tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tiger Zinda Hai

Tiger Zinda Hai (suomeksi ”Tiger on elossa”) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Ali Abbas Zafar ja tuottanut Aditya Chopra. Se on jatko-osa vuoden 2012 elokuvalle "Ek Tha Tiger". Päärooleja näyttelevät Salman Khan ja Katrina Kaif. Elokuvassa Tiger (Khan) ja Zoya (Kaif) joutuvat tulemaan esiin piilostaan pelastaakseen joukon panttivankeja, joita militanttiterroristijärjestö pitää vankina Irakissa.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Tiger Zinda Hain" ”jymymenestykseksi”.
Lorenzo Salvi

Autuas Lorenzo Maria Salvi (30. elokuuta 1782 Rooma, Italia – 12. kesäkuuta 1856 Capranic, Viterbo, Italia) oli italialinen passionisti ja pappi. Hän toimi saarnaajana ja lähetystyöntekijänä ja hänellä oli viisaan ja ihaillun esimiehen maine. Mies kuoli luonnollisista syistä ja haudattiin passionistikirkkoon Vetrallassa, Viterbossa. Mies eli seuraavien 6 paavin hallintokausien aikana: Pius VI (1775-1799), Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846) ja autuas Pius IX (1846-1878). Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 8. helmikuuta 1988 ja autuaaksi 1. lokakuuta 1989. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 12. kesäkuuta.
Florinin komitea

Florinin komitea (ruots. 'Florinska kommission') oli rotupuhtausoppiin ja suomenruotsalaiseen kulttuuriin keskittynyt rahasto.
Se sai alkunsa tohtori Pehr Ulrik Florinin lahjoittaessa Svenska Litteratursällskapet i Finlandille 100 000 markkaa vuonna 1911. Summasta piti muodostaa Pehr Ulrik Florinin nimeä kantava rahasto, "lääketieteen edistämiseen" yhdenmukaisesti Litteratursällskapetin sääntöjen § 1 momentti c kanssa. Momentin mukaan seuran tehtävänä oli mm. ruotsinkielisen kirjallisen toiminnan edistäminen palkintoja ja avustuksia antamalla.
Lahjoituskirjan pykäliin tukeutuen perustettiin ulkopuolisista asiantuntijoista koostunut erillinen toimikunta pohtimaan rahojen käyttöä. Siihen valittiin Gustaf Heinricius, Axel Wallgren ja Ossian Schauman sekä Litteratursällskapetin hallituksesta Reinhold Hausen ja prof. Axel Wallensköld. Toimikunnan johtoon nousi Schauman.
Rotuhygienia.
Toimikunta oli suositellut komiteaa, jossa olisi seuraavien alojen asiantuntijoita: tilastotiede, hygienia, fysiologia ja hermopatologia.
Komiteassa Litteratursällskapetin hallitusta edusti Reinhold Hausen. Asiantuntijajäseniksi nimitettiin professorit Ossian Schauman (erikoisalanaan sisätaudit), Robert Tigerstedt (fysiologia) ja Axel Wallgren (patologinen anatomia), lääkintöneuvos L.W. Fagerlund (hygienia), dosentit Jarl Hagelstam (hermopatologia) ja Harry Federley (perinnöllisyysoppi) sekä kuvernööri Max Alfthan (tilastotiede).
Florinin komitea suuntautui perinnöllisyyden merkitystä painottaneeseen rotuhygieeniseen työhön, jota ajoivat erityisesti Schauman, Hagelstam ja Federley.
Komitean tavoitteina oli levittää ja edistää rotuhygieenistä tietämystä sekä tietoa perinnöllisyydestä ja sen tärkeydestä kansan kohtaloon. Lisäksi tavoitteena oli edistää geneettisesti paremman väestöaineksen lisääntymistä.
Toiminta.
Komitea järjesti tutkimuksen, jossa tarkasteltiin 23 000 suomenruotsalaisen terveyttä, etenkin mielisairauksien ja tuberkuloosin osalta, sekä ravitsemus- ja asuinoloja.
Komissio jakoi palkintoja terveille vähintään neljä lasta synnyttäneille äideille, jotka polveutuivat terveistä ruotsalaisista perheistä.
Vaikutus.
Florinin komitean olemassaolon on katsottu epäsuorasti vaikuttaneen siihen, että Lääkäriliitto päätti vuonna 1913, että maahan ei tarvita erillistä eugeniikkayhdistystä, vaikka moniin muihin maihin sellaisia perustettiin.
Imanta-luokka (miinanraivaaja)

Imanta-luokka oli Latvian merivoimien kahden miinanraivaajan muodostama alusluokka, jonka alukset siirtyivät maan valtauksen jälkeen Neuvostoliiton laivastolle.
Listasavn Føroya

Listasavn Føroya (suom. Färsaarten kansallisgalleria) on taidemuseo Tórshavnissa, Färsaarten pääkaupungissa. Museo on perustettu vuonna 1989, ja se kokoelmissa on yli 2 500 teosta, jotka ovat pääosin maalauksia, mutta myös grafiikoita, veistoksia, installaatioita ja tekstiilejä. Vanhimmat työt ovat 1830-luvulta.
Taidemuseon rakennuksen on suunnitellut färsaarelainen arkkitehti Jákup Pauli Gregoriussen vuonna 1995.
Kurt Marti

Kurt Marti (1921 Bern, Sveitsi – 2017 Bern, Sveitsi) oli sveitsiläinen pappi ja runoilija. Hän ilmaisi kriittiset mielipiteensä runoissaan, muun muassa "Republikanische Gedichte" -kokoelmassa, joka ilmestyi 1959 ja herätti runsaasti huomiota. Hän kirjoitti myös murrerunoja Bernin murteella, esimerkiksi kokoelman "Rosa loui" (1967).
Velkuan seurakunta

Velkuan seurakunta on entinen evankelis-luterilainen seurakunta Naantalin Velkualla. Velkuan seurakunta itsenäistyi Taivassalosta vuonna 1917. Vuonna 1961 Velkuan seurakunta liitettiin Naantalin seurakuntaan. Seurakunta itsenäistyi myöhemmin uudelleen, kunnes se liitettiin Naantalin seurakuntaan jälleen vuonna 2005. Velkuan seurakunnan pääkirkkona toimi Velkuan kirkko.
Velkua sai saarnahuonekunnan oikeudet 1793. Tuolloin seurakunta sai myös oman kirkon, papin ja omat kirkonkirjat. Suomen sodan aikana Velkuan kirkonkirjat vuosilta 1796-1808 tuhoutuivat Velkuan vesillä käydyn meritaistelun jälkeen. Tuolloin venäläiset sotajoukot nousivat maihin Palvan saarelle syyskuussa 1808 hävittäen ja ryöstäen kirkon omaisuutta, johon kuuluivat mm. kirkonkirjat. Vain niin kutsuttu personaalikirja löydettiin myöhemmin metsästä.
Rotubiologia

