tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vantaan Kiekko

Vantaan Kiekko (VaKi tai VaKi HT) oli vuonna 1974 perustettu vantaalainen jääkiekkoseura. Sen edustusjoukkue pelasi viimeksi II-divisioonaa kaudella 2006–2007. Korkeimmillaan seura pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa yhden kauden 1987–1988.
Seuran toimintaan on kuulunut jääkiekon lisäksi lentopallo.
Historia.
Parhaimmillaan VaKin edustusjoukkue pelasi I-divisioonaa. Nousu I-divisioonaan tapahtui kauden 1986–1987 päätteeksi, mutta seura kuitenkin putosi sarjasta heti kauden 1987–1988 jälkeen sijoituttuaan sarjan viimeiseksi.
Vantaan Kiekon A-juniorit nousivat kauden 1989 päätteeksi A-nuorten I-divisioonaan.
Vantaan Kiekon miesjoukkue luopui II-divisioonapaikastaan vuonna 1989 ja päätti aloittaa uudelleen IV-divisioonasta. Parhaimmillaan Vantaan Kiekkon miesjoukkue karsi 90-luvulla II-divisioonaan pääsystä, mutta ei onnistunut nousussaan. 1990-luvulla Vantaa Hockey Teamin kaaduttua talousvaikeuksiin ja lopetettua toimintansa alkoi VHT:n organisaatiosta tulla henkilöitä VaKiin.
Viimeisin Vantaan Kiekon edustusjoukkue (VaKi HT) pelasi kauden 2006–2007 osan kautta II-divisioonaa, kunnes se erotettiin sarjasta joulutauon aikana syystä, joka vieläkin on epäselvä. Vantaan Kiekko ry ei ole entinen jääkiekkoseura, vaikka sillä ei juuri nyt ole sarjapaikkaa tai joukkuetta missään ikäluokassa. Joukkueita ei ole, koska Vantaan Kiekko ry:lle ei ole annettu Vantaalla jäävuoroja ollenkaan.
Vantaan Kiekko ry on Suomen Jääkiekkoliitto ry:n sekä TUL:n jäsenseura ja omistaa myös huomattavan määrän osakkeita Myyrmäen Urheiluhallit Oy:ssä, joka hallinnoi Myyrmäen Urheilupuistossa jää- ja muita liikuntahalleja.
Maribor

Maribor () on kaupunki Štajerskan perinteisellä alueella Sloveniassa. Se on Mariborin kunnan keskustaajama.
Kaupungissa on noin 95 600 asukasta, joten se on Slovenian toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Ljubljanan jälkeen. Mariborin pinta-ala on 41 neliökilometriä.
Maribor sijaitsee vain 18 kilometrin päässä Itävallan rajalta Drava-joen varrella. Kaupunki oli pieni aina 1800-luvulle saakka, kunnes se kasvoi voimakkaasti teollisen vallankumouksen myötä. Kirjallisissa lähteissä Maribor mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1204 Marchburch-nimisen linnan lähistöllä sijaitsevana kauppapaikkana. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1254.
Kaupungissa on Mariborin yliopisto, joka on perustettu vuonna 1975 ja jossa opiskelee noin 25 000 opiskelijaa. Kaupunkia palvelee Mariborin lentoasema, joka sijaitsee noin kymmenen kilometriä kaupungista etelään. Mariborin tuomiokirkko on peräisin keskiajalta.
Mariborissa on "Večer"-lehden toimitus.
Ystävyyskaupungit.
Mariborilla on yksitoista ystävyyskaupunkia:
Laura Innes

Laura Elizabeth Innes (s. 16. elokuuta 1957 Pontiac, Michigan; joidenkin lähteiden mukaan olisi syntynyt vuonna 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisio-ohjaaja.
Innes tunnetaan muun muassa Kerry Weaverin roolista televisiosarjasta "Teho-osasto", jossa hänen hahmonsa oli mukana toisesta kaudesta lähtien. Hän jätti sarjan vuonna 2007. Sen lisäksi Innes on muun muassa ohjannut televisiosarjojen jaksoja muiden muassa "West Wingiin". Television lisäksi hän on luonut uraa niin teatterissa kuin elokuvissakin. Innes on ollut kolme kertaa ehdolla Emmyyn.
Innes on naimisissa näyttelijä David Brisbinin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Ә

Ә, ә on kyrillinen švaa-kirjain, joka sisältyy abhaasin, baškiirin, dungaanin, kalmukin, kazakin, kurdin ja tataarin aakkosiin. Se kuului myös azerin ja turkmeenin aakkosiin, kunnes näitä kieliä alettiin kirjoittaa latinalaisella kirjaimistolla. (Myös latinalaiseen kirjaimistoon sisältyy švaa, joka on samannäköinen kuin kyrillinen vastineensa, mutta teknisesti ne ovat Unicode-merkistössä eri kirjaimia.)
Ääntäminen.
Ә ääntyy azerissa, baškiirissa, kazakissa ja tataarissa laveana väljänä etuvokaalina . Dungaanissa se on lavea puolisuppea takavokaali  ja kalmukissa ja kurdissa välinen keskivokaali . Abhaasissa ә ei ole minkään äänteen merkki, vaan se osoittaa edeltävän konsonantin labiaalistumista, jota kansainvälisen foneettisen aakkoston mukaan merkitään yläindeksinä olevalla w-kirjaimella . Kirjain ә muodostaa siten edeltävän kirjaimen kanssa digrafin, jolla on oma paikka aakkosjärjestyksessä.
Leila Haaparanta

Leila Tuulikki Haaparanta (o.s. "Taiminen", s. 20. lokakuuta 1954 Kalvola) on suomalainen filosofi. Hän on Tampereen yliopiston filosofian emeritaprofessori. Haaparanta on myös teoreettisen filosofian dosentti Helsingin yliopistossa. Hän jäi eläkkeelle vuodenvaihteessa 2018–2019.
Haaparanta opiskeli Helsingin yliopistossa aluksi kirjallisuustiedettä, suomalais-ugrilaista kielentutkimusta ja historiaa, yleistä kielitiedettä ja puheoppia ja siirtyi filosofian pääaineopiskelijaksi vasta myöhemmin. Pro gradu -tutkielmansa hän teki Oiva Ketosen ohjauksessa behavioraalisesta merkitysteoriasta ja intentionaalisuudesta. Gradun ja lisensiaatintutkimuksen jälkeen Haaparanta työskenteli Jaakko Hintikan tutkimusprojektissa ja kiinnostui modernin logiikan filosofisesta taustasta ja olemisen kysymyksestä. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1985. Väitöskirja "Frege's Doctrine of Being" käsitteli logiikan epistemologista ja metafyysistä perustaa ja sai kansainvälistä näkyvyyttä. Postdoc-tutkimusta Haaparanta teki Yalen yliopistossa.
Haaparanta valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002. Academia Europæa -tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2011.
Haaparannan puoliso on professori Pertti Haaparanta.
Pablo Francisco

