tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ira David Sankey

Ira David Sankey (28. elokuuta 1840 Edinburgh, Pennsylvania – 13. elokuuta 1908) oli yhdysvaltalainen hengellisen musiikin kustantaja, laulaja ja säveltäjä. 
17-vuotiaaksi asti hän teki maanviljelystöitä isänsä tilalla. Kun isästä tuli pankinjohtaja 1857, poika saattoi alkaa opiskelun. 16-vuotiaana hän koki hengellisen heräämisen ja liittyi vanhempiensa tapaan metodistikirkkoon, jossa hän pian sai tehtäväkseen musiikin johtamisen. Herätyssaarnaaja D. L. Moody kutsui hänet mukaansa laulajana. Tässä työssä toimi vuodesta 1871 ja saavutti suurta suosiota. Hän julkaisi useita laulukokoelmia, tunnetuimmat niistä nimellä "Sacred Songs and Solos." Näissä kokoelmissa oli yhteensä noin 1200 laulua, joista hän itse on säveltänyt suurimman osan, samoin kirjoittanut omia tekstejä, mutta ne eivät tulleet suosituiksi. 
Toimittuaan muutama vuoden Chicagossa, hän matkusti 1872 Englantiin ja piti ensimmäisen kokouksensa Yorkissa, jossa kuulijoita oli vain kahdeksan. Kuitenkin hänen maineensa levisi nopeasti ja monet kuuluisat henkilöt tulivat kuulemaan häntä, kuten William Ewart Gladstone, Kuningatar Viktoria ja Walesin prinssi. Sankey ja Moody viipyivät Brittein saarilla pari vuotta ja pitivät kokouksia Englannissa, Skotlannissa ja Irlannissa, ennen kuin palasivat takaisin Amerikkaan 1875. 
Sankey meni syyskuussa 1863 naimisiin Fanny V. Edwardsin kanssa ja sai kolme poikaa. Hän vietti elämänsä viimeiset vuodet sokeana vanhuuden silmänpainetaudin johdosta. Sankey kuoli Brooklynissä ja pääsi postuumisti Gospel Music Hall of Fameen. 
Sankeyn säveltämiä virsiä suomenkielisissä laulukirjoissa.
Siionin kannel
Hengellinen laulukirja
Hengellisiä lauluja ja virsiä
Seurakunta laulaa
Jutajaiset

Jutajaiset on kansainvälinen kansanmusiikin ja -tanssin festivaali Rovaniemellä. Järjestäjinä ovat Lapin Nuorison Liitto, Kalevan Nuoret ja Rovaniemen kaupunki. Festivaalialueen lisäksi esiintymispaikkoja ovat muun muassa Valdemar-klubi, Lordin aukio ja Rovaniemen kirkko.
Jutajaiset kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin ja kansainväliseen CIOFF-festivaalien ketjuun.
Vuonna 2012 festivaalit viettivät juhlavuotta 40. Jutajaisten merkeissä. Ohjelmaa oli järjestetty Rovaniemen lisäksi Sodankylässä ja Tervolassa. Kävijöitä vuonna 2012 oli noin 12 000, aikaisempina vuosina kävijöitä on ollut 15 000–20 000. 
Keväällä 2016 Lapin nuorison liitto ry hakeutui konkurssiin, ja samalla kesän 2016 Jutajaiset peruuntuivat.
Vuonna 2018 Jutajaiset järjestettiin 23.–25. syyskuuta. Jutajaisten ajankohta siirtyi kesästä syksyyn ensimmäistä kertaa yleisön ja esiintyjien pyynnöistä. Pääesityspaikkoina toimivat Korundi ja Monde. 
Vuonna 2020 Jutajaiset järjestettiin 45. kerran. Tapahtumapaikkoina toimivat Rovaniemen alueen kylät, Kulttuuritalo Wiljami ja Koskipuisto.
Jutajaisten juuret.
1970-luvulle asti vietettiin eri puolilla Lappia maakunnallisia suvipäiviä. Valtakunnallisten Kalevan Nuorten kesälystitapahtuma Joikajaisten yhteydessä huomattiin, että pohjoisen nuorisoseuraväellä on kyky ja halu järjestää näyttäviäkin tapahtumia. Vuonna 1973 Suvijuhlien pitopaikaksi tuli Sodankylä. Juhlat ristittiin Kesäjutajaisiksi ja myöhemmin nimi lyheni Jutajaisiksi. Vuonna 1995 Jutajaisten pitopaikka vaihtui Rovaniemelle.
Koulutusta.
Jutajaisten koulutukseen kuuluu muun muassa Valtakunnallinen harmonikkaleiri ja harmonikansoiton, lavatanssikoulu ja Juppa jaa eli kokeileva lasten ja nuorten taideleiri.
Oritkarin yhdistettyjen kuljetusten terminaali

Oritkarin yhdistettyjen kuljetusten terminaali on Oulun Nuottasaaren ja Äimäraution kaupunginosien rajalla Oritkarissa lähellä Oulun Oritkarin satamaa sijaitseva logistiikkakeskus. Terminaalin käyttöönottotilaisuus pidettiin 16. elokuuta 2004.
Terminaalialue käsittää 20 hehtaarin alueen, jolla sijaitsevat muun muassa rekkajunien kuormausalueet raiteineen ja varusteineen sekä kuormaus- ja varastointikenttineen. Terminaalialueen rahoittivat Pohjois-Pohjanmaan TE-keskus, Oulun kaupunki, VR Osakeyhtiö ja Ratahallintokeskus. Alueen suunnittelusta ja urakoinnista vastasi CM-Urakointi. Uusi terminaali rakennettiin korvaamaan aiempaa Oulun tavararatapihalla ollutta rekkajunien kuormauspaikkaa ja täten vähentämään rekkaliikennettä keskustan eteläosassa. 
Terminaalissa kuormataan vuosittain noin 30 000 ajoneuvoa. Terminaalialueelle johtavat raiteet on osittain sähköistetty siten, että Oulusta etelän suuntaan lähtevät rekkajunat voidaan ajaa sähköveturilla pysähtymättä ja veturia vaihtamatta suoraan Oulun tavararatapihan läpi ja edelleen määränpäähänsä.
Cephalotus follicularis

Cephalotus follicularis on Lounais-Australiassa kasvava kasvilaji. Se on ainoa laji heimossa Cephalotaceae ja suvussa "Cephalotus".
"Cephalotus follicularis" elää happamassa ja suhteellisen ravinteettomassa maastossa. Kasvi on lihansyöjäkasvi, ja se on kehittänyt keinon pyydystää pieniä hyönteisiä pysyäkseen hengissä. "Cephalotus"-suvun kasvit ovat eräitä suosituimpia kasvatettavia lihansyöjäkasveja, mutta Suomessa niitä ei juurikaan ole saatavissa.
Ulkonäkö ja kasvatus.
"Cephalotus follicularis" kasvattaa maan tasoon pienen lehtiruusukkeen, jonka lehtien päissä on pienet kannut. Ne ovat yleensä varsin pieniä, mutta auringossa kauniin värisiä. Varjossa kannut kasvavat isoiksi. Kannut ovat muutaman sentin korkuisia.
"Cephalotus follicularis" on hidaskasvuinen laji. Se kasvaa vuodessa vajaat pari senttiä eli kasvin kasvaminen siemenestä täysikasvuiseksi kestää noin kolmisen vuotta. Kuten muutkin lihansyöjäkasvit, myös "Cephalotus follicularis" tarvitsee ehdottoman puhdasta ja luonnollista vettä eli käytännössä sadevesi on sille sopivinta.
Levinneisyys ja uhanalaisuus.
Lajia tavataan Lounais-Australian rannikolla, ja siitä tunnetaan muutamia kymmeniä esiintymiä. "Cephalotus follicularis" kasvaa soilla ja yksilömääräksi arvioidaan noin 4 000. Lajia uhkaavat muutokset vedenkulussa ja maankäytössä, laiton keräily ja elinympäristöjen tuhoutuminen. "Cephalotus follicularis" on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi.
Vladimir Kogan

