväskylän ammattikorkeakoulun musiikkikampus.
Turlough O’Carolan

Turlough O'Carolan (; 1670 – 25. maaliskuuta 1738) oli irlantilainen kiertelevä harpisti, laulaja ja säveltäjä. Häntä on toisinaan kuvailtu "Irlannin viimeiseksi bardiksi". O'Carolan ehti eläessään kirjoittaa satoja lauluja, joita irlantilaiset ja kelttiläiset muusikot esittivät yleisesti vielä yli 260 vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
O'Carolan syntyi Meathin kreivikunnassa, mutta muutti 14-vuotiaana Roscommoniin. Hän sairasti isorokon, joka aiheutti tulevan muusikon täydellisen sokeutumisen 18-vuotiaana. Hän alkoi opetella harpunsoittoa ja kierteli loppuikänsä Irlannissa esittämässä kirjoittamiaan lauluja. 
O'Carolan kuoli suojelijansa Máire MacDermott Roen kotona vuonna 1738. Hänen musiikissaan oli sekä kansanmusiikin että länsimaisen taidemusiikin vaikutteita. O'Carolanin musiikkia alettiin julkaista vasta hänen kuoltuaan, noin vuonna 1742 Dublinissa. Nykyään hänen kokoelmiaan säilytetään mm. Irlannin kansalliskirjastossa. Vielä viime aikoina O'Carolanin kappaleita ovat esittäneet esimerkiksi The Dubliners, Planxty ja The Chieftains.
Patrick Fugit

 
Patrick Raymond Fugit (s. 27. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä kotoisin Utahin Salt Lake Citystä. 
Nuoruus ja ura.
Fugit aloitti näyttelemisen kesäteatterissa ollessaan 11-vuotias ja jatkoi harrastusta ollessaan lukiossa. Hän sai osan TV-elokuvasta "Legion of Fire: Killer Ants!" sekä sarjasta "Enkelin kosketus". Hänen ensimmäinen ja luultavasti tunnetuin elokuvansa on "Melkein julkkis", jossa hän esitti nuorta reportteria William Milleria.
The Poison

The Poison on Bullet for My Valentinen varsinainen esikoisalbumi, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2005 Isossa-Britanniassa ja 14. helmikuuta 2006 Yhdysvalloissa.
Kappaleet ”Cries in Vain” ja ”4 Words (To Choke Upon)” julkaistiin aiemmin "Hand of Blood" -EP-levyllä. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa 500 000 kappaletta ja Isossa-Britanniassa yli 60 000 kappaletta, ja maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta. Levy on yksi myydyimpiä metalcore-genressä.
Babidi

 Maagi Babidi on Akira Toriyaman luoma mangahahmo, joka esiintyy "Dragon Ball Z"- ja "Dragon Ball GT" -sarjoissa.
Babidi Dragon Ball Z -sarjassa.
Babidilla on suuret taikavoimat. Babidi kykenee luomaan voimakkaan suojakentän ja siirtämään esineitä ja olentoja toisille planeetoille. Paha Maagi pystyy myös puhumaan telepaattisesti koko maailman ihmisille samaan aikaan. Hän alisti taikavoimillaan pahoja olentoja kannattajikseen, joista voimakkain oli pahuuden maailman hallitsija Dabura.
Babidi aikoi herättää Majin Buu -hirviön, jonka hänen kuollut isänsä Bibidi oli luonut ja joutunut telkeämään munaan. Bibidin surmasi Korkein Kai, jolla oli Bibidiä paljon suuremmat taikavoimat. Babidi tarvitsi Buun herättämiseen energiaa, jota hän keräsi sotureilta, jotka taistellessaan vapauttivat energiaa kehostaan.
Son Goku, Korkein Kai ja muut yrittivät estää Babidia herättämästä Buuta, mutta hyökätessään he varmistivat Buun heräämisen. Kaksi Babidin kannattajaa, Pui Pui ja hirviö Yakon, saivat surmansa, eikä energiaa kerääntynyt Buun munaan vielä lainkaan. Babidi onnistui kuitenkin käännyttämään Vegetan, joka aloitti taistelun Gokua vastaan. Taistelun energia imeytyi Buun munaan ja tämä heräsi.
Buu taisteli Babidin puolesta vain, koska maagi tiesi loitsun, jolla Buu voitaisiin teljetä uudestaan munaan. Namekilainen Piccolo onnistui melkein surmaamaan Babidin, mutta Buu korjasi taikavoimillaan maagin kehon. Myöhemmin Buu kuitenkin tappoi Babidin kyllästyttyään maagin komenteluun ja nälvimiseen. Animessa myös nähtiin, että Babidi päätyi helvettiin, missä hän kannusti Gokua päihittämään petturi-Buun.
Frederick Delius

Fritz Theodor Albert ”Frederick” Delius [ˈdiːliəs] CH (29. tammikuuta 1862 Bradford, Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta – 10. kesäkuuta 1934 Grez-sur-Loing, Ranska) oli englantilainen säveltäjä. 
Elämänvaiheet.
Delius syntyi Pohjois-Englannin Bradfordissa. Hänen vanhempansa olivat Bielefeldistä muuttaneita saksalaisia. Frederick (perheen kesken Fritz) oli vanhempiensa Julius ja Elise Pauline Deliusin neljästätoista lapsesta neljäs. Frederick oli jo lapsena kiinnostunut musiikista, mutta hänen isänsä ei kannattanut poikansa muusikonuraa. 
Delius lähti alun perin töihin appelsiiniviljelmälle Floridaan. Yhdysvalloissa ollessaan hän tapasi Thomas Wardin, josta tuli hänen kontrapunktin ja sävellyksen opettajansa. Yhdysvalloissa jonkin aikaa oleskeltuaan Delius päätyi Leipzigiin opiskelemaan musiikkia konservatoriossa. Hän tutustui Edvard Griegiin, joka rohkaisi Deliusta tämän muusikonuralla. 
Delius tutustui 1890-luvun lopussa taidemaalari Jelka Roseniin. Pari avioitui vuonna 1903 ja muutti Ranskaan Grez-sur-Loingin kylään lähelle Fontainebleauta. Delius vietti Ranskassa lähes koko loppuelämänsä. Hän oli nuorena saanut syfiliksen, joka vaikutti hänen terveyteensä vielä vanhemmalla iälläkin: säveltäjä tuli lopulta sokeaksi ja alkoi myös halvaantua ja joutui pyörätuoliin. Hän sävelsi vielä joitakin teoksia sanelemalla niitä avustajalleen säveltäjä Eric Fenbylle.
Frederick Delius kuoli kotonaan Ranskassa, ja hänet haudattiin Surreyyn Englantiin; vaimo kuoli vuotta myöhemmin, ja hänetkin haudattiin Surreyyn.
Delius sävelsi muun muassa oopperoita, konserttoja ja useita orkesterimusiikkiteoksia. Tuotantoon kuuluu myös runsaasti vokaalimusiikkia.
Gustaf Oskar Schöneman