Pablo Ridson Francisco (s. 4. tammikuuta 1974, Tucson, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan energisestä esiintymistyylistään, tarkkanäköisistä popkulttuurin parodioistaan ja hämmästyttävän tarkoista ääni- ja hahmoimitaatioistaan.
Ura.
Alkuvaiheet.
Francisco aloitti uransa improvisaation parissa Tempessä, Arizonassa. Hän pysyi melko tuntemattomana 1990-luvun puoliväliin asti, jolloin hän nousi valtakunnalliseen tietoisuuteen esiintyessään MADtv-ohjelmassa, jossa hän oli ensimmäinen latinotaustainen vakituinen esiintyjä, edistäen monimuotoisuutta amerikkalaisessa komediassa.
Läpimurto ja Comedy Central.
Vuonna 2000 Francisco sai oman puolituntisen komediaerikoisohjelman "Comedy Central Presents", joka teki hänestä laajemmin tunnetun. Pian tämän jälkeen hän kiersi Carlos Mencian ja Freddy Soton kanssa ”The Three Amigos” -kiertueella vuosina 2001 ja 2002. Hänen tunnetuimpia esitystallenteitaan ovat "Bits and Pieces" (2004), joka kuvattiin Irvine Spectrum Centerin The Improv -klubilla, sekä "They Put It Out There" (2011) ja "Ouch!." "Ouch!" on yksi Comedy Centralin pyydetyimmistä erikoisshow’ista.
Televisioesiintymiset ja kiertueet.
Francisco on esiintynyt useissa tunnetuissa televisio-ohjelmissa, kuten "The Tonight Show with Jay Leno", "VH1's ILL-ustrated", "Mind of Mencia" ja "Frank TV" Hän on kiertänyt laajasti ympäri maailmaa, myyden loppuun areenoita, yliopistoja ja komediaklubeja, myös Euroopan-kiertueilla Skandinaviassa. Hänen esityksensä ovat keränneet miljoonia katselukertoja Youtubessa ja Facebookissa, ja hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Nokian, Absolutin ja Rhapsodyn digitaalikampanjoissa.
Esiintymistyyli ja tunnetut sketsit.
Franciscin tyyli yhdistää surrealistista huumoria, tarkkanäköistä havainnointikomediaa ja improvisaationomaista energiaa, muistuttaen ”komediallista jazz-sooloa”. Hänet tunnetaan erityisesti äänijäljitelmistä ja parodioista, kuten Arnold Schwarzeneggerin, Keanu Reevesin ja Aaron Nevillen imitaatioista sekä ”elokuvatrailerien kertoja” -parodiastaan (Don LaFontaine). Hänen tunnetuimpia sketsejään ovat "Little Tortilla Boy", "William Hung" ja "Mexican Music" sekä parodiat latinalaisamerikkalaisista saippuasarjoista. Franciscon kyky vaihtaa nopeasti hahmoja ja yllättää yleisö hulvattomilla purkauksilla on tehnyt hänestä yhden alansa lahjakkaimmista koomikoista.
Yksityiselämä.
Francisco pitää yksityiselämästään matalaa profiilia: hän ei ole ollut naimisissa, eikä hänellä ole julkisesti tiedossa olevia lapsia. Hän asuu Redondo Beachillä, Kaliforniassa. Vuonna 2024 hänen omaisuutensa on arvioitu noin viideksi miljoonaksi dollariksi, pääasiassa komediasta ja tv-esiintymisistä ansaittuna.
Merkitys ja vaikutus.
Franciscin merkitys komedian kentällä näkyy hänen inspiroivassa vaikutuksessaan myöhempiin koomikoihin, jotka yhdistävät imitaatioita, äänitehosteita ja fyysistä energiaa esityksiinsä. Vaikka hän on viime vuosina pitänyt matalampaa profiilia, hänen suosionsa komedian ystävien keskuudessa on säilynyt vahvana.
Ӕ

Ӕ (ӕ) on kyrillinen kirjain. Se sisältyy osseetin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä toinen kirjain. Se on ligatuuri, jonka pohjana ovat kyrilliset kirjaimet а ja е. Vastaavalla tavalla on muodostettu latinalaisen kirjaimiston æ.
Ääntäminen.
Ӕ ääntyy osseetissa laveana lähes väljänä etuvokaalina [æ].
Johannes Prinz

Johannes Prinz (s. 1958) on itävaltalainen kuoronjohtaja. Hän toimi lapsena Wiener Sängerknaben -poikakuoron sopraanosolistina ja opiskeli myöhemmin kuoronjohtoa mm. Ferdinand Grossmannin ja Erwin Ortnerin johdolla. 
Prinz toimi sekä laulajana että varajohtajana Arnold Schönberg -kuorossa ja perusti vuonna 1982 "Chor der Wiener Wirtschaftsuniversitätin", jonka konserttimatkat ovat ulottuneet Australiaan ja Kaukoitään saakka. Muita merkittäviä Prinzin johtamia kuoroja ovat "Kammerchor der Wiener Musikuniversität", "Wiener Kammerchor", "Wiener Singverein" ja "World Youth Choir".
Johannes Prinz toimii kuoronjohdon professorina Grazin musiikkikorkeakoulussa Itävallassa. Hän on lisäksi opettanut lukuisilla kuoronjohtokursseilla kotimaansa ulkopuolella.
Evanna Lynch

Evanna Patricia Lynch (s. 16. elokuuta 1991 Termonfeckin) on irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Luna Lovekivana Harry Potter -elokuvasarjassa. Hän teki ensiesiintymisensä elokuvassa "Harry Potter ja Feeniksin kilta" vuonna 2007.
Elämä.
Lynch on kotoisin Termonfeckinin pienestä rannikkokaupungista Irlannissa. Hän oli Harry Potter -kirjojen ihailija jo ennen kuin hänet valittiin Luna Lovekivan rooliin. Lynchin isä kuuli, että elokuvan koe-esiintymistilaisuudet olivat alkaneen ja päätti viedä tyttärensä paikan päälle. Lynch tuli valituksi ja pääsi juttelemaan kuvauspaikalla J. K. Rowlingin kanssa. Kirjailija luonnehti Lynchiä ”täydelliseksi” valinnaksi ja ilmoitti heti: ”Hän on Luna!” Elokuvan arvosteluissa Lynch sai myönteistä palautetta roolistaan.
Vuonna 2012 Lynch sai roolin indie-elokuvasta "Monster Butler", joka perustuu tositarinaan brittiläisestä sarjamurhaajasta. Hän esiintyy myös prinsessa Alenan roolissa "Sinbad"-televisiosarjan ensimmäisen kauden päätösjaksossa. Hiljainen todistaja -televisiosarjan 24. kauden kaksiosaisessa aloitusjaksossa Lynch esittää roolihahmoa nimeltä Paisley Robertson, jonka poikaystävä istuu vankilassa.
Vuonna 2021 Lynch julkaisi kirjan "Opposite Of Butterfly Hunting: The Tragedy and The Glory of Growing Up; A Memoir". Kirjassa Lynch kertoo elämästään kasvamalla Harry Potter -elokuvien kanssa,sekä pitkäaikaisesta anoreksiastaan.
Lynchilla ja näyttelijä Daniella Monetilla on myös oma yritys Kinder Beauty, joka myy vegaanisia kauneudenhoitotuotteita.
Alexandre Koyré

Alexandre Koyré (29. elokuuta 1892, Taganrog – 28. huhtikuuta 1964, Pariisi) oli ranskalainen venäläissyntyinen filosofi, joka kirjoitti tieteen historiasta ja tieteen filosofiasta.
Koyré syntyi Venäjällä Taganrogin kaupungissa.
Koyré keskittyi työssään erityisesti Galileo Galileihin, Platoniin ja Isaac Newtoniin.
Hänen tunnetuin työnsä on "From the Closed World to the Infinite Universe", joka muodostuu sarjasta luentoja Johns Hopkinsin yliopistossa vuodelta 1959. Se käsittelee varhaisen nykyaikaisen tieteen nousua ja muutosta tutkijoiden todellisuuskäsityksessä Nicolaus Cusanuksesta ja Giordano Brunosta alkavan Newtoniin saakka kestävän aikakauden aikana. Kirja oli pikemminkin kokoelma Koyrén näkemyksistä kuin varsinainen järjestelmällinen teos.
Koyré epäili tutkijoiden kokeisiin pohjautuvaa luonnonlakien kehittämistä. Hän väitti näiden kokeiden perustuvan mutkikkaisiin lähtöoletuksiin ja todistavan pikemminkin vain näiden lähtöoletusten ennusteet kuin mitään varsinaista totuutta.
Koyré vaikutti moniin amerikkalaisiin ja eurooppalaisiin tieteenfilosofeihin kuten Thomas Kuhniin ja Paul Feyerabendiin.
Nora (lentokenttä)

