tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Goran Vujević

Goran Vujević (s. 27. helmikuuta 1973) on serbialainen lentopalloilija, joka pelasi seuratasolla muun muassa Perugia Volleyn joukkueessa, Italian A1-liigassa ja voitti maajoukkueen pelaajana olympiakultaa vuonna 2000.
Maajoukkueuransa lopettanut Vujević oli Serbia ja Montenegron pelin sielu yhdessä Ivan Miljkovićin kanssa. Erinomaisen hyppysyötön, nostotaidon ja iskulyönnin omaava Vujević on yksi lentopallomaailman valovoimaisimmista tähdistä.
Ura maajoukkueessa.
Siitä lähtien, kun Jugoslavian joukkue voitti pronssia EM-kisoissa 1995, Vujević oli yksi joukkueen pelin kulmakivistä. Monta kertaa Maailmanliigassa palkittu yleispelaaja Vujević ei ole koskaan ollut joukkueensa pisimpiä pelaajia, mutta hyvällä ulottuvuudellaan sekä nopeudellaan hän on lyönyt itsensä läpi – oli joukkue mikä tahansa. Vujevićin syöttöä on sanottu yhdeksi maailman vaikeimmista nostajan kannalta.
Vujević muodosti Jugoslavian maajoukkueen ytimen yhdessä Ivan Miljkovićin sekä Grbicin veljesten kanssa. Joukkue nousi tähtiensä avulla nopeasti maailman huipulle ja kehittyi lähestulkoon voittamattomaksi. Hänen uransa huippuhetki oli vuoden 2000 olympiakulta Jugoslavian joukkueessa.
Vujević päätti lopettaa maajoukkueuransa vuoden 2006 MM-kisoihin, joissa Serbia ja Montenegro pelasi viimeisen kerran yhteisen valtion nimellä.
Saksan 2. jalkaväkidivisioona

Saksan 2. jalkaväkidivisioona () oli Saksan armeijan divisioona ennen toista maailmansotaa, joka nimettiin lokakuussa 1937 2. motorisoiduksi jalkaväkidivisioonaksi. Divisioonasta muodostettiin tammikuussa 1941 12. panssaridivisioona.
Perustaminnen.
Wehrkreis II muodosti 1. lokakuuta 1934 Stettinissä divisioona peitenimellä Artillerieführer II, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 2. jalkaväkidivisioonaksi. Sen yksiköt muodostettiin Reichswehrin 2. divisioonan 4. ja 5. preussilaisen jalkaväkirykmentistä (). Divisioonan esikunta oli sijoitettu Pommeriin.
Divisioona uudelleen organisoitiin 12. lokakuuta 1937 2. motorisoiduksi jalkaväkidivisioonaksi.
Palvelus.
Divisioona asetettiin liikekannalle 18. elokuuta 1939 ja se liitettiin Puolaan tehtävää hyökkäystä varten XIX armeijakuntaan. Taisteluiden päätyttyä divisioona siirrettiin lokakuussa länteen Saarin alueelle.
Divisioona liitettiin 12. armeijaan, jonka mukana se osallistui Belgian ja Ranskan valtaukseen edeten aina Kanaalin rannikolle, jossa divisioona osallistui Abbevillen ja Amiensin taisteluihin. Operaatio punaisessa divisioona taisteli Sommessa ja ylitti Seinen. Se taisteli Dieppessä ja St. Valeryssä Bretagnen rannikkoa edeten aina Brestiin. Taisteluiden päätyttyä divisioona jäi miehitysjoukkona Ranskaan. Divisioona määrättiin 5. lokakuuta 1940 muutettavaksi 12. panssaridivisioonaksi ja se oli valmis 10. tammikuuta 1941, jolloin sen nimi virallisesti muutettiin 12. panssaridivisioonaksi.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat
Kabinettiristi

Kabinettiristi on venäläinen papin kunniamerkki.
Kabinettiristin perusti keisarillisen Venäjän valtioneuvosto eli keisarillinen kabinetti vuonna 1892; kysymyksessä oli poikkeuksellisen korkea, suuriin ritarikuntaristeihin verrattava kunnianosoitus poikkeuksellisen ansioituneille rovastitason papeille, joista ei kuitenkaan haluttu syystä tai toisesta tehdä mitrarovastia. Risti on kultaa ja sen myönsi keisarillinen kabinetti tsaarin aloitteesta, josta se sai virallisen nimensäkin. 
Suomalaisista papeista sen sai vain kaksi: isä katedraalirovasti Mihail Kasanski ja isä mitrarovasti Sergei Okulov. 
Kunnianosoituksen myöntäminen päättyi vallankumoukseen; vuonna 2005 tehtiin erään kandidaattitutkielman yhteydessä kysely, halutaanko kabinettiristille nykyaikainen seuraaja, mutta papiston lähes yksimielinen vastaus oli, että kyseinen kunnianosoitus kuuluu menneisyyteen.
Katedraalirovasti

Katedraalirovasti on venäläinen papin arvonimi. Nimikettä käytetään papista, joka on kunkin hiippakunnan katedraalin vastaava pappi. Katedraali on kirkko, johon on sijoitettu hiippakunnan piispanistuin ja joka toimii piispan pääkirkkona. 
Suomen ortodoksinen kirkko ei käytä katedraalirovastin nimikettä virallisesti; siitä luovuttiin suomalaistamisen yhteydessä vuonna 1924. Vain arvonimen jo saada ehtineet papit, esimerkiksi Mihail Kasanski, saivat pitää sen. 
Protestanttisissa ja roomalaiskatolisissa kirkoissa nimikettä vastaa tuomiorovasti.
Piispanistuin

Piispanistuin () on piispan kirkollinen valta, hallintopaikka, toimisto tai tuomiokirkko. Eräissä kirkoissa sillä tarkoitetaan myös piispalle tarkoitettua fyysistä istuinta esimerkiksi tuomiokirkossa ("piispan istuin"). Vastaavasti paavin valtaa, virkaa tai virkapaikkaa tarkoittaa pyhä istuin. Usein piispanistuimella tarkoitetaan hiippakuntaa eli piispanistuimen valta-aluetta, vaikka varsinaisesti piispanistuin ei tätä tarkoita.
Historia.
Suomessa (katolisen kirkon) piispanistuin oli ensin Nousiaisissa, mistä se siirrettiin vuoden 1229 jälkeen Koroisiin. Turkuun piispanistuin siirrettiin 1200-luvun lopulla, viimeistään tuomiokirkon vihkimisen myötä vuonna 1300.
Vuoden 2018 alusta Suomen ortodoksien arkkipiispan istuin on ollut Helsingissä, Uspenskin katedraalissa, sitä ennen Kuopiossa. Näin tehtiin arkkipiispan vaihtuessa, koska nykyään yli puolet kirkon jäsenistä asuu Helsingin hiippakunnassa ja osuus on kasvamassa. Myös vaikuttaminen on Helsingissä helpompaa.
Nykyään Suomessa on useita luterilaisia ja ortodoksisia piispanistuimia sekä Helsingissä katolinen piispanistuin.
Suomen piispanistuimet.
Hiippakuntien järjestyksenä käytetään yleisimmin niiden ikäjärjestystä.
Perhosvoltti

Perhosvoltti, tunnetummin sivuttaisvoltti tai aerial, on akrobaattinen temppu, joka on yksi voltin muodoista. Tempussa ihminen menee voltin sivuttain. Aerialia pidetään yleensä rentona temppuna, eikä sitä yleensä käytetä trampoliinivoimistelussa. 
Aerial eri lajeissa.
Trikkauksessa aerial on yleinen ja yksinkertainen temppu, joka tapahtuu potkuhypyllä, eikä esimerkiksi korkealle hypätessä. Puhtaassa aerialissa pää on hyvin alhaalla ja jalat ovat haaralla. Free runningissa aerial on yleisemmin perhosvoltti, joka suoritetaan hypätessä esimerkiksi korokkeelta alas tai katolta katolle. Perhosvoltti voidaan yleensä tehdä korkealta. Telinevoimistelussa voidaan periaatteessa myös tehdä aerial, joka suoritetaan pää melko alhaalla ja jalat suorana ja haaralla. 
Aerial muistuttaa paljonkin potkua, jos sen tekee puhtaasti oikein. Aerial on silti voltti, koska siinä ihminen menee sivuttaisakselinsa ympäri. Aerialia huomioidaan paljon trikatessa.
Oskar Klein