Rotubiologia on tieteenhaara, jossa biologinen antropologia yhdistyi rotuoppiin. Rotubiologiassa ihmisiä luokiteltiin eri rotuihin näitä erottavien fyysisten tuntomerkkien perusteella. Rotupiirteiden tyypittelyn lisäksi rotubiologiaan kuului myös käsitys rotujen hierarkiasta.
Rotubiologia kehittyi 1600-luvulta alkaen, ja ihmisen rotutypologinen systematisointi saavutti huippukohtansa 1900-luvun alkupuolella. Rotubiologia hylättiin 1900-luvun puolivälin jälkeen rotukäsitysten muuttuessa, ja tiedeyhteisö pitää sitä nykyisin vanhentuneena tieteenlajina.
Rotututkimukset.
Rotubiologit olivat määritelleet joukon perinnöllisiä, yleisiä ja säännönmukaisia fyysisiä, anatomisia, fysiologisia ja psykologisia ”rotupiirteitä”, jotka erottivat ihmisrodut toisistaan. Tutkittavat yksilöt pyrittiin yhdistämään henkilökohtaisten piirteidensä perusteella johonkin rotuun. Rotubiologit perustivat nämä ”rotudiagnoosit” monenlaisten kvantitatiivisten eli mitattavien sekä kvalitatiivisten eli kuvailtavien piirteiden tutkimukseen, kuten:
Tärkeimpiä mitattavia morfologisia rotupiirteitä olivat kallon mittasuhteet, kasvojen, otsan ja nenän kulma, kasvojen eri osien leveydet, korkeudet ja paksuudet, kehon pituus sekä ruumiinosien kokosuhteet. Kuvailtavia piirteitä olivat esimerkiksi hiusten, silmien ja ihon väri, hiustyyppi, silmäluomien, nenän ja huulten muoto ja kulma, otsan muoto, kasvojen ja kehon karvoitus, rintojen muoto ja alaleuan prognatismi.
Liimattalansaari

Liimattalansaari on saari varsinaisella Saimaalla Puumalassa Etelä-Savossa.
Maantietoa.
Liimattalansaari on 4,6 kilometriä pitkä, 3,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 8,0 neliökilometriä . Se sijaitsee Suur-Saimaan ja Lietveden välisessä saaristossa Lintusalon ja Niinisaaren välissä sekä Rokansaaren kaakkoispuolella. Saaren pohjoispuolelta virtaa Vehkovirta, johon on merkitty Saimaan syväväylä. Muissa ilmansuunnissa ovat vesistöt saariston salmia ja lahtia. Idässä Niinisaaren puolella aukeaa Niinivesi, joka kapenee etelässä Liimattalanvirraksi. Etelässä on Syyrinkiselkä ja Kurensalon saari, jonka länsipuolelle jää Maunolanselkä. Selän ylittää pengertie Lintusaloon ja tien pohjoispuolella on Uittamoinselkä ja Alainenlahti. Selän pohjoisosassa se kapenee Varisvirraksi, joka saa vettä pohjoisen Vehkovirralta.
Saaren salmista ja lahdista löytyy pieniä lähisaaria. Vehkovirrassa sijaitsevat esimerkiksi Laihasaari, Palosaari, Pitkäsaari, Pukkisaari ja Munaluoto. Laihasaareen ja Pitkäsaareen on rakennettu pengertieyhteydet. Niiniveden puolella on tiheä pieneten saarien saaristo. Niistä suurimmat ovat Iso Suurisaari, Pieni Suurisaari, Jaakonsaari ja Pilttuusaaret. Syyrinkiselällä hallitsee suuri Pönnönsaari sekä Raatosaari, Lammassaari, Hiidensaari, joita käytettiin apuna saaristotietä rakennettaessa, ja vielä suuri Kiilsaari. Uittamoinselällä ovat suurimpia saaria Sikosaari, Eteissaaret, Haapasaari ja Inkosaari. Varisvirrassa on Varissaari ja suuri Kortesaari.
Liimattalansaari on kaksiosainen siten, että Uittamoinselän Alainenlahti ja Syyrinkiselän Taipaleenlahti lähes kohtaavat toisensa Taipaleenkannaksella, joka on vain 70 metriä leveä. Saaren pääosa jää kannaksen pohjoispuolelle ja etelässä sijaitsee pienempi osa. Pääosassa saarta on vielä yksi huomattava lahti Lehmäinlahti, joka aukeaa saaristoiseen Niiniveteen. Lahden suojana ovat Huuhanniemi ja Metonniemi. Pohjoisrannassa kohoaa Suurenvuorenniemi. Liimattalansaari on mäkinen. Huomattavia mäkiä ovat Kennäinmäki, joka kohoaa 115 metrin korkeuteen mpy., ja saaren eteläosan Säkkimäki (115 m). Suurenvuorenniemessä sijaitseva mäki kohoaa 105 metrin korkeuteen. Sieltä voi nähdä hyvin Syväsaarenvirralle päin. Vaikka mäkiä on paljon, ei soita esiinny runsaasti. Suurin suoalue sijaitsee saaren pääosan keskellä. Suolla sijaitsee myös Suurijärvi (3 ha). Sen eteläpuolella on Pienijärvi (1,5 ha), josta on johdettu kuivatusojat Vehkovirran Lauttasalmiin.
Saaren kylä Liimattala kattaa kaiken asutuksen saarella eniten kiinteästi asuttuja talouksia löytyy saaren pienestä eteläosasta. Saaren saaristotie on yhdystie 15123, joka alkaa Hätinvirran lossilla, tulee Niinisaaresta pääosan etelärantaan ja se pujahtaa heti eteläosan läpi Lintusaloon. Taipaleenlahden tienhaarasta alkaa monihaarainen tiestö, josta pääsee kaikkialle saaren pohjoisosiin sekä myös Laihasaareen ja Pitkäsaareen.
Historiaa.
Vuonna 2009 oli saarella 19 vakituista asukasta, 42 vapaa-ajan asuntoa ja niissä 168 asukasta.
Peps Persson

Per Åke Tommy ”Peps” Persson (20. joulukuuta 1946 Helsingborg – 27. kesäkuuta 2021 Vittsjö) oli ruotsalainen laulaja, lauluntekijä, kitaristi ja huuliharpunsoittaja. Hän aloitti uransa 1960-luvulla ja tuli tunnetuksi 1970-luvun alkupuolelta lähtien ensin Bluesband- ja sittemmin Blodsband-nimellä kulkeneesta yhtyeestään. Hitti ”Falsk matematik” albumilta "Blodsband" (1973) pysyi Svensktoppen-listalla 15 viikkoa. Peps Persson tutustutti ruotsalaisyleisöä bluesin ohella reggaemusiikkiin ja Skånen murteeseen, jota hän sitkeästi käytti lauluissaan.
Suomessa Peps Persson muistetaan laulajavierailuistaan Pedro’s Heavy Gentlemen -yhtyeen albumeilla, kuten humoristisella reggaesovituksella venäläisestä kansanlaulusta ”Huopikkaat” vuodelta 1981. Hän esiintyi Suomessa muun muassa Ruisrockissa 1984.
Peps Persson kuoli 74 vuoden iässä kesäkuussa 2021.
Lorenzo de’ Medici (Urbinon herttua)