Gustaf Oskar Schöneman (20. huhtikuuta 1839 Laukaa – 21. syyskuuta 1894 Muolaa) oli jyväskyläläinen kirkkoherra, opettaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka toimi erityisesti kansanvalistus- ja raittiustoiminnassa.
Schönemanin vanhemmat olivat varahenkikirjoittaja, tilanomistaja Bror Karl Johan Schöneman ja Johanna Margareta Stenbäck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 ja hänet vihittiin papiksi 1862. Schöneman oli saarnaajana Jyväskylässä 1864–1894. Vuonna 1894 hänet valittiin Muolaan kirkkoherraksi, mutta hän kuoli jo saman vuoden syksyllä Muolaassa. Hänet on haudattu Jyväskylän vanhalle hautausmaalle.
Schöneman toimi Jyväskylän tyttökoulun uskonnonopettajana, oli kaupunginkirjaston esimies ja julkaisi runsaasti runoja, lehtiartikkeleita ja oppikirjoja. Kirjoittaessaan hän käytti toisinaan salanimeä K. O. Kaunonen.
Schöneman on sanoittanut joululaulun ”Joulupuu on rakennettu” (alun perin hänen sanoituksensa ilmestyi ”Joulu-kuusi”-nimellä vuonna 1876), ja tämän laulun sävelmänä on suomalainen kansansävelmä. Schöneman on myös suomentanut itävaltalaisen Joseph Mohrin vuonna 1818 sanoittaman joululaulun ”Jouluyö, juhlayö” (Stille Nacht, heilige Nacht).
X-prophets

X-Prophets on suomalainen rockyhtye. Yhtyeen debyyttialbumi "Freak Show" julkaistiin 15. maaliskuuta 2006.
X-Prophets nousi julkisuuteen, kun sen kappale ”Gotta Get Away” valittiin tosi-tv-ohjelma "Big Brotherin" 1. tuotantokauden tunnuskappaleeksi syksyllä 2005. Yhtye esiintyi "huppupäisenä" kyseisen ohjelman avajaisissa ja finaalissa. Ensimmäinen virallinen singlejulkaisu "So Long Goodbye" nousi Suomen virallisen singlelistan ykköseksi ja oli muun muassa Radio Cityn toivotuin ja Radio Suomipopin soitetuin kappale.
Jäsenet.
Yhtyeen jäsenten henkilöllisyyksiä ei sen uran aikana paljastettu. Syyskuussa 2017 Marko Reijonen kertoi haastattelussa kolmen jäsenen nimet, jotka olivat hän itse, Mika Ikonen ja Ilari Hämäläinen.
Tour de Ski 2006–2007

Tour de Ski 2006–2007 kilpailtiin 31. joulukuuta–7. tammikuuta. Alun perin kilpailusarjan oli tarkoitus alkaa Nove Mestosta 29. joulukuuta, mutta lumen puutteen vuoksi kilpailut peruttiin, eikä korvaaville kilpailuille löydetty paikkaa.
Yksittäisistä osakilpailuista ei jaeta maailmancupin osakilpailupisteitä, vaan kokonaiskilpailun lopputulosten mukaan annetaan kullekin sijoittuneelle hänen sijalukuunsa maailmancupin yksittäisessä tavallisessa maailmancupin osakilpailussa oikeuttamat pisteet nelinkertaisina. Palkintorahoja kauden 2006–2007 kilpailussa jaettiin 750 000 Sveitsin frangia (n. 468 000 euroa). Alkuperäinen palkintopotti oli miljoona Sveitsin frangia mutta Nove Meston kilpailuiden peruuntumisten myötä kokonaispalkintopottia pudotettiin 25 prosenttia. 
Säännöt.
Kokonaiskilpailun voittaa osakilpailuihin vähiten aikaa käyttänyt hiihtäjä. Kilpailuissa jaetaan hyvityssekunteja, jotka hyvitetään Tour de Skin kokonaisajasta. Sprinttikilpailuissa hyvityssekunteja jaetaan 30 parhaalle; voittajalle 50 sekuntia, toiselle 40 sekuntia, kolmannelle 30 sekuntia, neljännelle 28 sekuntia, viidennelle 26 sekuntia ja siitä eteenpäin sekunnin välein niin, että sijalle 30 yltäneen ajasta vähennetään yksi sekunti. Sprinttikilpailun hyvityssekunnit hyvitetään karsintakilpailun ajasta, kun kilpailun loppujärjestys määräytyy välierien ja A- ja B-finaalien perusteella. 
Yhteislähtökilpailuissa hyvityssekunteja jaetaan välikirien ja kyseisen kilpailun kolmelle parhaalle: voittajalle 15 sekuntia, toiselle 10 sekuntia ja kolmannelle 5 sekuntia. Väliaikalähtökilpailuiden ajat lasketaan sellaisenaan kokonaisaikaan eikä hyvityssekunteja jaeta.
Kokonaiskilpailun lisäksi Tour de Skillä käydään kirikilpailu, jonka voittaa eniten hyvityssekunteja saanut kilpailija. Kirikilpailuun lasketaan hyvityssekunnit sprinttikilpailuista (München ja Asiago) sekä Oberstdorfin ja Val di Fiemmen yhteislähtökilpailuista.
Rahapalkinnot.
Tour de Skillä 2006–2007 jaetut rahapalkinnot Sveitsin frangeina.
Toini Vartiainen