Oskar Klein (15. syyskuuta 1894 – 5. helmikuuta 1977) oli ruotsalainen fyysikko, joka tuli tunnetuksi kehittämällä Theodor Kaluzan luomaa viisiulotteista teoriaa, joka tunnetaan nykyään Kaluzan-Kleinin teoriana. Teoriaa pidetään ensimmäisenä moniulottuvuisena teoriana, vaikka suomalainen Gunnar Nordström oli aiemmin kehittänyt vastaavanlaisen teorian. Ylimääräiset ulottuvuudet ja niiden kompaktifiointi ovat keskeisessä osassa säieteorioissa.
Klein syntyi Danderyyn kunnassa, Ruotsissa. Hän oli Ruotsin ensimmäisen rabbin, Gottlieb Kleinin, ensimmäinen lapsi. Hän pääsi jo nuorena opiskelemaan Nobel-instituuttiin, jossa häntä opetti Svante Arrhenius. Arrhenius halusi lähettää Kleinin Jean-Baptiste Perrin luo Pariisin yliopistoon, mutta alkanut ensimmäinen maailmansota muutti suunnitelmia.
Klein työskenteli Niels Bohrin kanssa Kööpenhaminassa vähän aikaa alkaen vuodesta 1917. Hän väitteli itsensä tohtoriksi Tukholman yliopistosta vuonna 1921. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai työpaikan Michiganin yliopistosta. Klein ja hänen vaimonsa Gerda Koch muuttivat Yhdysvaltoihin. Klein palasi vuonna 1925 takaisin Tanskaan ja vietti vähän aikaa Leidenissä, Alankomaissa, Paul Ehrenfestin luona. 
Vuonna 1938 hän ehdotti heikon vuorovaikutuksen aiheuttamien, varausta muuttavien prosessien pohjautuvan bosoninvaihtoon. Hän loi mallinsa muutamaa vuotta Hideki Yukawaa myöhemmin, ja malli pohjautui lokaaliin mittasymmetriaan, edeltäen ei-Abelisten mittakenttäteorioiden kehittämistä.
Taivas sinivalkoinen

Taivas sinivalkoinen on MTV3-kanavalla vuonna 2001 esitetty suomalainen draamasarja. Sarja on jatkoa "Kun taivas repeää" -sarjalle. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Kirsti Manninen ja Markku Onttonen, joka on myös ohjannut sarjan. Lopputunnusmusiikin kappaleen ”Taivas sinivalkoinen” esittää Bablo.
Sarjassa kerrotaan entisen lääkintälotan Ainon ja sissipartioluutnantti Laurin elämästä sodan jälkeisessä Suomessa alkaen välirauhan solmimisesta syyskuun 19. päivänä 1944 ja päättyen olympialaisiin Helsingissä vuonna 1952. Sarjan henkilöt ovat kuvitteellisia, mutta tapahtumat ovat osa Suomen historiaa sodan jälkeisinä vaaran vuosina. Salmen Laurin tarinassa on kuitenkin huomattavia yhtäläisyyksiä Mannerheim-ristin ritari Lauri Törniin.
"Kun taivas repeää" ja "Taivas sinivalkoinen" on julkaistu VHS:nä vuonna 2001 ja DVD:nä vuonna 2006.
Lesbous erotiikassa

Lesbous erotiikassa tarkoittaa naisten välisen seksuaalisen kanssakäymisen kuvallista tai sanallista esittämistä. 
Lesboporno on suunnattu lähes aina heteroseksuaalisille miehille. Tutkimusten mukaan useimmat miehet pitävät naisten välisen seksin kuvaamista heteroseksiä kuvaavaa pornografiaa kiihottavampana.
Mefistofeles

Mefistofeles (myös Mephistophilus, Mephistophilis, Mephostopheles, Mephisto, Mefisto ja muita kirjoitusasuja) on Faust-legendassa esiintyvä paholaisen edustaja ja demoni. Faust tekee Mefistofeleen kanssa sopimuksen sielunsa myymisestä.
Luultavasti hahmon nimen keksi vuonna 1587 julkaistun Faustbuchin tuntematon kirjoittaja. Kirja on saanut innoituksensa saksalaisen okkultistin Johann Georg Faustin elämästä. Mefistofeleellä ei ole merkittävää sijaa demonologiassa, vaan kyseessä on ennen kaikkea kirjallisuuden henkilöhahmo, jonka ovat tehneet tunnetuksi Christopher Marlowe ja Johann Wolfgang von Goethe. Marlowen vuonna 1604 julkaistussa teoksessa Doctor Faustus Mefistofeles esitetään traagisena langenneena enkelinä, jota raastavat saatanallinen ylpeys ja synkkä epätoivo. Goethen 1808–1832 kirjoittamassa näytelmässä Faust Mefistofeles on kovasydäminen, kyyninen ja nokkela.
Kuningas Salomonin kaivokset (vuoden 1985 elokuva)

Kuningas Salomonin kaivokset ("King Solomon's Mines") on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut seikkailukomedia. Elokuvan ohjasi J. Lee Thompson, ja pääosissa ovat Richard Chamberlain ja Sharon Stone. Elokuva perustuu H. Rider Haggardin romaaniin "Kuningas Salomon kaivokset" vuodelta 1885, mutta on komediallinen ja Indiana Jones -elokuvia parodisoiva versio siitä.
Elokuvalle kuvattiin samalla jatko-osaksi "Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki", joka sai ensi-iltansa 1987.
Tiivistelmä.
Elokuva kertoo Jesse Hustonista, joka palkkaa seikkailunhimoisen Allan Quatermainin auttamaan hänen isänsä etsinnöissä, joka kidnapattiin. Jessen isä on kuuluisa arkeologi, joka on kiinnostunut Kuningas Salomonin kaivoksen legendasta, johon ei kovinkaan moni usko. Kaksikko saa tietää, että kidnappauksen takana on Dogati ja saksalainen eversti Bockner miehineen. Tästä alkaa heidän seikkailunsa, josta ei puutu vauhtia ja vaaratilanteita.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Roope Lehtinen kutsui elokuvaa ”hirveähköksi” köyhän miehen Indiana Jonesiksi ja antoi sille yhden tähden viidestä, lähinnä Sharon Stonen ansiosta.
Lightning (jolla)

Lightning on purjejolla, jonka on suunnitellut Sparkman &amp; Stephens Yhdysvalloissa vuonna 1938. Sittemmin Lightning-purjeveneitä on rakennettu yli 15 000 kappaletta. Vakaana mutta myös nopeana jollana Lightning soveltuu sekä retki- että kilpakäyttöön.
Lightning on Kansainvälisen Purjehtijaliiton, ISAF:n, hyväksymä purjeveneluokka. Lightning on suosittu yksityyppivene, jolla kilpaillaan yli 13 maassa ja muun muassa Pan-Amerikan kisoissa. Euroopan-, Pohjois-Amerikan- ja Etelä-Amerikan -mestaruuskilpailut järjestetään vuosittain ja maailmanmestaruuskilpailut joka toinen vuosi. Suomessa maailmanmestaruudesta on kilpailtu kahdesti, Helsingissä 1971 ja Kuopiossa 1995.
Vene on 5,8 metriä pitkä ja sen paino on 318 kilogrammaa. Maston korkeus on 7,9 metriä. Lightningissa käytetään purjeina fokkaa, isopurjetta ja spinaakkeria. Veneessä on metallinen nostoköli, joten sitä on helppo kuljettaa trailerilla.
Suomessa Lightning-toimintaa organisoi Suomen Lightning-liitto, joka kuuluu Kansainvälisen Lightning-liittoon ("International Lightning Class Association, ILCA") ja Suomen Purjehtijaliittoon (SPL).
Butō