Nora oli etutukikohta, jonka ruotsalainen vapaaehtoisyksikkö Lentorykmentti 19 perusti talvisodan aikana 17. tammikuuta 1940 Hirvasjärvelle, 30 kilometriä Märkäjärveltä eli nykyisestä Sallan kirkonkylästä etelään. Tukikohdan nimi tuli ruotsin kielen sanasta "norra". Kenttä oli varustettu toimimaan yksittäisten Hawker Hart I -pommikoneiden tukikohtana. Kenttä joutui 26. tammikuuta 1940 neuvostoliittolaisten pommitusten kohteeksi mutta ei kärsinyt vaurioita. 30. tammikuuta Noran toiminta siirrettiin Nora 2:lle.
Nora 2

Nora 2 oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana 30. tammikuuta 1940 Kemijärvelle perustama lentotukikohta. Kemijoen länsirannalle, noin 6 kilometriä Kemijärvestä kaakkoon perustettu tukikohta jatkoi Hirvasjärvellä sijainneen Nora-tukikohdan toimintaa sen jouduttua neuvostopommittajien hyökkäyksen kohteeksi 26. tammikuuta 1940. Tukikohtaan tukeutui, kuten Norassakin, yksi Hawker Hart I -pommikone kerrallaan.
Epälineaarinen järjestelmä

Epälineaarinen järjestelmä on systeemi, jonka vaste ei ole verrannollinen siihen kohdistettuun syötteeseen. Epälineaariseen systeemiin ei päde superpositioperiaate toisin kuin lineaariseen systeemiin.
Epälineaarinen kehitys voi olla kaoottista, jolloin verraten pieni tapahtuma saa aikaan merkittävän tapahtumaketjun. Epälineaarisuudesta johtuen systeemin kehityksessä voidaan tunnistaa perhosvaikutus. Toisin sanoen systeemin alkutilassa tapahtuvat pienetkin muutokset kertaantuvat ja voivat aiheuttaa suuriakin muutoksia systeemin myöhempiin tiloihin.
Oskar (lentokenttä)

Oskar oli toinen kahdesta ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön Lentorykmentti 19:n talvisodan aikaista päätukikohdasta. Se perustettiin 1. tammikuuta – 11. tammikuuta 1940 Rovaniemen Olkkajärven jäälle. Oskar-kentän tarkoituksena oli tukea Rovaniemen ilmapuolustusta Neuvostoliiton pommituksia vastaan.
Rovaniemeä pommitettiin ainakin 31. joulukuuta, 31. tammikuuta ja 13. maaliskuuta 1940.
Ulrik (lentokenttä)

Ulrik oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana Ouluun perustama lentotukikohta. 15. tammikuuta 1940 valmistuneen tukikohdan nimi tuli Oulun ruotsinkielisestä nimestä Uleåborg. Tukikohdan tarkoituksena oli tukea Oulun ilmapuolustusta Neuvostoliiton pommituksia vastaan. Kohdatakseen ajoissa Oulua idästä lähestyvät neuvostopommittajat, osa Ulrikin henkilökunnasta tukeutui Vaalan Nimisjärven jäälle perustettuun Ulrik 2 -tukikohtaan. 
Lähteet.
Ulrik 2 (lentokenttä)

Ulrik 2 oli ruotsalaisen Lentorykmentti 19:n talvisodan aikana Vaalan Nimisjärven jäälle perustama lentotukikohta. 
Tukikohta toimi F19:n Gloster Gladiator -hävittäjien työkenttänä niiden täydentäessä Oulun ilmapuolustusta sekä suojatessa tärkeää Vaalankurkun rautatiesiltaa Neuvostoliiton pommikoneiden hyökkäyksiltä. Nimisjärveltä 7. maaliskuuta 1940 torjuntalennolle startannut vänrikki Einar Theler ampui Gladiator-hävittäjällä alas kaksi SB-2-pommikonetta.
Piazza dei Miracoli

Piazza dei Miracoli ("Ihmeiden kenttä"), virallisesti Piazza del Duomo ("Katedraaliaukio"), on laaja muurien ympäröimä alue Pisan keskustassa ja keskiajan taiteen suurimpia muistomerkkejä. Osittain päällystetyllä ja osin ruohon peittämällä alueella on neljä tunnettua ja merkittävää rakennusta: Tuomiokirkko, Kastekappeli, Kellotorni ("Pisan kalteva torni") ja Camposanto (hautausmaarakennus). Alue rakennettiin 300 vuoden aikana vuodesta 1063 alkaen. Vuonna 1987 alue nimettiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi.
Tuomiokirkko.
Aukion sydän on Duomo Santa Maria Assunta eli Pisan katedraali. Tuomiokirkon rakennutti arkkitehti Buschetus, ja rakentaminen aloitettiin vuonna 1063 heti saraseenien laivastosta saavutetun voiton jälkeen. Kirkko vihittiin vuonna 1118, minkä jälkeen sen runkohuonetta vielä pidennettiin.
Rakennuksessa yhdistyy itämainen rakennustaide kreikkalais-bysanttilaisiin elementteihin sekä itämaisiin ja lombardialaisiin koristeluihin. Marmorisen katedraalin pohjakaava on latinalaisen ristin mallinen, sen runkohuoneessa on viisi ja poikkilaivassa kolme laivaa, ja sen kupoli on ovaalinmuotoinen.
Kastekappeli.
Kastekappelin rakentaminen aloitettiin vuonna 1152, ja se sai lopullisen muotonsa vuonna 1358, jolloin romaaninen aukollinen kupoli suljettiin. Kappelin portaali on koristeltu köynnös-, lehti- ja ruusukekuvioin, ja reliefikasetteihin on kuvattu ihmisten toimia eri kuukausien aikana. Kappelin sisällä on kahdeksankulmainen kasteallas, jonka teki vuonna 1246 Guido Bigarelli. Saarnatuoli on Nicola Pisanon tekemä vuodelta 1260, ja se on ensimmäinen irrallinen saarnatuoli.
Kalteva torni.
Pisan kalteva torni on katedraalin kellotorni. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1173, ja se valmistui vuonna 1350. Tornista on tullut suosittu turistinähtävyys sen kaltevuuden johdosta.
Camposanto.
Camposanto on kaupunginmuurin laidalla sijaitseva 126 metriä pitkä ja 52 metriä leveä hautausmaarakennus. Sen rakentaminen alkoi vuonna 1278 varhaiskeskiaikaisen hautausmaan paikalle.
Tähän goottilaiseen rakennukseen on haudattu sukupolvien ajan paikallisia ylimyksiä ja kirkonmiehiä. Vanhimmat sarkofagit ovat peräisin antiikin ajalta. Rakennuksessa on paljon freskoja, kuten Benozzo Gozzolin maalaamat Vanhaan testamenttiin perustuvat freskot 1400-luvulta.
Rakennuksen seinällä roikkuvat myös Pisan menneestä merimahdista kertovat vanhat satamaporttien ketjut. Meriherruudesta kilpailleet genovalaiset varastivat ketjut vuonna 1342, ja viisisataa vuotta myöhemmin firenzeläiset palauttivat ne Pisaan.
Toisen maailmansodan aikana liittoutuneet pommittivat rakennuksen erehdyksessä pahoin. Vuosikymmeniä kestäneen restauroinnin jälkeen monia freskoja on saatu entisöityä.
Nautsi