Lorenzo di Piero de’ Medici, Urbinon herttua (12. syyskuuta 1492 Firenze – 4. toukokuuta 1519 Firenze) oli Medicin sukuun kuulunut italialainen mahtimies, joka oli Firenzen hallitsija vuosina 1513–1519. Hän oli Ranskan kuningatar Katariina de’ Medicin ja Firenzen herttua Alessandro de’ Medicin isä.
Elämänvaiheet.
Lorenzo di Piero de’ Medicin isoisä Lorenzo de’ Medici (”Lorenzo Suurenmoinen”) ja isä Piero di Lorenzo de’ Medici olivat molemmat vuorollaan Firenzen johtajia, mutta isä Piero joutui vuonna 1494 kansannousun syrjäyttämäksi ja eli sen jälkeen maanpaossa. Lorenzon äiti oli Alfonsina Orsini.
Vuonna 1512 Espanjan tukema Pyhä liiga kukisti Firenzen tasavallan ja palautti Medicit valtaan Firenzessä. Firenzen johtoon tuli aluksi Lorenzon setä Giuliano de’ Medici, joka tukeutui veljeensä Giovanniin. Kun Giovanni vuonna 1513 valittiin paaviksi nimellä Leo X, heikoksi jäänyt Giuliano joutui luovuttamaan valtansa elokuussa 1513 nuorelle veljenpojalleen Lorenzolle. Firenzen johtajana Lorenzo halusi kasvattaa valtaansa, jota rajoittivat tasavallan ajan instituutiot ja paavin sekaantuminen Firenzen asioihin. Vuonna 1516 Leo X antoi Lorenzolle Francesco Maria I della Roverelta riistämänsä Urbinon herttuakunnan. Francesco Maria yritti ottaa sen seuraavana vuonna takaisin, mikä johti sotaan. Lorenzo haavoittui taistelussa sodan aikana.
Lorenzo nai vuonna 1517 ranskalaisen aatelisnaisen Madeleine de la Tour d’Auvergnen. Heille syntyi yksi tytär, Katariina ("Caterina"), josta tuli myöhemmin Ranskan kuningas Henrik II:n puoliso. Lisäksi Lorenzolla oli yhdessä mustan palvelijattaren kanssa yksi avioton poika, Alessandro de’ Medici, josta tuli myöhemmin ensimmäinen Firenzen herttua. Lorenzo kuoli vuonna 1519 vain 26-vuotiaana sairauksien riuduttamana. Hänen vaimonsa Madeleine oli kuollut vain viisi päivää aiemmin lapsivuodekuumeeseen. Lorenzon seuraajaksi Firenzen johdossa tuli hänen sukulaisensa Giulio de’ Medici, myöhempi paavi Klemens VII.
Muuta.
Poliittinen filosofi Niccolò Machiavelli omisti pääteoksensa "Ruhtinas" Lorenzo de’ Medicille. Omistuksessa Machiavelli toivoi tämän kykenevän yhdistämään Italian asein ja karkottamaan vierasmaalaiset sotajoukot sen alueelta.
Lorenzo on haudattu Firenzen San Lorenzon kirkon Medici-kappeliin. Hänen hautamuistomerkkinsä toteutti kuvanveistäjä Michelangelo Klemens VII:n tilauksesta. Siihen sisältyy kolme Michelangelon veistämää hahmoa, joista yksi edustaa vertauskuvallisesti Lorenzoa.
Gullholmenin kirkko

Gullholmenin kirkko on Orustin kunnassa Länsi-Götanmaalla Ruotsissa sijaitseva puukirkko.
Historia.
Vuonna 1798 perustettiin läntisessä Orustissa sijaitseville aiemmin Morlandan seurakuntaan kuuluneille saarille oma kappeliseurakunta, jonka kirkoksi Gullholmenin kirkko valmistui syksyllä 1799. Vuonna 1904 valmistui kirkon torniin terävä huippu.
Sisustus.
Kirkon alttarimaalaus asetettiin paikoilleen vuonna 1828 ja sen on todennäköisesti tehnyt hollantilainen taiteilija. Saarnastuolissa on kuvattu neljä evankelistaa, ne on maalannut Gunnar Erik Ström vuonna 1949. Kirkossa on kaksi kirkkolaivaa, jotka on lahjoitettu vuosina 1945 ja 1989. Eteläisellä seinällä on merenkävijöiden suojeluspyhimystä Pyhää Nikolaosta ja arkkienkeleitä Gabrielia ja Mikaelia kuvaava ikoni vuodelta 2001.
Lorenzo de’ Medici (täsmennyssivu)

Lorenzo de’ Medici on ollut ainakin seuraavien Medici-sukuisten henkilöiden nimi:
Piero de’ Medici

Piero de’ Medici on ollut ainakin seuraavien Medici-sukuisten henkilöiden nimi:
Rautjärven pääkirjasto

Rautjärven pääkirjasto on eteläkarjalaisen Rautjärven keskustaajamassa Simpelellä toimiva kunnankirjaston päätoimipiste. Rautjärven kunnankirjasto, johon kuuluu pääkirjaston eli Simpeleen kirjaston ohella Rautjärven asemankirjasto, on maakunnallisen Heili-kirjastokimpan osa. Etelä-Karjalan seudullisen kirjastokimpan jäsenyyden myötä rautjärveläisillä on käytössään muidenkin kirjastokimpan kirjastojen aineistovalikoima ja toimipisteet.
Rautjärven pääkirjasto on perustettu vuonna 1929. Pääkirjaston rakennus on valmistunut vuonna 1989.
Charles Darling

Charles Frick ”Chuck” Darling (20. maaliskuuta 1930 Denison, Iowa – 6. huhtikuuta 2021 Littleton, Colorado) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Elämä ja ura.
Darling pelasi vuodet 1949–1952 menestyksekkäästi Iowan yliopiston joukkueessa. Rochester Royals varasi hänet NBA:han kahdeksannella vuorolla . Darling ei kuitenkaan valinnut NBA-uraa vaan pelasi amatöörisarjaa Phillips 66ers -joukkueessa. Amatöörinä hänet valittiin myös Yhdysvaltain miesten maajoukkueen kokoonpanoon Melbournen kesäolympialaisiin 1956, missä maa voitti kultaa. Darling kuoli 91-vuotiaana 6. huhtikuuta 2021.
Jim Walsh

James Patrick ”Jim” Walsh (29. elokuuta 1930 San Francisco, Kalifornia – 4. maaliskuuta 1976 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Elämä ja ura.
Walsh pelasi vuodet 1949–1952 Stanfordin yliopiston joukkueessa. Baltimore Bullets varasi hänet NBA:han 97. vuorolla . Walsh pelasi amatöörisarjaa Phillips 66ers -joukkueessa ja vuonna 1957 kymmenen ottelua NBA:ta Philadelphia Warriorsissa. Amatöörinä Walsh valittiin Yhdysvaltain miesten maajoukkueen kokoonpanoon Melbournen kesäolympialaisiin 1956, missä maa voitti kultaa. Walsh kuoli vain 45-vuotiaana 4. maaliskuuta 1976: hänelle oli tehty viikkoja ennen kuolemaansa kaksi mahaleikkausta.
Piero di Lorenzo de’ Medici

