tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tvärminnen eläintieteellinen asema

Tvärminnen eläintieteellinen asema on Helsingin yliopiston bio- ja ympäristötieteellisen tiedekunnan tutkimusasema Hankoniemen kaakkoisosassa.
Historia.
Tvärminnen eläintieteellisen aseman perusti Helsingin yliopiston eläintieteen professori Johan Axel Palmén (1845–1919). Palmén etsi tutkimusasemalle uutta paikkaa Espoon Lövössä sijainneelle kesäpaikalleen ja päätyi vuonna 1901 Tvärminnen kylän Norrgårdin tilaan. Lokakuussa 1901 hän osti tilanomistaja Edvard af Hällströmiltä ja hänen puolisoltaan Olga af Hällströmiltä pääosan tulevan tutkimusaseman maista. 1902 hän teki lisää maakauppoja ja osti vielä 1904 joukon saaria. Kaikkiaan Palmén osti 100,5 hehtaaria maata, josta pääosa oli Tvärminnen edustan saaria. Hän sai myös laillisen osuuden kylän jakamattomista vesialueista. Palmén maksoi maakaupat ja koko rakennustoiminnan omista rahoistaan.
Krogaruddenin vanhasta torpasta Palmén kunnosti asuintilat. 1903–1904 torpan viereen rakennettiin kaksikerroksinen laboratorio, joka myöhemmin nimettiin "Palmeniana"ksi ja on edelleen käytössä.
Palmén testamenttasi Tvärminnen eläintieteellisen aseman ja suuren osan omaisuuttaan Helsingin yliopistolle.
Jahtihämähäkit

Jahtihämähäkit (Sparassidae, aikaisemmin Heteropodidae) on hämähäkkeihin kuuluva heimo ja Sparassoidea-yläheimon ainoa jäsen. Heimoon kuuluu 1009 tunnettua lajia kaikkiaan 82 suvussa. Lähes kaikki lajit ovat trooppisia ja subtrooppisia. Erityisen tyypillisiä ne ovat Australiassa.
Jahtihämähäkit ovat pitkäraajaisia hämähäkkejä, joiden raajat kaartuvat tyypillisesti eteenpäin. Ruumis on yleensä litistynyt sopeumana väijymiseen puunrunkojen alla tai kaarnan raoissa. Silmiä on kahdeksan. Useat lajit ovat väritykseltään harmaita tai ruskeita, mutta värikkäämpiä poikkeuksiakin löytyy. Naaras munii noin 200 munaa koteloon, jota se vartioi syömättä kunnes poikaset ovat kuoriutuneet.
Jahtihämähäkit eivät kudo verkkoja vaan saalistus perustuu väijymiseen. Saaliseläimet ovat lähinnä muita selkärangattomia. Ne elävät pääasiassa puiden rungoilla, kaarnan alla ja karikkeessa. Useimmat lajit elävät vähintään kaksi vuotta. Eräät jahtihämähäkkilajit lukeutuvat hämähäkkeihin, joiden kosiorituaaleihin kuuluu äänen tuottaminen.
Monet heimon lajit ovat varsin suurikokoisia. Laosin luolista vuonna 2001 kuvattu "Heteropoda maxima", jonka raajojen kärkiväli voi olla 30 cm, on kookkain tunnettu pihtileukaisten hämähäkkien osalahkon laji. Vaikka joidenkin lajien purema voi olla tuskallinen, heimossa ei tiedetä olevan ihmiselle vaarallisen myrkyllisiä lajeja.
Suomessa, kuten muuallakin Pohjois-Euroopassa, heimoa edustaa vain viherhämähäkki ("Micrommata virescens").
Portiikki

Portiikki () on pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä. Se muodostaa ulkoilmaan rajoittuvan sisäänkäynnin rakennuksen sivulla tai sen edessä.
Portiikki oli merkittävä piirre antiikin kreikkalaisten temppeleiden arkkitehtuurissa. Kreikkalaisessa temppelissä tietynlaiseen sisäänkäyntipuolen portiikkiin viitattiin nimellä pronaos ja vastakkaisen puolen portiikkiin nimellä opisthodomos. Kreikasta se levisi roomalaiseen arkkitehtuuriin ja edelleen muihin kreikkalaisesta arkkitehtuurista vaikutteita saaneisiin tyylisuuntiin.
Veden varaan

Veden varaan on PMMP:n viides albumi. Se ilmestyi 25. maaliskuuta 2009 ja nousi heti ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle.
Albumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä kappale ”Viimeinen valitusvirsi”, josta on tehty myös musiikkivideo. Toisena singlenä julkaistiin ”Lautturi”, jonka musiikkivideo oli ensinäytössä 7. toukokuuta. 1. heinäkuuta 2009 julkaistiin albumin kolmas single ”Pariterapiaa”, jonka CD-versiolle sisältyy myös kahden ensimmäisen singlen videot. Lokakuun 2009 aikana radioille jaettiin albumin neljäs single ”Lapsuus loppui”.
Levyn kannen kuvasivat Susanna Majuri ja Tero Kartastenpää.
Vuonna 2010 "Veden varaan" palkittiin Vuoden albumin Emma-palkinnolla.
Mygalomorphae

Oikoleukahämähäkit (Mygalomorphae, Orthognatha) on yksi hämähäkkien kolmesta osalahkosta. Siihen kuuluu vajaa 2600 lajia viidessätoista eri heimossa. Ryhmä esiintyy fossiiliaineistossa varhaiselta triaskaudelta lähtien.
Oikoleukahämähäkkien keskeisenä määrittävänä piirteenä pidetään myrkkyleukojen, kelikerien, toimintatapaa. Näillä hämähäkeillä kelikerit toimivat kirveen tapaan ja hämähäkin purressa leukapiikit (”myrkkyhampaat”) iskevät ylhäältä alas. Oikoleukahämähäkeillä leukapiikit suuntautuvatkin suoraan taaksepäin. Myrkkyrauhaset sijaitsevat kokonaisuudessaan kelikerin sisällä eivätkä jatku eturuumiin puolelle.
Useimmat lajit elävät hyvin piilottelevaa elämää. Saalistus tapahtuu lähes aina väijymällä maahan kaivetussa kolossa, jonka sisäänkäynti on useimmiten naamioitu jollakin tavoin. Useilla lajeilla naaraat viettävätkin koko elämänsä tekemässään onkalossa, ellei jokin pakota sitä muuttamaan. Koiraat liikkuvat etsimässä parittelukumppania. Hämähäkkien näkö ei ole erityisen hyvä ja eläin havaitsee saaliin yleensä sen kävellessä seittirihmoihin, joita hämähäkki on virittänyt piilopaikan ympäristöön. Yksittäisten lajien kokoerot ovat valtavia. Osalahkoon kuuluu niin suurin nykyisin elävä hämähäkkilaji, goljattarantula ("Theraphosa blondi"), kuin muutaman millimetrin pituisia lajeja kuten "Micromygale diblemma". Myös erittäin myrkyllinen, Australiassa elävä "Atrax robustus" kuuluu oikoleukaisten osalahkoon, mutta sen heimo- ja sukutason luokittelu on toistaiseksi varsin epäselvä. Toisin kuin kehittyneemmät hämähäkit, joiden elinikä on tavallisesti vuoden-parin luokkaa, mygalomorfit kasvavat hitaasti ja saattavat elää jopa 25 vuotta.
Lehtikeuhkoja on kaksi paria, mutta ilmaputkistoa ei ole lainkaan. Kehruurauhasia on yhdestä kahteen paria ja ne muodostuvat kolmesta jaokkeesta. Seittiä käytetään lähinnä pesäkolon vuoraamiseen sekä munakoteloiden kokoamiseen.
Suomessa ryhmän hämähäkkejä ei esiinny ja koko Euroopassakin vain vähän. Meitä lähinnä esiintyy Etelä-Ruotsiin asti verhoilijahämähäkki "Atypus affinis".
Valamiesten ratkaisu