Nautsi () oli Suomeen vuosina 1920–1944 kuuluneen Petsamon kunnan läntisin kylä Neuvostoliitolle sodan jälkeen luovutetulla alueella. Se sijaitsi Petsamon länsiosassa Paatsjokeen laskevan Nautsijoen varrella lähellä Norjan ja Inarin rajoja, ja kylän kautta kulki Jäämerentie. Nautsin naapurikyliä olivat Petsamon puolella pohjoisessa Höyhenjärvi ja idässä Suonikylä ja lännessä Inarin puolella Paatsjoki. Pohjoisessa Nautsi rajoittui Norjaan, sillä valtakunnan raja kulki Paatsjoessa. Valtioneuvoston vuonna 1930 vahvistaman Petsamon uuden kyläjaon mukaan Nautsi tuli kuulumaan Höyhenjärven kyläkuntaan..
Nautsin eli venäjäksi vanhastaan "Njahtšan" (Няхча) ensimmäiset asukkaat olivat lähtöisin Salmijärven kylästä. Vuonna 1904 Nautsissa oli 12 asukasta.
Inarijärven ja Jäämeren välillä on aikoinaan kuljettu Paatsjokea pitkin. Vuonna 1916 Tie- ja vesirakennusten ylihallitus alkoi rakentaa vesireitin varrelle maantietä Ivalosta Paatsjoen laaksoon. Venäjän vallankumous ja Suomen sisällissota keskeyttivät tietyömaan, mutta reitin varrelle ehdittiin rakentaa hirsirakenteiset kestikievarit eli majatalot talousrakennuksineen arkkitehti Thure Hellströmin laatimilla tyyppipiirustuksilla. Yksi majataloista sijaitsi Nautsissa. Petsamon tultua liitetyksi Suomeen maantien rakentamista jatkettiin 1920-luvun alussa, ja tie nimettiin Jäämerentieksi.
Petsamon ensimmäisessä koulupiirijaossa vuonna 1921 Nautsi kuului Salmijärven koulupiiriin. Vuonna 1932 aloitti toimintansa Höyhenjärven koulupiiri, johon Nautsikin kuului. 
Talvisodassa Neuvostorykmentti valtasi Nautsin Petsamoa puolustaneelta osasto Pennaselta 7.3.1940. Neuvostoliiton sotatiedotuksessa mainittiin ”Nautsin kaupungin” tulleen valloitetuksi. Todellisuudessa Nautsissa oli vain kestikievari ja muutama talo. Talvisodan viimeisenä päivänä 13. maaliskuuta 1940 neuvostoliittolainen pommikone joutui tekemään pakkolaskun Nautsiin. Lentäjä räjäytti koneen ennen kuin suomalaiset ehtivät paikalle.
Nykyisin kylä on asumaton ja lähin asutuskeskus on Rajakoski, jonne erkanee tie entiseltä Jäämerentieltä suunnilleen Nautsin kohdalta. Kylän alue kuuluu nykyisin Petsamon piirin Nikelin kuntaan.
Pisan katedraali

Pisan katedraali () on Pisan kaupungin katedraali Italiassa. Se sijaitsee kaupungin Piazza dei Miracolilla eli Piazza del Duomolla. Tuomiokirkon rakennutti arkkitehti Buscheto, ja rakentaminen aloitettiin vuonna 1063 heti saraseenien laivastosta saavutetun voiton jälkeen. Kirkko vihittiin vuonna 1118, minkä jälkeen sen runkohuonetta vielä pidennettiin.
Rakennuksessa yhdistyy itämainen rakennustaide kreikkalais-bysanttilaisiin elementteihin sekä itämaisiin ja lombardialaisiin koristeluihin. Marmorisen katedraalin pohjakaava on latinalaisen ristin mallinen, sen runkohuoneessa on viisi ja poikkilaivassa kolme laivaa, ja sen kupoli on ovaalinmuotoinen. Katedraali tunnetaan erityisesti sen kallistuneesta kellotornista, Pisan tornista.
Kirkossa on kolme portaalia, joiden yläpuolella on tiheä pienoispylväsgalleria. Alkuperäiset pronssiovet sulivat tulipalossa 1595; uusissa ovissa on kohtauksia Neitsyt Marian elämästä.
Kirkon sisätiloille antaa leimansa eri tyylien sekoitus ja värillisestä marmorista muodostuvat kontrastiset raidat. Kirkon taiteellinen pääteos on Giovanni Pisanon marmorinen saarnatuoli.
Hara (työkalu)

Hara on työväline jossa on piikkejä tai haaroja. Varsinkin maataloudessa haroiksi kutsutaan erilaisia työkaluja, joita käytetään maan möyhentämiseen, multaukseen tai perkaukseen. Haralla voidaan tarkoittaa myös työkalua, jossa piikkien tilalla on esimerkiksi kitkemiseen tarkoitettu lapa.
Kuolajärvi (kylä)

Kuolajärvi (, myöh. Кайралы, "Kairaly") on kylä Alakurtin maalaiskunnassa, Kantalahden piirin länsiosassa Murmanskin alueella, Venäjällä. Kylä sijaitsee Kuolajärven yläosan Ylijärven ja alaosan Alajärven välisellä kannaksella, Sallan raja-asema – Alakurtti – Kantalahti -tien varrella Suomen ja Venäjän rajasta noin 25 kilometriä itään.
Historia.
Nykyinen kylä sijaitsee vanhan Kuolajärven kylän osan, Keskiniemen paikalla, jossa oli muun muassa Kairalan talo ja tästä on johdettu paikan venäjänkielinen nimi. Muut laajan kyläkokonaisuuden osat olivat Ylipää, Mikkolanniemi ja Alapää. Ne levittäytyivät 18 kilometrin matkalle pohjois-etelä-suuntaisen Aapajärven ja Kuolajärven muodostaman järviketjun rannoille. Asukkaita oli noin 400 ja taloja kuutisenkymmentä 1930-luvulla.
Talvisodassa Neuvostoliiton Puna-armeija miehitti suomalaisten evakuoiman ja polttaman Kuolajärven kylän alueen, kunnes se oli Moskovan rauhassa 1940 muun Sallan silloisen itäpuoliskon mukana luovutettava Neuvostoliitolle. Jatkosodan alussa Pohjois-Suomessa olleet Saksan asevoimien joukot puolestaan hyökkäsivät Neuvostoliittoon ja valtasivat myös Kuolajärven rauniokylän. Suomen tehtyä Moskovan välirauhan saksalaisten oli vetäydyttävä ja kyläalue palautui Neuvostollitolle 1944.
Länsi-Uusi-Guinea

Länsi-Uusi-Guinea () on Indonesiaan kuuluva alue, joka muodostuu Uuden-Guinean saaren läntisestä puoliskosta ja muutamista pienemmistä lähisaarista. Uuden-Guinean saaren itäpuoliskolla on Papua-Uuden-Guinean valtio. Hallinnollisesti Länsi-Uusi-Guinea jakautui aiemmin Papuan ja Länsi-Papuan provinsseihin. Vuosina 2022 ja 2023 ne jaettiin edelleen pienempiin osiin, ja siitä lähtien provinsseja on kuusi: Etelä-Papua, Keski-Papua, Lounais-Papua, Länsi-Papua, Papua ja Ylänkö-Papua.
Alueella on itsenäistymistä ajavia ryhmiä.
Länsi-Uuden-Guinean pinta-ala on 420 540 neliökilometriä.
Väestö.
Länsi-Uuden-Guinean alkuperäisväestö on pääosin melanesialaista ja jakautunut satoihin eri kieliä puhuviin heimoihin. Indonesian hallituksen siirtolaisuusohjelma on kuitenkin viimeisen 30 vuoden aikana tuonut Länsi-Uuteen-Guineaan satojatuhansia uudisasukkaita Indonesian muista osista. 
Vuonna 2005 Länsi-Uuden-Guinean asukasluku oli 2 647 000. Kuten joissakin muissakin Indonesian itäisissä osissa ja Papua-Uudessa-Guineassa, väestön valtauskonto on kristinusko. Vuonna 2000 54 prosenttia länsipapualaisista piti itseään protestantteina ja 24 prosenttia katolilaisina. Muslimeja oli 21 prosenttia ja alle yksi prosentti ilmoitti olevansa buddhalaisia tai hinduja. Suurten maailmanuskontojen rinnalla harjoitetaan kuitenkin yleisesti myös animismia.
Historia.
Länsi-Uuden-Guinean kirjoitettu historia alkaa pääosin eurooppalaisten tulosta, joskin jo vanhoista indonesialaisista lähteistä löytyy mainintoja yhteyksistä alueelle. Espanjalaiset, portugalilaiset ja alankomaiset vierailivat Länsi-Uuden-Guinean rannikolla 1500-luvulta lähtien. Alankomaat perusti alueelle ensimmäisen pysyvän tukikohdan vuonna 1828 ja julisti alueen siirtomaakseen.
1930-luvulla syntyivät ensimmäiset papualaiset kansallistunteen ilmaukset. Toisen maailmansodan yhteydessä Japani miehitti vuonna 1942 Länsi-Uuden-Guinean pohjoisrannikon (ks. Uuden-Guinean sotaretki). Alue säilyi sodan jälkeen Alankomaiden hallinnassa, kunnes sen hallinto elokuussa vuonna 1962 siirrettiin Indonesian ja Alankomaiden välisellä sopimuksella väliaikaisesti 12 kuukaudeksi YK:lle. Marraskuussa 1962 Länsi-Irianin nimellä tunnetulle alueelle lähetettiin YK:n rauhanturvajoukko (UNSF). Vuonna 1963 alue liitettiin Indonesiaan. 
Alueella toimi myös itsenäisyysliike, joka julisti alueen itsenäiseksi Länsi-Papuan tasavallaksi, mutta se kukistettiin.
Harald Bohr

Harald August Bohr (22. huhtikuuta 1887 Kööpenhamina – 22. tammikuuta 1951 Kööpenhamina) oli tanskalainen matemaatikko. Hän oli fyysikko Niels Bohrin nuorempi veli.
Matematiikka.
Bohr toimi pitkään Kööpenhaminan yliopiston professorina. Hänen tutkimuksensa käsittelivät pääasiassa analyysiin liittyviä lähes jaksollisia funktioita. Hän työskenteli pitkään G. H. Hardyn kanssa. Hän keksi muun muassa kompleksilukuja koskevan Bohrin epäyhtälön.
Jalkapallo.
Bohr oli myös erinomainen jalkapalloilija. Hän pelasi Tanskan maajoukkueessa ja saavutti Tanskan riveissä olympiahopeaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa tehden turnauksessa kaksi maalia. Veljensä tavoin hän edusti seurajoukkuetasolla Akademisk Boldklubia, vuodesta 1903 vuoteen 1909.
Osasto Pennanen

Osasto Pennanen (myös Osasto Petsamo) oli talvisodan aikana Lapissa taistelleeseen talvisodan Lapin Ryhmään kuulunut pohjoisempi osasto, joka taisteli Petsamossa Neuvostoliiton 52. divisioonaa vastaan. 
Osaston luonne.
Osaston koko oli aluksi kolme komppaniaa, joista yksi oli sodan ajan suunnitelmiin kuulumaton yksikkö. 8. joulukuuta Lapin Ryhmä vahvisti Osasto Pennasta tiedusteluosastolla (TO 11). Osastoa komensi kapteeni Antti Pennanen. YH:n aikana Petsamoon kokoontui suojeluskuntalaisia ja Taka-Lapin reserviläisiä yhteensä 757 miestä. Näin Petsamossa oli vahvistettu komppania, joka vähitellen karttui pataljoonaksi. Tukena oli lisäksi jäykkälavettinen kunnialaukauspatteri.
Osasto Pennasella oli vastassa venäläisdivisioona, joka pakotti hitaaseen, sitkeää viivytystä tehden suomalaiset perääntymään etelän suuntaan aina Nautsiin asti. 
Komppaniat.
Osasto Pennanen koostui seuraavista yksiköistä:
Osasto Suoranta

Osasto Suoranta oli talvisodan Lapin Ryhmään kuulunut talvisodassa kapteeni Hugo Suorannan komennossa taistellut sotilasosasto, joka taisteli Neuvostoliiton 88. divisioonaa vastaan Sallassa Savukoskella ja Pelkosenniemellä lähellä.
Neuvostoliittolaiset pyrkivät kohti Savukoskea ja Pelkosenniemeä päästäkseen Sodankylään ja sieltä Rovaniemelle sekä lopuksi Tornioon.
Zürich (kantoni)

Zürichin kantoni sijaitsee Sveitsin pohjoisosassa. Kantoni on väkiluvultaan maan suurin: siellä on runsaat 1,5 miljoonaa asukasta. Kantonissa sijaitsee Sveitsin väkiluvultaan suurin kaupunki, Zürich, joka on myös kantonin pääkaupunki.
Sijainti.
Kantonin alue on kumpuilevaa Mittellandia, jota halkovat luoteeseen laskevat joet kuten Limmat, Thur ja Sihl. 
Zürichin kantoni rajoittuu pohjoisessa Reinjokeen ja Saksaan sekä Schaffhausenin kantoniin, etelässä Zürichjärveen sekä Zugin ja Schwyzin kantoneihin, idässä Thurgaun ja Sankt Gallenin kantoneihin sekä lännessä Aargaun kantoniin. 
Historiaa.
Zürich on kuulunut Sveitsin valaliittoon vuodesta 1351.
Asukkaat ja hallinto.
Zürichin kantoni on saksankielinen: saksaa puhuu 82 prosenttia asukkaista. Toiseksi yleisin kieli on englanti. Suurin uskonnollinen ryhmä ovat protestantit (vuonna 2017 28 prosenttia). Katolisia on 26 prosenttia. Kantonin vakituisista asukkaista 27 prosenttia on ulkomaalaisia (31.12.2019).
Kunnat ja kaupungit.
Zürichin kantonissa on 162 kuntaa (1.1.2019 alkaen), jotka muodostavat 12 hallintoaluetta (). Kantonissa on 32 väkiluvultaan yli 10 000 asukkaan kuntaa eli kaupunkia (tilanne 31.12.2019).
Kantonin kaupungit ovat:
Talous.
Zürichin kantonin osuus maan bruttokansantuotteesta oli vuonna 2015 maan suurin, 21,5 prosenttia, arvoltaan 141 miljardia frangia. Zürichin kaupunki lähikuntineen on Sveitsin liike-elämän, erityisesti pankki- ja vakuutusalan, keskus. 
Kantonissa oli vuonna 2014 yhteensä 994 538 työpaikkaa. Näistä 84 prosenttia oli palvelusektorilla. Teollisuus työllisti 15 prosenttia kantonilaisista. Alkutuotanto (maa- ja metsätalous, kalastus) työllisti 1,2 prosenttia seudun työntekijöistä. 
Liikenne.
Zürichin alue on Sveitsin liikenteen keskus. Sveitsin suurin lentoasema, Zürichin lentoasema, sijaitsee Klotenissa. Moottoritiet A1, A3 ja A4 kulkevat kantonin halki.
Rautateitä on kantonin alueella 519 kilometriä ja rautatietiheys on maan toiseksi suurin, 30 km/100 km². Zürichin päärautatieasemalta on suorat junayhteydet maan eri puolille sekä kaikkiin naapurimaihin (Ranska/Pariisi; Saksa/Hampuri, München, Berliini, Stuttgart; Itävalta/Wien; Italia/Milano).
Matkailu.
Matkailu on kantonissa merkittävä elinkeino: matkailijoiden yöpymisten määrä hotelleissa ja muissa matkailuyrityksissä oli vuonna 2017 noin 5,4 miljoonaa.
Alhaisi

Alhaisi on Salon kaupunginosa. Alue rajoittuu Perniöntiehen, Kirjolankatuun ja rantarataan.
Palvelut.
Alueella sijaitsevat Tyksin Salon sairaala, Salon pääterveysasema, Salon kaupan ja terveyden ammattioppilaitos, Alhaisten koulu ja Hakastaron koulu.
Maathorneferura

Maathorneferura oli heettiläisten imperiumin prinsessa, joka avioitui Egyptin faarao Ramses II:n kanssa tämän hallittua 34 vuoden ajan. Hän oli Hattusili III:n ja tämän vaimon, Puduchepan, tytär. Maathorneferuran alkuperäinen nimi ei ole tiedossa.
Taniksessa on rikkoutunut patsas Ramseksesta, jonka vierellä on myös Maathorneferura koskettaessaan Ramseksen jalkoja.
Metsäkurjenpolvi

Metsäkurjenpolvi ("Geranium sylvaticum") on violettikukkainen polvenkorkuinen metsissä kasvava kasvi. Se kuuluu kurjenpolvikasvien heimoon. Metsäkurjenpolvi on valittu Kajaanin nimikkokasviksi.
Ulkonäkö.
Metsäkurjenpolvi on ruohovartinen pystyhaarainen kasvi, joka kasvaa 25–50 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat sormijakoisia, isohampaisia. Kasvi on nukkamaisen karvan peitossa. Kaksittain kasvavat kukat ovat violetteja, harvoin valkoisia, ja 15–35 mm leveitä. Metsäkurjenpolvi kukkii kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys.
Metsäkurjenpolvea tavataan koko Suomessa, muualla Euroopassa sekä Siperiassa, Turkissa ja Iranissa. Se on levinnyt ihmisen mukana Grönlantiin ja tietyille alueille Yhdysvalloissa.
Elinympäristö.
Metsäkurjenpolvi kasvaa kosteissa paikoissa: lehdoissa, rantaniityillä ja ojanpientareilla.
Metsäkurjenpolvi on aluskasvillisuuden valtalajina kurjenpolvi-oravanmarjatyypin ja kurjenpolvi-metsäimarretyypin lehdoissa. Sitä esiintyy myös mustikkatyyppiin kuuluvilla tuoreilla kankailla. 
Kurjenpolvikärsäkäs ("Zacladus geranii") syö reikiä kurjenpolvien kukkiin. Myös monet päiväperhoslajit käyttävät kukkia ravinnokseen. Metsäkurjenpolvi on myös sinisiipien toukkien ravintokasvi.
Jordan Staal

Jordan Staal (s. 10. syyskuuta 1988 Thunder Bay, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, jonka nykyinen seura on Carolina Hurricanes. Hän toimii joukkueensa kapteenina. Hän pelaa keskushyökkääjän paikalla.
Pittsburgh Penguins varasi Staalin toisella vuorolla. Hän teki sopimuksen Pittsburghin kanssa syksyllä 2006 ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa 12. lokakuuta New York Rangersia vastaan, uransa kolmannessa ottelussa. Ennen NHL-uraansa Staal pelasi OHL-junioriliigan Peterborough Petes -joukkueessa.
Staal pelasi Pittsburghissa kuusi kautta ja oli voittamassa Stanley Cupia kolmannella kaudellaan seurassa, kaudella 2008–2009. Kesäkuussa 2012 hän siirtyi Carolina Hurricanesiin pelaajakaupassa, jossa Penguins sai vaihdossa hyökkääjä Brandon Sutterin, puolustaja Brian Dumoulinin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron .
Kesäkuussa 2023 Staal teki Hurricanesin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 11,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Yksityiselämä.
Staal on sukutaustaltaan hollantilainen. Jordan Staalin veljet ovat myös jääkiekkoilijoita. Stanley Cupin Carolina Hurricanesissa voittanut Eric pelaa tällä hetkellä Montreal Canadiensissa, Marc pelaa Detroit Red Wingsissä, ja Phoenix Coyotes varasi pikkuveli Jaredin .
Lavajärvi (Oulu)

Lavajärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pinta-alaltaan noin 35 hehtaarin laajuinen järvi Vuoton kaupunginosassa Ylikiimingissä Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee lähellä Oulun ja Utajärven kunnanrajaa kunnan itäisimmässä kolkassa, noin 35 kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta. Järvi on Alavuoton kyläalueen ainoa järviallas, ja se laskee Kiiminkijokeen kapeaa Lavaojaa pitkin. Järvi on varsin kalaisa, ja se on edelleen suosittu kalastuspaikka.
Nimen alkuperä.
Järven ympäristössä on useita Lava-nimisiä paikkoja. Itse järven ja sen laskuojan lisäksi ympäristön paikannimistöön kuuluvat Lavajärvenkangas, kaksi Lavasuota, Iso Lavasuo sekä Lavaselkä. Lava-nimityksen alkuperä on riistanpyynti- ja säilytyslavoissa, makuulavoissa, heinäkasan alusissa tai lauttasilloissa. Alueelta on löydetty runsaasti viitteitä kaikista näistä yhteyksistä. Muistitiedon mukaan järven rannoilla on ollut useita niitty- ja kalasaunoja, joissa on ollut makuualuset eli lavat yöpymistä varten. Järvellä on tiettävästi myös kuljettu ja kalastettu lautoilta käsin.
Saija (Salla)

Saija on kylä Sallassa lähellä Savukosken rajaa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Sallan kirkonkylältä pohjoiseen. Vuonna 2001 kylässä oli noin 80 taloutta ja 150 asukasta.
Historia.
Saija on ollut metsäsaamelaisten aluetta esihistorian aikana. Saijan Särkiaavalta on jopa löytynyt maailman vanhin suksi, arviolta jopa 5 200 vuotta vanha. 
Ensimmäinen vakituinen asukas kylällä on ollut Tuomas Saija, joka on tullut perheineen Tenniöjärveltä. Maanviljely on alkanut 1700-luvulla. Verotus on ollut molemmilta puolilta, milloin Ruotsista, milloin Venäjältä. Ruotsi myönsi kuitenkin verovapauden edellytyksellä, että vartioidaan Venäjän suuntaa. Myös saamelaisten kanssa oli kahnauksia kalastuksen ja majavanpyynnin osalta. Viimeiset euroopanmajavat katosivat 1800-luvun aikana. Metsäpeuran pyynti päättyi samoihin aikoihin, mutta kyläläiset siirtyivät poronhoitoon. Kylän kasvaessa suomen kieli tuli valtakieleksi. Metsätalous tuli hakkuina 1900-luvun alkuvuosina kuvaan mukaan. Saijalle muodostui vahva työväenliike, ja monet paikalliset kävivät Muurmannin legioonassa. Vuoden 1922 läskikapina näkyi vahvasti kylässä.
Talvisota.
Osasto Suoranta eteni talvisodan aikana Saijalle, joka oli Neuvostoliiton hallussa. Tänne rintama pysähtyi. Osa kyläläisistä evakuoitiin, ja suomalaiset polttivat kylän, ettei vihollinen hyötyisi. 
Jatkosota.
Kesällä 1942 Tenniöjoen pukkisilta räjytettiin.
Lapin sota.
Saksalaiset polttivat Saijan toistamiseen vetäytymisvaiheessa.
Aukusti Koivisto (taidemaalari)