Piero di Lorenzo de’ Medici (15. helmikuuta 1472 – 28. joulukuuta 1503) oli Medicin sukuun kuulunut italialainen poliitikko ja sotilas, joka oli Firenzen hallitsija vuosina 1492–1494. Hänet syrjäytettiin ja karkotettiin kansannousulla tekemiensä harkitsemattomien päätösten seurauksena. Hänet tunnetaan liikanimillä "Il Sfortunato" (”Epäonninen”) ja "Il Fatuo" (”Turhamainen”).
Piero de’ Medicin vanhemmat olivat Firenzen tasavallan johtaja Lorenzo de’ Medici ja Clarice Orsini. Hänen veljiään olivat Giovanni de’ Medici (myöhempi paavi Leo X) ja Giuliano de’ Medici. Pieron kasvatuksesta vastasi runoilija ja filosofi Angelo Poliziano. Piero nai vuonna 1488 Alfonsina Orsinin. Heidän lapsiaan olivat Clarice ja Lorenzo II de’ Medici.
Lorenzo de’ Medicin kuoltua vuonna 1492 Piero tuli isänsä seuraajaksi vain 20-vuotiaana. Piero oli taitava sotilas mutta poliitikkona taitamaton. Kun Ranskan kuningas Kaarle VIII lähti sotaretkelle Italiaan, Piero asetti Firenzen vaaraan hylkäämällä liiton Ranskan kanssa ja asettumalla Ranskan vihollisen Napolin tueksi. Ranskan armeijan lähestyessä Piero yritti pelastaa tilanteen neuvotteluilla, mutta joutui hyväksymään hyvin epäedullisen sopimuksen, jonka mukaan Firenzen oli luovutettava tärkeimmät linnoituksensa. Tämän seurauksena Firenzessä puhkesi marraskuussa 1494 kansannousu Medicien valtaa vastaan. Piero veljineen joutui pakenemaan ja valta siirtyi radikaalille uskonnolliselle kansanjohtajalle Girolamo Savonarolalle.
Piero de’ Medici vietti loppuelämänsä maanpaossa. Hän yritti vuosina 1496, 1497 ja 1498 huonolla menestyksellä palata valtaan Firenzessä. Myöhemmin hän liittyi Etelä-Italiassa sotineen Ranskan kuningas Ludvig XII:n joukkoihin. Piero hukkui Gariglianojokeen Gariglianon taistelun jälkeen joulukuussa 1503. Hänet haudattiin Montecassinon luostariin. Medicin suku palasi valtaan Firenzessä vuonna 1512, minkä jälkeen sitä johtivat aluksi Pieron veljet ja vuodesta 1513 hänen poikansa Lorenzo.
Jigme Chhoeda

"Tulku" Jigme Chhoeda (s. 22. elokuuta 1955) on bhutanilainen munkki ja maan nykyinen Je Khenpo eli pääapotti. Järjestyksessään hän on 70. Je Khenpo. Chhoeda on toiminut virassaan myös pisimpään sitten sen perustamisen 1600-luvun puolessa välissä.
Varhainen elämä ja yksityiselämä.
Chhoeda syntyi 22. elokuuta 1955. Hänen vanhempansa olivat Rigzin Dorji ja Kunzang Choden.
Vuonna 1958 merkittävä bhutanilainen lama Sonam Jampo tunnisti 3-vuotiaan Chhoedan useiden aikaisempien buddhalaisten merkittävien opettajien reinkarnaatioksi.
Chhoedaa pidetään arvostettuna runoilijana ja laulunkirjoittajana. Näiden aiheet ovat suurimmaksi osaksi uskonnollisia.
Ura munkkina.
Ollessaan 8-vuotias Chhoeda aloitti noviisimunkkina.
Chhoedasta tuli Je Khenpo 27. huhtikuuta 1996. Hän oli tuolloin 41-vuotias ja historian nuorin Je Khenpo.
Je Khenpona toimiessaan Chhoeda on mm. kieltänyt munkkeja ottamasta vastaan rahalahjoituksia kaikkein köyhimmiltä. Lisäksi hänen aloitteestaan Bhutan kielsi lihan myymisen pyhäpäivinä.
Chhoeda on tehnyt näkyvästi hyväntekeväisyyttä: vuonna 2018 hän lahjoitti seitsemän ambulanssiyksikköä eripuolille maata. Koronapandemian aikana Chhoeda aloitti "Our Gyenkhu" -nimisen projektin, jolla pyrittiin kannustamaan koko väestöä estämään pandemian eteneminen. Projektiin osallistuivat bhutanilaiset julkisuuden henkilöt ja maan terveysministeriö. 
Kunnianosoituksia.
Je Khenpoksi noustuaan Chhoeda sai myös käyttää sahraminkeltaista kabney-huivia, jota saa hänen lisäkseen käyttää ainoastaan Bhutanin kuningas.
Porvoon ajot

Porvoon ajot on Porvoossa vuosittain ajettava Suomen vanhin pyöräilykilpailu. Kilpailu ajetaan kesäkuun alussa sunnuntaina. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1926.
Historia.
Porvoolainen liikemies ja kilpapyöräilijä Raul Hellberg teki aloitteen ensimmäisten Porvoon ajojen järjestämisestä vuonna 1926. Hän oli myös kilpailun ensimmäinen voittaja. Kilpailureitti oli mitaltaan 120 kilometriä, se ajettiin Porvoosta Helsinkiin ja takaisin. Lähtö oli Porvoon torilta, josta seurattiin palkintotuomarien autoa veturitallille asti. Siitä jatkettiin Helsingin maantietä pitkin Helsingin Vanhaan kaupunkiin, sieltä Hämeentietä pitkin Siltasaarenkadulle, ja edelleen Unioninkatua myöden Suurkirkolle (nyk. Helsingin tuomiokirkko). Senaatintorin kulmalla käännyttiin takaisin, ja paluu tapahtui samaa reittiä Porvooseen. Porvoossa ajettiin kilpailun loppu Jokikatua, Nikolainkatua, Uutta Vuorikatua ja Aleksanterinkatua urheilukentälle, jossa oli maali.
Hellberg voitti Porvoon ajot sen alkuvuosina kaikkiaan seitsemän kertaa vuosina 1926–1930, 1932 ja 1934. Ensimmäinen ulkomainen voittaja oli ruotsalainen Nils Welin vuonna 1931. Jatkosodan aikana kilpailua ei järjestetty vuosina 1942–1944.
Porvoon ajoissa parhaiten menestynyt kilpailija on Harry Hannus, joka voitti Porvoon ajot yhdeksän kertaa vuosina 1972–1978 sekä 1980 ja 1983. Kari Myyryläinen voitti Porvoon ajot kuudesti; vuosina 1985, 1988, 1989, 1992, 1995 ja 1996. Kjell Carlström on voittanut kilpailun myös kuudesti vuosina 1998, 2001, 2002, 2003, 2009 ja 2011.
Säderintatimali

Säderintatimali ("Malacocincla perspicillata") on kerttutimalien (Pellorneidae) heimoon ja oliivitimalien ("Malacocincla") sukuun kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Säderintatimalin pituus on 16 senttimetriä. Lintu on väritykseltään pääasiassa harmaanruskea: pää ja vatsanseutu ovat harmaat, kun taas peräpää, siivet ja pyrstö ovat suklaanruskeat. Nokasta silmän ympärille kulkee musta raita. Linnun kurkku on valkoinen, jalat tukevat ja vaaleanpunertavat. Värikalvo on viininpunainen.
Levinneisyys.
Säderintatimalista tiedetään vain vähän ja se luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi. Lintu tunnettiin pitkään vain yhdestä 1840-luvulla havaitusta yksilöstä, jonka saksalainen naturalisti Carl Schwaner löysi väitetysti Etelä-Kalimantanin provinssissa Borneossa, Indonesiassa. Napoleonin veljenpoika Charles Lucien Bonaparte nimesi ja kuvasi lajin tieteelle, eikä siitä tehty muita havaintoja noin 180 vuoteen, minkä myötä linnun ajateltiin jo kuolleen sukupuuttoon. Kaksi paikallista Etelä-Kalimantanin asukasta havaitsi linnun kuitenkin sattumalta sademetsässä lokakuussa 2020 ja onnistuivat ottamaan sen kiinni valokuvaamista varten, minkä jälkeen he vapauttivat yksilön ja ilmoittivat siitä lintuharrastajille. Alueen asiantuntijat vahvistivat linnun säderintatimaliksi. Löydetty yksilö poikkesi jonkin verran ulkonäöltään aiemmin tunnettuun yksilöön verrattuna, erityisesti värikalvon, nokan ja koipien värityksessä. Metsien sekä samalla elinympäristön häviäminen on luultavasti suuri uhka linnun olemassaololle.
Keltavatsatiaiset