 
Butō () on avantgardistinen nykytanssin muoto, joka kehitettiin Japanissa. Ensimmäisen kerran sitä esitettiin 1959. Siinä yhdistyvät tanssi, teatteri, improvisaatio ja sekä japanilaisen perinteen esittävistä taiteista että saksalaisesta ekspressionistisesta tanssista ja performanssitaiteesta saadut vaikutteet. Japanista tanssimuoto on levinnyt myös muualle maailmaan ja vaikuttanut osaltaan nykytanssin kehitykseen. Tyypillistä butō-esityksille on lähes alaston valkoiseksi maskeerattu vartalo.
Tanssin kehittivät 1950- ja 1960-luvulla Kazuo Ōno ja Tatsumi Hijikata.
Gotha G

Gotha G oli saksalainen ensimmäisen maailmansodan aikainen raskas pommikone. 
Yleistä.
Gotha G:tä alettiin valmistaa syksyllä 1916, jolloin zeppeliinien haavoittuvuus uusia brittiläisiä hävittäjiä vastaan oli käynyt saksalaisille musertavan selväksi. 
Kaksimoottorisesta työntöpotkurikoneesta tuotettiin viittä eri versiota, Gotha I–V. Gotha-koneen kehittelyyn vaikutti huomattavasi helmikuussa 1917 saksalaisten käsiin eksymisen takia ehjänä joutunut Handley Page 0/400 -pommittaja. 
Gotha V lensi jopa 840 km matkan, ja nousi 6 500 m korkeuteen. Suurin nopeus oli 140 km/h.
Gotha oli kokoonsa nähden nopea, ja hyvin puolustettu, sen takia sitä oli vaikea ampua alas. Gothat saattoivat lentää muodostelmassa ja suojata toisiaan konekivääreillä. Silti koneen laskeutuessa sattui monesti onnettomuuksia, jotka verottivat Gothia.
Gothan erikoisuus oli koneen takaosassa rungon alapinnalla sijaitseva ampumistunneli, joka mahdollisti koneen ohjaamossa istuvan taka-ampujan ampua koneen alapuolelle ja koneen taakse alaviistoon: taka-ampuja ampui ampumistunnelin kautta koneen rungon ”läpi”. Yleensä koneita vastaan oli tehokkainta hyökätä tästä kulmasta. Ensimmäinen alasammuttu Gotha ammuttiin kuitenkin suoraan koneen takaa oman pyrstön suojasta. Tämä tekniikka ei kuitenkaan toiminut hyvin, jos koneen ohjaaja tiesi heilutella konetta lennon aikana.
Gotha-koneet tuhottiin Versailles’n rauhansopimuksen ehtojen mukaan Saksan hävittyä sodan.
Englannin pommitukset.
Saksalaiset alkoivat suunnitella päiväaikaisia pommituslentoja Englantiin vuoden 1916 lopulla (Operation Türkenkreuz). Gothat pommittivat Lontoota ensimmäisen kerran 13. kesäkuuta 1917 ja tappoivat 162 lontoolaista, haavoittaen 432:ta. 
Yhtäkään Gothaa ei ensimmäisessä hyökkäyksessä ammuttu alas; hyökkäys oli sodan eniten kuolonuhreja vaatinut ilmahyökkäys. Eräällä seuraavista pommituskerroista kävi muun muassa niin että englantilaisten omat ilmatorjunta-ammukset aiheuttivat Lontoossa enemmän tuhoa kuin Gotha-pommittajat.
Päivähyökkäyksissä Gothan lensivät korkealla Thames-jokea ylös kohti Lontoon keskustaa, yöllä Gothat saattoivat kuljettaa enemmän pommeja, koska lensivät matalalla.
Vuonna 1918 alkoivat Gotha-pommittajien tappiot kasvaa Lontoon yllä sitä suojaavan sulkupallojärjestelmän ja tehokkaiden hävittäjien, kuten Sopwith Camelin takia.
Suoritusarvoja.
Kolmimiehisen Gotha V:n lentomatka oli noin 840 km, korkein lentokorkeus 6 500 km ja huippunopeus 140 km/h. Siinä oli 2–3 konekivääriä.
Marjo Kuusela

Marjo-Leena Kuusela-Kitti (o.s. "Kuusela", s. 30. syyskuuta 1946 Turku) on suomalainen koreografi, tanssija ja akateemikko.
Elämä ja ura.
Kuusela aloitti tanssin neljävuotiaana Lahja Salvianderin liikuntakoulussa Turussa ja suuntautui päämäärätietoisesti tanssin pariin. Vuosina 1953–1965 Kuusela tanssi Turun teatterissa. Hän ei kuitenkaan halunnut tanssia klassista balettia, eikä muita tanssin lajeja voinut opiskella Suomessa. Kuusela päätyi teatteriohjaajan koulutukseen Tampereelle vuonna 1966. Vuosina 1966–1970 hän tanssi Tampereen Työväen Teatterissa.
Vuonna 1972 Kuusela ja tanssija-koreografi Maria Wolska perustivat Tanssiteatteri Raatikon, jossa työskenteli myös Kuuselan puoliso, tanssija-koreografi Tommi Kitti. Kuusela toimi ryhmässä koreografina, tanssijana kaikissa produktioissa vuosina 1972–1978 ja taiteellisena johtajana vuosina 1974–1987. Monet Kuuselan tanssiteokset pohjautuivat suomalaisen kirjallisuuden klassikoihin.
Myöhemmin Kuusela on vieraillut muun muassa Kansallisbaletissa ja Helsingin Kaupunginteatterin tanssiryhmässä, jonka johtajana hän toimi vuosina 1992–1995. Kuusela toimi myös Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen professorina vuodesta 1996, opetusalanaan koreografia. Hän hoiti Teatterikorkeakoulun vararehtorin virkaa 1997–2000.
Aarni Kivinen

Aarni Tuomas Kivinen (s. 30. maaliskuuta 1967 Vaasa) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on naimisissa Auli Ahon kanssa ja pariskunnalla on kaksi lasta. Hänen veljensä on Ylen entinen toimitusjohtaja Lauri Kivinen.
Aarni Kivinen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998.
Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Rikospoliisi ei laula", "Tahdon asia" ja "Paholaisen tytär". Toukokuusta 2008 huhtikuuhun 2010 Kivinen esitti Panu Kaukovaaraa televisiosarjassa "Salatut elämät". Hän on myös Aarno-nimisenä hahmona Ari Wahlstenin romaanissa "Kosteiden mestojen balladi". Kivinen näyttelee myös "Roba"-televisiosarjan (2012) ylikomisario Heikki Rantanivaa. Televisiosarjassa "Ugrilampaat" hän toimi käsikirjoittajana ja myös keksi sarjan nimen. Kivinen oli mukana "Lapinlahden Linnuissa" vuosina 2003–2006, soittiminaan saksofoni, poikkihuilu ja tinapilli. 
Kivisellä ja Kari Malisella oli toukokuussa 2007 Suomenlinnassa esitys "Viaporin vaietut tarinat". Vuoden 2008 alusta on Kivinen kuulunut "Aboriginal Pig Band" -kokoonpanoon. Lisäksi Aarni on toiminut lauluntekijänä Lapinlahden Linnuissa, Åttopojissa ja Suomenlinnan Suolakurkuissa, joihin hän myös kuuluu.
Unity Mitford