Aukusti Koivisto (11. lokakuuta 1886 Juva – 30. maaliskuuta 1962 Oulu) oli suomalainen taidemaalari.
Koiviston täytettyä kaksi vuotta hänen perheensä muutti Helsinkiin, missä hän kävi kansa- ja oppikoulun. Taideopinnot Koivisto aloitti Taideteollisuuskeskuskoulussa, joka on nykyisen Taideteollisen korkeakoulun edeltäjä. Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua Koivisto kävi vuosina 1906–1908.
Aukusti Koivisto meni naimisiin Ida Maria Stoltin kanssa vuonna 1925. Heille syntyi kolme lasta: Lea vuonna 1915, Pentti 1917 ja Ritva 1924. Pentistä tuli myös taidemaalari.
Aukusti Koivisto tunnetaan erityisesti Lappi-aiheisista teoksistaan. Koivistot muuttivat Ouluun vuonna 1916 ja jo seuraavana vuonna Aukusti teki ensimmäisen matkansa Lappiin, Inariin asti. Koivisto hankki Terijoelta kaksikerroksisen hirsirakennuksen ja siirsi sen Ouluun Kansankatu 52:een. Tästä "Honkalinnasta" muodostui paitsi taiteilijan asunto ja ateljee myös Oulun taiteilijakeskus. Rakennus tuhoutui kokoelmineen jatkosodan pommituksissa helmikuussa 1944. Tämä menetys koski syvästi 60-vuotiasta taiteilijaa.
Formula 1 -kausi 1990

Formula 1 -kausi 1990 oli historian 41. Formula 1 -kausi. Kausi alkoi 11.3. Yhdysvaltain ja päättyi 4.11. Australian GP:hiin 16 osakilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Ayrton Senna ja valmistajien tittelin vei McLaren-Honda.
Kauden yhteenveto.
Ayrton Sennan ja Alain Prostin välinen kamppailu jatkui edelleen, vaikka Prost siirtyi Ferrarille ja Senna jatkoi McLarenilla. Kuljettajien mestaruus ratkesi kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa, Japanissa, kun Senna ajoi ensimmäisessä mutkassa Prostin ulos radalta. Molemmat joutuivat keskeyttämään, mutta Senna varmisti uransa toisen kuljettajien mestaruuden.
Paavo Kahla

Paavo Elias Kahla (4. marraskuuta 1918 Lohtaja – 23. lokakuuta 1944 Kittilä) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.
Paavo Kahla syntyi Keski-Pohjanmaan maakunnassa Lohtajalla, kanttori Elias ja Hilma Sofia (o.s. Tervo) Kahlan perheeseen. 1930-luvulla perhe muutti Kokkolaan, jossa Kahla opiskeli Kokkolan yhteislyseossa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1938. Varusmiespalveluksensa Kahla suoritti Ilmasotakoulussa Kauhavalla, Ilmavoimien reserviupseerikoulun kurssilla 8. Vänrikkinä kotiutettu Kahla aloitti opiskelut metsänhoitajaksi juuri ennen talvisotaa. Syyskuussa 1939 tähystäjäkoulutuksen saanut Kahla sai kutsun Lentolaivue 14:ään, joka toimi talvisodassa tiedustelulentolaivueena. Hän suoritti talvisodassa 50 sotalentoa Fokker C.X -koneen tähystäjänä.
Jatkosodan alettua Kahla sijoitettiin samaan LLv 14:ään, sen 3. lentueeseen, jossa hän jatkoi tähystäjänä tiedustelu- ja tulenjohtolennoilla. Lokakuussa 1941 hänet nimitettiin lentueen varapäälliköksi. 9. joulukuuta 1941 Kahla ylennettiin luutnantiksi. 24. joulukuuta 1941 allekirjoitetun esityksen sekä 15. huhtikuuta 1942 allekirjoitetun lisäesityksen jälkeen Paavo Kahla nimitettiin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi numerolla 54, nimityspäivämäärä oli 26. huhtikuuta 1942. Elokuussa 1942 Kahlan ja vasta laivueeseen saapuneen vänrikki Mannermaan ollessa tiedustelulennolla, matalatorjuntatuli surmasi ohjaajan, jolloin Kahla kiipesi koneen ulkokautta ohjaamoon ja lensi takaisin tukikohtaan. 3. huhtikuuta 1943 hänet ylennettiin 3./LeLv 16:n lentueen päälliköksi. Jatkosodan loppuvaiheessa, 27. heinäkuuta 1944, Kahla ylennettiin kapteeniksi. 4. syyskuuta 1944 Kahla siirrettiin Hävittäjälentolaivue 26:een, joka suoritti Lapin sodassa muiden tehtävien ohella tiedustelulentoja saksalaisia vastaan. 23. lokakuuta 1944 Paavo Kahla ja hänen koneensa ohjaaja, kersantti Jouko Liinamaa katosivat Kittilässä tiedustelulennolla. Heidän Fokker C.X -koneensa jäännökset löydettiin vasta syksyllä 1945 Aakenustunturin lähistöltä.
Paavo Kahla oli viimeinen kaatunut Mannerheim-ristin ritari. Hänet on haudattu Kokkolaan, Marian hautausmaan sankarihautaan.
Grand Nocturne

Grand Nocturne on suomalainen black metal -yhtye. Se perustettiin Huittisissa vuonna 2005.
Musiikillisesti "Grand Nocturne" on primitiivistä ja karua black metallia. Yhtyeen sanoitukset käsittelevät epätoivoa, lohduttomuutta ja tuskaa.
Kangasmaitikka

Kangasmaitikka ("Melampyrum pratense") on puoliksi loisena elävä pieni keltakukkainen yksivuotinen ruohokasvi.
Ulkonäkö.
Kangasmaitikka on 10–40 cm korkea vaihtelevasti haarova ruohovartinen kasvi. Sen lehdet ovat kapeat ja hyvin tummanvihreät. Hento varsi on tumma, usein punertava. Huulimaiset pitkätorviset (noin 15 mm) keltavalkoiset kukat sijaitsevat pareittain, ja kukkaparien väli on pitkä. Kangasmaitikka kukkii heinä–elokuussa. Kukinnan jälkeen koko kasvi kuivuu pikimustaksi.
Levinneisyys.
Kangasmaitikkaa kasvaa kaikkialla Euroopassa ja läntisessä Siperiassa.
Elinympäristö.
Kangasmaitikka kasvaa nimensä mukaisesti kangasmetsissä mutta myös kallioilla ja joskus melko kuivillakin niityillä. Se on puoliloinen: osan ravinnosta se hankkii itse yhteyttämällä, osan juurikarvojensa avulla toisilta kasveilta, esimerkiksi männyiltä ja puolukalta.
Kirjopillike

Kirjopillike eli kirjava pillike ("Galeopsis speciosa") on kirjavakukkainen pillikkeiden ("Galeospis") sukuun ja huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on Suomessa muinaistulokas.
Ulkonäkö.
Kirjopillike on jäykkä, ruohovartinen 20–90 senttimetriä korkea kasvi. Lehdet kasvavat vastakkain ja ne ovat karvaisia. Varsi on haarova, kulmikas ja karvainen.
Kirjopillike on Suomessa tavattavista pillikkeistä suurikukkaisin. Sen kukat ovat huulimaiset, alahuuli on violetti ja muut osat keltaiset. Kukan pohjassa on mettä, jota juodakseen hyönteisten on kurkotettava niin syvälle kukan sisään, että ne väistämättä tahriintuvat siitepölyyn. Ihmislapset nykivät kukkia irti ja imaisevat niiden pohjassa olevan mesitipan suuhunsa. Kirjopillike kukkii loppukesällä heinäkuusta syyskuuhun.
Levinneisyys.
Kirjopillikettä tavataan Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. Kirjopillike on yleinen koko Suomessa lukuun ottamatta Pohjois-Lappia. Se on muinaistulokas ja levinnyt Suomeen muualta Euroopasta ihmisen mukana.
Kasvupaikat.
Kirjopillike kasvaa joutomailla, metsänreunoilla, tienvarsilla ja viljelyksillä. Se suosii ravinteikkaita ja typpipitoisia kasvupaikkoja.
Potilas