Toini Sirkka-Liisa Vartiainen () oli suomalainen näyttelijä. Hän oli naimisissa näyttelijä Erkki Viljoksen kanssa 1955–1957. He näyttelivät yhdessä muun muassa elokuvan "Siltalan pehtoori" uusintafilmatisoinnissa 1953. Vartiaisen muita tunnettuja elokuvia ovat muun muassa "Levoton veri" (1946), "Nuoruus sumussa" (1946), "Sadan miekan mies" (1951), "Kesäillan valssi" (1951) ja "Minäkö isä!" (1954).
Ura.
Toini Vartiainen muutti kotikaupungistaan Raumalta Helsinkiin päästyään opiskelemaan Suomen Filmiteollisuuden perustamaan filmikouluun. Hän esiintyi ensimmäisen kerran valkokankaalla 15-vuotiaana elokuvassa "Herrat ovat herkkäuskoisia" vuonna 1939. Uransa aikana hän esiintyi kaikkiaan 26 elokuvassa, skaalaan kuului niin melodraamoja kuin kepeitä komedioita.
Vartiainen teki naispääosat muun muassa Valentin Vaalan komedioissa "Omena putoaa..." ja "Minäkö isä!". Aikalaiskriitikot kiittelivät hänen suoritustaan elokuvassa "Suomalaistyttöjä Tukholmassa": ”raikas komediennetyö ja tämän vaalean ’vilsketytön’ paras filmisuoritus”. Vartiaisen lahjakkuus pantiin merkille jo "Sadan miekan miehessä", jossa hän osoitti ”vallan uusia komediennen kykyjä”. Vartiainen nähtiin usein räiskyvissä tyttörooleissa, mutta hän esiintyi myös dramaattisemmissa osissa. Hänellä oli nuoremman sisaren rooli Teuvo Tulion elokuvassa "Levoton veri" (1946). Hänet muistetaan myös "Suomisen Olli" -elokuvien Elina Suomisena, tosin kahdessa elokuvassa Elinaa esitti hyvin samannäköinen Sirkka Sipilä. Vartiainen työskenteli SF-tuotantojen ohella myös Suomi-Filmin ja Fennada-Filmin palkkalistoilla. Fennadalla hän teki naispääosat hyvin menestyneissä sotilasfarsseissa "Kaikkien naisten monni" ja "Miljonäärimonni". Radioteatteriin hänellä oli vakituinen kiinnitys vuosina 1950–1954. Vartiainen teki viimeisen elokuvaroolinsa vuonna 1960.
Toini Vartiainen oli naimisissa kaikkiaan neljästi. Miehensä Arvid Alménin kanssa hänellä oli yksi poika. Kolmannen miehensä, näyttelijä Erkki Viljoksen kanssa hän avioitui vuonna 1955, ja liitosta syntyi yksi tytär. Pari erosi vuonna 1957. Neljännen kerran Vartiainen avioitui Lauri Hyrskeen kanssa, ja liitosta syntyi kaksi poikaa ja tytär.
Toini Vartiainen kuoli 66-vuotiaana vuonna 1990. Hänet on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Garrett Hedlund

Garrett John Hedlund (s. 3. syyskuuta 1984 Roseau, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Troija", "Eragon" ja "Inside Llewyn Davis".
Hedlund vietti lapsuutensa vanhempiensa maatilalla. Hänen vanhempansa Robert Martin Hedlund ja Kristi Ane erosivat hänen ollessaan pieni. Yhdeksännellä luokalla hän muutti perheensä kanssa Arizonaan, jossa hän alkoi ottaa yksityistunteja näyttelemisessä. Hän toimi myös mallina "Teen Magazinelle" ja "LL Beanille". Valmistuttuaan lukiosta Hedlund muutti Los Angelesiin aloittaakseen uransa näyttelijänä ja sai osan ensimmäiseen elokuvaansa "Troija", jossa hänen vastanäyttelijänään toimi Brad Pitt. Hänen seuraava elokuvansa oli amerikkalaisesta jalkapallomaailmasta kertova "Friday Night Lights", jossa hän pääsi näyttelemään nuorena ihailemansa Tim McGrawin poikaa.
Edvininpolku

Edvininpolku on ulkoilualue Vaasassa. Se sijaitsee Asevelikylän ja Purolan rajamailla, ja on kuuluisa polun varrella olevien Edvin Hevonkosken ulkoilmataideteosten ansiosta. Teokset voidaan luokitella outsider- tai ITE (itse tehty elämä) -taiteeksi. 
Edvininpolku perustettiin vuonna 1981, kun Asevelikylän kuntopolkua ryhdyttiin rakentamaan ja Hevonkoski siirsi teoksiaan polun varteen. Parhaimmillaan teoksia on ollut noin 300, mutta puusta valmistetut teokset olivat osin tuhoutuneet, joten teosten lukumäärä on enää vain yli 100. Teokset ovat syntyneet puusta, romumetallista ja kierrätysmateriaaleista. Ensimmäiset teokset valmistuivat vuonna 1983, eli muutama vuosi Edvininpolun perustamisen jälkeen. Alueella sijaitsee myös korsumuseo.
Yksikkövektori

Matematiikassa yksikkövektoriksi kutsutaan vektoria, jonka pituus on 1. Näin ollen mielivaltainen vektori x on yksikkövektori, jos ja vain jos se toteuttaa ehdon
formula_1
Kolmiulotteisen karteesisen koordinaatiston virittäviä yksikkövektoreita merkitään yleisesti symboleilla formula_2, formula_3 ja formula_4. Muut yksikkövektorit merkitään usein joko pelkällä hatulla tai pienellä hatullisella e-kirjaimella, jonka alaindeksi kertoo yksikkövektorin suunnan. Esimerkiksi vektorin x suuntaista yksikkövektoria merkitään usein symboleilla
formula_5
Mielivaltaisen vektorin x (ei nollavektorin) suuntainen yksikkövektori saadaan yksinkertaisesti skaalaamalla ko. vektori sen itseisarvon käänteisluvulla:
formula_6
Lindsey Buckingham