Vladimir Igorevitš Kogan (; 27. huhtikuuta 1963 Leningrad – 19. kesäkuuta 2019 Moskova) oli pietarilainen liikemies. Hän on ollut liikekumppanina muun muassa Oleg Deripaskan kanssa. Hän oli pankkiiri ja mukana Rosstroissa. . Hän oli Bankers' House St. Petersburgin hallituksen puheenjohtaja. Bankers' House St. Petersburg omisti Promstroibankin Pietarissa. . Hänellä sanottiin olevan läheiset yhteydet Vladimir Putiniin.
Kogan ja hänen liikekumppaninsa ovat siirtyneet myös kiinteistöalalle. Sen jälkeen kun Kogan myi omistustaan Promstroibankissa, tuli hänestä Venäjän federaation rakennusvalvontaviraston varajohtaja. 
Vladimir Kogan yritti aikanaan saada Ilim Pulpilta Oleg Deripaskan kanssa haltuunsa Bratskin, Ust-Ilimskin ja Kotlasin paperitehtaita. &lt;ref name="Radio Free Europe/Radio Liberty:"&gt;Radio Free Europe:Paper and pulp wars continue, Daniel Kimmage, 7.1.2004 &lt;/ref&gt;
Hän toimii lisäksi myös elokuva-alalla. 
Vladimir Koganin kontrolloima Promstroibak on tukenut Valentina Matvijenkoa tukevaa mediaa Pietarin kuvernöörinvaalissa. Neljä päivää ennen kuvernöörinvaalia pidätti sisäministeriö neljä tšetseenimiestä epäiltynä kuulumisesta Pietarissa vaikuttavaan järjestäytyneeseen rikollisuuteen, jolla olisi suhteita myös tšetseenikapinallisiin. Tieto epäiltyjen kiinniotosta sekä siitä, että yhdellä epäillyistä oli matkapuhelin, joka kuului vastaehdokas Markovan yhteyksiä Beljajevin kampanjaan ylläpitävälle henkilölle vuodettiin julkisuuteen ennen vaaleja.
Tallinnan tuomiokirkko

Tallinnan tuomiokirkko () on Viron evankelis-luterilaisen kirkon tuomiokirkko Tallinnassa. Se on Tallinnan kirkoista vanhin, ja pyhitetty Neitsyt Marialle. Sen vanhimmat osat ovat 1200-luvulta. Kirkon ulkonäössä on havaittavissa historian kerrostumia. Kirkko edustaa ulkoapäin lähinnä gotiikkaa, 1700-luvulta peräisin olevan kirkontornin edustaessa kuitenkin barokin tyylisuuntaa. Kirkon sisällä on arvokas kokoelma baltiansaksalaisten aatelismiesten epitafeja.
Kirkkoon on haudattu muun muassa ruotsalaisen sotapäällikkö Pontus De la Gardie, tutkimusmatkailija ja amiraali Adam Johann von Krusenstern sekä skotlantilaissyntyinen Venäjän laivaston amiraali Samuel Greig.
Historia.
Tallinnan Toompealle alettiin rakentaa puista kirkkoa vuoden 1219 jälkeen. Kivikirkon rakentamisen aloittivat dominikaanit näiden tultua Toompealle vuonna 1229 ja kirkko valmistui vuonna 1240. Tanskan kuningas Valdemar II Sejr julisti kirkon omistetuksi Neitsyt Marialle. Kirkkoa laajennettiin 1300-luvulla ja edelleen 1400-luvulla. Kirkolle rakennettiin kellotorni jo keskiajalla, mutta sen nykyinen barokkityylinen kellotorni on rakennettu 1700-luvulla. Kirkko kärsi suuria vahinkoja vuonna 1684 sattuneessa Toompean tulipalossa ja kirkkoa jouduttiin korjaamaan vuosisadan loppuun saakka. Kirkko säilyi pitkään leimallisesti saksalaisena kirkkona ja ensimmäinen virolainen saarna pidettiin kirkossa vasta vuonna 1927. Kirkon seurakuntatoiminta pysähtyi neuvostomiehitykseen ja se saattoi jatkua vasta vuonna 1949.
Kaló Neró

Kaló Neró ( tai Καλόνερο; ) on Kreikan kylä, joka kuuluu Trifylían kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Se kuului aiemmin Avlónaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trifylían kunnan Avlónaksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 543 (vuonna 2011).
Kaló Neró sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsiosassa Kyparissíanlahden rannalla. Sen nimi tarkoittaa hyvää vettä. Kylä muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καλού Νερού, "Topikí Koinótita Kaloú Neroú"), johon kuuluvat varsinaisen Kaló Nerón kylän lisäksi Áno Kaló Neró, Drekolaíika, Kákkavas, Mármaro, Stási Sidirokástrou ja Vounáki. Koko yhdyskunnan väkiluku on 686.
Kaló Neró on suhteellisen suosittu lomapaikka. Kylän rannoille jättiläismerikilpikonnat tulevat munimaan joka kesä. Kylän lähistöllä on muinaisia mykeneläisiä hautoja, ja kreikkalaisen mytologian mukaan kylän pohjoispuolella virtaavan Nédajoen vesiputokset ovat Haadeen sisäänkäynti.
Travis Meeks

Travis Meeks (s. 27. huhtikuuta 1979, Charlestown, Indiana) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Days of the New'n laulaja-kitaristina. 
Meeks on ollut yhtyeessä mukana siitä lähtien, kun se perustettiin vuonna 1995. Hän on sen ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia ja neljäs on tekeillä. 
Meeks teki vuonna 2000 yhteistyötä The Doorsin kanssa tribuuttialbumilla "Stoned Immaculate: The Music of the Doors". Hän teki yhteistyötä myös Lennon Murphyn kanssa kappaleella "My Beautiful". Hän pyrki myöhemmin epäonnistuneesti Velvet Revolverin laulusolistiksi.
Meeks on ollut hoidossa päihderiippuvuudesta.
Brahim Boulami

Brahim Boulami (s. 20. huhtikuuta 1972) on marokkolainen estejuoksija. Hän on olympiamitalisti Khalid Boulamin veli.
Boulami osallistui Göteborgin MM-kilpailuihin 1995, mutta karsiutui esteissä välierissä. Seuraavana vuonna hän juoksi Atlantan olympialaisissa seitsemänneksi ajalla 8.23,13. 1997 hän voitti Välimeren kilpailut sekä sijoittui Torinon maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkällä matkalla kahdenneksikymmenenneksitoiseksi, Ateenan MM-kilpailuissa kymmenenneksi ja GP-finaalissa seitsemänneksi. Vuonna 1998 Boulami voitti pronssia Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja juoksi Marrakechin maastojuoksun MM-kilpailuissa lyhyellä matkalla kuudenneksi.
Boulami oli Sydneyn olympialaisissa esteissä seitsemäs. 2001 hän sijoittui Oostenden maastojuoksun MM-kilpailuissa lyhyellä matkalla yhdeksänneksi ja Edmontonin MM-kilpailuissa kymmenenneksi ajalla 8.21,95. 24. elokuuta 2001 Boulami juoksi Brysselin GP-kilpailussa uuden maailmanennätysajan 7.55,28. Ennätyksensä myötä hänestä tuli ensimmäinen ei-kenialainen 3 000 metrin esteiden maailmanennätyksen haltija 23 vuoteen. Kauden lopussa hän voitti GP-finaalin ajalla 8.16,14. Boulami voitti 2002 Afrikan-mestaruuden estejuoksussa. 16. elokuuta 2002 hän juoksi Zürichin Kultaisen liigan kilpailussa uuden maailmanennätysajan 7.53,17, mutta myöhemmin kävi ilmi, että hän oli antanut päivää aiemmin doping-näytteen, joka sisälsi EPO-hormonia. Boulami oli kilpailukiellossa 28. elokuuta 2002 – 27. elokuuta 2004.
Boulami palasi radoille kilpailukieltonsa päätyttyä ja juoksi Helsingin MM-kilpailuissa 2005 esteissä neljänneksi. Kauden lopussa hän oli kuudes.
Lähde: IAAF
Julia Jentsch