Keltavatsatiaiset ("Pardaliparus") on varpuslintujen (Passeriformes) lahkoon ja tiaisten (Paridae) heimoon kuuluva lintusuku, joka koostuu kolmesta Kaakkois-Aasiassa esiintyvästä lajista. Suku oli pitkään osana kuusitiaisten ("Periparus") sukua, kunnes se erotettiin omaksi suvukseen vuonna 2013.
Hampshire (lammasrotu)

Hampshire tai Hampshire Down on lammasrotu, joka syntyi noin vuonna 1829 Southdown-lampaan ja Old Hampshire-, Wiltshire Horn- sekä Berkshire Nott -lampaiden risteytyksestä, jotka kaikki olivat kotoisin avoimelta, viljelemättömältä, mäkiseltä Hampshire Downs -nimiseltä alueelta Englannista. Hampshire on maailman johtava lampaiden isärotu.
Ominaisuudet.
Kypsien pässien tulisi painaa vähintään 136,1 kiloa ja täysikasvuisten uuhien taas vähintään 90,72 kiloa jalostuskunnossa. Kypsät uuhet tuottavat keskimäärin 4,536 kiloa villaa, jonka villapituus on 25,0-33,0 mikronia ja kehräysluku on 46-58. Fleecen katkontapituus on 5-9 cm, ja sen tuotos 50-62 %.
Leonid Martynov

Leonid Martynov (1905 Omsk, Venäjä – 1980 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen runoilija. Hän joutui keskeyttämään koulunkäynnin vallankumouksen puhjettua. Sen jälkeen hän teki sekalaisia töitä eri puolilla maata. Siperiassa hän julkaisi runoja sikäläisissä lehdissä. Esikoisrunokokoelma ilmestyi 1939. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai syytteitä epäpoliittisuudesta, mutta Stalinin kuoleman jälkeisen "suojasään" alettua hänestä tuli suosittu runoilija. Hän käyttää runoissaan myyttisiä aineksia, sanamagiaa ja assosiaatioita. Runojen lisäksi hän on kirjoittanut omaelämäkerrallisia tekstejä.
Suomennetut runot.
Martynovin runoja on julkaistu suomeksi myös antologioissa:
Saimi Kahri

Saimi Sanelma Kahri on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisiosarjoissa. Hän valmistui vuonna 2019 Kallion ilmaisutaidon lukiosta ylioppilaaksi. Sarjassa "Pala sydämestä" hän näyttelee 16-vuotiasta lukiolaista Jasminia, joka on sosiaalihuollon asiakas. Jasmin harrastaa ystävänsä Vanessan (Vilma Sippola) kanssa itsepuolustusopetusvideoiden tekemistä. He myös tapailevat salassa itseään vanhempia miehiä jotka maksavat heidän seurastaan. Jasminin tarina nousee sarjassa tärkeään osaan.
Filmografia.
Lähde:
White Zinfandel

White Zinfandel on puolikuiva tai makea roseeviini, jonka Sutter Home Family Vineyardsin viininvalmistaja Bob Trinchero keksi 1970-luvulla. Alun perin viini syntyi vahingossa seurauksena keskeytyneestä käymisestä. White Zinfandel on valmistettu Zinfandel-viinirypäleestä, joka muuten tuottaisi tukevaa ja mausteista punaviiniä.
Aleksanteri V (vastapaavi)

Aleksanteri V, syntymänimeltään Petros Philargos (noin 1339 Neapoli – 3. toukokuuta 1410 Bologna), oli vastapaavi kymmenen kuukauden ajan vuosina 1409–1410. Hänet tunnetaan myös lisänimellä Pietro Di Candia.
Philargos liittyi nuorena fransiskaanien veljeskuntaan ja opiskeli teologiaa. Vuonna 1402 hänet vihittiin Milanon arkkipiispaksi. Paavi Innocentius VII nimitti Philargoksen kardinaaliksi sekä paavin legaatiksi Lombardiaan vuonna 1405.
Roomalaiskatolista kirkkoa vaivasi 1400-luvun alussa vakava hajaannus, joka tunnetaan nimellä suuri skisma. Kirkossa oli tuolloin kaksi kilpailevaa paavia, toinen Roomassa ja toinen Avignonissa. Kiistan ratkaisemiseksi kutsuttiin Pisaan vuonna 1409 koolle kirkolliskokous, joka yritti tehdä skismasta lopun. Pisan kirkolliskokous erotti Rooman paavi Gregorius XII:n ja Avignonin vastapaavi Benedictus XIII:n sekä valitsi yksimielisesti tuolloin 70-vuotiaan Philargoksen uudeksi paavi Aleksanteri V:ksi.
Pisan kirkolliskokous ei kuitenkaan saanut suostuteltua paavi Gregorius XII:ta ja vastapaavi Benedictus XIII:ta eroamaan. Kumpikaan paaveista ei pitänyt kirkolliskokousta laillisena eikä sen päätöksiä pätevinä. Lopputuloksena kirkossa oli kahden sijasta kolme toistensa kanssa kilpailevaa paavia.
Vuonna 1410 paavi Aleksanteri V lähetti Prahan arkkipiispa Zbynekille bullan, jossa käsketään polttaa Wycliffen harhaoppiset teokset. Paavi Aleksanteri kuoli pian tämän jälkeen hämärissä olosuhteissa. On väitetty, että Aleksanteri V:n myrkytti hänen seuraajansa, vastapaavi Johannes XXIII, mutta tästä ei ole todisteita.
Christian Fassnacht

Christian Fassnacht (s. 11. marraskuuta 1993 Zürich) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Sveitsin Superliigassa pelaavaa Young Boysia. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut 1,5 vuotta Englannin mestaruussarjassa. Hän on pelannut Sveitsin maajoukkueessa vuodesta 2018.
Fassnacht on edustanut Sveitsin Superliigassa]] Thunia kaudella 2016–2017 sekä Young Boysia kausina 2017–2023 ja uudelleen vuoden 2025 alusta lähtien. Hän siirtyi kesällä 2023 Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Norwich Cityyn. Hän pelasi kaudella 2023–2024 mestaruussarjassa 40 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia, ja lisäksi kaksi nousukarsintaottelua. Kaudella 2024–2025 Norwich jatkoi mestaruussarjassa, mutta Fassnacht kärsi kauden alkupuolella akillesjännevaivoista ja pelasi vain kolme mestaruussarjaottelua, ja kauden puolivälissä hän palasi Sveitsiin. Fassnacht on pelannut kauden 2024–2025 loppuun mennessä Sveitsin Superliigassa 235 ottelua ja tehnyt niissä 79 maalia. Hän on voittanut Sveitsin liigamestaruuden vuosina 2018, 2019, 2020, 2021 ja 2023 sekä Sveitsin cupin vuosina 2020 ja 2023. Fassnacht on pelannut Mestarien liigassa yhdeksän ottelua ja Eurooppa-liigassa 20 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia.
Fassnacht on pelannut lokakuusta 2018 alkaen Sveitsin maajoukkueessa 19 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa ja vuoden 2022 MM-kilpailuissa. EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle voitokkaassa neljännesvälieräottelussa Ranskaa vastaan ja tappiollisessa puolivälieräottelussa Espanjaa vastaan. MM-kilpailuissa hän pääsi vain lyhyeksi aikaa kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Serbiaa vastaan. Fassnacht on pelannut maajoukkueessa viimeksi maaliskuussa 2023 kahdessa EM-karsintaottelussa.
Viktor Mašezerski