Unity Valkyrie Mitford (8. elokuuta 1914 – 28. toukokuuta 1948) oli englantilainen aristokraatti sekä Adolf Hitlerin ihailija ja ystävä.
Unity Mitford syntyi äärioikeistolaisen ja eksentrisen paronin David Bertram Ogilvy Freeman-Mitfordin johtamaan seitsenlapsiseen perheeseen, jossa oli kuusi tytärtä ja yksi poika. Mitfordin sisarukset nousivat aikanaan otsikoihin. Yksi sisaruksista, Jessica meni naimisiin Winston Churchillin kommunistisukulaisen kanssa ja toinen, Diana nai Sir Oswald Mosleyn, Ison-Britannian fasistipuolueen johtajan. Unitysta tuli Hitlerin ystävä ja ihailija.
Pitkänä ja vaaleana kaunottarena Unity edusti saksalaisen rotuopin mukaista pohjoisen rodun ihannetyyppiä. Hän tutustui Hitleriin Münchenissä 1933, niihin aikoihin, kun kansallissosialistinen puolue otti vallan Saksassa. Hän rakastui Hitleriin toivottomasti ja toivoi pääsevänsä tämän kanssa naimisiin. Vaikka Unity oli pääosin epäpoliittinen hahmo, hän vetosi Hitleriin, jotta tämä pitäisi hyviä suhteita Isoon-Britanniaan. Hitler ei mielellään keskustellut naisten kanssa politiikasta, vaikka olikin aina vieraalleen kohtelias. Hitlerin ja Unityn suhde ei todennäköisesti ollut seksuaalinen, vaan jäi ystävyystasolle. 
Saksan hyökättyä Puolaan ja Ison-Britannian julistettua sodan Saksalle Unity yritti itsemurhaa Münchenin Englantilaisessa puistossa 3. syyskuuta 1939. Hän ampui itseään kahdesti pienikaliiperisella pistoolilla, mutta jäi henkiin. Hitler lähetti parhaiksi tietämänsä lääkärit hoitamaan Unitya ja lähetti tämän erikoisjunavaunussa takaisin Englantiin terveydentilan ollessa riittävän hyvä. Unity ei koskaan toipunut haavoistaan, ja hän kuoli naimattomana 1948.
Jan Hultin

Jan Aarne Hultin (s. 23. marraskuuta 1956 Lappeenranta) on suomalainen kulttuurivaikuttaja. Hän oli Savonlinnan oopperajuhlien johtaja vuosina 2002–2012. Syksyllä 2015 Hultin aloitti kaksivuotiskauden Joroisten Musiikkipäivien taiteellisena johtajana.
Hultin valmistui ylioppilaaksi Lappeenrannan Kesämäen lukiosta ja luokanopettajaksi Joensuun yliopiston Savonlinnan opettajankoulutuslaitokselta 1981. Opintojensa loppuvaiheessa Hultin työskenteli kesätöissä oopperajuhlien avustajana ja toimi muun muassa "Lentävä hollantilainen" -produktion luurankona.
Hultin työskenteli vuosina 1981–1987 luokanopettajana Espoossa kunnes siirtyi vuonna 1987 Kansallisoopperaan. Hän työskenteli vuoteen 1992 tuotantoassistenttina ja -sihteerinä sekä tuottajana. Vuosina 1992–1994 hän oli tuotantopäällikkö. Hultin siirtyi Savonlinnan oopperajuhlien toimitusjohtajaksi vuonna 1994 ja hoiti tehtävää vuoteen 2002 saakka. Vuosina 2002–2012 hän oli oopperanjohtaja. Hultin suoritti eMBA-tutkinnon Turun kauppakorkeakoulussa vuonna 2006.
Hultin omistaa HeartBrain Oy:n, joka tuottaa ohjelmapalveluita, järjestää konsertteja ja toimii konsulttiyrityksenä. Hän on työskennellyt International Opera Artists Managementin vanhempana neuvonantajana.
Pedro

Pedro Henrique Madruga Ferreira Lima, paremmin tunnettuna Pedro on brasilialainen lentopalloilija.
Pedro on pelannut muun muassa Brasilian nuorten maajoukkueessa. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Las Palmasissa, Espanjassa. Sitä ennen hän ehti pelata kauden Argentiinassa. 
Sosiaalinen ja innokas asenne sekä pelitaidot vakuuttivat valmentajan, pelaajat ja seurajohdon, kun Hurrikaani-Loimaa hankki brasilialaisen Pedron joukkueeseensa kaudeksi 2007–2008. Viikkoa ennen Suomeen näytille tuloaan hänet palkittiin yliopisto-olympiadien parhaana pelaajana. Hurrikaani-Loimaa haki Pedrosta erityisesti lisätehoja ns. roskapallojen päättämiseen. Sosiaalisuus ja asenne eivät kuitenkaan riittäneet, kun Pedro sai lähteä joukkueesta, kun yhdysvaltalainen Mark Dusharme hankittiin hänen tilalleen roskapallojen tappajaksi. Loimaalta Pedro hankittiin Lentopallon 1-sarjaan, Kyyjärven Kykyyn, jossa hänen piti pelata jouluun saakka. Hän sai kuitenkin Kyyjärveltäkin potkut vain kolmen pelin jälkeen. Kyyjärveltä hän suuntasi Savonlinnaan, East Volleyn riveihin, jossa hän pelasi loppukauden.
Kaudella 2008–2009 hän oli taas Suomessa ja tyrkyllä SM-liigajoukkueeseen, Mutalan Rientoon.
Renzo Sanchez

Renzo Sanchez on venezuelalainen lentopalloilija, joka pelaa ensi kaudella Hurrikaani-Loimaan riveissä lentopallon SM-liigaa.
Renzo Sanchez kuuluu Venezuelan maajoukkueeseen. Venuzuelan maajoukkue on lentopallon maarankingissa sijalla 20 (Suomi 33). Venezuelan maajoukkue oli viime vuonna Japanin MM-kilpailuissa. Renzo kuului tähän joukkueeseen. Tällä hetkellä Renzo valmistautuu Pan American –kilpailuihin ja pääsee tämän vuoksi Suomeen vasta 15.9. Viime kaudella Renzo pelasi Karavan joukkueessa Kyproksella. Renzo on kuuluisa passeistaan, joita hän tämäyttelee kentällä.
Nummela (albumi)

Nummela on Anssi Kelan vuonna 2001 julkaistu ensimmäinen sooloalbumi. Levystä on julkaistu myös kahden CD:n triplaplatinapainos, joka sisältää Nummela-albumin lisäksi ”Milla”-singlen, sekä musiikkivideot ”Milla” ja ”Mikan faijan BMW”. 
"Nummela" on kaikkien aikojen kolmanneksitoista myydyin suomalainen albumi ja se saavutti platinaa jo ilmestymisvuotenaan. Kaikkiaan albumia on myyty yli 157 000 kappaletta. "Nummela" oli 2000-luvun myydyin albumi Suomessa, kunnes kokoelma-albumi "Vain elämää" ohitti sen joulukuussa 2012. Lisäksi se sijoittui Suomen virallisella albumilistalla sijalle yksi kolmellatoista viikolla vuonna 2001 sekä kolmella viikolla vuonna 2002.
Levy sekä nimikappale saavat nimensä vihtiläisestä taajamasta Nummelasta, jossa Anssi Kela on asunut. Kappale "Nummela" kertoo Anssi Kelan omasta elämästä. Kappaleessa lauletaan: ”Minä olin kahdentoista kun me maalle muutettiin, ja vain vuotta vanhempana katsoin kun faijaa haudattiin”. Tämä viittaa siihen, että Kelan perhe muutti Vihdin kirkonkylälle Anssin ollessa 12-vuotias, ja hänen isänsä Juha Kela kuoli vain runsas vuosi myöhemmin auto-onnettomuudessa.
Arvostelut.
"Soundin" Vesa Sirén kirjoitti neljän tähden arvostelussaan "Nummelan" olevan ”kokonaisuutena odotuksia herättävä kokonaisuus. Kelassa on ainesta merkittävän suomalaisen popmusiikin tekoon.”
Myllykirjasto