Julia Jentsch (s. 20. helmikuuta 1978 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt elokuvissa "Sophie Scholl – viimeiset päivät" (2005) ja "Kylläisyyden päiväsi ovat luetut" (2004).
Jentsch sai Sophie Schollin roolistaan parhaan naisnäyttelijän palkinnon. Hän on voittanut myös hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla.
Jentsch opiskeli näyttelemistä Hochschule Ernst Buschissa Berliinissä. Hänellä on ollut elokuviensa lisäksi rooleja Münchner Kammerspiele -teatterissa Münchenissä.
Muodonmuuttaja

Muodonmuuttajat ovat mytologioiden, kansantarujen ja fiktion hahmoja, jotka pystyvät muuttamaan fyysisen muotonsa esimerkiksi ihmisestä eläimeksi.
Mytologioista tunnettuja muodonmuuttajia ovat esimerkiksi kreikkalaiset jumalat Zeus ja Proteus sekä skandinaavisen mytologian Loki. Kujeilijat ovat yleensä muodonmuuttajia. Šamaanien on entisaikoina yleisesti uskottu pystyvän muuttamaan itsensä eläimeksi.
Antiikin ajan mytologiassa muodonmuutoksilla on selitetty luonnonilmiöitä esittämällä ne antropomorfisessa muodossa. Toisin sanoen, niiden taustalle on oletettu inhimillinen tekijä tai ihmissielu, kun ihminen on joskus aiemmin muuttunut esimerkiksi linnuksi tai puuksi. 
Yleisiä kohteita muodonmuutokselle ovat tarinoissa olleet kunkin seudun pelätyimmät pedot, kuten Pohjois-Aasiassa ja Euroopassa susi ja karhu; Kiinassa, Japanissa ja Intiassa tiikeri; ja Afrikassa hyeena ja leopardi.
Erityisen tunnettuja ja nykyisinkin suosittuja ovat tarinat ihmissusista. Dokumentoituja todellisia muodonmuutoksia esimerkiksi ihmisestä sudeksi ei kuitenkaan tunneta. Kyseessä arvellaan olevan harhaluulo, ja on myös arveltu että ainakin keskiajalla sudeksi itseään luulleet ihmiset olivat saattaneet nauttia hallusinogenista torajyvää. Joillain ihmisillä on synnynnäinen hypertrikoosi eli liikakarvoitus, joka saa heidät näyttämään susilta, mikä on saattanut ruokkia legendoja ihmissusista.
Muodonmuutokset ovat yleensä osittaisia, epätäydellisiä. Jos esimerkiksi sadun prinssi muuttuu rupikonnaksi, hänestä ei tule aitoa rupikonnaa lajilleen ominaisin askarein, mikä samalla lopettaisi sadun. Sen sijaan prinssin sielu, ihmishenki, on vain vankina rupikonnan ruumiissa. Muodonmuutokset tapahtuvat myös yleensä toisiaan lähellä olevien ontologisten kategorioiden välillä. Ihmiset muuttuvat useammin eläimiksi kuin kasveiksi, ja yleisemmin nisäkkäiksi ja linnuiksi kuin hyönteisiksi ja mikrobeiksi. Ihmiset ja eläimet muuttuvat vain harvoin esineiksi. Näin tapahtuu ilmeisesti siksi, että elävillä olennoilla on kyky liikkua ja oma tahto, eli niillä on tavoitteita ja aikomuksia kuten ihmiselläkin.
Lähteet.
Mia Kirshner

Mia Kirshner (s. 25. tammikuuta 1975 Toronto, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. 
Nuoruus.
Kirshner syntyi juutalaiseen sukuun Torontossa, Ontariossa. Hänen isovanhempansa olivat holokaustista selvinneitä juutalaisia. Kirshnerin isä Sheldon on toimittaja ja äiti Etti on toiminut opettajana. Hänen sisarensa Lauren on kirjailija. Kirshner opiskeli McGillin yliopistossa Montrealissa venäläistä kirjallisuutta ja elokuva-alaa. 
Ura.
Mia Kirshner tunnetaan parhaiten palkkamurhaaja Mandyn roolista sarjassa "24" ja kirjailija Jenny Schecterin roolista televisiosarjassa "L-koodi". Hän näytteli amerikkalaisessa televisiosarjassa "Vampyyripäiväkirjat" vampyyria nimeltä Isobel Flemming ensimmäisellä ja toisella kaudella. 
Kirshner on esiintynyt muun muassa elokuvissa "The Crow: Enkelten kaupunki" (1996), "Not Another Teen Movie" (2001) ja "Musta Dahlia" (2006) ja Marilyn Mansonin musiikkivideolla "Tainted Love". Kirshner on esittänyt televisiossa ja elokuvissa huomattavan paljon biseksuaalisia henkilöhahmoja.
Kirsher julkaisi kirjan "I Live Here" vuonna 2008. Kirja kertoo tositarinoita muun muassa Ciudad Juárezista, Malawista ja Tšetšeniasta lähteneistä pakolaisista. Kirjan tekemiseen osallistuivat myös Paul Shoebridge, Michael Simons, James MacKinnon ja Mia Kirshnerin sisar Lauren Kirshner.
Ööperit

Ööperit on kolmen pienen asumattoman saaren muodostama saariryhmä Simon kunnan edustalla Perämerellä. Saariryhmä sijaitsee Ykskuusen ja Simoniemen välisellä vesialueella Maksniemen kylän kaakkoispuolella. Lähimmät muut saaret ovat idässä olevat Tynttyrit sekä etelässä oleva Pirttisaari.
Saaret ovat kivikkoisia ja niillä on vain vähän pensastomaista kasvillisuutta. Kaikilla kolmella saarella on vesiväylän linjataulu.
Tarina vailla loppua

Tarina vailla loppua () on Michael Enden alun perin vuonna 1979 ilmestynyt nuortenkirja. Kirjassa on erikoista sen typografinen ulkoasu: suomalaisessa painoksessa teksti on painettu osaksi punaisella ja osaksi vihreällä fontilla. Tämän lisäksi jokainen luku alkaa suurella, koko sivun peittävällä anfangilla.
Juoni.
Kirja kertoo kymmenvuotiaasta Bastianista, jolla on vaikeuksia koulussa ja kotona. Eräänä sateisena marraskuun päivänä Bastian varastaa antikvariaatista vanhan kirjan nimeltä "Tarina vailla loppua" ja piiloutuu koulun ullakolle lukemaan. Huomaamatta hän joutuu mukaan kirjan tapahtumiin, ja satuolentojen kansoittamaan Fantaasiaan, elämänsä seikkailuun.
Sovitukset.
Kirjan pohjalta on tehty elokuvat "Päättymätön tarina" ("The NeverEnding Story", 1984), "Päättymätön tarina II - seuraava luku" ("The NeverEnding Story II: The Next Chapter", 1990) ja "Päättymätön tarina III" ("The NeverEnding Story III: Escape from Fantasia", 1994).
Kirjan pohjalta on tehty myös animoitu televisiosarja "The NeverEnding Story" vuonna 1995 ja kanadalainen televisiosarja "Päättymättömän tarinan seikkailut" vuonna 2001 ja animaatiosarja "Päättymätön tarina" 1990-luvun puolivälistä.
Hamarin tuomiokirkko