Viktor Ivanovitš Mašezerski (, 21. tammikuuta 1902 Rukajärvi – 9. heinäkuuta 1977 Petroskoi) oli neuvostoliittolainen historiantutkija.
Viktor Mašezerski syntyi venäläisen opettajan perheeseen. Hän kävi koulunsa Aunuksessa ja pääsi Petroskoin opettajaseminaariin, mutta joutui keskeyttämään opinnot varojen puutteen takia. Mašezerski työskenteli opettajana Aunuksen kihlakunnan kylissä, valmistui Herzenin pedagogisesta instituutista vuonna 1927 ja toimi sen jälkeen Petroskoissa opettajana ja rehtorina.
Mašezerski osallistui asiakirja- ja muistelmakokoelman "Taisteluissa Neuvosto-Karjalan puolesta" (1932) laatimiseen ja toimi NKP(b):n Karjalan aluekomitean puoluehistoriatoimikunnan vastaavana sihteerinä vuosina 1934–1936. Vuonna 1936 hänet nimitettiin Karjalan tieteellisen tutkimusinstituutin akateemiseksi sihteeriksi ja seuraavana vuonna hänestä tuli sen pohjalta perustetun Karjalan kulttuurin tieteellisen tutkimusinstituutin johtaja. Mašezerskin aikana monet instituutin työntekijöistä joutuivat Stalinin vainojen uhriksi ja historian tutkimus keskittyi vallankumoushistoriaa turvallisempiin keskiaikaisiin aiheisiin. Mašezerskin omista tutkimuksista merkittävin oli Kižin 1600-luvun lopun talonpoikaiskapinaa käsitellyt artikkeli.
Toisen maailmansodan aikana tutkimusinstituutti evakuoitiin Syktyvkariin, jossa Mašezerski työskenteli Komin ASNT:n museon johtajana. Vuosina 1942–1946 hän toimi neuvostoarmeijan jalkaväkiopiston opettajana.
Sodan jälkeen Mašezerskista tuli Neuvostoliiton tiedeakatemian Petroskoin tiedekeskuksen akateeminen sihteeri. Vuosina 1950–1965 hän työskenteli tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja historian instituutin johtajana. Mašezerskin omat tutkimukset keskittyivät Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan tapahtumiin Karjalassa. Hän väitteli kandidaatiksi vuonna 1949 ja osallistui useiden asiakirjakokoelmien toimittamiseen. Vuonna 1957 ilmestyi monografia "Ustanovlenije sovetskoi vlasti v Karelii" ja vuonna 1964 Mašezerskin johdolla laadittu "Otšerki istorii Karelii" -teoksen neuvostoaikaa käsittelevä toinen osa.
Mašezerski työskenteli tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja historian instituutin historian osaston johtajana vuosina 1965–1972 ja sen jälkeen vanhempana tutkijana. Hänen myöhemmät teoksensa käsittelevät autonomisen Neuvosto-Karjalan perustamista. Mašezerskin toinen monografia "Veliki Oktjabr i obrazovanije sovetskoi avtonomii Karelii" ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1978. Hän osallistui myös Karjalan puoluejärjestön historian "Otšerki istorii Karelskoi organizatsii KPSS" (1974) valmisteluun.
Mašezerski oli perustamassa Venäjän historian ja kultuurin muistomerkkien suojeluyhdistyksen Karjalan osastoa vuonna 1966 ja toimi usean vuoden ajan sen puhemiehistön johtajana. Hän sai Karjalan ASNT:n ansioituneen tieteilijän arvonimen vuonna 1962.
Josip Juranović

Josip Juranović (s. 16. elokuuta 1995 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän on tammikuusta 2023 alkaen edustanut Saksan Bundesliigassa pelaavaa Union Berliniä. Aiemmin hän pelasi kotimaassaan Dubravan ja Hajduk Splitin joukkueissa, kaudella 2020–2021 Puolan Ekstraklasassa Legia Varsovan joukkueessa sekä elokuusta 2021 tammikuuhun 2023 Skotlannin Valioliigassa Celticin joukkueessa. Hän voitti liigamestaruuden sekä Puolassa että Skotlannissa.
Juranović pelasi Kroatian maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa tammikuussa 2017 ystävyysottelussa Kiinaa vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi marraskuussa 2019. Hän on toukokuun 2024 loppuun mennessä pelannut 36 maaottelua, joissa hän on ollut 29 kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole tehnyt. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit Kroatian kolmannessa alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan ja oli avauskokoonpanossa myös tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Espanjaa vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kuudessa ensimmäisessä ottelussa mutta istui pronssiottelun vaihdossa. Kesällä 2023 hän pelasi avauskokoonpanossa Kansojen liigan välierässä ja tappiollisessa loppuottelussa.
Borna Barišić

Borna Barišić (s. 10. marraskuuta 1992 Osijek) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän on kesästä 2018 alkaen edustanut Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersia. Kotimaansa pääsarjassa hän edusti pisimpään Osijekia.
Barišić pelasi Kroatian maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa tammikuussa 2017 ystävyysotteluissa Chileä ja Kiinaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta kentälle Kroatian kolmannessa alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit neljännesvälieräottelussa Japania vastaan. Hän on MM-kilpailujen 2022 loppuun mennessä pelannut 29 maaottelua, joissa hän on ollut 25 kertaa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maajoukkuemaalinsa hän teki maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan.
Matka minuksi

Matka minuksi on Mina Laamon ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2014.
Elokuva on henkilödokumentti kolmesta nuoresta suomalaisesta naisesta: Laurasta, Ellistä ja Juuliasta, jotka pitävät blogeja Internetissä. Laura pitää blogia masennuksesta ja haaveilee muutosta Japaniin, Elli on lopettamassa anoreksia-aiheisen bloginsa ja Juulia kirjoittaa muotia käsittelvää blogia. Temaattisesti elokuva käsittelee yhteiskunnassa vallitsevia arvoja, nuorten paineita menestymiseen sekä heidän kokemiaan riittämättömyyden tunteita.
Strontiumfluoridi

Strontiumfluoridi (SrF2) on strontium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää erikoisoptiikan sovellutuksissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa strontiumfluoridi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja rakenne on samankaltainen kalsiumfluoridin kanssa. Aine ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee happoihin.
Strontiumfluoridia valmistetaan neutraloimalla strontiumkarbonaattia vetyfluoridilla tai saostamalla strontiumkloridin liuoksesta fluorin avulla.
SrCO3 + 2 HF → SrF2 + H2O + CO2
SrCl2 + F2 → SrF2 + 2
Strontiumfluoridia käytetään erikoislinssien pinnoitteissa, dosimetreissä ja strontiumin isotooppia 90Sr sisältävää yhdistettä käytetään radioisotooppisessa termosähkögeneraattorissa.
Sikkimin kuningaskunta

Sikkimin kuningaskunta (sikkimiksi འབྲས་ལྗོངས། "Drenjong"), tai Dremoshong, oli vuosina 1642–1975 Himalajalla sijainnut kuningaskunta. Kuningaskunnasta tuli Intian osavaltio vuonna 1975 kansanäänestyksen tuloksena.
Kuningaskunnan valtionuskonto oli tiibetinbuddhalaisuus. Maan ja sen alkuperäisen väestön kulttuuri oli vahvasti muutenkin vahvasti sidoksissa tiibetinbuddhalaisuuteen.
Hallinto ja politiikka.
Ison-Britannian ja Nepalin välisen sopimuksen myötä vuonna 1816 Sikkimistä tuli "de facto" Ison-Britannian protektoraatti.
Viimeiset parlamenttivaalit järjestettiin vuonna 1974, jolloin Sikkimin kansalliskongressi sai 31 paikkaa maan 32-paikkaisessa parlamentissa.
Väestö.
Sikkimin perustaneisiin etnisiin ryhmiin kuuluivat lepchat, bhutiat ja limbut. Näistä kaksi ensiksi mainittua kuuluivat paikalliseen eliittiin, joka omisti suurimman osan maasta.
1700-luvun puolessa välissä Sikkim kävi sotaa sekä Nepalia että Bhutania vastaan. Nepal onnistui miehittämään Sikkimin läntisiä osia, ja sen johdosta alueelle alkoi saapumaan etnisiä nepalilaisia. Britit palauttivat alueen Sikkimille vuonna 1816.
1891 nepalilaiset muodostivat enemmistön Sikkimin väestöstä. Nepalilaiset saapuivat alueelle brittien rohkaisemina, sillä britit halusivat vähentää Tiibetin vaikutusvaltaa Sikkimissä. Toisin kuin maata omistavat lepchat ja bhutiat, nepalilaiset olivat ennen kaikkea työväkeen kuuluva ryhmä, jonka keskuudessa nousi aikaa myöden ajatus monarkian ja eliitin vallan lakkauttamisesta sekä Sikkimin liittämisestä Intiaan.
Tie osaksi Intiaa.
Kun Intia itsenäistyi vuonna 1947, alkoi poliittisia puolueita muodostua myös Sikkimissä. Näiden tavoitteena oli lakkauttaa feodaalijärjestelmä, missä onnistuttiin vuonna 1949. Seuraavana vuonna allekirjoitettiin Sikkim–Intia-sopimus, jonka nojalla Sikkimistä tuli Intian protektoraatti: Intia alkoi mm. vastaamaan Sikkimin ulko- ja puolustuspolitiikasta. Sikkimin kuningas oli vastustanut ajatusta siitä, että Sikkimistä tulisi Intian osavaltio.
Intian hallitus aloitti syvemmät neuvottelut koskien Sikkimin integraatiota osaksi Intiaa. Vuonna 1974 Indira Gandhin johtama hallitus runnoi läpi ns. Sikkimin hallitus lakiesityksen ilman kaikkia tarvittavia kuulemisia, mikä aiheutti kohua. Kohu saatiin kuitenkin laantumaan kun Gandhi julisti hätätilan.
Intian armeija hyökkäsi Sikkimin kaartia vastaan 9. huhtikuuta 1975 ja kukisti sen melko nopeasti. Tämän jälkeen kuningas asetettiin kotiarestiin. Sikkimin monarkiasta järjestettiin kansanäänestys vuonna 1975, jossa 97,5 % äänestäjistä kannatti monarkian lakkauttamista.
Sikkimistä tuli virallisesti osa Intiaa 16. toukokuuta 1975. Samalla Chogyalin virka lakkautettiin ja entinen kuningasperhe pyrittiin pitämään poissa politiikasta. Viimeinen kuningas Palden Thondup Namgyal kuoli vuonna 1982 syöpään ja hänen vaimonsa Hope Cooke muutti Yhdysvaltoihin..
Helloween (albumi)

Helloween on saksalaisen metalliyhtye Helloweenin kuudestoista albumi.
Wimbledonin tennisturnaus 2021 – miesten kaksinpeli

Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, ja voitti turnauksen jälleen, kuudennen kerran urallaan.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Wimbledonin tennisturnaus 2021 – naisten kaksinpeli

Simona Halep oli turnauksen puolustava mestari, mutta vetäytyi loukkaantumisen vuoksi turnauksesta.
Turnauksen voitti Ashleigh Barty, joka päihitti loppuottelussa Karolína Plíškován.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Wimbledonin tennisturnaus 2021 – naisten nelinpeli

Hsieh Su-wei ja Barbora Strýcová voittivat turnauksen viimeksi, mutta Strýcová ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2021, eikä näin ollen pelannut. Hsieh Su-wei pelasi Elise Mertensin kanssa, ja he voittivat mestaruuden.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Wimbledonin tennisturnaus 2021 – miesten nelinpeli

Juan Sebastián Cabal ja Robert Farah olivat puolustava mestaripari, mutta he hävisivät puolivälierissä parille Rajeev Ram ja Joe Salisbury.
Miesten nelinpeliotteluiden kaksi ensimmäistä kierrosta pelattiin poikkeuksellisesti paras kolmesta erästä -säännöllä, koska otteluja jouduttiin siirtämään sateen vuoksi.
Turnauksen voittivat Nikola Mektić ja Mate Pavić, joille Wimbledonin mestaruus oli ensimmäinen.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Jussi Niinenmaa

Jussi Niinenmaa (s. 1951 Tampere) on Hämeenkyrössä asuva tietokirjailija. Hän on toiminut aikuiskouluttajana ja koulutukseltaan opettaja sekä suorittanut liiketalouden ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon. Hän toimi 1980-luvulla mm. Hämeenkyrön kunnanvaltuutettuna ja kunnanhallituksen jäsenenä (SKDL), Pirkanmaan maakuntaliiton hallituksen 2. varapuheenjohtajana, 1990- luvulla Kyröskosken kartonkitehtaan pääluottamusmiehenä. Vuoden 2017 vaaleissa hänet valittiin Hämeenkyrön kunnanvaltuustoon Vasemmistoliiton edustajana. Hän toimi myös Hämeenkyrön perusturvalautakunnan puheenjohtajana. Hän on kirjoittanut lukuisia lehtiartikkeleita ja ollut aktiivinen harrastajanäyttelijä. Hän on ollut useita vuosia F. E. Sillanpään seuran puheenjohtajana ja Hannu Salama -seuran ensimmäinen puheenjohtaja.
John Masters

John Masters (1914 Kalkutta, Brittiläinen Intia – 1983 Albuquerque, New Mexico, Yhdysvallat) oli brittiläinen kirjailija. Hän ryhtyi kirjailijaksi jäätyään eläkkeelle Britannian armeijasta. Hän kirjoitti jännittäviä, dramaattisia kertomuksia, joiden tapahtumapaikkana oli usein Intia ja tapahtumat liittyvät Intian ja Britannian historiaan.
Talvivaaran miehet

Talvivaaran miehet on Markku Heikkisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2015.
Elokuva on dokumentti Talvivaaran kaivosta operoivasta Talvivaaran Kaivososakeyhtiöstä sekä yhtiön palveluksessa olevista työntekijöistä. Elokuvassa seurataan työntekijöiden arkea sekä kaivoksen lähiympäristössä asuvien ihmisten reaktioita kaivoksen aiheuttamiin ongelmiin.
Matthías Jochumsson

Matthías Jochumsson (1835 Skógar, Islanti – 1920 Akureyri, Islanti) oli islantilainen runoilija, toimittaja, kääntäjä ja pappi. Hän käänsi islanniksi Zachris Topeliusta ja J. L. Runebergiä. Hän kirjoitti runoja, virsiä, näytelmiä, matkakertomuksia ja muistelmia. Islannin kansallislauluksi myöhemmin tulleen "Ó, Guð vors lands" hän kirjoitti alun perin Islannin asuttamisen tuhatvuotisjuhliin. "Skugga-Sveinn" on ensimmäinen islanninkielinen näytelmä.
Salomón Lerner Ghitis