Myllykirjasto on Tyrnävän kunnan keskustaajamassa Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva kirjasto. Se on avattu yleisölle 7. elokuuta 1994. Kirjasto toimii Osuusmeijerin rakennuttamassa saneeratuissa, vuosina 1919–1993 toimineen myllyn tiloissa, ja osana Tyrnävän meijerialuetta se on yksi Tyrnävän kulttuuripolun kohteista.
Kirjastotoiminta Tyrnävällä aloitettiin jo vuonna 1871. Toimintansa aikana kirjaston toimipiste on sijainnut muun muassa kansakoululla, osuusmeijerillä, postitoimistossa sekä paloaseman yläkerrassa, josta kirjasto muutti nykyisiin tiloihinsa.
Rakennuksen historia.
Myllyrakennus on valmistunut vuonna 1919 osana investointeja, joita Tyrnävän Osuusmeijeri toteutti huolimatta poliittisten olojen epävakaudesta ja ensimmäisestä maailmansodasta. Rakennus ei edusta mitään tiettyä rakennustyyliä. Pohjaratkaisuiltaan se on suorakaiteen muotoinen, ja sen pinta-ala on 619 neliömetriä. Rakennus on rapattu, väriltään vaalenpunainen ja sen yleisilmeen piirteitä ovat kuusijakoiset ikkunat.
Rakennuksessa on ollut kattilahuone, sadan hevosvoiman höyrykone ja sähkögeneraattori. Generaattori tuotti sähköä riittävästi myös kirkonkylän tarpeisiin. Kattilahuone sijaitsi rakennuksen eteläpäädyssä, konehuone rakennuksen keskiosassa, ja varsinainen myllyn työtila pohjoispäädyssä.
Myllyn toiminta jatkui tammikuuhun 1993 saakka huolimatta meijeritoiminnan päättymisestä. Meijerialue, johon mylly kuului, siirtyi Tyrnävän kunnan omistukseen ja se oli tarkoitus saneerata vähitellen. Myllyrakennus oli saneerauskohteista ensimmäinen, ja se saneerattiin kirjastoksi. Saneeraussuunnitelmat laativat arkkitehdit Maija Niemelä ja Pentti Myllymäki. Vuonna 1995 Tyrnävän kunnalle myönnettiin Oulun läänin rakennussuojelupalkinto, Viisikanta-palkinto, myllyrakennuksen onnistuneesta käyttötarkoituksen muutoksesta.
Saneerauksen yhteydessä myllyrakennuksen tilajako säilytettiin. Nykyisin lainausosasto toimii vanhassa työsalissa, lainauspiste sijaitsee entisessä konehuoneessa ja myllyn konttorin paikalla on monitoimihuone. Entisessä kattilahuoneessa sijaitsevat lastenosasto sekä musiikkiosasto. Saneerauksen yhteydessä pääsisäänkäynti siirrettiin pohjoispäädystä talon keskelle. Saneerauksen yhteydessä myös myllyn suurikokoinen, rapistunut savupiippu korjattiin ja korotettiin entiseen 28 metrin pituuteensa.
Sisätilat on jaettu eri tasoille portaikoin ja parvin. Entinen ullakkohuone on muutettu kirjaston oman henkilökunnan työtiloiksi ja laitteistohuoneeksi. Parvella sijaitsevat muun muassa näyttelytilat sekä käsikirjasto, jossa säilytetään kirjailija Väinö Kirstinän kokoelmaa. Kokoelmiin kuuluvat myös Tyrnävän kirkkoherrana vuosina 1952–1961 toimineen Lauri Mustakallion sekä hänen poikansa dosentti Hannu Mustakallion kirjallinen tuotanto, niin sanottu Mustakallioiden kokoelma.
Vuonna 2010 valmistuneessa remontissa Myllykirjastosta rakennettiin yhdyskäytävä vanhaan meijerirakennukseen Kivipirttiin, jonne tuli kirjaston lisätiloja. Kivipirtti on 1906 valmistunut, alueen vanhin teollisuusrakennus, joka on rakennettu harmaasta lohkokivestä.
Riihelä

Riihelä on Lahden kaupunginosa. Se on alun perin Hollolan Okeroisissa sijainnut alue, jonka Hollolan kunta luovutti Lahden kaupungille vuonna 1956. Nykyinen Riihelän alue rakennettiin asuntomessualueeksi vuonna 1978 ja asuntomessualueen viereen rakennettiin vuoden 1978 hiihdon maailmanmestaruuskisojen kisakylä. Alueen rakennuskanta koostuu matalista omakoti-, rivi- ja kerrostaloista. Alueella on asutuksen yhteydessä lampi ja yli kahdenkymmenen vuoden aikana kasvavat istutetut puut ovat tehneet alueesta puistomaisen. Nimi Riihelä tulee 1500-luvun talonnimestä.
Riihelään pääsee Lahden paikallisliikenteen bussilinjoilla 6V ja 6T. 6V linja kulkee torin kautta Vipusenkadulle, kun taas 6T linja menee Tonttilaan. Päätepysäkki sijaitsee Uotilankadun päässä.
Petteri Penttinen

Petteri Penttinen (s. 21. elokuuta 1985) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2014-2015 LEKA Volleyssa oltuaan tätä ennen Hurrikaani Loimaan riveissä. Hän on pelannut urallaan aiemmin Mutalan Riennossa, Pielaveden Sammossa ja Muuramen Lentopallossa. Hänellä on yksi Suomen mestaruus vuodelta 2005 Sammosta.
Ura.
Penttinen on Pielaveden Sammon kasvatti, jossa hän myös pelasi ensimmäisen kautensa SM-liigassa vuonna 2005. Heti ensimmäisellä SM-liiga kaudellaan Penttinen voitti Suomen mestaruuden Sampon väreissä; Penttinen pelasi joukkueessa kakkospassarin roolissa. Pielavedellä ensimmäisen SM-liigavuotensa pelannut Penttinen siirtyi Muuramen Lentopallon vahvuuteen kaudeksi 2005-06 ja ykköspassarin rooliin. Muuramen Lentopallossa hän oli joukkueessa tärkeä palanen, kun joukkue eteni historiansa ensimmäisen kerran SM-liigan pudotuspeleihin kaudella 2006-2007. Joukkue sijoittui lopulta liigassa 9. sijalle.
Kaudeksi 2007-2008 Penttinen vaihtoi seuraa Mutalan Rientoon. Riennossa Penttinen yllätti monet, kun hän otti tähän mennessä uransa suurimman harppauksen nousten liigapassareiden eliittiin. Penttinen valittiin kauden päätteeksi Urheilukanavan nuorten pelaajien All-Stars kentälliseen.
Seuraavalla kaudella Penttinen jatkoi tasaisen varmaa kehittymistään. Riennon päävalmentajaksi pestattiin virolainen Urmas Tali, joka toi suomalaispassarin peliin uutta puhtia entisestään. ""Osaan ajatella peliä paremmin nykyisin vastustajan näkökulmasta"," Penttinen kommentoi Talin valmennuksen tuloksesta. Mutalan Riento pelasi historian parhaimman kautensa kun joukkue taipui vastan viidennessä puolivälieräottelussa jopa mestarisuosikiksi povatulle Pielaveden Sampolle.
Riennosta Penttinen siirtyi Hurrikaanin riveihin kaudeksi 2010-2011. Hurrikaanissa hän voitti kaudella 2011-12 SM-hopeaa pelaten ykköspassarin roolissa.
Nuorten maajoukkue.
Penttinen on pelannut kymmenen alle 21-vuotiaiden maaottelua. Hänet valittiin huhtikuussa 2007, pelatussa 22-vuotiaiden SM-turnauksessa parhaaksi passariksi. Penttisen pituus on 185 cm ja enimmäisulottuvuus 335 cm.
Muuta.
Penttinen on todella arvostettu pelaaja SM-liigassa pelaajien kesken. IS-Veikkaajan vuoden 2008 ensimmäisessä numerossa SM-liigajoukkueiden kapteenit äänestivät hänet liigan toiseksi parhaimmaksi passariksi. Penttistä kuvailtiin vaikeiden paikkojen passariksi, joka on jo nuoreksi hyvin virheetön.
Marraskuun alussa vuonna 2008 ilmestynyt Iltasanomien IS-Veikkaaja ennakoi että Penttisestä tulee lähivuosina SM-liigan paras passari.
Ilkka Koivula