Hamarin tuomiokirkko () on tuomiokirkko norjalaisessa Hamarin kunnassa, Innlandetin läänissä. Se on muodoltaan pitkäkirkko, ja se edustaa yksinkertaista hollantilais-romaanista tyyliä. Sen on suunnitellut saksalaissyntyinen arkkitehti Heinrich Ernst Schirmer. Kirkkorakennus valmistui vuonna 1866. Sitä on restauroitu 1920-luvulla, ja sisäpuolella on tehty muutostöitä vuosina 1952–1954.
Rajaletto

Rajaletto on asumaton saari Simon kunnan edustalla Perämerellä. Se sijaitsee rantamatalikolla Ykskuusen ja Simoniemen välisellä vesialueella Simoniemen ja Viantienjoen suiston länsipuolella. Saarta erottaa mantereesta kapea Rajaletonsalmi. 
Saaren kasvillisuus muodostuu pääasiassa lehtipuulajikkeista, kuten koivusta ja leppäpensaikoista. Saaren rannat ovat pääasiassa kivikkoisia ja sitä ympäröivät karikot. Saaren pohjoisin kärki on avokalliota.
Harisu

Lee Kyung-eun ( hanja ; s. 17. helmikuuta 1975), taiteilijanimeltään Harisu () on eteläkorealainen laulaja, näyttelijä ja malli. 
Harisu syntyi Seong-namissa, lähellä Soulia. Hän muutti 1990-luvun lopulla Japaniin, jossa hän aloitti sukupuolenkorjausprosessin miehestä naiseksi. Incheonilainen oikeusistuin tunnusti hänet 12. joulukuuta 2002 virallisesti naiseksi ja antoi tämän muuttaa nimensä uuden sukupuolen mukaiseksi Lee Kyung-yupista (, hanja ) muotoon Lee Kyung-eun. 
Harisu on naimisissa poikaystävänsä kanssa. Harisun viiden studioalbumin edustamat musiikilliset tyylilajit vaihtelevat teknovaikutteista R&amp;B-musiikkiin. Hänellä on ollut rooleja useissa elokuvissa sekä TV-sarjoissa ja lisäksi hän on esiintynyt "Yellow Hair 2:n" soundtrackilla ja muiden artistien musiikkivideoilla.
Valtiollinen poliisi

Valtiollinen poliisi tarkoittaa Suomessa seuraavia:
Mestnyje

Mestnyje (ven. "Местные", suom. "Paikalliset") on Venäjän keskusjohdon, Kremlin luoma poliittinen apujärjestö. Se on perustettu syksyllä 2005. Järjestöllä on vahva ekologinen ja nationalistinen ohjelma. Muita vastaavia poliittisia järjestöjä ovat Naši (Meikäläiset), Molodaja Gvardija (Nuori kaarti) ja Rossija Molodaja (Nuori Venäjä).
Järjestö teki 26. marraskuuta 2006 Moskovan lähiöissä 20:lle torille ratsian, jolla etsittiin laittomia siirtolaisia. Osa nuorista valtasi myyntikojuja ja huusi ulkomaalaisvastaisia iskulauseita.
Mestnyje osallistui 27. huhtikuuta - 4. toukokuuta 2007 välisenä aikana Viron Moskovan suurlähetystön saartoon. Mukana olivat myös Yhtenäisen Venäjän Nuori Kaarti (Molodaja Gvardija), Rossija Molodaja sekä Naši. Syynä oli Pronssisoturi-patsaskiista.
Nicholas Worth

Nicholas Worth (4. syyskuuta 1937 – 7. toukokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa General Marzaqaa ja Premier Romanovia Electronic Artsin "Command and Conquer" -videopelisarjan peleissä sekä "" -pelissä.
Worth syntyi Saint Louisssa, Missourissa ja hänen vanhemmillaan oli huonekaluliike. Hän opiskeli "Carnegie Institute of Technologyssa" (nyk. Carnegie Mellon -yliopisto) ja sai sieltä kandidaatin tutkinnon kuvataiteesta, jonka jälkeen hän palveli kolme vuotta armeijassa laskuvarjojoukoissa Kentuckyssa. Hän pääsi sieltä vuonna 1965, ja muutti Los Angelesiin ja opiskeli Pasadena Playhousessa. Hän ehti uransa aikana näyttelemään yli 90:ssä elokuvassa ja televisiotuotannossa.
Worth kuoli sydämen vajaatoimintaan vuonna 2007.
Senigallia

Senigallia on kaupunki Italiassa. Kaupungissa oli vuonna 2014 arviolta 45 000 asukasta ja väestötiheys oli 389 asukasta neliökilometriä kohden. 
Historiaa.
Kaupungin alueella lienee ollut asutusta jo esikristillisenä aikana, ja keskiajalla se kuului Kirkkovaltioon. Kuuluisia kaupungissa syntyneitä henkilöitä ovat esimerkiksi paavi Pius IX, kardinaali Gaetano Bedini ja valokuvaaja Mario Giacomelli.
Heinrich Ernst Schirmer

Heinrich Ernst Schirmer (27. elokuuta 1814 Leipzig – 6. joulukuuta 1887 Gießen) oli saksalaissyntyinen arkkitehti, joka työskenteli Norjassa. Schirmer opiskeli Dresdenin taideakatemiassa vuosina 1831–1834 ja Münchenin taideakatemiassa vuosina 1834–1837. Norjassa hän työskenteli useiden suurten projektien parissa. Parhaiten hänet tunnetaan Trondheimin Nidarosin tuomiokirkon kunnostustöiden arkkitehtina.
Schirmer Kristianiassa.
Tehtyään opintomatkan Italiaan vuonna 1837 Schirmer tuli Norjaan professori J. C. Dahlin kehotuksesta. Hän ryhtyi linnanarkkitehti Hans Ditlev Franciscus von Linstowin assistentiksi Kristianiassa (nyk. Oslo) vuonna 1838 ja työskenteli muun muassa kuninkaallisen linnan somistus- ja kalustamistöiden parissa. 
Schirmer oli epätavallisen tuottelias ja osallistui useiden monumentaalisten rakennusten suunnitteluun Norjan pääkaupungissa. Hänen jälkensä on nähtävissä muun muassa Gaustadin sairaalarakennuksessa (1847–1855), Pyhän Olavin kirkossa (josta myöhemmin tuli Oslon katolinen tuomiokirkko, 1852–1856), Tangenin kirkossa (1854), Vestre Akerin kirkossa (1853–1855), Østre Akerin kirkossa (1857-1860), Rikshospitaletissa (1874–1883) ja Norjan kansallisgallerian päärakennuksessa (1879–1881). Erityisesti Schirmerin työskentely Nidarosin tuomiokirkon kunnostustöiden parissa on tehnyt häntä tunnetuksi. Tuomiokirkko oli ennen Schirmeriä erittäin huonossa kunnossa.
Schirmer ja Wilhelm von Hanno.
Schirmer liittäytyi yhteen arkkitehti Wilhelm von Hannon kanssa vuosien 1853–1864 ajaksi. Yhdessä he työstivät muun muassa Norjan ensimmäisiä rautatieasemia Norjan pääradan ja Kongsvingerbanenin varrella. He suunnittelivat myös muita rakennuksia, muun muassa sarjan militäärirakennuksia Akershusin linnoituksessa (1858–1870). 
Yhteistyö von Hannon kanssa päättyi vuonna 1864, kun von Hannonin ehdotus Grønlandin kirkoksi voitti arkkitehtikilpailun. Sen jälkeen Schirmer työskenteli yksin Christianiassa ja myös muissa Norjan kaupungeissa. Hän muun muassa suunnitteli Hamarin tuomiokirkon. Schirmerin viimeiseksi projektiksi jäi Ullevålin sairaalarakennus, jota hän ei ehtinyt nähdä koskaan täysin valmiina. Saksaan hän oli ehtinyt palata neljä vuotta ennen kuolemaansa, vuonna 1883.
Formula 1 -kausi 1991