Salomón Lerner Ghitis (s. 1946) on perulainen liikemies ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä loppuvuonna 2011. Ennen valintaansa hän oli Ollanta Humalan kampanjapäällikkönä presidentinvaaleissa. Lerner erosi, kun maan pohjoisosassa oli laajoja levottomuuksia, jotka liittyivät sinne suunniteltuun suureen kulta- ja kuparikaivokseen.
Óscar Valdés

Óscar Valdés (s. 1949) on perulainen upseeri, liikemies ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2011–2012. 
Ennen poliittista uraansa hän oli upseeri, joka siirtyi siviiliin 1991 ja toimi liikealalla Tacnan kaupungissa, missä hänellä oli kuljetusyritys ja pastatehdas. Tuleva presidentti Ollanta Humala oli 1980-luvulla Valdesin oppilas Perun sotilasakatemiassa. Humalan valinnan jälkeen kampanjapäällikkö Salomón Lerner Ghitisistä tuli pääministeri ja Valdesista sisäministeri. Joulukuussa 2011 Lerner erosi maan pohjoisosaan suunnitellun kaivoksen synnyttämien levottomuuksien takia, ja Valdes nousi pääministeriksi.
Kaivoksen vastaiset protestit jatkuivat Valdésin kaudella, ja viisi ihmistä sai surmansa. Kesällä 2012 presidentti Humala syrjäytti Valdésin ja nimitti uudeksi pääministeriksi ihmisoikeusjuristi Juan Jiménez Mayorin.
Loisto-kirjastot

Loisto-kirjastot on kuuden varsinaissuomalaisen kunnan yhteinen, vuonna 2004 käynnistynyt kirjastokimppa. Alkujaan kirjastoverkkoon kuului yhteensä 12 kuntaa, mutta muun muassa kuntaliitosten seurauksena mukanaolevien kuntien lukumäärä on vähentynyt. Loisto-kirjaston muodostavat Loimaan seutukuntaan kuuluvat Aura, Koski Tl, Loimaa, Marttila, Oripää, Pöytyä. 
Toimipisteet.
Kunnankirjastoista Pöytyän kirjastolla ja Loimaan kaupunginkirjastolla on useita toimipisteitä. Heinäkuussa 2021 Loisto-kirjastojen kirjastokimppassa oli 11 kirjastoa seuraavasti:&lt;br&gt;
Duje Ćaleta-Car

Duje Ćaleta-Car (s. 17. syyskuuta 1996 Šibenik) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia lainalla Ranskan Ligue 1:n Lyonista. Kaudet 2013–2018 hän pelasi Itävallassa ja kauden 2022–2023 Englannissa.
Ćaleta-Car on pelannut Red Bull Salzburgin joukkueessa Itävallan Bundesliigassa 84 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän voitti Itävallan-mestaruuden 2015–2018 ja Itävallan cupin 2015–2017. Marseillen joukkueessa hän pelasi Ligue 1:ssä neljän kauden aikana 103 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän on pelannut myös Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa. Hän pelasi Southamptonissa 13 valioliigaottelua ja teki yhden maalin kaudella 2022–2023. 
Ćaleta-Car siirtyi elokuussa 2023 Southamptonista ranskalaiseen Lyoniin vuoden mittaisella lainasopimuksella, johon sisältyi myös 3,6 miljoonan euron osto-optio. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Ligue 1:ssä 24 ottelua ja siirtyi Lyoniin pysyvästi kolmivuotisella sopimuksella kesällä 2024. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Ligue 1:ssä 19 ottelua ja teki kauden ainoan maalinsa 22. syyskuuta 2024 ottelussa Marseillea vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. 
Elokuussa 2025 Ćaleta-Car siirtyi Lyonista espanjalaisseura Real Sociedadiin yksivuotisella lainasopimuksella, johon sisältyy myös osto-optio.
Ćaleta-Car pelasi Kroatian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Kroatian A-maajoukkueessa kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täydet minuutit viimeisessä alkulohko-ottelussa Islantia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Englantia vastaan sekä neljännesvälierässä Espanjaa vastaan. Hän on elokuun puoleenväliin 2025 mennessä pelannut 33 maaottelua, joissa hän on ollut 27 kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan maalinsa hän on tehnyt MM-karsintaottelussa Maltaa vastaan marraskuussa 2021.
SMS M 68

SMS M 68 oli Saksan keisarikunnan laivaston M 1-luokan miinanraivaaja.
Valmistus.
Alus tilattiin Rostockista AG Neptunilta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 382. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 6. lokakuuta.
Palvelus.
Alus upposi 29. lokakuuta 1917 kello 14.30 Dunamünden edustalla osuttuaan miinaan, jolloin yksi miehistönjäsen sai surmansa. Vuonna 1920 Latvian laivasto nosti aluksen, jonka liitti kunnostuksen jälkeen laivastoonsa 10. marraskuuta 1921 tykkiveneenä nimellä "Virsaitis".
Neuvostoliiton miehitettyä Latvian 1940 alus liitettiin Neuvostoliiton Itämeren laivastoon nimellä "T-297 Virsaitis". Alus upposi Hangon evakuoinnissa 3. joulukuuta 1941 osuttuaan miinaan.
Fredrika-kirjastot

Fredrika-kirjastot () on yhdentoista pohjalaisen kunnan yhteinen kirjastokimppa. Se palvelee noin 100 000 asukkaan väestöpohjaa kaksikielisten kuntien alueella, jossa ruotsin kieli on enemmistökieli. Kirjastokimppaan kuuluvat kunnankirjastot seuraavista kunnista: Korsnäs, Kristiinankaupunki, Kruunupyy, Luoto, Maalahti, Mustasaari, Närpiö, Pedersöre, Pietarsaari, Uusikaarlepyy ja Vöyri.
Kirjastokimpan nimi viittaa syntyjään pietarsaarelaiseen kirjailija Fredrika Runebergiin (1807-1879).
Frederika-kirjastoyhteistyön piirissä oli heinäkuun 2021 alussa yhteensä 40 kiinteää kirjastotoimipaikkaa tai kirjastoautoa:
Xulhaz Mannan

Xulhaz Mannan (, 12. lokakuuta 1976 – 25. huhtikuuta 2016) oli bangladeshilainen aktivisti ja julkaisija. Hän ajoi erityisesti HLBT-yhteisön asiaa.
Vuonna 2014 Mannan perusti "Roopbaan"-lehden, joka keskittyi HLBT-asioihin. Roopbaan oli Bangladeshin ensimmäinen HLBT-lehti. Lisäksi Mannan työskenteli Yhdysvaltain Bangladeshin suurlähetystössä.
Mannan ja hänen ystävänsä Mahbub Rabbi Tonoy murhattiin Mannanin kotiin 25. huhtikuuta 2016. Heidät murhasi usean henkilön seurue. Murhan jälkeen Al-Qaidaan yhdistetty ryhmä "Ansar al-Islam" ilmoitti olevansa murhien takana.
Violeta Bermúdez

Violeta Bermúdez (s. 1961) on perulainen juristi ja poliitikko, joka toimii maansa pääministerinä marraskuusta 2020 alkaen. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli Yhdysvaltain kehitysyhteistyöviraston koordinaattorina. Hän on puolustanut voimakkassti naisten oikeuksia ja yhteiskunnallista asemaa, ja julkaissut aiheesta kirjan vuonna 2019.