Joy Harjo

Joy Harjo (s. 9. toukokuuta 1951) on yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija. Hän syntyi Tulsassa, Oklahomassa, Yhdysvalloissa. Hän kuuluu Muscogee (Creek) –alkuperäiskansaan. Häntä pidetään yleisesti yhtenä tärkeimmistä Yhdysvaltojen alkuperäiskansaan kuuluvista nykyrunoilijoista. Yhdysvaltain kongressin kirjasto nimitti Joy Harjon 23. "poet laureatiksi", eli “kansallisrunoilijaksi” kesäkuussa 2019. Hän on ensimmäinen alkuperäiskansaa edustava runoilija, joka on valittu "poet laureatiksi." 
Joy Harjo on luonut pitkän uran kirjailijana. Tarinankerronta, historia, feminismi ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus näkyvät vahvasti hänen tuotannossa, kuten myös alkuperäiskansojen myytit, symbolit ja arvot. Hän on saanut urallaan lukemattomia kirjallisuuspalkintoja. 
Elämä.
Varhaiset vuodet.
Joy Harjon syntymänimi oli Joy Foster; myöhemmin hän otti käyttöön sukunimen "Harjo", joka oli hänen Mvskoke-isoäitinsä tyttönimi. Hänen isänsä oli Muscogee Creek -kansan jäsen, jonka äiti oli kotoisin arvostetusta soturien ja puhemiesten suvusta, joka palveli Muscogee-heimoa heidän edustajakokouksessaan. Joyn isoisänisä Monahwee oli tunnettu johtaja Red Stick -sodassa presidentti Andrew Jacksonia vastaan 1800-luvulla. Hänen äitinsä oli tarjoilija, jolla oli cherokee-, irlantilaisia ja ranskalaisia sukujuuria. Lapsuutensa aikana Harjo oli taiteilijoiden ja muusikoiden ympäröimä, mutta ei tuntenut ainuttakaan runoilijaa. Harjo muistaa kirjoittaneensa ensimmäisen runonsa kahdeksannella luokalla.
Luovuuden lisäksi Harjon lapsuudessa oli monia haasteita. Omaelämäkerrassaan hän kertoo isänsä alkoholismista ja väkivaltaisesta käytöksestä, joka johti vanhempien eroon. Tämän jälkeen äiti meni naimisiin miehen kanssa, joka myös pahoinpiteli perhettä. Näiden kokemusten vuoksi Harjon oli vaikea puhua ääneen. Hän sanoi: "”Muistan, kuinka opettajat uhkasivat kirjoittaa vanhemmilleni, koska en puhunut tunneilla, mutta minä olin kauhuissani.”" Sen sijaan Harjo alkoi maalata ilmaistakseen itseään. 
Kuusitoistavuotiaana hän lähti kotoaan opiskelemaan Institute of American Indian Arts -oppilaitokseen Santa Fehen, New Mexicoon. Siellä hän osallistui siihen, mitä hän kutsuu "nykytaiteen alkuperäiskansojen renessanssiksi". Tämän aikana Harjo ja hänen opiskelutoverinsa muuttivat Yhdysvalloissa vallitsevaa käsitystä alkuperäiskansojen taiteesta. Lukion jälkeen Harjo opiskeli New Mexicon yliopistossa ensin lääketieteellistä alaa. Taide ja luovuus ympärillä kuitenkin inspiroivat häntä vaihtamaan pääaineen taiteeseen, ja myöhemmin luovaan kirjoittamiseen.
Runoilija.
Harjo alkoi kirjoittaa runoja 22-vuotiaana. Hänen ensimmäinen kokoelmansa, "The Last Song", julkaistiin vuonna 1975. Seuraavana vuonna hän valmistui ja aloitti luovan kirjoittamisen maisteriohjelman Iowan yliopistossa (Iowa Writers’ Workshop). Valmistuttuaan vuonna 1978 hän aloitti elokuvakurssit ja opetti useissa yliopistoissa.
Vuonna 1980 Harjo julkaisi ensimmäisen täyspitkän runokokoelmansa "What Moon Drove Me to This?", joka sisälsi myös hänen aiemmin julkaisemansa runot vuodelta 1975. Sen jälkeen hän on julkaissut yhdeksän runokirjaa, kaksi muistelmateosta, näytelmiä ja useita kirjoja nuorille lukijoille, sekä toiminut useiden runoantologioiden toimittajana. Yksi hänen tunnetuimmista kokoelmistaan on "She Had Some Horses", joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1982. 
Harjon teoksissa toistuvat alkuperäiskansojen trauma, siirtomaavallan seuraukset ja naiseksi kasvamisen kokemukset, mutta hän ammentaa myös henkilökohtaisesta mytologiasta ja alitajunnasta. Hänen työssä yhdistyvät alkuperäiskansojen perinteet, feministinen runous, poliittinen oikeudenmukaisuus ja henkilökohtainen, henkinen etsintä. Hän näkee runouden parantavana voimana, jolla voidaan muuttaa trauma eheydyksi:
Musiikki.
Lukuisten runokokoelmiensa lisäksi Harjo on kirjoittanut useita teoksia nuorille lukijoille ja tehnyt myös musiikkia. Hänen pääinstrumentti on saksofoni. Hän on julkaissut urallaan useita musiikkialbumia. Harjo on esiintynyt vuosia bändinsä "Poetic Justice" kanssa ja kiertänyt myös kokoonpanolla "Arrow Dynamics".
Palkinnot ja arvostus.
Hänen tuotantonsa on palkittu lukuisilla kirjallisuuspalkinnoilla, muun muassa Poetry Foundationin Ruth Lilly -elämäntyöpalkinnolla, Academy of American Poetsin Wallace Stevens -palkinnolla, New Mexicon kuvernöörin taidepalkinnolla, PEN USA:n kirjallisuuspalkinnolla, Poets &amp; Writersin Jackson Poetry Prize -palkinnolla, kahdella NEA-apurahalla, Tulsan taiteilijastipendillä ja Guggenheim-stipendillä. Vuonna 2009 hän voitti Native American Music Award (NAMMY) -palkinnon vuoden naisartistina. 
Harjo on Native Arts and Cultures Foundationin perustajajäsen ja hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 2019 hänet valittiin Academy of American Poetsin kanseleeriksi. Hänet on sittemmin liitetty National Women’s Hall of Fameen, National Native American Hall of Fameen, American Philosophical Societyyn, American Academy of Arts and Sciencesiin sekä American Academy of Arts and Lettersiin.