Formula 1 -kausi 1991 oli historian 42. Formula 1-kausi. Se alkoi 10.3. Yhdysvalloista ja päättyi 3.11. Australiaan. Kuljettajien mestaruuden voitti Ayrton Senna ja valmistajien McLaren-Honda. Kausi 1991 oli muun muassa Mika Häkkisen ja Michael Schumacherin ensimmäinen.
Tallit ja kuljettajat.
Seuraavat tallit ja kuljettajat kilpailivat Formula 1 -luokan maailmanmestaruudesta kaudella 1991
Fear of the Dark Tour

Fear of the Dark Tour oli brittiläisen heavy metal -yhtyeen Iron Maidenin konserttikiertue, jolla promotoitiin yhtyeen vuonna 1992 julkaistua "Fear of the Dark" -studioalbumia.
Kiertueelta julkaistiin myös livealbumi ja konserttivideo "Live at Donington", joka nauhoitettiin Monsters of Rock -festivaalitapahtumassa jossa yhtye oli pääesiintyjänä.
Marshall McLuhan

Herbert Marshall McLuhan CC () oli kanadalainen kulttuurifilosofi.
Marshall McLuhanin vanhemmat olivat skotlantilais-irlantilaista syntyperää. McLuhan kävi koulunsa Winnipegissä, mihin perhe muutti, ja jatkoi edelleen opintojaan Manitoban yliopistossa. Alun perin McLuhanin oli tarkoitus valmistua insinööriksi, mutta hän vaihtoi alaa ja alkoi opiskella englanninkielistä kirjallisuutta. McLuhanin suosikkikirjailijoita olivat T. S. Eliot ja James Joyce. McLuhan väitteli tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1942. Kanadaan palattuaan hän työskenteli ensin Windsorin ja sitten Toronton yliopistossa, josta sai vakituisen viran vuonna 1952. Vuodesta 1968 alkaen hän johti kulttuurin ja teknologian keskusta. Hänellä oli vuoden (1967–1968) ajan oppituoli myös Fordhamin yliopistossa New Yorkissa.
McLuhanin ensimmäisen teos "The Mechanical Bride: Folklore of Industrial Man" (”Mekaaninen morsian: teollisen ihmisen kansanperinne”) ilmestyi vuonna 1951 ja vuonna 1962 julkaistiin teos "The Gutenberg Galaxy: the Making of Typographic Man". McLuhanin pääteoksena pidetään vuonna 1964 ilmestynyttä kirjaa "Understanding Media: the Extensions of Man", jonka Antero Tiusanen suomensi nimelle "Ihmisen uudet ulottuvuudet". Suomennos ilmestyi vuonna 1968 ja sen esipuheen laati Anto Leikola.
McLuhanilta on peräisin kuuluisa sanonta: ”väline on viesti” (). Hän tarkoitti sillä, että medioiden sisällöt eivät ole kovinkaan merkittäviä verrattuna itse välineen vaikutuksiin. Sittemmin hän kirjoitti kirjan "Medium is the Massage" (viestin on ”hierontaa”). 
Toisin kuin Neil Postman, joka väitti television tuhoavan järkiperäisen keskustelun yhteiskunnassa, McLuhan näki television vaikuttavan myönteisesti kulttuuriin (Postman: "Huvitamme itsemme hengiltä", 1985).
Franz Viehböck

Franz Artur Viehböck (s. 24. elokuuta 1960 Wien) on itävaltalainen elektroniikkainsinööri ja Itävallan ensimmäinen avaruuslentäjä.
Viehböck valittiin Clemens Lothallerien kanssa neuvostoliittolais-itävaltalaiselle "Austromir 91" -lennolle. He saivat Tähtikaupungissa kaksivuotisen koulutuksen kosmonautiksi. Viehböck lensi avaruuteen 2. lokakuuta 1991 yhdessä venäläisen Aleksandr Volkovin ja kazakstanilaisen Toktar Aubakirovin kanssa Sojuz TM-13 -avaruusaluksella Baikonurin kosmodromilta. Hän teki 15 koetta Mir-avaruusasemalla yhdessä Anatoli Arzebarskin ja Sergei Krikaljovin kanssa.
Lento kesti noin kahdeksan vuorokautta ja Viehböck laskeutui 10. lokakuuta 1991. 
Lennon jälkeen Viehböck kulutti kaksi vuotta lennosta kertomiseen. Sen jälkeen hän toimi Rockwell International -yhtiön palveluksessa Yhdysvalloissa. Hän nousi kansainvälisen liiketoiminnan johtajaksi Wieniin Rockwellillä, kun Boeing oli ostanut yhtiön ja Itävalta oli tilaamassa F/A-18-hävittäjiä. Sen jälkeen hänestä tuli teknologiajohtaja Niederösterreichin maakuntaan. Vuodesta 2004 hän on toiminut Berndorfer AG -yhtiön johdossa. Hän on naimisissa, perheessä on yksi tytär ja kaksi poikaa.
Antonio Inutile

Antonio Inutile (s. 12. toukokuuta 1985 Järvenpää) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Inutile on suomalaissyntyinen, mutta hänellä on italialaisia sukujuuria isänsä puolelta.
Inutile aloitti pelaamaan jalkapalloa 10-vuotiaana Järvenpään Palloseurassa. Hän siirtyi 14-vuotiaana Helsingin Jalkapalloklubiin junioreihin, joita edusti puolitoista kautta. Kesken kauden 2001 hän vaihtoi FC Jokerien organisaatioon ja edusti kolmen kuukauden ajan seuran Ykkösessä pelannutta reservijoukkuetta FC Jokruja. Vuodeksi 2002 Inutile palasi JäPS:iin, tehden debyyttinsä miesten tasolla Kolmosessa. Hän pelasi Järvenpäässä vain puoli kautta, siirryttyään kesällä Turun Palloseuran A-junioreihin. Kaudeksi 2003 Inutile palasi Jokereihin, jossa pelasi puoli vuotta ennen siirtymistään Italian kuudennella sarjatasolla pelanneeseen AS Pescina Valle del Giovincoon.
Sarjakauden päätyttyä Italiassa Inutile palasi takaisin Suomeen viimeistelemään opintonsa. Vuoden 2005 alussa hän liittyi HJK:n Kakkosessa pelanneen reservijoukkueen Klubi 04:n riveihin. Joukkue nousi kauden päätteeksi Ykköseen Inutilen onnistuen maalinteossa kahdeksan kertaa 18 ottelussa. Seuraavana kautena hän teki sarjatasoa ylempänä 19 ottelussa peräti 17 maalia, nousten hyvien otteidensa myötä tekemään liigadebyyttinsä HJK:n edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2007 Inutile solmi sopimuksen Veikkausliiga-seura FC KooTeePeen kanssa. Yhden Kotkassa vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi Vaasan Palloseuraan, jota Inutile edusti neljän kauden ajan tehden 19 maalia 92 liigaottelussa.
Talvella 2012 Inutile siirtyi Unkarin pääsarjajoukkue Lombard-Pápa TFC:iin. Hän pääsi kentälle yhdeksän kertaa sarjaotteluissa jääden maaleitta. Inutile palasi Suomeen ja teki syyskuussa loppukauden mittaisen sopimuksen Ykkösessä pelanneen PK-35 Vantaan kanssa. Maaliskuussa 2013 hän solmi yhden vuoden jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudeksi 2014 Inutile siirtyi Ykköseen nousseeseen HIFK:iin, tehden kahdeksan maalia 21 ottelussa joukkueen noustessa Veikkausliigaan. Alkuvuodesta 2015 Inutile teki sopimuksen Kakkosen sarjapaikalta uudestaan aloittavan FC Hongan kanssa.
Inutile on edustanut Suomen alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta kolmesti vuonna 2001.
Stabiilisuuden saari