Valamiesten ratkaisu ("12 Angry Men") on yhdysvaltalainen Sidney Lumetin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1957. Elokuva pohjautuu Reginald Rosen samannimiseen näytelmään. Elokuvan pääosassa näyttelee Henry Fonda, joka toimi myös Rosen kanssa elokuvan toisena tuottajana. Elokuva saavutti muun muassa kolme Oscar-ehdokkuutta ja neljä Golden Globe -ehdokkuutta.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat pääasiassa yhteen huoneeseen, jossa oikeudenkäynnin valamiehet valmistelevat omaa päätöstään surmaoikeudenkäynnin ratkaisusta. Nuorta latinomiestä syytetään puukotuksesta, ja valamehistö on valmis tuomitsemaan miehen. Vain yksi kahdestatoista jäsenestä, valamies numero kahdeksan (Henry Fonda), on eri mieltä.
Arvioita.
"Iltalehden" Tuomas Riskala piti vuonna 2011 Lumetin "järisyttävää esikoispitkää" kaikkien aikojen oikeussalidraamana. Elokuvan nerous kiteytyy hänestä täydellistä lähenevässä henkilökuvauksessa.
Elokuva valittiin vuonna 2007 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Johann Reuchlin

Johann Reuchlin (29. tammikuuta 1455 Pforzheim – 30. kesäkuuta 1522 Bad Liebenzell) oli saksalainen humanisti, filologi ja juristi. Häntä pidetään muinaiskreikan ja heprean kielen tutkimuksen perustajana Saksassa. 
Elämä.
Reuchlin opiskeli eri yliopistoissa erikoistuen kreikan kieleen. Hän julkaisi latinankielisen sanakirjan vuosina 1475–76. Sitten hän siirtyi lakiopintoihin ja valmistui vuonna 1481. Reuchlin toimi virkamiehenä Württembergin hovissa ja Stuttgartissa 1480-luvulta vuoteen 1512. 
Italian-matkoillaan (1482 ja 1490) hän tutustui Firenzen akatemiaan ja italialaisiin filologeihin, joita hän hämmästytti filologian tietämyksellään. 
Reuchlin oli edelläkävijä muinaiskreikan tieteellisessä tutkimuksessa ja käänsi monia antiikin tekstejä latinaksi. Vuonna 1490 hän kiinnostui hepreasta, ja julkaisi vuonna 1506 "De Rudimentis Hebraicis" (”Heprean perusteista”), -kieliopin ja sanaston. Sillä oli myöhemmin suuri vaikutus heprean ja siten myös hepreankielisen Vanhan testamentin tieteelliseen tutkimukseen. Reuchlin oli myös kiinnostunut juutalaisesta mystiikasta kabbalasta ja kirjoitti aiheesta teokset "De verbo mirifico" (1494) ja "De arte cabbalistica" (1517). 
Reuchlinin kiinnostus heprean kieltä kohtaan sai kritiikkiä ajan katoliselta kirkolta. Kölnin dominikaanit vakuuttivat keisari Maksimilian I:n määräämään vuonna 1509 hepreankieliset kirjat tuhottaviksi kristinuskolle vihamielisinä. Tällöin Reuchlin puolusti julkisesti hepreankielisten tekstien tutkimista ja säilyttämistä. Hänen mielestään vain kristinuskoa vastaan kirjoitetut kirjat tulisi tuhota.
Inkvisitio aloitti oikeustoimet Reuchlinia vastaan ​​vuonna 1513. Kiistan edetessä Euroopan humanistinen yhteisö asettui Reuchlinin puolelle dominikaaneja vastaan, ​​ja vuonna 1516 paavin komissio vapautti Reuchlinin harhaopista. 
Reuchlin toimi myöhemmin kreikan ja heprean kielen professorina Ingolstadtissa (1520-1521) ja Tübingenissä (1521-1522).
Reuchlin ja uskonpuhdistus.
Reuchlinin ja katolisen kirkon kiistan on väitetty vaikuttaneen uskonpuhdistuksen käynnistymiseen. Vaikka Reuchlinin tapaus innoitti uskonpuhdistajia, Reuchlin ei koskaan hylännyt katolista kirkkoa, ja tuomitsi veljenpoikansa Philip Melanchthonin ja Lutherin.
Dmitri Šepelev

Dmitri Dmitrijevitš Šepelev (; 1771–1841) oli venäläinen kenraaliluutnantti. 
Šepelev syntyi venäläiseen säätyläisperheeseen vuonna 1771. Hänet värvättiin sotapalvelukseen vuonna 1782, ja hän pääsi kersantiksi Preobrazhenskyn henkivartiorykmenttiin. Vuonna 1792 hänet ylennettiin praporschiksi ja vuotta myöhemmin toiseksi majuriksi. Samalla hänet siirrettiin Mariupolskyn Light Horse -rykmenttiin. Vuonna 1794 Šepelev pääsi ensimmäistä kertaa taisteluihin, kun hän Puolassa Varsovan esikaupunkialueella johti Nizovskyn jalkaväkirykmenttiä puolalaisia vastaan. Šepelev haavoittui taistelussa vakavasti. Šepelev taisteli Venäjän sotajoukoissa Sveitsissä vuonna 1799. Siellä hän sai everstinarvon.
Vuonna 1805 Šepelev taisteli Ranskaa vastaan ja otti osaa myös 2. joulukuuta käytyyn Austerlitzin taisteluun. Jälleen seuraavana vuonna Šepelev taisteli muun muassa Ranskaa vastaan. Šepelev ylennettiin kenraalimajuriksi 24. toukokuuta 1807. Vuosina 1808–1809 Venäjän keisarikunta kävi Ruotsia vastaan Suomen sodan, johon Šepelev otti osaa. Vuonna 1810 hän jäi eläkkeelle, mutta palasi armeijaan jälleen heinäkuussa 1812, kun venäläiset olivat perääntymässä Tarutinosta ja Borodinosta. Šepelev otti osaa myös Krasnyin ja Malojaroslavetsin taisteluihin. Joulukuussa 1812 Königsbergin (nyk. Kaliningrad) valtauksen jälkeen Šepelev ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1813 Šepelev osallistui Hampurin piiritykseen.
Šepelev jäi 2. huhtikuuta 1816 terveydellisiin syihin vedoten eläkkeelle, mutta palasi jälleen vuonna 1826 armeijaan. Hän kuoli vuonna 1841.
Rachid Mimouni

Rachid Mimouni (; 20. marraskuuta 1945 – 12. helmikuuta 1995) oli algerialainen kirjailija. Hän valmistui Algerin yliopistosta ja opiskeli myös Montréalissa. Hän tuli tunnetuksi realistisilla romaaneillaan ja novelleillaan. Kirjailija lähti Algeriasta olojen käytyä epävakaiksi ja kuoli akuuttiin virushepatiittiin Pariisissa.
Eksedra

Eksedra (, ) on tavallisesti rakennuksessa oleva puolipyöreä syvennys, jossa on istuimia, tai laaja puolipyöreä rakennus kaupunkiarkkitehtuurissa. Lisäksi eksedralla voidaan tarkoittaa asuinrakennuksen sisäpihan perällä olevaa puoliavointa katettua oleskeluhuonetta.
Eksedroja rakennettiin erityisesti antiikin Kreikan merkittävimpiin kaupunkeihin niihin osiin, jotka oli pyhitetty palvontapaikoiksi. Oppineet ja runoilijat kävivät väittelyitä eksedroissa, joita käytettiin lisäksi lepäämiseen.
Leo Karjagin

Leo Karjagin (31. lokakuuta 1911 – 17. joulukuuta 2003) oli suomalainen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 1943–44 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli tukimies. Karjaginin veljet Frans Karjagin ja Alexander Karjagin olivat myös jalkapalloilijoita.
Karjagin edusti koko uransa ajan HIFK:ta. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1930, 1931, 1933 ja 1937. Karjagin pelasi A-maajoukkueessa 17 maaottelua vuosina 1932–1943.
Karjagin pelasi myös jääpalloa maajoukkueessa ja HIFK:ssa, jossa hän saavutti viisi mestaruutta. Karjagin edusti Suomea kaikkiaan neljässä A-maaottelussa ja kuudessa B-maaottelussa.
Erfurtin koulusurmat

Erfurtin koulusurmat tapahtuivat 26. huhtikuuta 2002, kun 19-vuotias Robert Steinhäuser hyökkäsi aseistettuna Erfurtin Gutenberg-Gymnasiumiin Saksassa. Steinhäuser ampui itsensä ja kuusitoista muuta. Haavoittuneita oli lisäksi seitsemän. Useimmat kuolleet olivat koulun työntekijöitä. Steinhäuser itse oli koulun erotettu entinen opiskelija. Hänen oli onnistunut salata koulusta erottaminen vanhemmiltaan.
Ammuskelu Gutenberg-Gymnasiumissa loppui, kun opettaja Rainer Heise sai ampujaan puheyhteyden ja onnistui lukitsemaan tämän tyhjään huoneeseen, jossa ampuja teki itsemurhan. Steinhäuser oli ammuskeluaan varten pukeutunut ninjatyylisesti.
Koulusurmien jälkeen koulu suljettiin sen uudistamista varten. Se avattiin uudelleen vasta vuonna 2005.
Tylosaurus

Tylosaurus oli 86,5–75 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Amerikan ja Euroopan merissä elänyt mosasauri. Se kasvoi jopa 15 metriä pitkäksi. "Tylosaurukset" hengittivät happea samoin kuin maalla elävät liskotkin, eikä niillä ollut kiduksia kuten kaloilla. Niiden yleisintä ravintoa olivat kalat, mustekalat, ammonniitit ja merikilpikonnat. Tylosaurukset sopeutuivat elämään veden alla noin 95 miljoonaa vuotta sitten.
Populaarikulttuurissa.
"Tylosaurus" esiintyy ja -peleissä.
Rod Paige

Roderick Raynor "Rod" Paige (s. 17. kesäkuuta 1933) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi maansa opetusministerinä vuosina 2001–2005. Häntä edelsi Richard Riley ja seurasi Margaret Spellings.
Ennen nousemistaan opetusministeriksi Paige oli toiminut dekaanina Texas Southern Universityssa ja Houston Independent School Districtin koulujen yli-intendenttinä. Hän oli 1960–1970-luvuilla myös Jackson State - ja Texas Southern -yliopistojen jalkapallojoukkueiden päävalmentajana.
Paige erosi hallituksesta George W. Bushin ensimmäisen kauden jälkeen.
Nils Suomalainen

Nils Suomalainen (s. 26. toukokuuta 1949) on entinen suomalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija.
Suomalainen pelasi uransa aikana vuosina 1970–1980 1. divisioonassa ja alemmissa sarjoissa Puotinkylän Valtissa, Hermannin Pallossa ja Helsingin Ponnistuksessa. Lisäksi hänen tilillään on yksi mestaruussarjan ottelu Helsingin Jalkapalloklubissa kaudelta 1969.
Pelaajauran jälkeen Suomalainen ryhtyi valmentajaksi. Hän valmensi muun muassa Helsinki Unitedin ja sen edeltäjän, PP-Futiksen, naisten Suomen mestareiksi 1989 ja 1990. Suomalainen toimi myös naisten maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1993–1996.
Reginald Rose

Reginald Rose (10. joulukuuta 1920 New York City, New York – 19. huhtikuuta 2002 Norwalk, Connecticut) oli yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja.
Rose sai vuonna 1954 Emmy-palkinnon "Twelve Angry Men" -televisiosovituksen käsikirjoituksesta. Hän oli ehdolla Oscarin voittajaksi parhaan sovitetun käsikirjoituksen sarjassa vuonna 1957 elokuvalla "Valamiesten ratkaisu" ("Twelve Angry Men").
Isonkyrön vaakuna

Isonkyrön kunnanvaakuna on saanut aiheensa Isonkyrön vanhan pitäjän sinetistä, joka esittää puunrunkoa vasten pystyynnoussutta karhua. Aihe toistuu vaakunassa ilman olennaisia muutoksia.
Vaakunan on suunnitellut Matti Visanti, ja se vahvistettiin käyttöön 7. heinäkuuta 1950. Vaakunan selitys on ”kultakilvessä pystyssä musta karhu, jonka varukset (kieli, hampaat, kynnet) ovat punaiset, pidellen kämmenissään vihreää kuusentyveä”.
Jussi-palkinnot 2005

Jussi-gaala 2005 järjestettiin 6. helmikuuta 2005 Helsingissä entisessä Studio 51 -yökerhossa. Tilaisuudessa jaettiin palkinnot vuoden 2004 parhaille elokuville. Gaalan juonsivat Baba Lybeck ja Mikko Silvennoinen.
Voittajat ja ehdokkaat.
Yleisö-Jussi.
Yleisö-Jussin voitti "Keisarikunta".
Daniel DiNardo

Daniel Nicholas DiNardo (s. 23. toukokuuta 1949) on katolisen kirkon yhdysvaltalainen pappi. Hänestä tuli kardinaali 24. marraskuuta 2007. 
DiNardo syntyi Ohiossa ja sai pappisvihkimyksensä Pennsylvaniassa 16. heinäkuuta 1977. Hän on sittemmin toiminut Sioux Cityn hiippakunnan piispana Iowassa (1998–2004) ja Galvestonin–Houstonin arkkihiippakunnan arkkipiispana Texasissa (2006–).
David Zubik

David Allen Zubik (s. 4. syyskuuta 1949 Sewickley) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Pittsburghin hiippakuntaan Vincent Martin Leonard 3. toukokuuta 1975. Hänet nimitettiin Pittsburghin vihkipiispaksi sekä Jamestownin titulaaripiispaksi 18. helmikuuta 1997, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Donald William Wuerl, jota avustivat Nicholas Carmen Dattilo ja Thomas Joseph Tobin.
Zubik sai 10. lokakuuta 2003 nimityksen Green Bayn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 12. joulukuuta. Hänet nimitettiin 18. heinäkuuta 2007 Pittsburghin piispaksi, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 28. syyskuuta.
George Crum

George "Speck" Crum (1822 – 1914) oli yhdysvaltalainen pikaruokalan kokki, jonka uskotaan keksineen perunalastut vuonna 1853. 
Uskomuksen mukaan Crum työskenteli Moon’s Lake House -nimisessä ravintolassa Saratoga Springsissä, kun yksi hänen asiakkaistaan valitti perunoidensa olevan liian paksuja. Tästä ärsyyntyneenä Crum olisi leikannut perunat ohuiksi siivuiksi ja paistanut ne, jolloin hän olisi vahingossa tullut keksineeksi perunalastun.
Caldarium

Caldarium, (&lt; , ’kuuma’, ’lämmin’, myös "calidarium", "cella caldaria" tai "cella coctilium") oli kuumien kylpyjen osasto roomalaisessa kylpylässä. Se oli lämmitetty lattialämmityksen eli hypokaustin avulla ja lämpötila saattoi nousta 60 asteeseen. Siellä oli myös lämminvesiallas. Caldariumista kylpyjät siirtyivät ensin lämpimään tepidariumiin ja sitten viileään frigidariumiin.
Tablinum

Tablinum oli antiikin Rooman domuksessa sijaitseva isännän työ- ja vastaanottohuone.
Roomalaisessa arkkitehtuurissa tablinum (tai tabulinum, sanoista tabula; taulu, kuva) oli huone, joka sijaitsi yleensä atriumin toisella puolella ja oli vastapäätä sisäänkäyntiä. Tablinum avautui takaosastaan peristyleen, jossa oli joko suuri ikkuna tai vain eteinen tai verho. Alun perin se oli talon isännän makuuhuone, mutta myöhemmin siitä tuli talon isännän päätoimisto ja vastaanottohuone. Huoneen seinät oli koristeltu runsaasti freskokuvilla, ja perheen rintakuvat oli aseteltu huoneen molemmille puolille jalustoille.
Hugh Nibley

Hugh Winder Nibley (27. maaliskuuta 1910 – 24. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen mormoni. Hän kirjoitti uransa aikana lukuisia mormoniuskontoa käsitteleviä kirjoja ja artikkeleita, joita myöhempien aikojen pyhien piireissä pidetään korkeassa arvossa. Hänen kirjoituksensa ovat pitkälti mormoniuskon apologetiikkaa.
Nibley opiskeli Kalifornian yliopistossa Los Angelesin ja Berkeleyn kampuksilla. Hänestä tuli Brigham Young -yliopiston professori vuonna 1946. Hän oli kielellisesti lahjakas ja puhui sujuvasti useita vieraita kieliä. Hän oli demokraattisen puolueen kannattaja ja vastusti Vietnamin sotaa. Hän suoritti aikoinaan lähetystyönsä Saksassa. Hänen uskoaan voimisti nuorena koettu kuolemanlähikokemus.
Nibley meni vuonna 1946 naimisiin Phyllis Hawkesin kanssa.
Nibleyn kuoli 94-vuotiaana vuonna 2005 Utahin Provossa. Nibleyn kuoleman jälkeen hänen tyttärensä Martha Beck julkaisi kohua herättäneen kirjan "Leaving the Saints: How I Lost the Mormons and Found My Faith", jossa hän muun muassa syyttää isäänsä seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Martha Beckin kaikki seitsemän sisarusta ja äiti ovat kiistäneet tällaiset syytökset jyrkästi.
Nibley on nimekkäimpiä mormoniapologeetikkoja, vaikkakin mormonipiirien ulkopuolella hänet tunnetaan heikosti.
Kantasuomalainen

Kantasuomalainen tai kantasuomalaiset voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Aurinkoenergia Euroopan unionissa

Tämä artikkeli käsittelee Aurinkoenergiaa Euroopan unionissa.
Vuosina 2000-2009 Euroopan aurinkosähkökapasiteetti kasvoi EWEA:n mukaan 13 GW. Uusien rakennusten aurinkolämmitys on velvoite ainakin Espanjassa ja Saksassa (2009).
Algeria rakentaa Saksaan 3 000 kilometrin kaapelin viedäkseen Saksaan 6000 MW aurinkoenergiaa vuoteen 2020 mennessä.
Aurinkolämmitys.
Kyprosessa on asukasta kohti eniten aurinkolämmityskapasiteettia. Vuonna 2008 aurinkolämmitystä oli yhteensä asennettuna (MW): Saksa 7 922, Itävalta 2 775, Kreikka 2 709, Ruotsi 272 ja Suomi 18.
Aurinkosähkö.
Aurinkokennot tuottaa noin 2% Euroopan unionin alueen sähköstä.
Maison Carrée

Maison Carrée on alun perin roomalaisten rakentama temppeli, joka sijaitsee Etelä-Ranskassa Nîmesin kaupungin keskustassa. Temppelistä tuli keskiajalla kirkko ja nykyisin se toimii antiikin taiteen museona. Se on säilynyt erinomaisessa kunnossa alkuperäisellä paikallaan.
Maison Carréen rakennutti vuonna 19 eaa. Marcus Vipsanius Agrippa, joka rakennutti myös Rooman Pantheonin. Rakennus inspiroi uusklassisen La Madeleine -kirkon rakentajia. Se valmistui Pariisiin 1807–1842. 
Nimi Maison Carrée tarkoittaa sananmukaisesti neliön muotoista taloa. Se on tunnettu tällä nimellä 
1500-luvulta. Vanhassa ranskan kielessä kutsuttiin ilmaisulla "carré" kaikkia geometrisia muotoja, joissa oli neljä suoraa kulmaa. Niinpä suorakaiteen nimenä oli silloin "le carré long" eli "pitkä neliö" ja "le carré parfait" eli "täydellinen neliö" tarkoitti nykyisin neliöksi sanottua muotoa. Tämä selittää talon ja muodon ristiriidan - Maison Carréen pohja on aina ollut suorakaiteen muotoinen.
Lee J. Cobb

Lee J. Cobb (synt. Leo Jacoby 8. joulukuuta 1911 New York – 11. helmikuuta 1976 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Cobbin tunnetuin teatterirooli oli Arthur Millerin Pulitzer-palkinnon voittaneessa näytelmässä "Kauppamatkustajan kuolema" (1949). Hän näytteli myös televisiossa ja elokuvassa, ja sai kaksi miessivuosan Oscar-ehdokkuutta.
Ura.
Cobb syntyi vuonna 1911 New Yorkissa juutalaisperheeseen. Hän osoitti suurta lahjakkuutta viulun ja huuliharpun soittajana, mutta joutui jättämään viulun soiton murrettuaan ranteensa. Ennen täysi-ikäistymistään Cobb muutti kotoa Hollywoodiin pyrkiäkseen elokuvanäyttelijäksi. Töitä ei kuitenkaan löytynyt, joten hän palasi New Yorkiin ja aloitti opiskelut. Opiskelujen ohessa hän teki radioon ääninäytelmiä.
Cobb pääsi näyttämään kykyjään 1930-luvun alussa Manhattanin Broadwaylle Fjodor Dostojevskin näytelmässä "Rikos ja rangaistus". Vuosina 1949–1951 Cobb esitti Broadwaylla pääosaa Willy Lomanina näytelmässä "Kauppamatkustajan kuolema".
Cobb aloitti elokuvauransa vuonna 1937 ja alkoi pian saada osia merkittävissä elokuvissa. Sotavuosina 1943–1945 Cobb palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa ja yleni korpraaliksi. Cobbista tuli seuraavina vuosina yksi Hollywoodin tunnetuimmista näyttelijöistä. Voimakkaiden piirteidensä ansiosta hän sai paljon pelottavien miesten rooleja. Pääroolit hänellä oli esimerkiksi elokuvissa "The Man Who Cheated Himself" (1950) ja "Meksikon sissit" (1951). Cobb nimettiin Oscar-ehdokkaaksi sivuosastaan elokuvassa "Alaston satama" (1954). Neljä vuotta myöhemmin Cobb sai toisen Oscar-ehdokkuutensa sivuosaroolistaan Dostojevskin romaanin pohjalta tehdyssä elokuvassa "Karamazovin veljekset". Cobb oli myös yksi valamiehistä vuoden 1957 elokuvassa "Valamiesten ratkaisu". Hänen muita tunnettuja elokuviaan ovat esimerkiksi "Exodus" (1960), "Näin valloitettiin Villi Länsi" (1962), "Rautainen Coogan" (1968), "Älä vaikene, L. B. Jones" (1970) ja "Manaaja" (1973).
Cobb alkoi näytellä televisionäytelmissä vuonna 1951 ja näytteli televisiossa koko uransa ajan. Hänet tunnetaan Shilohin karjatilan omistajan, tuomari Henry Garthin roolista 1960-luvun lännensarjassa "Virginialainen". Vuosina 1970–1971 hän esitti asianajaja David Barrettia lakisarjassa "The Young Lawyers". Televisionäytelmien ja sarjojen ohella Cobb näytteli myös useissa televisioelokuvissa.
Poliittinen toiminta.
Cobb liittyi vuonna 1935 progressiiviseen newyorkilaiseen Group Theatre -teatteriin. Tästä koitui Cobbille myöhemmin ongelmia, sillä 1950-luvulla hän joutui vastaamaan aatteistaan ja teoistaan kommunismivastaiselle House Un-American Activities Committeelle (HUAC). Aluksi Cobb kieltäytyi tulemasta kuultavaksi, mutta muutti mielensä mahdollistaakseen uransa jatkamisen. Oikeudessa hän nimesi joukon Yhdysvaltain kommunistisen puolueen jäseniä ja pystyi jatkamaan uraansa.
Yksityiselämä ja kuolema.
Cobb oli naimisissa kahdesti, ensin näyttelijä Helen Beverlyn kanssa 1940–1952, ja sitten opettaja Mary Hirschin kanssa vuodesta 1957 kuolemaansa asti. Kummastakin liitosta syntyi kaksi lasta.
Cobb kuoli vuonna 1976 sydänkohtaukseen. Hänet on haudattu Los Angelesiin.
Tuukka Kaukoniemi

Tuukka Veli Tapio Kaukoniemi (s. 22. marraskuuta 1985 Oulu) on entinen suomalainen alppihiihtäjä. Hän kilpaili suurpujottelussa, pujottelussa sekä supersuurpujottelussa. Kaukoniemi edusti Vuokatti Slalomia. 
Kaukoniemi lopetti uransa syksyllä 2009 opiskeluiden vuoksi. Hän aloitti tuolloin kiropraktiikan opiskelun Anglo-European College of Chiropracticissa Bournemouthissa, Englannissa.
Uran alku.
Kaukoniemi aloitti alppihiihdon jo 3-vuotiaana laskiessaan kaikki Rukan rinteet. Urheilun monilahjakkuutena hän harrasti nuorempana muun muassa pesäpalloa ja pelasi juniorina kilpaa tennistä sekä golfia nuorten maajoukkueessa. Alppihiihtouransa Kaukoniemi aloitti vuonna 2000 alppikoulussa Nilsiällä (Nilsiän lukio, Tahkon alppikoulu). Vuosina 2001–2004 hän laski nuorten maajoukkueessa. Miesten alppimaajoukkueeseen Kaukoniemi kuului vuodesta 2006 lähtien.
Saavutuksia.
Kaukoniemi saavutti useita SM-mitaleita lasten ja nuorten sarjoista. Aikuisten SM-kisoista hänen paras saavutuksensa oli paripujottelun pronssi Rukalta vuonna 2005.
Alppihiihdon maailmancupissa Kaukoniemi osallistui 11 kilpailuun, eikä selviytynyt kertaakaan toiselle kierrokselle ja pistesijoille. Eurooppa-cupissa hän osallistui 33 kilpailuun, ja hänen paras sijoituksensa oli 11:s Norjan Geilossa vuonna 2007 suurpujottelussa.
Kaukoniemi oli mukana myös MM-kisoissa Åressa 2007, jossa hän oli joukkuekilpailussa neljäs ja keskeytti henkilökohtaisessa pujottelussa.
Sippolan Kunto

Sippolan Kunto ry on urheiluseura Kouvolan Sippolasta. Seuran lajeihin kuuluvat yleisurheilu, hiihto ja ampumahiihto.
Nykyään.
Hiihtokaudella 2011-2012 on SiKu:lla ollut parhaimmillaan seitsemän edustajaa per kilpailu, muun muassa miehet 14 v. -sarjassa ja miesten yleisessä, sekä pienempien lasten sarjoissa.
Historia.
Sippolan Kunto on perustettu vuonna 1907.
Emilia Eberle

Emilia Eberle (s. 4. maaliskuuta 1964 Arad) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hän saavutti 12 arvokisamitalia vuosina 1978–1980.
Eberle saavutti Moskovan 1980 olympialaisissa kaksi hopeamitalia. Joukkuekilpailussa Romania sijoittui hopealle ja Eberle oli joukkueensa paras kerättyään kaikista voimistelijoista neljänneksi eniten pisteitä. Henkilökohtaisessa moniottelussa, jonka pisteisiin laskettiin mukaan puolet joukkuekilpailussa kerätyistä pisteistä, hän putosi kuudenneksi 78,400 pisteellä ja joukkuetovereista Nadia Comăneci nousi hänen edelleen. Toisen hopeamitalinsa Eberle saavutti nojapuilla, jossa hän kokosi 19,850 pistettä ja hävisi vain itäsaksalaiselle Maxi Gnauckille. Permannolla Eberle oli viides 19,750 pisteellä ja puomilla kuudes 19,400 pisteellä.
Strasbourgin MM-kilpailuissa 1978 Eberle saavutti hopeaa joukkuekilpailussa sekä pronssia puomilla, nojapuilla ja permannolla. Kööpenhaminan EM-kilpailuissa 1979 hän saavutti hopeaa moniottelussa, puomilla ja nojapuilla. Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja permannolla sekä saavutti pronssia nojapuilla.
Trout Mask Replica

Trout Mask Replica on Captain Beefheart &amp; His Magic Bandin vuonna 1969 julkaistu albumi. Albumin tuottajana toimi Frank Zappa, joka oli Beefheartin ystävä jo kouluajoilta. Albumilla yhdistyy muun muassa blues rockia, psykedeelistä rockia, avantgardea ja free jazzia. Se on vaikuttanut moniin eri rockin tyylisuuntauksiin, kuten vaihtoehtorockiin, post-punkiin, noise rockiin ja grungeen.
Captain Beefheart sävelsi suuren osan albumin kappaleista yhdellä istumalla pianolla, jonka soittamisesta hänellä ei ollut juurikaan hajua, ja "musiikilliset ideat" kirjoitti muistiin Magic Bandin rumpali John "Drumbo" French. Yhtye muutti kuukausiksi syrjäiseen kartanoon harjoittelemaan kappaleita.
Beefheartin omituinen käytös pääsi huippuunsa juuri näinä aikoina, kun hän pahoinpiteli yhtyettään niin henkisesti kuin fyysisesti. Varsinkin French joutui Beefheartin alistamaksi, ja kappaleessa "My Human Gets Me Blues" Beefheart irvailee Frenchille tämän uskonnollisuuden takia. Kappaleen "Bill's Corpse" nimi on puolestaan viittaus Magic Bandin kitaristi Bill Harkleroadiin (jonka Beefheart risti Zoot Horn Rolloksi). Lisäksi tarinan mukaan jäsenet joutuivat varastamaan läheisestä kaupasta ruokaa saadakseen nälkänsä kuriin. Rahattomat yhtyeläiset pelasti ryöstöstä johtuneista takuista sittemmin Zappa.
Kappaleiden instrumentaaliversioiden nauhoitus studiossa kesti runsaat kahdeksan tuntia. Beefheart itse nauhoitti lauluosuutensa studion ulkopuolella. Beefheart kuuli äänen ikkunan kautta vain heikosti, joten levyltä kuulee, kuinka hän pysyy musiikin tahdissa huonosti. Lopuksi mukaan lisättiin kolme Beefheartin lausumaa runoa ("The Dust Blows Forward...", "Well" ja "Orange Claw Hammer"), improvisoitu bluesnumero ("China Pig") sekä dialogia. Kitaristi Jeff Cotton (eli Antennae Jimmy Semens) hoitaa "Penan" päävokaalit, ja kappaleessa "The Blimp" kuullaan Cottonin puhelinviesti Zappalle.
Vaikka levy on ehkä Beefheartin tunnetuin teos, se pääsi ilmestyessään listoille vain Britanniassa. Levy oli siitä huolimatta arvostelumenestys. 
Albumi valittiin vuonna 2010 Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä. Vuonna 2005 se ja aiempi albumi "Safe As Milk" (1967) otettiin mukaan hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään"
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Don van Vliet (Captain Beefheart).
Muusikot.
sekä
Al-Ahram

Al-Ahram () on Egyptin toiseksi vanhin sanomalehti sekä samalla myös yksi luetuimmista. Sanomalehden perustivat vuonna 1875 Aleksandriassa asuneet libanonilaiset veljekset Beshara ja Saleem Taqla. Al-Ahramia julkaistiin ensin vain lauantaisin, mutta myöhemmin siitä tuli päivittäin ilmestyvä sanomalehti.
Egyptin hallitus omisti hallitsevan osuuden lehden osakkeista, kuten kahdesta muustakin päälehdestä ja presidentti nimitti päätoimittajat.
Sanomalehteä julkaistaan myös muissa arabimaissa ja siitä ilmestyy sekä englannin- että ranskankieliset viikoittaiset painokset ja sillä on englanninkielinen verkkosivusto.
Claudio Verino

Claudio Alberto Verino (31. tammikuuta 1984 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Hän pelasi suomalaisessa Inter Turussa kaudella 2009. Ensimmäisen Veikkausliiga-maalinsa hän teki Kuopion Palloseuraa vastaan.
Verino on pelannut kaksi poikien maaottelua.
Melita Rühn

Melita Rühn (s. 19. huhtikuuta 1965 Sibiu) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Rühn saavutti Moskovan 1980 olympialaisissa kolme mitalia. Joukkuekilpailussa hän saavutti hopeaa. Hän keräsi 13:nneksi parhaat pisteet mutta ei päässyt henkilökohtaisen moniottelun finaaliin koska ei ollut kolmen parhaan romanialaisen joukossa. Hypyssä Rühn saavutti pronssia 19,650 pisteellä ja nojapuilla hän jakoi pronssimitalin samat 19,775 pistettä saaneiden Steffi Kräkerin ja Marija Filatovan kanssa.
Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979 Rühn saavutti kultaa joukkuekilpailussa sekä pronssia moniottelussa ja permannolla.
Henri Aalto

Henri Aalto (s. 20. huhtikuuta 1989 Espoo) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka edusti urallaan pisimpään Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa. Hänen pelipaikkansa oli useimmiten oikea laitapuolustaja, mutta hän kykeni pelaamaan myös puolustuksen keskustassa tai vasemmassa laidassa.
Aalto on FC Hongan kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa 27. huhtikuuta pelatussa kauden 2008 ensimmäisessä ottelussa Myllykosken Pallo -47:aa vastaan. Aalto pelasi samalla kaudella myös lainalla Ykkösessä pelanneen Grankulla IFK:n riveissä. Seuraavien kausien ajan hän vaihteli liigajoukkueen ja Kakkosessa pelanneen reservijoukkue Pallohongan välillä. Paikkansa edustusjoukkueen avauskokoonpanossa Aalto vakiinnutti vuonna 2011, pelaten 25 ottelussa avauksessa. Vuonna 2012 hän henkilökohtaisen maaliennätyksensä, viimeistellen yhteensä neljä maalia. Kauden 2012 lopussa hän yritti etsiä pelipaikkaa ulkomailta, mutta palasi helmikuussa testipelaajan statuksella kasvattajaseuraansa ja solmi uuden sopimuksen kuukauden lopussa.
Kaudella 2013 Aalto pelasi tärkeässä roolissa Hongan sijoittuessa Helsingin Jalkapalloklubin jälkeen toiseksi Veikkausliigassa. Pelikieltojen vuoksi hän oli poissa kahdeksasta ottelusta, mutta esiintyi silti kuudenneksi eniten kentällä kaikista Hongan pelaajista.
Maajoukkueita Aalto on edustanut vuosina 2008–2010. Hän on pelannut poikien maajoukkueissa kuusi ja nuorten maajoukkueessa kahdeksan ottelua.
Aalto lopetti uransa Veikkausliigakauden 2023 lopussa. Hän toimi lopettaessaan Hongan kapteenina.
Rodica Dunca

Rodica Dunca (s. 16. toukokuuta 1965 Baia Mare) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Dunca saavutti Moskovan 1980 olympialaisissa hopeaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän sijoittui seitsemänneksi 78,350 pisteellä.
Uransa ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalin Dunca saavutti Madridin EM-kilpailuissa 1981, kun hän sai pronssia puomilla.
Chūka Ichiban!

Chūka Ichiban! () on Etsushi Ogawan vuonna 1995 luoma manga-sarjakuva, josta vuonna 1997 tehtiin samanniminen anime-sarja. Tarina kertoo pojasta, jonka haaveena on tulla maailman parhaaksi kokiksi.
Tarina tapahtuu 1800-luvun Kiinassa, fiktiivisten "kokkisotien aikakautena", jolloin huippukokit erilaisine ruoanlaittotyyleineen yrittivät parantaa taitojaan ja ottivat mittaa toisistaan. Päähenkilö, Mao, laittaa ruokaa edesmenneen äitinsä ravintolassa Sichuanissa, mutta ennen kuin voi lunastaa äitinsä paikan pääkokkina, on hänen matkustettava ympäri Kiinaa opetellen uusia ruoanlaittotaitoja.
Riksförbundet Sveriges lottakårer

Riksförbundet Sveriges lottakårer (SLK) () on ruotsalainen naisten vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö. Sen jäsenistön muodostavat nykyisellään noin 18 000 lottaa 15:stä ikävuodesta ylöspäin. Lottien tavoitteena on rekrytoida ja kouluttaa jäsenistöä kokonaismaanpuolustuksen tarpeisiin.
Lottajärjestö perustettiin Ruotsiin vuonna 1924. Nimi saatiin Johan Ludvig Runebergin runosta "Lotta Svärd" teoksessa Vänrikki Stoolin tarinat. Ensimmäinen lottajärjestö Lotta Svärd oli syntynyt Suomessa 1918 ja perustettu virallisesti 1920. Järjestön esimerkkiä seurattiin muissa Pohjoismaissa, Ruotsin ohella lottajärjestöt perustettiin Norjaan 1928 ja Tanskaan 1946. Myös Virossa on nykyään lottajärjestö.
Ruotsissa lottajärjestön toiminta on valtakunnallista jakautuen 300:aan paikalliseen lottakuntaan ja yhdistykseen. Keskusliiton toimisto sijaitsee Tukholmassa. Sen tehtävinä on koulutuksen koordinoinnin ja kehittämisen ohella jäsenhankinta ja tiedottaminen.
Trail of Tears (Billy Ray Cyrusin albumi)

Trail of Tears on amerikkalaisen kantrilaulaja Billy Ray Cyrusin neljäs albumi ja Cyruksen ensimmäinen julkaisu yli vuoteen. Sen julkaisi Mercury Records. 
"Three Little Words" ja "Trail of Tears" julkaistiin singleinä.
Stadion de Goffert

Stadion de Goffert, tunnetaan sponsorisyistä myös nimellä McDOS Goffertstadion on jalkapallostadion Nijmegenissä Alankomaissa. Sen pääkäyttö on toimia Eredivisiessä pelaavan NEC Nijmegenin kotikenttänä. Stadion avattiin kesällä 1939, tuolloin seremonioissa oli mukana myös Alankomaiden silloinen prinssi Bernhard. Sitä remontoitiin vuonna 1999 ja uudet avajaiset järjestettiin tammikuussa 2000. Remontin yhteydessä paikkoja vähennettiin 12 500:aan, jotta yleisö olisi lähempänä kenttää. Vuodesta 1951 lähtien stadionilla ollaan järjestetty myös Nijmegenin kansainvälisen neljän päivän marssien avajaiset. Stadionin historian ehkä tärkeimpänä otteluna pidetään NEC Nijmegenin ja FC Barcelonan välistä UEFA Cup-ottelua vuodelta 1983. 
Stadionille ollaan suunniteltu suurta uudistusta vuodeksi 2010. Katsojakapasiteettia ollaan päätetty nostaa 20 000:een ja rakennus sijoitetaan suurimmaksi osaksi maan alle. Stadionille suunnitellaan tuotaviksi muitakin lajeja kuten koripalloa ja judoa, jolloin se muodostaisi "Huippu-urheilun talon". Muutos tehdään, koska Nijmegenin kaupunki ei anna stadionin kasvaa korkeudessa suojellun luonnonkohteen, Goffertin puiston takia.
Kustaa Jalkanen

Kustaa Jalkanen (17. toukokuuta 1862 Rautalampi – 23. huhtikuuta 1921 Viitasaari) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. 
Jalkanen osallistui Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyssä Viitasaaren tuomiokunnan edustajana 1904–1905. Myöhemmin, helmikuusta 1911 helmikuuhun 1914, hän toimi Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajana. Hänet valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1911 Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän oli eduskunnan sivistysvaliokunnan jäsen.
Jalkasen vanhemmat olivat talollinen Adam Jalkanen ja Maria Markkanen. Hän oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata ja piti kauppaliikettä Viitasaarella. Vuosina 1890–1915 hän toimi myös Viitasaaren kunnallislautakunnan esimiehenä.
Jalkasen puoliso oli Aurora Kemppainen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1895. Kustaa Jalkanen kuoli 58-vuotiaana huhtikuussa 1921.
Cabungula

Arsenio Sebastião Cabungula, lempinimeltään Love (s. 14. maaliskuuta 1979) on angolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on ollut Angolan liigan maalikuningas kaksi kertaa, vuosina 2004 ja 2005. Lisäksi hän on voittanut sarjan kolmesti pelatessaan AS Aviaçãon riveissä. 
Cabungula on pelannut maajoukkueessa usein mutta yleensä vain vaihtopelaajana. Arvokisoissa hän on pelannut muun muassa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006, saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän pääsi yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle, sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008.
Aisti &amp; Emeto

Aisti &amp; Emeto (aikaisemmin Emeto &amp; Kuudes Aisti) on suomalainen hip hop duo. Duon debyyttialbumi "Exitus" julkaistiin Ähky Recordsin kautta 3. kesäkuuta 2009.
Emeto kertoi vuonna 2011 kaksikon teiden erkaantuneen taiteellisista syistä johtuen jo debyyttialbumin jälkeen ja piti epätodennäköisenä että duo tekisi enää musiikkia yhdessä. 2014 Aisti kuitenkin julkaisi Facebookissa comebackiin viittavan kuvan jossa mainittiin Aistin ja Emeton tekevän paluukeikan.
Muuta.
Emeto muodostaa rap/dubstep -tuottaja Katu Mikon kanssa Emesis -nimisen rap-duon.
Aisti esiintyy Heikki Kuulan tuplaajana nimellä Jalkajousi Janne ja on suunnitellut julkaisevansa. soololevyn vuonna 2015 .
Peräseinäjoen vaakuna

Peräseinäjoen kunnanvaakuna on saanut aiheensa kydönpoltosta, jota vaakunan painanteinen pilvikoro ja liekit kuvaavat. Kydönpoltossa suo ensin kuivatettiin ojittamalla, jonka jälkeen se seuraavana vuonna raivattiin ja poltettiin.
Vaakunan heraldinen selitys on "hopeakentässä painanteisen pilvikoron rajoittama sininen lakio ja neljä nousevaa punaista liekkiä". Vaakunan suunnitteli Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 23. marraskuuta 1959. Peräseinäjoen liityttyä Seinäjoen kaupunkiin vuonna 2005 vaakuna jäi kotiseutuvaakunaksi.
Allison Janney

Allison Brooks Janney (s. 19. marraskuuta 1959 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "West Wing" (1999–2006), josta hänet palkittiin kahdesti parhaan naispääosan Emmyllä ja kahdesti parhaan naissivuosan Emmyllä. Hänet palkittiin parhaan naisvierailijan Emmyllä draamasarjasta "Masters of Sex" vuonna 2014. 
Janney on näytellyt myös useissa elokuvissa, kuten "American Beauty" (1999), "Juno" (2007), "Hairspray" (2007), "Piiat" (2011), "Spy – vakoojan asussa" (2015) ja "Nainen junassa" (2016).
Vuonna 2017 Janney näytteli elokuvassa "I, Tonya", josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla ja Golden Globella.
Vuodesta 2013 Janney on näytellyt toista pääroolia tilannekomediasarjassa "Mutsi".
The Sino-Finnish Environmental Research Centre

The Sino-Finnish Environmental Research Centre (SFERC) on Itä-Suomen ja Nanjingin yliopistojen yhteinen, viimeksi mainitun kampuksella, Nanjingissä, Kiinassa sijaitseva ympäristöntutkimuskeskus. 18. toukokuuta 2009 avattu keskus on ensimmäinen suomalaisten yliopistojen perustama etäkampus ulkomailla. SFERC tulee olemaan Itä-Suomen yliopiston pysyvä etäkampus.
The Sino-Finnish Environmental Centre -tutkimuskeskus yhdistää metsä-, energia- ja ympäristöalan tutkimuksen, koulutuksen ja ympäristöasioihin keskittyvän yritysyhteistyön. Sen on tarkoitus tarjota kaupallisia mahdollisuuksia Kiinassa toimiville suomalaisille ja muille eurooppalaisille yrityksille. Muun muassa UPM:n Changshun tehdasalue sijaitsee lähistöllä.
Keskuksen myötä Nanjingin yliopistosta tulee Itä-Suomen yliopiston merkittävä yhteistyökumppani Kiinassa. 
Nanjingin yliopistolla on jo aikaisempia tutkimuskeskuksia muun muassa Johns Hopkinsin yliopiston ja Göttingenin yliopiston kanssa.
Toukokuussa 2014 kerrottiin Ilmatieteen laitoksen sekä Itä-Suomen ja Nanjingin yliopistojen tutkimus- ja koulutusyhteistyöstä liittyen ilmansaasteisiin.
Mellow Chips

Mellow Chips oli suomalainen demoskeneryhmä, joka työskenteli Commodore Amigan parissa noin vuosina 1995–1998. Toimiessaan Tristar &amp; Red Sector Incorporatedin (TRSI) alaryhmänä se voitti The Gathering -tapahtuman Amiga-demokilpailun tuotoksellaan "Rise" vuonna 1998. Muita saavutuksia olivat muun muassa vuoden 1996 Demolition-tapahtuman demokilpailun voitto ja Assemblyn Amiga-demokilpailun toinen sija samana vuonna. Mellow Chips teki myös muutaman ilmaispelin.
Vaiheet.
Mellow Chips toimi alun perin ilmeisesti nimellä "Mystic". Esimerkiksi vuonna 1994 julkaistu Pacman-klooni "Pucman Worlds" tehtiin kyseisellä nimellä. Nimi Mellow Chips esiintyy Assemblyn kilpailutuloksissa seuraavana vuonna, kun ryhmän jäsen Jari "Jogi" Jokivuori osallistui tapahtuman grafiikkakilpailuun. 
Ensimmäisen jossain määrin noteeratun demonsa Mellow Chips teki tiettävästi vuonna 1996, kun "Jees!" sijoittui neljänneksi Joensuussa järjestetyn Demolition-tapahtuman yhdistetyssä (Amiga-PC) demokilpailussa. Tämän jälkeen seurasi kolme muuta, kotimaisissa tapahtumissa kohtuullisesti menestynyttä demoa. Vuonna 1990 perustetun TRSI:n alaryhmäksi Mellow Chips liittyi TRSI:n www-sivuston mukaan 1997. TRSI:n osana ryhmä julkaisi ensin "Dose"-demon, joka sijoittui vuoden 1997 Demolitionissa toiseksi, ja sitten vuonna 1998 "Risen", joka voitti suuren, Norjassa järjestettävän The Gathering -tapahtuman Amiga-demokilpailun.
Mellow Chips on 1990-luvun lopulla käytännössä hajonnut tai ainakin viettänyt hiljaiseloa siitä lähtien. Sen jäsenistä Petri "Aivo" Häkkinen ja Mikko "Kalsu" Kallinen (tunnettu myös ryhmästä Artificial People) ovat myöhemmin vaikuttaneet "Maturefurk"-ryhmässä (nimi väännös Futuremarkista), ja heidän ohjelmakoodiaan löytyy muun muassa Assemblyn yhdistetyn demokilpailun vuonna 2001 voittaneesta Amiga-demosta "Lapsuus". Myöhemmin Häkkinen on työskennellyt Remedy Entertainmentin riveissä muun muassa Max Payne 2 -pelin parissa. Vuodesta 2011 hän ja Olli "Ola" Hänninen-Pelz ovat olleet mukana espoolaisen Almost Human -indie-pelitalon toiminnassa. Huhtikuussa 2012 yritys julkaisi "dungeon crawl" -tyylisen ("Dungeon Master", "Eye of the Beholder" jne.) "Legend of Grimrock" -pelin.
Jäseniä.
Monet ryhmän jäsenistä (ainakin Björnfot, Häkkinen, Hänninen-Pelz ja Kaarlela) olivat joko alun perin Torniosta tai pitkään siellä asuneita.
Tuotanto.
Demot.
Yllä olevista demoista "Dose" ja "Rise" on tehty TRSI:n alaryhmänä.
Atomic Roooster

Atomic Roooster [sic] (tunnettu myös nimillä Atomic Rooster ja Atomic Ro-o-oster) on brittiläisen Atomic Rooster -yhtyeen helmikuussa 1970 julkaistu esikoisalbumi. Levyn materiaali on yhdistelmä progressiivista rockia, puhallinsovituksia sekä kosketinsoittaja Vincent Cranen kirjoittamia synkkiä sanoituksia. Crane totesikin myöhemmin, etteivät albumin kappaleet sisällä huumoria. Esimerkiksi ”Bansted” käsittelee samannimistä mielisairaalaa, jossa psyykeongelmista kärsinyt Crane oli ollut hoidettavana.
Solisti-basisti Nick Graham jätti Atomic Roosterin maaliskuussa 1970, ja hänet korvasi lähes välittömästi myös kitaraa soittava John Du Cann. Myös rumpali Carl Palmer erosi yhtyeestä pian albumin julkaisun jälkeen liittyäkseen Emerson Lake &amp; Palmer -yhtyeeseen. Noin puoli vuotta Palmerin lähdön jälkeen Atomic Rooster solmi Yhdysvalloissa levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa. Koska yhtyeen soundi oli muuttunut huomattavasti Nick Grahamin lähdön myötä, soitti Du Cann kitaraosuudet Yhdysvaltain-painoksen kappaleisiin ”S.L.Y.”, ”Before Tomorrow” ja ”Friday the 13th”, joista viimeksi mainittuun myös uuden lauluraidan. Lisäksi kyseisen painoksen kappalejärjestys oli erilainen. Myös kaikki albumin CD-versiot noudattivat Yhdysvaltain-painoksen sisältöä aina vuoteen 2004, jolloin Expanded Deluxe Edition julkaistiin.
Albumilta julkaistiin maaliskuussa 1970 singlenä kappale ”Friday the 13th”.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Jonas Jerebko

 Jonas Christoffer Jerebko (s. 2. maaliskuuta 1987 Borås) on ruotsalainen NBA:ssa pelannut koripalloilija. Hänet valittiin NBA:han toisella kierroksella 39. pelaajana, ja hän on edustanut liigassa Detroit Pistonsia, Boston Celticsiä, Utah Jazzia ja Golden State Warriorsia. Hän oli toinen ruotsalainen NBA-pelaaja. Hänen isänsä Chris Jerebko on yhdysvaltalainen entinen ammattilaiskoripalloilija.
Ura.
Jerebko pelasi kasvattajaseuransa Borås Basketin kanssa 1. divisioonassa kolme kautta, kunnes teki Ruotsin suurseuran, Plannja Basketin, kanssa sopimuksen. Yhden kauden jälkeen hän lähti Pallacanestro Biellaan, vaikka hänellä oli stipendi isänsä kotikaupungin Buffalon yliopistoon. Meno Italiaan kannatti, sillä hänestä tuli yksi sarjan lupaavimmista nuorista tähdistä.
Alun perin hän oli menossa , mutta vetäytyi viime hetkellä. hän kuitenkin osallistui, jossa Detroit Pistons varasi hänet toisella kierroksella. Näin hänestä tuli ensimmäinen ruotsalainen pelaaja, joka on koskaan valittu NBA:n varaustilaisuudessa. Elokuussa 2009 Jerebko siirtyi Pistonsiin. Helmikuussa 2015 hän siirtyi Boston Celticsiin ja heinäkuussa 2017 Utah Jazziin.
Keväällä 2022 Jerebko teki sopimuksen Moskovan TsSKA:n kanssa ja hänet hyllytettiin Ruotsin maajoukkueesta. Vuonna 2024 hän pelasi kaksi ottelua Puerto Ricon pääsarjajoukkueessa Santeros de Aguadassa.
Exitus (Aisti &amp; Emeton albumi)

Exitus on rap-duo Aisti &amp; Emeton ensimmäinen studioalbumi. Albumin tuotti Ähky Records.
Taustaa.
Kappaleella "Maammelaulu" on käytetty eri YouTube -videoiden ääniä. Esim. video, jolla Summan paperitehtaan työntekijän Pekka Suurosen haastattelu: "Miltä tuntui tänä aamuna?" "No, miltäs kuvittelet! Aamulla tuntu hyvältä! Nyt vituttaa!" on otettu kappaleeseen. Myös video, jolla Voikkaan paperitehtaan pääluottamusmies Kari Haaraoja sanoo: "Saattaa olla, että riipasen kovan kännin tänään." on otettu kappaleeseen. Kappaleela "Lucifer" käytetty nauru on taas "Ha Ha Ha" -YouTube videosta, jolla vauva nauraa. Kappaleesta "Nähää Helvetissä" on julkaistu musiikkivideo.