Lindsey Adams Buckingham (s. 3. lokakuuta 1949 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan Fleetwood Macin laulajana, lauluntekijänä, kitaristina ja tuottajana. Hän on julkaissut myös sooloalbumeja.
Nuoruus.
Lindsey Buckingham syntyi Kalifornian Palo Altossa vuonna 1949. Hänellä oli kaksi isoveljeä. Perhe muutti ylemmän keskiluokan asuinalueelle San Franciscoon, jossa Buckinghamin isä johti kahvitehdasta. Buckinghamin isoveli Greg oli kilpauimari, joka voitti mitalin olympialaisissa 1968. Myös Lindsey harrasti kilpauintia kouluaikoinaan. Toisen isoveljensä Jeffin vaikutuksesta Lindsey opetteli soittamaan kitaraa.
Ura.
Vuonna 1966 Buckingham oli alkanut soittaa bassokitaraa lukioyhtyeessä Fritz Rabyne Memorial Band (myöhemmin Fritz). Buckinghamin tuleva partneri, opiskelija Stephanie ”Stevie” Nicks, liittyi Fritziin vähän myöhemmin. Folkia ja acid rockia soittanut yhtye oli melko suosittu San Franciscon alueella ja soitti kuuluisien artistien lämmittelijänä.
Buckingham ja Nicks jatkoivat uraansa kahdestaan, kun Fritz hajosi vuonna 1971. Seurusteleva pari muutti Los Angelesiin, missä Buckingham alkoi kirjoittaa lauluja. Hän vietti puoli vuotta vuoteenomana sairastuttuaan rauhaskuumeeseen. Sinä aikana hän opetteli tunnusomaisen kitaratekniikkansa, jossa hän soittaa matalia kieliä peukalollaan ja näppäilee korkeita kieliä muilla sormillaan.
Kun Buckingham oli toipunut sairaudestaan, hän ja Nicks alkoivat esitellä demonauhojaan levy-yhtiöille. Anthem Records julkaisi heidän duoalbuminsa "Buckingham Nicks" vuonna 1973. Levyn muutama kappale julkaistiin myöhemmin Fleetwood Macin albumeilla. "Buckingham Nicks" ei kuitenkaan myynyt hyvin, joten levy-yhtiö jätti duon.
Los Angelesissa oleskellut Fleetwood Macin rumpali Mick Fleetwood kuuli sattumalta "Buckingham Nicks" -albumin käydessään studiossa. Hän pyysi Buckinghamia liittymään yhtyeeseensä, joka oli juuri menettänyt jäseniään. Buckingham suostui sillä ehdolla, että myös Stevie Nicks otettaisiin jäseneksi.
Buckinghamista tuli yksi kolmesta Fleetwood Macin laulaja-lauluntekijästä vuosikymmenten ajaksi. Hän soitti yhtyeessä myös kitaraa ja tuotti sen levyjä. Buckinghamin tunnetuimpia Fleetwood Mac -kappaleita ovat muun muassa ”I’m So Afraid”, ”Go Your Own Way”, ”Tusk” ja ”Big Love”.
Yhtyeuransa ohella Buckingham on julkaissut useita sooloalbumeja 1980-luvulta alkaen. Niiden listamenestys on jäänyt kuitenkin paljon vaatimattomammaksi kuin Fleetwood Macin albumien ja Stevie Nicksin sooloalbumien.
Buckingham jätti Fleetwood Macin väliaikaisesti 1990-luvun taitteessa, mutta palasi yhtyeeseen muutaman vuoden kuluttua. Hän joutui lähtemään yhtyeestä lopullisesti vuonna 2018, kun Nicks ei olisi muuten suostunut jatkamaan.
Yksityiselämä.
Buckinghamin ja Nicksin suhde loppui ennen Fleetwood Macin albumia "Rumours" (1977), jonka lauluissa kumpikin osapuoli kuvailee päättynyttä suhdetta. Buckingham meni 1990-luvulla naimisiin valokuvaaja Kristen Messnerin kanssa. Heillä on kolme lasta. Buckingham sai sydänkohtauksen vuonna 2019 mutta toipui täysin.
Antoine Gizenga

Antoine Gizenga (5. lokakuuta 1925 – 24. helmikuuta 2019) oli kinshasankongolainen poliitikko, joka oli Kongon demokraattisen tasavallan pääministeri vuosina 2006–2008.
Poliittisella urallaan Gizenga toimi varapääministerinä (1960 ja 1961–1962), pääministerinä (1960–1961) ja lyhyen ajan kilpailevan valtionhallinnon päämiehenä (1961). 21 Afrikan, Aasian ja Itä-Euroopan valtiota tunnusti helmikuussa 1962 hänen kapinallisen hallintonsa, joka piti hallussaan Kongon itäosaa Stanleyvillestä (nykyinen Kisangani) käsin. Hän oli vangittuna tammikuusta 1962 heinäkuuhun 1964 ja uudelleen lokakuusta 1964 marraskuuhun 1965, jonka jälkeen hän eli maanpaossa vuoteen 1992 saakka.
Gizenga oli lumumbalaisen puolueen (Parti Lumumbiste Unifié, PALU) presidenttiehdokas vuoden 2006 vaaleissa, joissa hän sijoittui kolmanneksi ensimmäisellä kierroksella noin 13 prosentin ääniosuudella Joseph Kabilan ja Jean-Pierre Bemban jälkeen. Hän tuki voitokasta Kabilaa vaalien toisella kierroksella. Vastineeksi tuesta Kabila nimitti Gizengan pääministeriksi 30.12.2006. Gizenga asettui ehdolle vuoden 2018 presidentinvaaleissa.
Miodrag Ješić

Miodrag Ješić (30. marraskuuta 1958 Osečenica, Jugoslavia – 8. joulukuuta 2022) oli serbialainen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. 
Peliura.
Ješić pelasi lähes koko uransa FK Partizanissa. Vuosien 1974–1985 aikana hän pelasi 342 ottelua tehden niissä 81 maalia. Hän voitti urallaan kolme Jugoslavian mestaruutta, Mitropa Cupin ja selvisi 1986 Turkin Cupin loppuotteluun Altay Izmirin paidassa. Ješić lopetti uransa Partizanissa 1991.
Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa Ješić pelasi kahdeksan maaottelua ja teki kaksi maalia.
Valmennusura.
Ješić aloitti valmennusuransa FK Obilićissa 1994. Jugoslaviassa Ješić valmensi useita seuroja, mukaan lukien OFK Belgradin ja FK Partizanin.
Vuonna 2000 Ješić siirtyi tunisialaisen Club Sportif Sfaxienin päävalmentajaksi ja saavutti Arabian Mestarien liigan voiton 2000.
Tunisiasta Ješić siirtyi entisen turkkilaisseuransa Altay Izmirin päävalmentajaksi 2002 josta seuraavana vuonna bulgarialaiseen PFK Slavija Sofiaan ja 2004 iranilaiseen Pegah Gilaniin.
2004 Ješićistä tuli TsSKA Sofian päävalmentaja. Ješićin johdolla joukkue menestyi hyvin Eurokentillä sekä voitti Bulgarian mestaruuden 2005. Kaikesta huolimatta kehnosti alkanut kausi 2006 toi Ješićille potkut seurasta.
Toukokuussa 2006 Ješić palasi valmentamaan serbialaista FK Partizania, mutta sai kehnon menestyksen vuoksi potkut tehtävistä 9. tammikuuta 2007. 
Marraskuussa 2007 Ješić nimettiin bulgarialaisseura Litex Lovechin päävalmentajaksi valmennettuaan aiemmin samana vuonna iranilaista Shirin Farazia. Ješićin johdolla Litex voitti Bulgarian Cupmestaruuden kauden 2007–08 päätteeksi. Serbivalmentaja ei kuitenkaan jatkanut seurassa vaan siirtyi kesäkuussa 2008 Romanian Liga 1:ssä pelaavan CS Otopenin päävalmentajaksi.
Pesti romanialaisseurassa jäi lyhyeksi ja serbi jätti tehtävänsä jo elokuun alussa. Syyskuussa 2008 hän siirtyi Montenegron jalkapalloliigassa pelaavan FK Budućnost Podgorican päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran hopealle Montenegron liigassa ja jätti tehtävänsä kauden jälkeen sopimuksen umpeuduttua. 
Heinäkuussa 2009 Ješić jatkoi uraansa libyalaisen Alittihad Tripolin päävalmentajana. Hän johdatti seuran Libyan mestariksi 2010. Kesäkuussa hän siirtyi kiinalaisen Changsha Ginden peräsimeen. Heinäkuussa 2011 Ješićistä tuli iranilaisen Shahrdari Tabrizin päävalmentaja. Pesti päättyi potkuihin joulukuussa 2011. 
Toukokuun lopussa 2012 Ješićistä tuli saudiarabialaisen Najranin päävalmentaja. Tammikuussa 2013 Ješić jätti seuran ja palasi kuuden ja puolen vuoden tauon jälkeen bulgarialaisen TsSKA Sofian päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin yllätyspotkut vain kahden ottelun valmennusvastuun jälkeen maaliskuussa 2013.
BackupHDDVD

BackupHDDVD on ilmainen, avoimen lähdekoodin komentorivityökalu, joka pyrkii auttamaan AACS-suojattujen HD DVD -levyjen suojauksen purkamisessa ja mahdollistamaan näiden levyjen sisällön tallettamisen. Ohjelman on ohjelmoinut nimimerkkiä Muslix64 käyttävä ohjelmoija. 
BackupHDDVD ei sinänsä pysty kopioimaan sisältöä, vaan siihen vaaditaan lisäksi HD DVD-levyn nimikekohtainen salausavain. BackupHDDVD ei kykene auttamaan tämän salausavaimen etsimisessä. Useita viikkoja ohjelman julkaisun jälkeen ei salausavaimia vielä kerrottu löytyneen. Kuitenkin tammikuun 2007 puolivälin jälkeen salausavaimia on löydetty moniin nimikkeisiin ja niitä on julkaistu internetissä. Avaimia on ilmeisesti saatu joidenkin mediasoitinten jäljiltä RAM-muistista. 
Historia.
18. joulukuuta 2006 julkaistiin video, jossa näytettiin elokuvan "Full Metal Jacket" kopiosuojauksen poisto ja siirto tietokoneen kiintolevylle. Video lähetettiin YouTube-palveluun. Video on myöhemmin poistettu Warner Brothers -elokuvayhtiön pyynnöstä, sillä videopätkässä näytettiin muutaman sekunnin ajan elokuvan sisältöä. Kaksi päivää videon julkaisun jälkeen julkaistiin työkalu. Mukana oli myös ohjelman lähdekoodi ja dokumentointi. Linkki ohjelmaan lähetettiin Doom9-keskustelupalstalle keskusteluketjuun, jonka oli aloittanut ohjelman luoja Muslix64.
Ohjelman dokumentaatio ja keskustelupalstalla oleva viesti sisälsivät vihjeitä salausavainten selville saamiseksi. Muslix64 väitti, että salausavaimet olisivat RAM-muistissa helpottamassa elokuvan toistoa PowerDVD-ohjelmassa. CyberLink, PowerDVD-ohjelmaa myyvä yhtiö, on sittemmin kiistänyt, että salausavaimen voisi saada selville heidän ohjelmansa avulla.
2. tammikuuta 2007 Muslix64 julkaisi päivitetyn version työkalustaan, versionumeron 1.0, joka kykeni purkamaan levyn sisällön salausavaimella, mutta mukana oli myös muita uusia ominaisuuksia.
Kaapelitehdas

Kaapelitehdas on Helsingin Salmisaaressa sijaitseva entinen Suomen Kaapelitehdas Oy:n tehdasrakennus, joka on nykyisin kulttuurikäytössä. Se rakennettiin kolmessa vaiheessa 1939–1954. Kaapeleiden valmistus alkoi vuonna 1943. Rakennuksen suunnitteli Wäinö Gustaf Palmqvist, jonka käsialaa oli myös Suomen Kaapelitehtaan aikaisempi tehdas, nykyinen Merikortteli Punavuoressa.
Tuotantotoiminnan lakattua Oy Nokia Ab:n ja Helsingin kaupungin välillä solmittiin vuonna 1987 sopimus rakennuksen jatkokäytöstä. Nykyään Kaapelitehtaan rakennus ja vanha teollisuusympäristö ovat suojeltuja. Valmistuessaan Kaapelitehdas oli Suomen suurin rakennus. 
Kaapelitehdas on Suomen suurin kulttuurikeskus. Kaapelilla toimii muun muassa kolme museota, ravintola Hima &amp; Sali, gallerioita, radiokanavia, taidekouluja, tanssiteattereita sekä lukuisia kuvataiteilijoita, yhtyeitä, yhdistyksiä ja yrityksiä. Lyhytaikaisesti vuokrattavissa halleissa järjestetään konsertteja, näyttelyitä, messuja ja festivaaleja. Kaapelitehdas on päivittäin noin 900 ihmisen työpaikka, ja tiloissa vierailee vuosittain yli 500 000 ihmistä. 
Tehtaan kokonaispinta-ala on noin 56 000 neliömetriä, josta hiukan alle 35 000 neliömetriä on vuokrattu pitkäaikaisin sopimuksin yli 250 vuokralaiselle. Viittä suurinta hallia vuokrataan vuorokausi kerrallaan erilaisiin tapahtuma-, näyttely- ja esitystarkoituksiin.
Kokonaisuuden kehittämisestä, tilojen vuokrauksesta ja rakennuksen peruskorjaamisesta vastaa Kiinteistö Oy Kaapelitalo. Kaapelitehdas on riippumattomien eurooppalaisten kulttuurikeskusten Trans Europe Halles -verkoston jäsen. Verkostoon kuuluu noin 100 keskusta eri puolilla Eurooppaa.
Tanssin talo.
Tanssin talo -työryhmä esitti vuonna 2015, että Tanssin talo toteutetaan Kiinteistö Oy Kaapelitalon yhteyteen rakennettavaan uudisrakennukseen. Myös Kaapelitehtaan sisällä olevia tiloja peruskorjattiin Tanssin talon käyttöön. Tanssin talo avattiin helmikuussa 2022. Hankkeen kannalta tärkeitä olivat Jane ja Aatos Erkon säätiön, Suomen valtion ja Helsingin kaupungin päätökset osallistua Tanssin talon rahoitukseen.
Kiinteistö Oy Kaapelitalo.
Kaapelitaloa hallinnoivan Kiinteistö Oy Kaapelitalo -yhtiön omistaa Helsingin kaupunki. Yhtiö perustettiin 1991. Vuoden 2008 alusta yhtiö on hallinnoinut myös Suvilahden vanhaa voimalaitosaluetta. Laajan piha-alueen, 9 rakennusta ja 2 kaasukelloa sisältävää Suvilahtea on kehitetty kulttuurikeskuksena ja festivaalialueena samalla toimintamallilla kuin Kaapelitehdasta. 
Toinen Helsingin kaupungin omistama yhtiö, aiemmin Lasipalatsia hallinnoinut Lasipalatsin Mediakeskus Oy, siirrettiin vuonna 2017 apporttijärjestelynä Kiinteistö Oy Kaapelitalon omistukseen. Sittemmin Kaapelin Mediakeskus Oy:ksi nimetty yhtiö tarjoaa mm. kiinteistöhallinnan, hankkeiden suunnittelun ja hallinnoinnin sekä digitalisaatiokehityksen asiantuntijapalveluja.
Petra van Staveren

Petronella ("Petra") Grietje van Staveren (s. 2. kesäkuuta 1966 Kampen, Overijssel) on alankomaalainen uimari, joka voitti 100 metrin rintauinnin olympiakultaa (ajalla 1.09,88) kesäolympialaisissa 1984 Los Angelesissa .
Jussi Kurikkala

Juho ”Jussi” Samuli Kurikkala (12. elokuuta 1912 Kalajoki – 10. maaliskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Kurikkala voitti 17 km:n Suomen mestaruuden 1936. Hän voitti kolme mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuista: hopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä vuonna 1937, kultaa 4 × 10 kilometrin viestissä vuonna 1938 ja kultaa 18 kilometrin hiihdossa vuonna 1939. Vuonna 1941 Kurikkala voitti Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa kultaa 50 kilometrillä ja 4 × 10 kilometrillä sekä hopeaa 18 kilometrillä, mutta kisojen MM-arvo peruttiin jälkikäteen. Kurikkala oli myös hyvä kestävyysjuoksija, ja hän sijoittui maratonilla 13:nneksi Lontoon olympiakisoissa 1948.
Kurikkala kuoli 38-vuotiaana laajalle vatsan alueelle levinneeseen syöpään maaliskuussa 1951. Lauri Järvinen on kirjoittanut hänestä elämäkertateoksen "Jussi Kurikkala – Kalajoen Junkkari". Antonio da Cudanin veistämä Jussi Kurikkalan patsas paljastettiin Kalajoella 12.8.1989. Kalajoen Junkkarit on järjestänyt Jussi Kurikkalan muistohiihtoja vuodesta 1958 alkaen.
Martti Lauronen

Martti Lauronen (15. lokakuuta 1913 Joensuu – 4. kesäkuuta 1987) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1930-luvulla ja 1940-luvun alussa.
Lauronen voitti kultamitalin 4 × 10 kilometrin viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1938. Samoissa kisoissa hän sijoittui 18 kilometrin hiihdossa viidenneksi. Sittemmin mitätöidyissä vuoden 1941 MM-kilpailuissa hän voitti myös viestikultaa sekä sijoittui 50 kilometrillä seitsemänneksi ja 18 kilometrillä kymmenenneksi.
Lauronen voitti 18 kilometrillä Suomen-mestaruuden vuonna 1938. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui 18 kilometrillä toiseksi vuonna 1941.
Lauronen oli Suomen Hiihtoliiton liittovaltuuston jäsen vuosina 1951–1971.
Patricia Stokkers

Patricia Stokkers (1. toukokuuta 1976 Utrecht) on entinen alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1996. Siellä hän sijoittui kuudenneksi 4x200 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueessa uivat myös Carla Geurts, Minouche Smit, ja Kirsten Vlieghuis. Heidän aikansa oli 8.08,48.
Vuotta aikaisemmin sama joukkue oli voittanut hopeaa samalla matkalla pitkän radan EM-kilpailuissa Wienissä.
Kalansilmä

Kalansilmä on kameran objektiivi, joilla on erittäin lyhyt polttoväli siten, että kuvakulma on lähes 180 astetta. Kalansilmäobjektiivi tuottaa kuvaan vääristymän, niin sanotun tynnyrivääristymän. Osa kalansilmäobjektiiveistä tuottaa nelikulmaiselle filmille tai kennolle pyöreän kuvan, joka on kuvakulmaltaan sekä pysty että vaakasuuntaan lähes 180 astetta, ja jättää tämän ulkopuolisen alueen mustaksi.
Kalansilmäobjektiivin käyttötilanteita.
Kalansilmäobjektiivi ovat laajakulmaobjektiivin erikoisryhmä, joita käytetään silloin, kun tavanomainen laajakulmaobjektiivi ei riitä. Toisaalta kalansilmäobjektiiveja voimakkaan tynnyrivääristymänsä vuoksi käytetään luomaan taiteellisia vaikutelmia esimerkiksi maisemista. Kalansilmäobjektiiviä käytetään hyvin yleisesti tehosteena extreme-lajien kuvaamisessa, esim. skeittaus- ja lumilautailuvideoissa. Suuren - yleensä liki 180 astetta - kattavan kuvakentän takia kalansilmälinssit ovat yleisesti käytössä 360x180 asteen pallopanoraamakuvauksessa.
Matías Fernández

Matías Fernández (s. 15. toukokuuta 1986 Buenos Aires, Argentiina) on chileläinen jalkapalloilija, joka edustaa kolumbialaista Atlético Junioria. Euroopassa hän pelasi vuosina 2006–2017 ja edusti tuolloin espanjalaista Villarrealia, portugalilaista Sportingia sekä italialaisia Fiorentinaa ja Milania. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Seuraura.
Colo-Colo.
Fernández aloitti uransa Chilen menestyneimmässä seurassa Colo-Colossa 12-vuotiaana. Hän debytoi ykkösjoukkueessa 1. elokuuta 2004 Universidad de Chileä vastaan. Viikkoa myöhemmin hän maalasi kahdesti liigaottelussa Cobresalia vastaan. Hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Vuonna 2006 Fernández auttoi joukkueensa sen historian 24. liigamestaruuteen ja auttoi hienoilla otteillaan joukkueensa Copa Sudamericanan loppuotteluun, tekemällä turnauksessa yhdeksän maalia, kuudessa ottelussa. Hänet valittiin Etelä-Amerikan sarjojen parhaaksi pelaajaksi vuonna 2006.
Villarreal.
18. lokakuuta 2006 Villarreal osti Fernándezin 8,7 miljoonalla eurolla. Real Madridin ja Chelseankin kiinnostuksen kohteena ollut chileläinen liittyi Villarrealin riveihin tammikuussa 2007 siirtoikkunan avautuessa. Debyyttinsä espanjalaisseurassa hän teki 7. tammikuuta 2007 1–0-tappio-ottelussa Valenciaa vastaan. Fernández pelasi täydet 90 minuuttia. Fernándezin alku joukkueessa ei sujunut maalien merkeissä hyvin, eikä maaleja syntynyt samaan tapaan kuin Colo-Colossa. 29. huhtikuuta 2007 viidennessätoista liigaottelussa Fernández aukaisi vihdoin maalihanansa Villarrealinkin paidassa, kun hän iski 0–3-voittomaalin Gimnàsticin verkkoon.
Sporting CP.
Heinäkuussa 2009 Fernández siirtyi portugalilaiseen Sporting Clube de Portugaliin. Hän pelasi Sportingissa 69 pääsarjaottelua ja teki niissä 12 maalia.
Fiorentina.
Heinäkuussa 2012 Fernández siirtyi italialaiseen Fiorentinaan.
Maajoukkueura.
Chilen maajoukkuetta Fernández on edustanut 74 kertaa ja maaotteluissa hän on tehnyt 14 maalia. Hän pelasi Chilen joukkueessa vuosien 2007, 2011 ja 2015 Copa Américassa sekä vuoden 2010 MM-kilpailuissa.. Hän toimi Chilen nuorten maajoukkueen kapteenina vuoden 2005 nuorten MM-kisoissa.
Zeemanin ilmiö

Zeemanin ilmiö on aineen rakenteeseen liittyvä ilmiö, joka tarkoittaa spektriviivojen jakautumista useampaan magneettikentän vaikutuksesta. Se on analoginen sähkökentän vaikutuksesta havaittavan Starkin ilmiön kanssa. Zeemanin ilmiö on tärkeä sovellutuksissa, muun muassa NMR-spektroskopiassa ja Mössbauer- eli NGR-spektroskopiassa.
Fysikaalinen perusta.
Useimmissa atomeissa on useita elektronikonfiguraatioita, joilla on sama energia. Tilat ovat siis degeneroituneita ja antavat saman spektriviivan. Magneettikentän "B" vaikutuksesta degeneraatio rikkoontuu ja energiatilat saavat hieman eri energiat. Kuvassa tätä jakaantumista on liioiteltu.
Ilman magneettikentän vaikutusta ("B" = 0) tiloilla a, b, ja c on sama energia (vastaavasti d, e, ja f). Magneettikentän vaikutuksesta spektriviiva, joka syntyy transitiosta tilojen a ja e välillä onkin eri paikassa kuin tilojen a ja f välisestä energiaerosta syntyvä spektriviiva. Kaikki siirtymät energiatilalta toiselle eivät ole sallittuja. Tilojen jakautumisen suuruus riippuu magneettikentän voimakkuudesta.
Zeemanin ilmiön havaitsi alankomaalainen fyysikko Pieter Zeeman 1896 tutkiessaan miten magneettikenttä vaikuttaa atomien lähettämään valoon. Hän huomasi, että kaksi natriumin spektriviivaa leveni hänen asettaessaan natriumliekin magneettikenttään. Atomin rakennetta ei tuolloin vielä tunnettu, joten Hendrik Lorentzin klassisen fysiikan teoreettisten tarkastelujen pohjalta pystyttiin Zeemanin ilmiön perusteella sanomaan, että atomissa täytyy olla keveitä, negatiivisesti varattuja hiukkasia. Elektronit havaittiinkin noin vuotta myöhemmin.
Koska Zeemanin havaitessa ilmiön elektronien spinistä ei vielä tiedetty mitään, ilmiö, missä elektronien nettospin on nolla, nimettiin Zeemanin ilmiöksi. Vasta myöhemmin osattiin selittää tapaukset, joissa elektronien yhteen laskettu spin on nollasta poikkeava. Tällöin puhutaan anomaalisesta Zeemanin ilmiöstä.
Mick Fleetwood

Michael John Kells ”Mick” Fleetwood (s. 24. kesäkuuta 1947 Redruth, Cornwall, Britannia) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan Fleetwood Macin rumpalina.
Uran alkuvaiheet.
Fleetwoodin perhe muutti toistuvasti isän työn vuoksi, ja 15-vuotiaana Mick asettui lopulta asumaan Lontooseen siskonsa kanssa. Hän oli opetellut soittamaan rumpuja 13-vuotiaana ja liittyi ensimmäiseen yhtyeeseensä vuonna 1963. Sitä seurasi sarja muita bändejä, kunnes vuonna 1967 Fleetwood perusti John McVien ja Peter Greenin kanssa Fleetwood Macin.
Fleetwood Mac.
Fleetwood Mac menestyi blues-yhtyeenä kohtalaisesti, kunnes lukuisten kokoonpanomuutosten jälkeen vuonna 1974 Mick Fleetwood löysi yhtyeeseen yhdysvaltalaiset Lindsey Buckinghamin ja Stevie Nicksin, mistä alkoi Fleetwood Macin supertähteyden aika. Yhtye toimii edelleen.
Soolotuotanto.
Mick Fleetwood on julkaissut myös soolomateriaalia, kuten ensimmäisen oman albuminsa, worldbeat-vaikutteisen "The Visitorin" (1981). Sen seuraajaksi ilmestyi vuonna 1983 "I'm Not Me". Vuonna 2004 hän julkaisi oman levy-yhtiönsä TallMan Recordsin kautta levyn "Something Big", joka oli tehty yhteistyössä lauluntekijä Todd Smallwoodin kanssa.
Muu ura.
Fleetwood on toiminut muusikonuransa ohella myös näyttelijänä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "" ja "Juokse tai kuole". Fleetwood oli mukana juontamassa vuoden 1989 Brit Awards -tapahtumaa. Vuonna 1990 häneltä ilmestyi omaelämäkerta "Fleetwood".
Yksityiselämä.
Mick Fleetwood on ollut kolmesti naimisissa, ja hänellä on neljä lasta. Hän asuu Los Angelesissa, on asunut Yhdysvalloissa 1970-luvulta lähtien ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2006. Hänen sisarensa oli näyttelijä Susan Fleetwood, joka kuoli 1995. Fleetwood koki 1980-luvulla henkilökohtaisen konkurssin.
Yleishyödyllinen yhteisö

Yleishyödyllinen yhteisö on yhdistys, säätiö, osakeyhtiö tai muu juridinen yhteisö, jonka toiminnan yhteiskunnallisen hyödyn ja merkityksen katsotaan olevan niin huomattava, että sille voidaan myöntää erityisiä verovapauksia. Samalla yhteisö sitoutuu yhteiskunnallisen yhteisön kriteerien mukaisiin rajoituksiin esimerkiksi yritysvoittonsa tai jakamiensa osinkojen määrässä. Yleishyödyllinen yhteisö ei voi käyttää edes osaa varoistaan perustajansa tai hänen läheistensä hyväksi. Yleishyödyllisyys arvioidaan verotuksen yhteydessä yhteisön sääntöjen ja toiminnan perusteella.
Ruotsiksi yleishyödyllistä organisaatiota kutsutaan nimellä "ideell organisation" eli aatteellinen organisaatio ja englanniksi se on "nonprofit organization," eli voittoa tuottamaton organisaatio). Yleishyödyllinen yhteisö puolestaan on Suomen verohallinnon mukaan ruotsiksi "allmännyttigt samfund". 
Yleishyödyllisyyden määritelmä.
Suomessa yleishyödyllisen yhteisön määritelmä löytyy nykyisin ainoastaan tuloverolaissa, jonka 22.1 §:n mukaan yhteisö on yleishyödyllinen, mikäli
Kaikkien kolmen ehdon tulee toteutua yhtäaikaisesti. Vaikka suurin osa yleishyödyllisistä yhteisöistä on yhdistyksiä tai säätiöitä, voi myös osakeyhtiö olla luonteeltaan yleishyödyllinen, mikäli se täyttää edellä mainitut kolme kohtaa.
Yleishyödyllisyys aravarakentamisessa.
"Yleishyödyllinen asuntoyhteisö" on asuntorakennuttamista harjoittava yhteisö, jolle on myönnetty oikeus hakea Valtion asuntorahaston aravalainaa vuokratalojen tai asumisoikeustalojen rakentamista varten. Yleishyödyllisten asuntoyhteisöjen kriteerit määritetään "arava-" ja "korkotukilaissa".
Yleishyödyllisen yhteisön verotus.
Yleishyödylliset yhteisöt nauttivat laajasta verovapaudesta:
Lisäksi kunnissa voidaan määrätä yleishyödyllisestä käytössä oleville kiinteistöille alhaisempi verokanta, joka voi olla jopa 0 %.
Jos yleishyödyllinen yhteisö täyttää laissa eräiden yleishyödyllisten yhteisöjen veronhuojennuksista määritellyt edellytykset, yhteisölle voidaan hakemuksesta myöntää enintään viideksi verovuodeksi kerrallaan huojennus tuloverosta elinkeinotulon sekä kiinteistötulon osalta. Huojennus ei koske arvonlisäveroa.
Club Social y Deportivo Colo-Colo

Club Social y Deportivo Colo-Colo on chileläinen vuonna 1925 perustettu jalkapalloseura Santiagon kaupungista. Colo-Colo on Chilen menestynein jalkapalloseura, se on voittanut maan Primera Divisiónin mestaruuden 31 kertaa. Cup-mestaruuden se on voittanut 11 kertaa. Vuonna 1991 se voitti ensimmäisenä chileläisenä seurana Copa Libertadoresin. Colo-Colo pelaa kotiottelunsa 47 347 katsojaa vetävällä Estadio Monumental David Arellanolla. Joukkueen lempinimiä ovat: "Albos" (lumivalkoiset), "Cacique" ja "Eterno Campeón" (ikuinen mestari).
Saavutukset.
Kansalliset saavutukset.
Liga Central de Football / Asociación de Fútbol de Santiago'
Primera División
Copa Chile
Kansainväliset saavutukset.
Copa Libertadores de América
Intercontinental Cup
Recopa Sudamericana
Copa Interamericana
Copa Sudamericana
Suzi Quatro

Susan Kay "Suzi" Quatro (s. 3. kesäkuuta 1950 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen laulaja, muusikko ja näyttelijä.
Ura.
Quatro aloitti musiikkiuransa 14-vuotiaana sisartensa kanssa perustamassaan Suzi Soul &amp; Pleasure Seekers -yhtyeessä. Vuonna 1971 hän muutti Lontooseen, jonne hänet oli houkutellut muun muassa The Animalsin kanssa työskennellyt levytuottaja Mickie Most. Pian hän sai taustavoimikseen myös parivaljakon Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin, jotka kirjoittivat hittejä myös muiden muassa Sweetille ja Smokielle.
Vuonna 1977 Suzi päätti kokeilla myös näyttelemistä, ja esitti yhdeksässä Onnen päivät -televisiosarjan jaksossa eräänlaista naispuolista Fonzieta, Leather Tuscaderoa.
1980-luvulla Suzi näytteli pakkomielteen saanutta ihailijaa sarjassa Taistelupari.
Vuonna 1989 Suzilla oli suuri Neuvostoliiton kiertue, jolla hänet näki yli 500 000 ihmistä.
Quatro on myös näytellyt musikaaleissa, vuonna 1986 "Annie Get Your Gun" -musikaalissa Annien pääroolin ja 1991 "Tallulah Who" -musikaalissa pääroolin Tallulah Bankheadina.
Vuonna 2006 Quatrolta ilmestyi albumi "Back to the Drive", joka on saanut hyvän vastaanoton: Saksassa sitä on myyty yli 25 000 kappaletta.
Elokuussa 2007 ilmestyi Suzi Quatron elämäkertakirja "UNZIPPED".
Syyskuussa 2007 Quatro lähti kuukauden Australian kiertueelle, joka oli hänen 23. kiertueensa Australiassa.
Quatro on toiminut radiojuontajana BBC Radio 2:lla. Hänen ensimmäinen ohjelmansa oli vuonna 1999 alkanut "Rockin' with Suzi Q". 
Maaliskuussa 2012 Suzi Quatro esiintyi Kiovassa, Ukrainassa ja seuraavana päivänä noustessaan lentokoneeseen hän kompastui murtaen ranteensa ja loukaten polvensa. Tämän vuoksi loppuvuoden kiertueohjelma meni uusiksi ja esimerkiksi Äänekosken Keitele-Jazziin elokuulle buukattu keikka peruuntui kokonaan.
Suzi Quatro esiintyi marraskuussa 2012 Lontoon Hippodrome Casinolla. Esitys perustui hänen "Unzipped"-kirjaansa ja omaelämäkertaansa. Kaikki esitykset olivat loppuunmyytyjä. Faneja oli saapunut seuraamaan esitystä muun muassa Suomesta, Venäjältä, Puolasta ja Hollannista.
Huhtikuussa 2013 Suzi Quatro palkittiin elämäntyöstään synnyinkaupungissaan Detroitissa 1000 hengen yleisön edessä.
Syyskuussa 2013 Quatron "Unzipped"-show jatkuu Lontoossa. 
Quatrolta on valmistunut runokirja ja joulukorttipakkaus, joille hän etsii kustantajaa saadakseen ne julkaistua vuoden 2013 aikana.
Suzi Quatro esiintyi kesällä 2015 Joensuun Ilovaarirockin pääesiintyjänä. Seuraava esiintyminen Suomessa oli Haminan Yöt tapahtumassa 10. kesäkuuta 2017, jossa Suzin lisäksi esiintyivät Slade, Nazareth, Popeda sekä Remu &amp; Hurriganes.
Suzi Quatro oli "Kemijärven yöttömät yöt" musiikkifestivaalin pääesiintyjä 8.7.2017.
Anglia Ruskin University Cambridgessä Isossa-Britanniassa nimesi Suzi Quatron taiteiden kunniatohtoriksi lokakuussa 2016.
Yksityiselämä.
Suzi Quatron sisar Arlene on näyttelijätär Sherilyn Fennin äiti.