Stabiilisuuden saari eli vakaussaareke () on ydinfysiikan termi, joka kuvaa mahdollisia alkuaineita, joilla on tietty määrä protoneja ja neutroneja. Protonien ja neutronien lukumääriä kutsutaan "maagisiksi luvuiksi" (). Tämä mahdollistaa tiettyjen transuraanien isotooppien olevan vakaampia, eivätkä ne hajoa niin nopeasti.
Idean "saaresta" keksi yhdysvaltalainen ydinkemisti Glenn Theodore Seaborg. Hypoteesin mukaan atomin ydin, nuklidi, koostuu kuorista samalla tavalla kuin elektroniverho koostuu elektronikuorista. Molemmissa tapauksissa kuoret ovat energiatasoja, jotka ovat verrattain lähellä toisiaan. Kahden erillisen energiatason välillä on Seaborgin hypoteesin mukaan suhteellisen suuri aukko. Kun neutronit ja protonit täyttävät tietyn kuoren atomin ytimessä, nukleonien sidosenergia saavuttaa miniminsä, ja ydin on stabiilimpi, eikä hajoa niin nopeasti kuin isotoopit, joilla näitä kuoria ei ole täytetty.
Tietylle kuorelle mahtuu vain tietty määrä protoneja ja neutroneja. Lukumäärää tietylle kuorelle mahtuvista nukleoneista sanotaan "maagisiksi luvuiksi". Yksi mahdollinen maaginen luku neutroneille on 184, ja sitä vastaavia protonin maagisia lukuja ovat 114, 120 ja 126, mikä tarkoittaisi sitä, että kaikkein kestävimmät isotoopit olisivat flerovium-298, unbinilium-304 ja unbiheksium-310.
Luettelo alkuaineiden isotooppien puoliintumisajoista.
Saarella esiintyvien alkuaineiden puoliintumisajasta ei ole päästy tiedeyhteisössä yksimielisyyteen. Osa fyysikoista ajattelee, että alkuaineet puoliintuvat muutamassa minuutissa. Toiset taas ajattelevat, että ne voisivat kestää jopa päiviä. Laskelmien mukaan alkuaineiden puoliintumisaika voisi olla hyvin pitkä, jopa miljardi vuotta. Mikäli alkuaineilla on hyvin pitkä puoliintumisaika, niillä voisi olla hyvin erikoisia käyttötarkoituksia muun muassa ydinfysiikassa. Kuitenkin muutamilla isotoopeilla on vain muutama neutroni liian vähän, jotta ne voisivat pysyä vakaina.
Epästabiilisuuden meri.
Epästabiilisuuden meri () on ydinfysiikan nimitys, joka kuvaa alkuaineiden joukkoa, jossa alkuaineet ovat hyvin epävakaita ja niiden puoliintumisaika on alle mikrosekunti tai jopa alle nanosekunnin.
Viinitila Falcon Crest

Viinitila Falcon Crest oli yhdysvaltalainen primetime-saippuaooppera, joka kertoi kahdesta rikkaasta viinitilaperheestä: Channingeistä ja Gioberteista. Sarjan tapahtumapaikkana oli pieni Tuscany Valleyn kaupunki läheltä San Franciscoa.
Sarjaa esitettiin CBS:llä. Ensimmäinen jakso nähtiin Yhdysvalloissa 4. joulukuuta 1981 ja viimeinen 17. toukokuuta 1990. Sarjaa tehtiin yhteensä 227 jaksoa. Sarjassa näyttelivät muun muassa Jane Wyman, Lorenzo Lamas, Anne Archer ja Eddie Albert.
Ruukin runni

Ruukin runni eli Rasulan louhos sijaitsee Kuortaneen kunnan Länsirannan kylässä. 1700-luvulla runnista louhittiin noin 500 tonnia kuparimalmia.
Kivisen metsäautotieltä johtaa viitoitettu noin 1,2 kilometrin polku runnille. Louhos on puhdistettu ja aidattu. Paikalla on esitetaulu.
No Prayer on the Road

No Prayer on the Road oli brittiläisen heavy metal -yhtyeen Iron Maidenin konserttikiertue, jolla promotoitiin yhtyeen vuonna 1990 julkaistua "No Prayer for the Dying" -studioalbumia. Kiertue oli myös yhtyeen uuden kitaristin, Janick Gersin, ensimmäinen Iron Maidenin kanssa. 
"No Prayer on the Road" avattiin 19. lokakuuta 1990 julkisuudelta salassa pidetyllä esiintymisellä Englannissa, Milton Keynesin kaupungissa sijaitsevassa Woughton Centressä, ja kyseinen esiintyminen oli Gersin ensimmäinen julkinen konsertti Iron Maidenin kitaristina. Gers korvasi yhtyeen jättäneen kitaristin Adrian Smithin, joka tosin palasi yhtyeeseen vuonna 1999, minkä jälkeen Iron Maiden on soittanut kolmen kitaristin eli Gersin, Smithin ja Dave Murrayn voimin. 
Kiertue koostui kaikkiaan 106 esiintymisestä. Suomeen kiertue poikkesi 12. marraskuuta 1990, jolloin yhtye esiintyi Helsingin jäähallissa lämmittelijänään thrash metal -yhtye Anthrax.
Settilista.
Tähdellä (*) merkittyjä kappaleita ei soitettu säännöllisesti kiertueen jokaisessa konsertissa, vaan ne olivat konserttien settilistoissa satunnaisesti.
Paul Henderson

Paul Henderson (s. 28. tammikuuta 1943, Lucknow, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Laitahyökkääjä Henderson pelasi 13 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan Detroit Red Wings, Toronto Maple Leafs ja Atlanta Flames. Hänet muistetaan parhaiten Kanadan Neuvostoliittoa vastaan vuonna 1972 pelaaman Summit Series -sarjan voittomaalin tekijänä.
Liigaa vaihdettuaan Henderson pelasi vielä vuoden 1974 Summit Series -tapahtumassa Neuvostoliittoa vastaan; tällöin jalkeilla eivät kuitenkaan olleet Kanadan kaikki parhaat pelaajat, vaan ainoastaan WHA:ta edustaneet kiekkoilijat. Henderson oli siirtynyt samana vuonna pelaamaan WHA:han, Toronto Toros -seuraan. Seuran muutettua Birminghamiin, USA:n Alabamaan hän jatkoi sen uudessa Birmingham Bulls -joukkueessa kunnes se siirtyi CHL-liigaan vuonna 1979.
Henderson palasi NHL:ään vielä loppukaudeksi 1980, Atlanta Flamesin vahvuuteen. Seuraavalla kaudella hän vielä jatkoi CHL:n Birmingham Bullsissa kunnes lopetti vuonna 1981.
Se, että Hendersonia ei ole koskaan valittu Hockey Hall of Fameen, on synnyttänyt ristivetoa – on ilmeistä, että pohjoisamerikkalaisessa kiekkoilussa voittomaalin tekoa vuoden 1972 Summit Seriesissä ei sinänsä pidetä riittävänä meriittinä lajin kunniagalleriaan pääsemiseksi.
NHL:ssä Henderson teki yhteensä 236 maalia ja 477 tehopistettä kaikkiaan 707 ottelussa.
Richard Montgomery