Ilkka Koivula (s. 16. maaliskuuta 1966 Ranua) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1990 teatteritaiteen maisteriksi. 
Ilkka Koivula on näytellyt Oulun kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Lahden kaupunginteatterissa, Rauman Kaupunginteatterissa ja Turun Kaupunginteatterissa sekä useissa suomalaisissa sekä kansainvälisissä elokuvissa.
Koivula näytteli Akseli Koskelaa Timo Koivusalon elokuvissa "Täällä Pohjantähden alla" ja "Täällä Pohjantähden alla II".
Ilkka Koivula asuu Kangasalan Raikussa, ja on eronnut vaimostaan näyttelijä Merja Koivulasta. Heillä on kolme lasta. Ilkka Koivula ja näyttelijä Pertti Koivula ovat veljeksiä.
Koivula toimii laulusolistina ja huuliharpistina "The Practice" -nimisessä rhythm and blues -yhtyeessä.
Robert Hanssen

Robert Philip Hanssen (18. huhtikuuta 1944 Chicago, Illinois – 5. kesäkuuta 2023 ADX Florencen vankila, Colorado) oli yhdysvaltalainen FBI-agentti, joka vakoili Neuvostoliiton ja Venäjän hyväksi. Hän jäi vakoilustaan kiinni vuonna 2001 ja sai lopulta elinkautisen vankeusrangaistuksen. Hanssenin sanotaan olleen Yhdysvaltojen historian vahingollisimpia vakoojia.
Hanssen liittyi FBI:hin vuonna 1976. Oman kertomuksensa mukaan hän alkoi vakoilla Neuvostoliiton hyväksi vuonna 1984.
Hanssen kääntyi luterilaisuudesta katolisuuteen mentyään naimisiin jyrkän katolisen naisen kanssa vuonna 1968. Hanssen osallistui päivittäin messuun, kuului konservatiiviseen Opus Dei -järjestöön, ja kehotti työpaikallaan olevia katolilaisia käymään useammin messussa. Hanssen myös kutsui venäläisiä ”jumalattomiksi”.
Pidätys ja tuomio.
Hanssen pidätettiin 18. helmikuuta 2001 epäiltynä Yhdysvaltojen valtionsalaisuuksien myymisestä Venäjälle. Hanssen oli myynyt salaisuuksia yli 1,4 miljoonalla dollarilla, sekä käteisenä että timantteina, kaikkiaan viidentoista vuoden ajan. Hänen toimintansa aiheutti ainakin kahden amerikkalaisagentin kuoleman Venäjällä.
Hanssenin lakimiehet ja syyttäjä saivat tehtyä sopimuksen, jonka mukaan Hanssen välttää kuolemantuomion, jos hän kertoo viranomaisille kaikki tietonsa ja tunnustaa syyllisyytensä kaikkiaan viiteentoista vakoilusyytteeseen. Hanssen allekirjoitti sopimuksen ja tunnusti syyllisyytensä 6. kesäkuuta 2001. Sopimuksen mukaisesti häntä ei tuomittu kuolemaan, vaan hänelle langetettiin 10. toukokuuta 2002 elinkautinen vankeusrangaistus ilman ehdonalaisen vapauden mahdollisuutta. 
Hanssen oli huipputurvallisessa ADX Florence -vankilassa Coloradossa. Hän vietti muiden kyseisen vankilan vankien tapaan 23 tuntia vuorokaudesta pienessä, ahtaassa ja täysin äänieristetyssä vankisellissä, jonka kaikki huonekalut ovat betonia. Hanssen kuoli vankilassa 79-vuotiaana.
Populaarikulttuurissa.
Robert Hanssenin tapauksesta on tehty televisioelokuva "Master Spy: The Robert Hanssen Story", jossa Hanssenia esitti William Hurt, sekä elokuva "Breach", jossa Hanssenia esitti Chris Cooper.
Toimittaja David Vise kirjoitti Hanssenin tapauksesta kirjan "The Bureau". Visen työnantaja The Washington Post paljasti myöhemmin, että Vise osti omaa kirjaansa internetistä 16 000–18 000 kappaletta ilmeisesti paisuttaakseen myyntilukuja.
Hanssen mainitaan myös Dan Brownin romaanissa "Da Vinci -koodi".
Walter Rothschild

Lionel Walter Rothschild (8. helmikuuta 1868 – 27. elokuuta 1937) 2. Rothschildin paroni, oli englantilainen pankkiiri ja eläintieteilijä. Walter Rothschild vaikutti Israelin valtion perustamiseen.
Eläintiede.
Rotschild kiinnostui eläimistä ja niiden keräilystä jo lapsena. Hän opiskeli eläintiedettä Magdalene Collegessa Cambridgessä ja sai 21-vuotiaana vanhemmiltaan lahjaksi oman eläinmuseon. Lähelle Rotschildin maaseutukotia Tring Parkiin Hertfordshireen perustettu museo "Walter Rothschild Zoological Museum", nykyiseltä nimeltään Natural History Museum at Tring, avattiin yleisölle 1892 ja siitä tuli yksi maailman suurimmista yksityisistä eläinkokoelmista. Tringin museo on nykyään osa British Museumia.
Vuosina 1889–1908 Rothschild työskenteli Lontoossa Rothschildin suvun pankkiyrityksessä "NM Rothschild and Sons".
Tutustuminen Natural History Museumin eläintieteen laitoksen johtajaan Albert C. L. G. Güntheriin sai Rothschildin kiinnostumaan eläintieteestä, erityisesti lintujen ja perhosten taksonomiasta. Hän suoritti lukuisia tutkimusmatkoja eri puolille maailmaa sekä rahoittajan että tutkijan ominaisuudessa ja keräsi ja luetteloi suuren joukon lajeja. Hän kirjoitti runsaasti tieteellisiä artikkeleita. Rothschild nimesi useita uusia lintulajeja, kuten havaijinalbatrossin. Hänen määrittelemänsä kirahvin alalaji rothschildinkirahvi on nimetty hänen mukaansa.
Rothschildin mailla laidunsi useita eksoottisia eläimiä kuten kenguruita ja rattaita vetäviä seeproja.
Rothschild joutui myymään suuren osan valtavasta lintukokoelmastansa American Museum of Natural History -museolle 1932. Myynnin syynä oli tuntemattomaksi jääneen naisen kiristys. Vuonna 1936 hän lahjoitti loput kokoelmasta British Museumille.
Politiikka ja aateluus.
Poliittiselta kannaltaan Rothschild oli liberaali ja toimi Aylesburyn parlamenttiedustajana 1899–1910. Hän peri aatelisarvon isältään Nathan Mayer Rothschildilta 1915. Koska hänellä itsellään ei ollut lapsia avioliitosta, aatelisarvon peri hänen nuoremman veljensä Charles Rothschildin poika Nathanael Mayer Victor Rothschild.
Rothschild oli aktiivinen sionisti ja ajoi pontevasti Palestiinaan perustettavaa juutalaisvaltiota ja oli mukana Balfourin julistuksen kirjoittamisessa.
Nordkappin tunneli

Nordkappin tunneli () on merenalainen maantietunneli, joka alittaa Magerøynsalmen. Tunneli yhdistää Magerøyan saaren manner-Norjaan. Tunnelin rakennustyöt alkoivat vuonna 1993 ja se avattiin vuonna 1999. Tunnelin pituus on 6 875 metriä, syvin kohta 212 metriä merenpinnan alapuolella ja suurin jyrkkyys 9 %. Ennen tunnelin valmistumista salmen poikki kulki lautta Kåfjordin ja Honningsvågin väliä.
Tunnelin nimi tulee Nordkappista, joka sijaitsee noin 40 kilometrin päässä pohjoiseen tunnelista. Tunneli on osa E69-tietä.
Tunnelin päissä on automaattisesti avautuvat portit (), joita käytetään talvisin estämään lumen ja jään pääsyä tunneliin.
Iines (nimi)