Potilas on henkilö, joka ottaa vastaan terveydenhuollon ammattilaisten suorittamia terveydenhuoltopalveluja. Potilas on useimmiten sairas tai loukkaantunut, mutta myös terveystarkastuksen tai lääketieteellisen tutkimuksen kohteena olevaa tai esimerkiksi verenluovutukseen osallistuvaa henkilöä kutsutaan potilaaksi. 
Suomessa on voimassa laki potilaan asemasta ja oikeuksista, ja tässä laissa potilaalla tarkoitetaan terveyden- ja sairaanhoitopalveluja käyttävää henkilöä.
Potilasta kutsutaan myös asiakkaaksi yksityisen terveydenhuollon puolella maksavan asiakkaan roolin johdosta. Eläinlääketieteessä potilas on hoidettava tai tutkittava eläin, jolloin varsinainen asiakas on omistaja tai hoitaja.
Sana "potilas" on johdettu verbistä "potea", ja se on mainittu suomen kirjakielessä ensimmäisen kerran vuonna 1745 Daniel Jusleniuksen julkaisemassa Suomalaisen Sana-Lugun Coetus -
sanakirjassa. Potea-verbi on balttilaista alkuperää.
Sorsasalo

Sorsasalo on saari ja kaupunginosa Kuopion pohjoisimmassa osassa noin 10 kilometrin päässä keskustasta. Sorsasalossa sijaitsee muun muassa Kuopion ravirata ja Virranniemen kesäsiirtola ja puutarhasiirtola. Alueella on myös venelevähdyspaikka, paljon metsää raviradan takana sekä tehdasalueen yritykset Savon Sellu, Karelia-Parketti, Puukeskus ja Neon 2. Saaren halki kulkevalla Virranniementien varrella sijaitsevat Destia, Sorsasalon Autokatsastus ja Sisu Auto Oy Ab. Näiden lisäksi Sorsasalossa on Savon Kuljetuksen kalsiumkloridin ja kaliumkarbonaatin käsittelytilat, jotka on upotettu kallioon. Sorsasalossa toimii myös raviradan vieressä Ratsastuskeskus ILO. Valtatie 5:llä ja Savon radalla olevat Kallansillat sijaitsevat saaren eteläpuolella.
Sorsasalon palvelut ovat vähäiset. Alueella on vain huoltoasema ja raviradalla sijaitseva kahvio. Lähin kauppa sijaitsee Siilinjärven puolella Vuorelassa.
Alueelle sijoittuu noin 900 työpaikkaa (1.1.2008).
Ekososialismi

Ekososialismi on poliittinen aate, jossa yhdistyvät marxismi, sosialismi sekä vihreä aate. Ekososialismin mukaan niin yhteiskunnalliset ongelmat kuin ympäristöongelmat johtuvat kapitalismista ja sen jatkuvasta laajentumispakosta. Ekososialistit kritisoivat monia elitistisiä tai byrokraattisia sosialismin suuntauksia, kuten stalinismia ja maolaisuutta, mutta ovat silti sosialismin kannalla.
Ekososialismissa esiintyy myös ympäristöliikkeen ja sosialismin välisiä ristiriitoja. Monet ekososialistit ovat kritisoineet vihreän liikkeen jäseniä heidän haluttomuudestaan toimia kapitalismia vastaan. Vastaavasti he kritisoivat myös sosialisteja siitä, että he asettavat usein ympäristökysymykset toissijaisiksi. Ekososialisteja on myös itse kritisoitu sosialismin ja vihreän liikkeen yhdistämisestä. 
Historiaa.
Ekososialismin kehitteleminen alkoi 1970-luvulla ympäristöliikehdinnän myötä, kun Barry Commoner muotoili "Kasvun rajat" -raportille vastauksen vasemmiston näkökulmasta. 1980-luvulla tärkeitä tapahtumia ekososialismin kannalta olivat mm. aikakauslehden "Capital, Nature, Socialism" perustaminen.
Sorsasalo (Savonlinna)

Sorsasalo on laaja saari Savonlinnan kaupungin alueella Haponlahden kanavan koillispuolella Enonvedellä Saimaalla. Sen pinta-ala on noin yhdeksän neliökilometriä.
Saarella on pysyvää maatalouspohjaista asutusta. Saarelta on myös kiinteä tieyhteys mannermaalle Pentinsalmen siltaa pitkin. Saarella on myös kaksi järveä.
EgyptAir

EgyptAir () on Egyptin kansallinen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Kairossa. Se on yksi Afrikan ja Lähi-idän suurimpia lentoyhtiöitä, ja sillä on yli 50 kohdetta Lähi-idässä, Euroopassa, Kaukoidässä, Afrikassa, Australiassa ja Yhdysvalloissa. Sen kotikenttä on Kairon kansainvälinen lentoasema.
EgyptAir on Star Alliancen ja Arab Air Carriers Organizationin jäsen.
Historia.
Yhtiö on perustettu 7. kesäkuuta 1932, ja se aloitti lennot heinäkuussa 1933. Toisen maailmansodan aikana Egyptin hallitus kansallisti lentoyhtiön ja sen nimi muutettiin Misr Airiksi vuonna 1949. Tammikuussa 1961 Misr Air liittyi Syrian Airwaysiin muodostamaan United Arab Airlinesiin (UAA) maiden muodostaessa lyhytaikaisen valtioliiton. Yhtiö otti EgyptAir-nimen käyttöönsä lokakuussa 1971. EgyptAir on ensimmäinen suihkukoneita käyttänyt lentoyhtiö Lähi-idässä.
Onnettomuuksia.
EgyptAirin merkittävimmät onnettomuudet ovat:
Laivasto.
Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 8,2 vuotta.
Minni (Prätkähiiret)

Minni () on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo esiintyi ensi kerran vuonna 1994 Prätkähiiret -animaatiosarjan jaksossa "Takaisin Marsiin, osa 1".
Hahmo.
Minni on synnynnäinen johtaja ja tämän taidon avulla hänestä tuli pikkuhiljaa kuuluisa Marsin armeijassa, mikä puolestaan avasi hänelle tien johtamaan omaa joukkoaan sodassa plutolaisia vastaan. Luonteeltaan Minniä voikin kuvata rohkeana johtajana, joka omistautuu tekemiseensä täysillä. Perinteitä kunnioittavana hän voikin usein vaikuttaa itsepäiseltä ja ankaralta. Minni on myös romanttisessa suhteessa Turboon, mutta sen pidemmälle se ei ole edennyt heidän välillä. He eivät siis seurustele, vaikka katsojat niin sen tulkitsevat. Minnillä on pitkät mustat hiukset, harmaa turkki ja kauniit ruskeat silmät ja kolme lävistystä vasemmassa korvassaan. Minnillä on myös arpi kasvoissaan nenänsä vasemmalla puolella, jonka hän sai sodassa plutolaisia vastaan.
Kun Prätkähiiret olivat palanneet Marsiin Lalli Leipäjuuston kanssa aikeenaan tuoda hänet tuomittavaksi, Minnin johtama joukko vangitsi heidät, koska Teuvo Tahko oli lähettänyt Marsiin valheellisen videolähetyksen, jossa Prätkähiiret olivat Leipäjuuston palveluksessa. Turbo yritti vakuutella Minnille syyttömyyttään, mutta tämä ei uskonut häntä ja Prätkähiirten paettua Minni vangitsi heidät uudelleen ja tuomitsi kuolemaan, mutta Santtu onnistui lopulta vakuuttamaan Minnin Prätkähiirten syyttömyydestä ja Minni pyysi heiltä anteeksi. Myöhemmin Minni saapui Maahan noutamaan Leipäjuuston hallussa olevan kasvin, jota tarvittiin Marsin jäljellä olevan ekosysteemin ylläpitämiseksi.
Neljännellä tuotantokaudella Minni toimii täyden neljän tähden Kenraalina. Kauden aikana selvisi, että Rontti on Minnin eno ja tämän tytär Tuittu on Minnin serkku.
Esiintymiset.
Vuoden 1993 sarja.
2. tuotantokausi
3. tuotantokausi