Richard Montgomery (2. joulukuuta 1736 Swords, Irlanti – 31. joulukuuta 1775 Quebec, Kanada) oli amerikanirlantilainen upseeri, joka taisteli Amerikan vallankumouksen aikaan siirtomaiden armeijassa kenraalimajurina.
Montgomery syntyi Irlannissa ja palveli brittiarmeijassa seitsenvuotisen sodan aikaan sekä Kanadassa että Karibialla. Palattuaan takaisin Britanniaan hän kääntyi siirtomaiden itsenäisyyden kannalle ja muutti New Yorkiin vuonna 1772. Hänet valittiin jo kolmen vuoden päästä New Yorkin maakuntaedustajaksi.
Montgomery liittyi prikaatikenraalina Yhdysvaltain vapaussotaan ja johti joukkojaan Kanadaan, missä hän valtasi kaksi linnoitusta ja Montrealin kaupungin. 
Hän kuoli yrittäessään vallata Québecin kaupungin vuoden 1775 viimeisenä päivänä. Britit tunnistivat hänen ruumiinsa ja järjestivät hautajaiset sotilaallisin kunnianosoituksin. Vuonna 1818 hänen ruumiinsa siirrettiin New Yorkiin.
Arcetri

Arcetri on alue Firenzessä keskustasta etelään olevilla kukkuloilla. Siellä on lukuisia historillisesti merkittäviä rakennuksia kuten Galileo Galilein talo "Villa il Gioiello", "San Matteon konvekti" ja "Torre del Gallo". Siellä on myös observatorio "Osservatorio Astrofisico di Arcetri" ja "San Leonardo in Arcetri"n kirkko.
Galileo Galilei kuoli Arcetrissa 8. tammikuuta 1642.
Bernardus Chartreslainen

Bernardus Chartreslainen (, k. 1125) oli ranskalainen uusplatonilainen filosofi ja yliopistomies. Hänen syntymäaikaansa ja -paikkaansa ei tunneta, mutta hänen uskotaan olevan bretoni. Hänen on arveltu olevan Theodoricus Chartreslaisen vanhempi veli. 
Bernardus kirjattiin Chartresin katedraalikoulun oppilaaksi ennen vuotta 1117 ja hän oli koulun kanslerina vuoteen 1124. Suurin osa siitä, mitä Bernardus Chartreslaisen työstä tunnetaan, on välittynyt hänen oppilaidensa kautta. Platon-kommentaari "Glosae super Platonem" on mahdollisesti hänen kirjoittamansa.
Argentiinan Grand Prix 1958

Argentiinan Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. tammikuuta 1958 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Stirling Moss.
Kilpailu oli erikoinen sillä siihen osallistui vähiten kuljettajia koko lajin historiassa; vain 10 autoa starttasi kisaan. Tätä vähemmän kuljettajia starttasi kilpailuun vuoden Yhdysvaltain osakilpailussa, missä vain 6 Bridgestonen renkaita käyttänyttä autoa nähtiin radalla kilpailun aikana. 
Kilpailussa nähtiin paljon yksityisiä Maseratin autoja, jotka ajoivat Ferrarin ja Mossin Cooperia vastaan. Vanwall ei osallistunut osakilpailuun, koska tallia huoletti alkoholipohjaisen polttoaineen käytön korvaaminen lentokonebensiinillä. Moss puolestaan joutui käymään lääkärintarkastuksessa ennen osakilpailua, koska hänen vaimonsa oli pari päivää aikaisemmin osunut kädellään Mossin silmään, mutta tarkastuksen perusteella Moss sai luvan osallistua kilpailuun. 
Juan Manuel Fangio lähti kilpailuun paalupaikalta, mutta Moss ohitti hänet kilpailun aikana kierroksella 35, kun Fangion renkaat kuluivat nopeiden kierrosaikojen ajamisen seurauksena ja hän joutui tekemään ylimääräisen varikkopysähdyksen. Mossin auton etuna oli renkaita vähemmän kuluttava ominaisuus, minkä ansiosta hänen autonsa kesti maaliin asti kuluneilla renkailla.
Armfelt (Salo)

Armfelt on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, rantarataan, seututiehen 110, Turuntiehen ja Helenankatuun.
Palvelut.
Alueella sijaitsevat Salon rautatieasema, linja-autoasema, Salon seudun terveyskeskuksen läntinen terveysasema, Salon kaupunginkirjasto sekä kauppakeskukset Plaza ja Linjuri. 
Historiaa.
Alueella sijaitsi Salon ensimmäinen elokuvateatteri Keskus, jonka nimi muutettiin vuonna 1936 Tähti-kinoksi.
Belgian Grand Prix 1958

Belgian Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. kesäkuuta 1958 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Tony Brooks, jolle voitto oli kauden ja uran ensimmäinen. Erikoisena piirtenä kilpailussa oli, että Tony Brooksin, Mike Hawthornin ja Stuart Lewis-Evansin auto hajosi ennen maaliin tuloa ja Cliff Allisonin voitto oli lähellä. Brooksin autosta hajosi vaihdelaatikko, Hawthornin autosta moottori juuri ennen maaliin tuloa ja Lewis-Evansin autosta hajosi ohjausvarsi.
Marokon Grand Prix 1958

Marokon Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. lokakuuta 1958 Ain-Diab -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Vanwallin Stirling Moss, jolle voitto oli kauden neljäs. Ferrarin Mike Hawthorn varmisti mestaruutensa, kun Vanwallin Tony Brooks ja Stuart Lewis-Evans eivät pystyneet keskeytystensä vuoksi auttamaan Mossia ja Ferrarin Phil Hill puolestaan päästi tallimääräyksellä Hawthornin ohitseen. 
Lewis-Evans kuoli kuusi päivää myöhemmin kilpailun onnettomuudessa saamiinsa vammoihin.
Hermanni (Salo)

Hermanni on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, Salon toriin, Vähäjokeen, Oskarinkatuun ja Inkerinkatuun.
Palvelut.
Alueella sijaitsee Hermannin koulu.
Historiaa.
Alueella sijaitsi myös Kiva, yksi Salon elokuvateattereista.
Lehtovaara (Ilomantsi)

Lehtovaara on pieni itäsuomalainen kylä. Se sijaitsee Pohjois-Karjalassa Ilomantsin kunnassa noin 20 kilometriä keskustaajamasta koilliseen Hattuvaaraan päin. Kylän erikoisuutena on ruotsalaistalot. Lähistöllä on hieno, rakentamaton järvialue hiekkapohjaisine kauniine järvineen. 
Lehtovaarassa toimi oma Naurisvaaran kyläkoulu vuoden 2004 kevätlukukauden loppuun asti, ja koulu lakkautettiin 1.8.2004.
Kylät.
Lehtovaaraan kuuluu myös pienempi kylä Naurisvaara. Kyläyhdistys toimii Lehtovaara–Korentovaaran nimellä.
Guy Carleton

Guy Carleton, paroni Dorchester, (3. syyskuuta 1724 Strabane, Irlannin kuningaskunta – 10. marraskuuta 1808 Maidenhead, Englanti) oli brittiläinen kenraali. Hän toimi Quebecin provinssin kenraalikuvernööri vuosina 1768–1778 ja 1785–1795 sekä varakuvernöörinä 1766–1768. Hän oli myös brittijoukkojen ylipäällikkönä Yhdysvaltain vapaussodan loppuvaiheessa 1782–1783. Hän oli taitava strategi, mutta taktiikassa huomattavasti heikompi.
Kenraali Carleton torjui amerikkalaisten hyökkäyksen Quebeciin vuonna 1775. Hän ajoi siirtomaiden joukot Trois-Rivièresin kaupungin taakse ja komensi brittilaivastoa Valcourin saaren taistelussa vuonna 1776, jossa amerikkalaisten laivat tuhottiin.
Yorktownin piirityksen päätyttyä brittikenraali Cornwallisin antautumiseen Carleton nimitettiin brittiarmeijan ylipäälliköksi Henry Clintonin tilalle vuonna 1782. Carletonin tehtäväksi jäi lähinnä brittijoukkojen evakuoiminen Britannian päätettyä tehdä rauhan ja tunnustaa Yhdysvallat. Sen jälkeen ylipäälliköksi tuli vuonna 1783 John Campbell.
Carleton jäi eläkkeelle vuonna 1796 ja muutti tällöin Britanniaan.
Lehtovaara