Iines on suomalainen naisen etunimi. Iineksellä on kansainvälinen sisarnimi Ines, jota myös käytetään Suomessa.
Sekä Iines että Ines ovat muunnoksia nimestä Agnes, joka puolestaan on latinalaisversio kreikan puhtauteen tai siveyteen viittaavasta nimestä Hagne. Agnes on liitetty myös lampaisiin, koska latinan samankaltainen sana "agnus" merkitsee lammasta.
Elokuuhun 2025 mennessä Suomessa on rekisteröity 2 286 Iines-nimen ja 3 104 Ines-nimen saanutta naista sekä muutama Ines-niminen mies.
Eurooppatie E69

E69 on Pohjois-Norjassa, Finnmarkin läänissä Leipovuonosta (Olderfjord) Nordkappiin johtava eurooppatie. Tie on 129 kilometriä pitkä ja ainoa Nordkappiin johtava tieyhteys. Tien pohjoisin osa on suljettu talvisin. E69 on kansainvälisen E-tieverkon pohjoisin tie ja myös maailman pohjoisin tie, joka on yhteydessä kansainväliseen päätieverkostoon. Tiet pohjoisempana muun muassa Huippuvuorilla ja Grönlannissa ovat erillisiä ja lyhyitä.
Reitti ja tieyhteydet.
Leipovuono (Olderfjord) – Smørfjord – Nordmannset – Skarvberget-tunneli – Repvåg – Kaivuono – Nordkappin tunneli – Honningsvåg – Nordkapp
Tie alkaa Leipovuonossa E6:n liittymästä. Smørfjordissa tiestä haarautuu Norjan valtatie 889 Moseijan keskustaajamaan Havøysundiin.
Tunnelit.
Tiellä on kaikkiaan viisi tunnelia, joiden yhteispituus on 15,5 kilometriä. Tunneleista pisin on vuonna 1999 valmistunut, meren alittava Nordkappin tunneli, joka on 6,9 kilometriä pitkä ja kulkee syvimmillään 212 metriä merenpinnan alapuolella. 
Nordmannsetin ja Repvågin välillä sijaitsevaa vajaat kolme kilometriä pitkää Skarvberget-tunnelia on moitittu vaaralliseksi. Tunneli on rakennettu 1960-luvulla, ja sen turvallisuus on puutteellinen: Tunneli on liian matala, ja siltä puuttuvat nykyvaatimusten mukaiset ilmastointi-, viestintä- ja sammutusjärjestelmät sekä pelastusliikenteen tarvitsemat kääntymisalueet. Myöskään matkapuhelimet eivät toimi tunnelissa. Lisäksi lähin palokunta sijaitsee niin kaukana, että onnettomuuden sattuessa se ehtisi paikalle vasta noin tunnin kuluttua hälytyksestä. Toisaalta tunnelin liikennemäärät ovat melko pienet, enimmilläänkin turistisesongin aikana noin 1 000–1 200 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Uuden tunnelin rakentamisen arvioidaan maksavan noin 200 miljoonaa Norjan kruunua. Vanhan tunnelin korjaaminen on hankalaa, ja sen arvioidaan maksavan suunnilleen yhtä paljon. Väliaikaisena ratkaisuna jaetaan pyöräilijöille ja jalankulkijoille heijastinliivejä tunnelissa kulkemisen ajaksi. Skarvbergetin tunneli tullaan korvaamaan uudella, noin 1,5 kilometriä lyhyemmällä tunnelilla vuosien 2017-2022 aikana.
Suomalainen työ

Suomalainen työ ry on voittoa tavoittelematon ja poliittisesti sitoutumaton yhdistys, joka toimii sen puolesta, että suomalaisen työn arvostus kasvaa ja suomalainen työ menestyy. Yhdistys myös kannustaa valitsemaan työtä Suomeen. Yhteisön kuuluu yli 10 000 erikokoista yritys- ja yhteisöjäsentä. Suurimmalle osalle jäsenyrityksistä on myönnetty Avainlippu-, Design from Finland - tai Yhteiskunnallinen Yritys -merkki. Yhdistyksen toimitusjohtaja on Katri Viippola.
Liiton historia.
Suomalainen työ ry on perustettu 22. syyskuuta 1912. Alkujaan liitto oli valistuksen ja teollisuuden liitto, joka nimettiin Kotimaisen Työn Liitoksi. Liitto fuusioitui vuonna 1931 ja syntyi Kotimainen Työ ry. Talvisodan jälkeen Kotimainen Työ ry muutti edelleen nimensä Suomen Työn Liitoksi, jona nimi pysyi vuoteen 1977 asti. Tällöin Kotimaisen tuotannon valtuuskunta yhdistettiin Suomen Työn Liittoon ja syntyi Kotimaisen Työn Liitto. Vuonna 1992 liitto sai nimen Suomalaisen työn liitto. Vuonna 2024 nimi muuttui Suomalainen työ ry:ksi.
Matalakontekstisuus

Matalakontekstinen tarkoittaa esitystapaa tai käyttäytymismallia, jossa asiat sanotaan suoraan. Matalakontekstisia kulttuureja ovat mm. raivaaja- ja uudisasukaskulttuurit. 
Esimerkiksi suomalainen kulttuuri on korostetun matalakontekstinen. 
Matalakontekstisen vastakohtana on korkeakontekstinen.
Avainlippu

Avainlippu on rekisteröity yhteisömerkki. Se kertoo, että tuotteesta vähintään 50 prosenttia on valmistettu tai tuotettu Suomessa. 79 prosenttia suomalaisista tuntee Avainlipun melko hyvin tai erittäin hyvin. 63 prosenttia suomalaisista sanoo Avainlippu-merkin vaikuttavan ostopäätökseensä melko paljon tai erittäin paljon Avainlipun käyttöoikeuden myöntää kolmeksi vuodeksi kerrallaan Suomalaisen työn liiton merkkitoimikunta.
Myöntämisperusteet.
Tuote voi saada Avainlipun käyttöoikeuden, jos se on valmistettu Suomessa. Lisäksi tuotteen kotimaisuusasteen on oltava vähintään 50 prosenttia. Keskimäärin Avainlippu-tuotteiden kotimaisuusaste on yli 80 prosenttia. Kotimaisuusaste tarkoittaa suomalaisten kustannusten osuutta tuotteen tai palvelun omakustannusarvosta. Laskelmassa otetaan huomioon kaikki tuotteeseen tai palvelun tuotantoon kohdistuvat kustannukset, kuten raaka-aineet, pakkaus­tarvikkeet ja markkinointi.
Palvelu voi saada Avainlipun käyttöoikeuden, jos se tuotetaan Suomessa. Lisäksi kotimaisuusasteen on oltava yli 50 prosenttia. Kotimaisuusastetta laskiessa huomioidaan henkilöstökustannukset, alihankinnat ja materiaalihankinnat. Yrityksellä on oltava merkittävä kotimainen omistusosuus ja Suomessa toimiva johto sekä pääkonttorin tulee sijaita Suomessa. Myöntämiseen vaikuttavat myös palvelukonseptin alkuperä, suomalainen suunnittelu ja tuotekehitys, palvelun vaikutus kotimaisten tuotteiden tai palveluiden aseman vahvistumiseen sekä mielikuva suomalaisesta alkuperästä.
Yritys voi käyttää Avainlippua myös yleisessä viestinnässään, jos sen liikevaihdosta vähintään 75 prosenttia on Avainlippu-tuotteista tai -palveluista syntyvää. Muutoin merkkiä saa käyttää vain niiden tuotteiden tai palveluiden yhteydessä, joille se on myönnetty. Kaikki tuotteet ja palvelut, joille on myönnetty Avainlipun käyttöoikeus ovat nähtävissä Suomalaisen Työn Liiton Sinivalkoinenvalinta.fi-sivustolla.
Avainlipun käyttöoikeuden myöntää kolmeksi vuodeksi kerrallaan Suomalaisen Työn Liiton Avainlippu-toimikunta. Merkin käyttöoikeuteen vaadittavat tiedot tarkistetaan yrityksiltä vuosittain.
Historia.
Avainlipun suunnitteli vuonna 1965 mainostoimisto Erva-Latvalan graafikko Olavi Reinilä. Tällöin Avainlippu tehtiin kampanjatunnukseksi Osta suomalaista -kampanjalle. Avainlippu toimi kotimaisuuskampanjoiden tunnuksena vuoteen 1975 asti, jolloin kauppa- ja teollisuusministeriö päätti tehdä Avainlipusta valvotun alkuperämerkin. Avainlipun ilmettä on uudistettu hienovaraisesti vuonna 2000, jolloin sitä uudisti Viherjuuren Ilmeen Ilmo Valtonen. Nykyisen ilmeensä Avainlippu on saanut syyskuussa 2011, jolloin ilmeen suunnitteli Marika Perätalo.
Vuonna 2015 Avainlippu juhli 50-vuotista taivaltaan.
Hiukkashorisontti

Hiukkashorisontti tarkoittaa kosmologiassa rajaa, jota kauempaa havaitsija ei ole voinut havaita kaikkeuden olemassaolon aikana. Nimi tulee siitä, että se määritellään sen mukaan, mikä on pisin etäisyys, mistä (mikä tahansa) hiukkanen on voinut matkata havaitsijan havaittavaksi.
Mukana liikkuvan etäisyyden mukaan hiukkashorisontti on aika formula_1, joka on kulunut alkuräjähdyksestä, kertaa valonnopeus formula_2. formula_1 on
formula_4
missä formula_5 on skaalatekijä Fridmanin–Lemaîtren–Robertsonin–Walkerin metriikassa ja alkuräjähdys tapahtui hetkellä formula_6.
Magerøya

Magerøya on saari Nordkappin kunnassa Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa.
Lukuun ottamatta muutamia vaivaiskoivumetsiköitä, saari on puutonta tundraa, jonka maisemia hallitsevat jyrkät rantakalliot ja sisämaan kallioiset vuoret ja jyrkänteet. Saaren korkein kohta on 417 metriä merenpinnan yläpuolella, ja sen kuuluisin nähtävyys ja suosituin matkailukohde on saaren pohjoisrannalla sijaitseva Nordkappin kalliojyrkänne.
Saarella vierailee vuosittain tuhansittain matkailijoita, ja lisääntyneen matkailun vuoksi saarelle rakennettiin vuosina 1993–1999 Nordkappin tunneli (), joka on osa eurooppatietä E69. Tunnelin pituus on 6,87 kilometriä, ja sen syvin kohta on 212 metriä merenpinnan alapuolella.
Hurtigrutenin matkustajalautat rantautuvat Honningsvågin satamassa. Satama ja saarta ympäröivä vesialue eivät jäädy talviaikana lämpimien merivirtojen vuoksi.
Suuria kuvioita

Suuria kuvioita on Anssi Kelan vuonna 2003 julkaistu toinen soololevy. Albumilta julkaistiin neljä singleä, joista ”1972” oli jättihitti.
Muusikot.
Kipinöitä:
1972:
Laulu petetyille:
Mies ja meri:
Faijan haamu:
Kaatuneiden muistolle:
Sormus:
Ensilumi:
Suuria kuvioita:
Uudet autot:
David DeLuise

David DeLuise (s. 11. marraskuuta 1971 Burbank, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi televisiosarjasta Jesse. DeLuise palkittiin vuonna 2003 D.I.F.F. Jury palkinnolla elokuvasta Pelimiehen iskuvinkit.
Elämäkerta.
DeLuise syntyi marraskuussa vuonna 1971 näyttelijäperheeseen, sillä hänen isänsä oli koomikko ja äitinsä näyttelijä. Myös Davidin isoveljet Michael ja Peter ovat näyttelijöitä, joista jälkimmäinen toimii myös ohjaajana.
Ura.
David itse aloitti näyttelijä uransa vuonna 1979 elokuvassa Kuumaa kamaa, jossa hänen isänsä Dom DeLuise oli pääosassa. Tämän jälkeen David esiintyi eri televisiosarjoissa kuten Jesse, jossa hän oli vakio näyttelijä ensimmäisellä tuotantokaudella. Toinen televisiosarja jossa David esiintyi pitkään oli Kolmas kivi auringosta esitettyään Bug Pollonea. Kunnes varsinaisesti tunnetuksi tullut DeLuise sai ensimmäisen pääroolinsa elokuvassa Pelimiehen iskuvinkit, josta hänelle myönnettiin D.I.F.F. Jury Award palkinto parhaana näyttelijänä. Elokuvan jälkeen DeLuise esiintyi muutamissa televisiosarjoissa kuten Gilmoren tytöt, Tähtiportti, , ja Waverly Placen velhot, jossa hän on sarjan yksi päänäyttelijöistä.
Ääninäyttelijänä.
Äänirooleja hän teki ensi kerran vuonna 1999 esitettyään kersantti Francis Bruttoa animaatiossa Roughnecks: The Starship Troopers Chronicles. DeLuise äänitti myös pientä roolia Eläintohtori 2:ssa vuonna 2001. Tunnetuin äänirooli on kuitenkin vuodelta 2004 Coop Cooplowski, animaatiosarjassa Megas XLR.
Honningsvåg

Honningsvåg on Nordkappin kunnan keskustaajama. Se on Norjan pohjoisin kaupunki ja eräs maailman pohjoisimmista kaupungeista. Honningsvåg haki nopeasti kaupunkistatusta 1996 kaupunkilain muututtua Norjassa ja sai statuksen. Myöhemmin Stortinget päätti, että kaupunkistatukseen tarvitaan vähintään 5 000 asukkaan kunta, mutta koska lakia ei sovellettu taannehtivasti, pysyi Honningsvåg kaupunkina.
Honningsvåg sijaitsee lahden rannalla Magerøyan saaren etelälaidassa noin 35 kilometriä Nordkappista etelään. Taajamassa on myös satama, jossa pysähtyy päivittäin Hurtigruten-laivalinja. Honningsvågin lentoasema sijaitsee noin 4 kilometriä keskustasta pohjoiseen.
Ihmisiä on elänyt alueella jo noin 10 300 vuotta. Esihistoriallisella ajalla ja vielä nykyäänkin lounainen osa Barentsinmerta on tärkeä kalastusalue ja nykyaikana myös turismi on tärkeä tulonlähde. Talvisin alueen keskilämpötila on noin −5 °C, joka on korkeampi kuin etelässä. Jopa 71 asteessa pohjoista leveyttä monessa puutarhassa kasvaa puita, vaikka useimmat ovat noin nelimetrisiä.
Paikallislehti "Finnmarkspostenin" toimitus sijaitsee Honningsvågissa.
Skaalatekijä

Skaalatekijä (myös skaalakerroin, skaalaustekijä tai skaalauskerroin) tarkoittaa kosmologiassa Fridmanin–Lemaîtren–Robertsonin–Walkerin mallin parametria, joka kuvaa kaikkeuden laajenemista ajan suhteen. Siinä fysikaalisia koordinaatteja kuvataan nk. mukana liikkuvilla koordinaateilla.
formula_1
missä formula_2 on fysikaalinen etäisyys, formula_3 on mukana liikkuva etäisyys ja formula_4 on skaalatekijä.
Skaidi

Skaidi () on kylä Kvalsundin kunnassa Finnmarkin läänissä. Skaidi on tärkeä maanteiden risteyskohta, sillä siellä on Alattioon ja Porsankiin vievän E6-tien ja Hammerfestiin vievän 94-tien risteys. 
Seudulla oli saksalaisilla toisen maailmansodan aikana leirejä, joissa oli venäläisiä sotavankeja.