Lehtovaara voi tarkoittaa:
Sukunimeä.
Lehtovaara on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Hat Yai

Hat Yai () on kaupunki Thaimaassa lähellä Malesian rajaa. Vuonna 2000 kaupungissa oli 187 920 asukasta. Väestöstä on suurempi osuus muslimeita ja etnisiä kiinalaisia kuin muissa alueen kaupungeissa. Hat Yai on Songhlan provinssin suurin kaupunki, mutta Songkhla on provinssin pääkaupunki.
Hat Yaissa on kansainvälinen lentoasema ja rautatieasema. Myös valtatie kulkee sen kautta. Kaupunki on kasvanut rautatien risteysaseman ympärille. Asema siirrettiin nykyiseen paikkaan 1922, koska sen edellinen sijainti oli tulva-aluetta. Hat Yai sijaitsee noin 30 km rannikosta.
Basilica di Santa Croce

Basilica di Santa Croce (Pyhän ristin basilika) on Firenzen fransiskaanien pääkirkko ja katolisen kirkon kirkko.
Legendan mukaan Santa Crocen perusti itse Franciscus Assisilainen. Nykyisen kirkon rakentaminen aloitettiin kuitenkin luultavasti 1294 ja sen maksoivat kaupungin rikkaimmat suvut. Paavi Eugenius IV vihki sen 1442.
Kirkko on suuri. Sen huomattavia ominaisuuksia ovat kuusitoista kappelia, joista monet on koristeltu Giotton ja hänen oppilaidensa freskoilla, sekä kuolinmuistomerkit. 1560 sisustan uudisti Giorgio Vasari vahingoittaen kirkon koristuksia. Uusgoottilainen Nicolò Matasnin käsialaa oleva fasadi on vuosilta 1857–1863. Irrallinen kellotorni rakennettiin 1842.
Noviisien kappelin on suunnitellut Michelangelo Buonarroti Cosimo de’ Medicin tilauksesta. Se valmistui noin 1445.
Vuoden 1966 tulva vahingoitti kirkon sisätiloja. Silloinen vedenkorkeus on merkitty pylväisiin.
Muistomerkit.
Santa Croce on monien merkkihenkilöiden viimeinen leposija. Sinne on haudattu Michelangelo Buonarroti, Gioacchino Rossini ja Niccolò Machiavelli. Galileo Galilei sai kristilliset hautajaiset 95 vuotta kuolemansa jälkeen. Kirkossa on Danten muistomerkki, mutta hänet on haudattu Ravennaan. 
Kirkossa on myös seuraavien henkilöiden muistomerkit:
Ӑ

Ӑ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy tšuvassin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä toinen kirjain. Se esiintyy ensi kerran Ivan Jakovlevin vuonna 1873 julkaisemassa tšuvassin aakkostossa.
Ääntäminen.
Ӑ on tšuvassissa pyöreän takavokaalin merkki. Se ääntyy aina redusoituneena ja voi esiintyä painollisena vain monitavuisen sanan ensimmäisessä tavussa. Sen äännearvo vaihtelee välisestä keskivokaalista [] pyöreään puoliväljään takavokaaliin [ɔ]. Äänne on hyvin lyhyt ja usein niin redusoitunut, että jää lähes ääntymättä.
Diane Lane

Diane Colleen Lane (s. 22. tammikuuta 1965 New York) on yhdys­valtalainen näyttelijä. Hän sai Young Artist -palkinnot teini-iässä tekemistään rooleista elokuvissa "Pienet sydämet" (1979) ja "Rakkauden kosketus" (1980).
Yksityiselämä.
Lane oli naimisissa Christopher Lambertin (1988–1994) ja Josh Brolinin kanssa (2004–2013). Molemmat avio­liitot päättyivät eroon.
Pathein

Pathein, aiemmalta nimeltään Bassein, on kaupunki Myanmarissa. Vuonna 2011 siellä oli noin 132 000 asukasta.
Pathein sijaitsee Iravadi-joen suistossa, ja vaikka se on kaukana valtameren rannikosta, melko suuretkin alukset pääsevät Pathein satamaan, josta rahti voi jatkaa rautatien päärataa pitkin. Pathai on riisinkäsittelyn ja ulkomaankaupan keskeinen paikka. 
Kaupungin nimi pathai tulee burmankielen muslimia tarkoittavasta sanasta pathi. Brittiläiset siirtomaaisännät muuttivat sen muotoon Bassein. Kaupungissa on perinteisesti ollut paljon arabi- ja intialaistaustaisia kauppiaita. Siellä on myös merkittävät karen- ja rakhine-heimojen vähemmistöt. Sen sijaan moonilaisia on kovin vähän, vaikka Pathein on aikoinaan ollut osa heidän kuningaskuntaansa. Patheinin tunnetuimpia tuotteita ovat värikkäät päivänvarjot. Siellä on myös useita merkittäviä buddhalaisia temppeleitä.
No Anaesthesia!

No Anaesthesia! on Stonen vuonna 1989 julkaistu toinen albumi. Sitä pidetään yleisesti yhtyeen läpimurtolevynä, sekä suomalaisen metallimusiikin pioneeriteoksena. Levyltä julkaistiin singlenä kappale ”Back to the Stone Age”. Albumin nimi on viittaus Metallican ensimmäisellä levyllä julkaistuun basisti Cliff Burtonin soolokappaleeseen ”Anesthesia (Pulling Teeth)”. Albumilla Stonen musiikki on paljon monimutkaisempaa ja teknisempää kuin ensimmäisellä levyllä.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15, ja se pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Stone.
A-puoli
B-puoli
Uri

Uri on yksi Sveitsin 26 kantonista ja yksi neljästä alkuperäisestä vanhan valaliiton kantonista. 
Uri on väkiluvultaan Sveitsin toiseksi pienin: kantonissa on vajaat 37 000 asukasta. Kantonin pinta-ala on 1 076 neliökilometriä. Kantonin hallinnollinen keskus ja suurin kaupunki on Altdorf. Andermatt on tunnettu talviurheilukeskus Urissa.
Vuoden 2019 lopulla kantonin vakituisista asukkaista 13 prosenttia on ulkomaalaisia. Osuus on maan toiseksi pienin.
Maantiede.
Uri sijaitsee maan keskiosassa Gotthardin solan ja Vierwaldstätterseen välillä. Suuri osa kantonin alueesta on vuoristoa ja kaikkiaan 54 % pinta-alasta on tuottamatonta aluetta. Urin länsiosa on osa Urin Alppeja, itäosa Glarusin Alppeja ja eteläosa Gotthardin massiivia.
Uri rajoittuu pohjoisessa Schwyzin kantoniin, idässä Glarusin ja Graubündenin kantoneihin, etelässä Ticinon kantoniin, lounaassa Valais'n kantoniin sekä lännessä Bernin, Nidwaldenin ja Obwaldenin kantoneihin.
Hallinto ja asutus.
Kantonin keskuspaikka on Altdorf, jossa oli vuoden 2018 lopussa 9 401 asukasta. Kaikkiaan kantonissa on 20 kuntaa: 
Urin asutus on keskittynyt Reussin ja sen sivujokien laaksoihin. Uri on enimmäkseen saksankielistä aluetta: vuonna 2017 94 prosenttia kantonin asukkaista oli saksankielisiä.
Talous.
Urin työpaikat (yhteensä 18 000) jakaantuivat vuonna 2016 sektoreittain seuraavasti:
Kantonin suurimmat työantajat olivat vuonna 2008 Dätwyler Cables und Rubber AG, kantonin hallinto ja kantonin sairaala.
Liikenne.
Useat valtakunnalliset liikenneväylät kulkevat Urin kautta: