tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yvonne Strahovski

Yvonne Strahovski (s. 30. heinäkuuta 1982 Maroubra, Sydney, Australia) on australialainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Sarah Walkerin roolissa televisiosarjassa "Chuck" ja Serena Joy Waterfordin roolissa televisiosarjassa "The Handmaid’s Tale – Orjattaresi".
Elämä.
Strahovski syntyi Sydneyn lähiössä Maroubrassa. Hänen alkuperäinen nimensä on Yvonne Strzechowski, mutta hän otti myöhemmin sukunimekseen helpommin lausuttavan taiteilijanimen Strahovskin. Hänen puolalaiset vanhempansa muuttivat Varsovasta Australiaan. Perheen isä on elektroniikkainsinööri ja äiti laboratorioteknikko.
Strahovski aloitti näyttelemisen näyteltyään koulunsa "Loppiaisaatto"-näytelmässä Violan roolissa. Valmistuttuaan yliopistosta hän esitti suomalaisen ystävänsä kanssa suomalaisnäytelmiä australialaisyleisölle. He näyttelivät Jari Tervon kirjaan perustuvassa näytelmässä "Finn City" Darlinghurst Theatressa Sydneyssä.
Ura.
Strahovski aloitti uransa Australiassa esiintymällä elokuva- ja televisiorooleissa, joihin lukeutuvat muun muassa esiintyminen satiirisen "Double the Fist" -televisioshow’n jaksossa sekä Freya Lewisin rooli draamasarjassa "headLand".
Strahovski on tehnyt myös äänirooleja; hän ääninäytteli "Mass Effect" -pelisarjan hahmoa Miranda Lawsonillea, josta tehtiin hänen näköiskuvansa.
Chilentarantula

Chilentarantula ("Grammostola rosea") on kuivilla alueilla viihtyvä lintuhämähäkkilaji, jota tavataan Pohjois-Chilessä ja mahdollisesti myös Boliviassa ja Argentiinassa.
Chilentarantula on väriltään pääasiassa tummanruskea, mutta sillä on myös vaaleanpunaisia karvoja, joista se on saanut tieteellisen nimensä. Lajista tunnetaan erilaisia värimuotoja, jotka on toisinaan luokiteltu erillisiksi lajeiksi. Laji on lintuhämähäkiksi keskikokoinen: täysikasvuisen naaraan ruumiinpituus on enimmillään 7,5 cm ja jalkojen kärkiväli noin 15 cm.
Yukihiro Matsumoto

Yukihiro Matsumoto (; myös "Matz", s. 14. huhtikuuta 1965) on japanilainen ohjelmoija, joka tunnetaan kehittämästään Ruby-ohjelmointikielestä. Hän aloitti työn Rubyn parissa vuonna 1993 ja julkaisi sen 1995. Hän on MAP-kirkon jäsen eli mormoni.
Yukihiro Matsumoto valmistui Tsukuban yliopistosta.
Piranha-liuos

Piranha-liuos on väkevän rikkihapon (H2SO4) ja vetyperoksidin (H2O2) seos, jota käytetään orgaanisten jäämien puhdistamiseen epäorgaanisilta pinnoilta. Liuos on erittäin voimakas hapetin ja muodostaa useimmille pinnoille hydroksyyliryhmiä (-OH), jotka tekevät pinnasta hydrofiilisen eli vettä puoleensa vetävän.
Piranha-liuos on, kuten nimikin jo kertoo, erittäin vaarallista käsitellä. Se syövyttää orgaanista materiaalia kuten ihoa ja muovia. Piranha-liuos voi myös räjähtää, jos sen sekaan joutuu orgaanista liuotinta, esimerkiksi asetonia. Piranha-liuos valmistetaan aina siten, että vetyperoksidi lisätään rikkihappoon, koska rikkihapon lisääminen vetyperoksidiin on huomattavasti vaarallisempaa. Rikkihapon ja vetyperoksidin seos voi lämmetä jopa yli 100 °C:een. Räjähdysvaaran vuoksi piranha-liuosta ei saa koskaan säilyttää, vaan se pitää tehdä juuri ennen käyttöä.
Piranha-liuos tunnetaan piikiekkojen puhdistuksessa myös SPM-pesuna.
Luettelo pituushypyn Suomen mestareista

Tämä on luettelo pituushypyn Suomen mestareista. Pituushypyn Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1910 asti voittaja ratkesi yhteistuloksen perusteella. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1945 lähtien.
Mestaruudet.
Miehet ("* = Molempien jalkojen yhteistuloskilpailu") 
Naiset
Brausch Niemann

Hendrik Christiaan Ambraüsus ”Brausch” Niemann (s. 7. tammikuuta 1939 Durban) on entinen eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausilla ja . Hän sijoittui 14:nneksi vuoden 1963 Etelä-Afrikan GP:ssä. Hän ajoi myös Formula Junior -sarjassa 1960-luvun puolivälissä. Hän vaihtoi myöhemmin moottoripyöriin voittaen Etelä-Afrikan sarjan mestaruuden vuonna 1979.
Charles Dawson

Charles Dawson (1864 – 10. elokuuta 1916) oli brittiläinen lakimies ja harrastaja-arkeologi. Hän teki useita sittemmin väärennöksiksi paljastuneita löytöjä, kuten Piltdownin ihmisen. Yleisimmin häntä pidetään itse väärentäjänä, vaikka myös muita on epäilty. Hän pääsi väärennösten avulla Society of Antiquaries of Londonin ja Geological Society of Londonin jäseneksi. 
Piltdownin ihminen paljastui väärennökseksi vuonna 1953.
Islamilainen adoptio

Islamilainen adoptio eli kafala poikkeaa länsimaisesta adoptiokäytännöstä, sillä islamilaisen šarialain mukaan sijaisperheessäkin kasvatuslapsi säilyttää biologisen sukunsa. 
Kasvatuslapsi ei muodollisesti jätä biologista perhettään, jos se on tiedossa. Vaikka orpolapsen kasvattaminen on hyve lapsesta ei kuitenkaan tule ottovanhempiensa lasta. Koska lapsi säilyttää biologisen sukunsa, ei lasta ei voi nimetä ottoisänsä mukaan. Täten lasta ei koske myöskään lähisukulaisia koskeva avioliittokielto Mahram. Kasvatuslapsi ei siis ole esimerkiksi estynyt solmimasta avioliittoa ottovanhempansa lapsien kanssa.
Profeetta Muhammadilla oli adoptoitu lapsi. Muhammadilla itsellään oli adoptioäiti, joka imetti hänet vauvana .
Lucy (fossiili)

Lucy on Etiopiasta Hadarista Alue 333:lta 24. marraskuuta 1974 löydetty hyvin säilynyt "Australopithecus afarensis" -yksilö. Se nimettiin Beatlesin "Lucy in the Sky with Diamonds" -kappaleen mukaan, jota löytäjät kuuntelivat nauhalta leirissään. Luurangosta oli säilynyt huomattava osa – lähes 40 %. 
Lucy eli noin 3,2 miljoonaa vuotta sitten. Amharaksi sen nimi on Denkenesh. 
Lucyn, kuollessaan ehkä 25-vuotiaan naaraspuolisen hominidin, aivot olivat pienikokoiset. Niiden koko oli noin kolmannes nykyihmisen aivojen koosta. Ilmeisesti Lucy kuitenkin käveli jo jokseenkin samalla tavoin kuin nykyihminen.
Vuonna 2016 antropologi John Kappelman kollegoineen esitti tutkimuksensa Lucyn kuolinsyystä. Heidän mukaansa sen luurangon vammat osoittavat Lucyn pudonneen puusta, noin 12 metrin korkeudesta. Tutkijat ovat kauan kiistelleet siitä, liikkuiko Lucy puussa vai maassa. Kappelmanin mukaan vastaus on molemmat. Piirteet, jotka helpottivat sen kävelyä pystyssä, tekivät siitä kömpelön kiipeilijän, ja se saattoi pudota puusta sen takia.
Juana Manuela Gorriti

Juana Manuela Gorriti (15. kesäkuuta 1818 Horconesin karjatila, Rosario de la Frontera, Saltan maakunta, Argentiina – 6. marraskuuta 1896, Buenos Aires) oli argentiinalainen kirjailija. 
Gorriti syntyi varakkaaseen maanomistajaperheeseen, joka polveutui Saltan maakuntaa asuttaneista espanjalaisista. Hänen äitinsä oli Feliciana Zuviría ja isänsä José Ignacio de Gorriti, poliitikko ja sotilas, joka oli ollut mukana allekirjoittamassa Argentiinan itsenäisyysjulistusta 9. heinäkuuta 1816. Hänen setänsä oli pahamaineinen sissijohtaja Jose Francisco “Pachi” Gorriti. Hänen vanhempansa olivat liberaaleja, jotka kannattivat Unitaristipuoluetta. He vastustivat kenraali Juan Manuel de Rosasin väkivaltaista hallintoa, joka murhasi alkuasukkaita maiden saamiseksi. Vuonna 1831, kun Gorriti oli 13-vuotias, perhe ajettiin maanpakoon ja he muuttivat Tarijaan, Boliviaan, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä, Manuel Isidoro Belzun. 
Manuel Isidro Belzu oli tuolloin kapteeni Bolivian armeijassa. He menivät naimisiin, kun Gorriti oli täyttänyt 15. Parille syntyi kolme lasta. Miehen uran kehittyessä heidän avioliittonsa kärsi ja Belzu hylkäsi Juana Manuelan yhdeksän aviovuoden jälkeen 1842. Myöhemmin Belzusta tuli Bolivian presidentti.
Juana Manuela Gorriti muutti Peruun, jossa hänen kirjailijan uransa lähti nousuun. Hän alkoi opettaa ja perusti myöhemmin koulun Limaan. Gorriti työskenteli myös toimittajana sekä järjesti seurapiirikutsuja, joissa tutustui kirjallisiin ja poliittisiin vaikuttajiin. Hän oli varhaisia ensimmäisen aallon feministejä ja hänen kirjoitustensa kautta hän yritti neuvoa ja inspiroida latinalaisen Amerikan naisia seuraamaan Euroopan modernimpaa henkeä. Hän halusi naisten nousevan, itsenäistyvän ja tulevan kuulluiksi.
Vuonna 1866 Espanjan laivasto tulitti Perun ja Chilen satamia. Kohteisiin kuului myös Liman satama. Gorriti palveli tuolloin sairaanhoitajana. Myöhemmin hän myös vaaransa itsensä salakuljettaessaan haavoittuneita espanjalaisten antautuessa Callaossa. Perun hallitus palkitsi hänet kunniamerkillä. Hän kirjoitti sodan tapahtumista useissa lehtikirjoituksissa ja novelleissa. 1878 Gorriti palasi Argentiinaan. Huolimatta useista elämänsä aikaisista skandaaleista häntä arvostettiin poikkeuksellisena naisena. Hän perusti lehden Buenos Airesiin, johon hän kirjoitti useita artikkeleita naisten oikeuksista ja kouluttautumisesta. Kuollessaan häntä pidettiin väsymättömänä ja vaikutusvaltaisena aikansa journalistina.
Gorriti tunnetaan myös Bolivian ja Argentiinan ruokakulttuuriin kuuluvan salteña-piirakan luojana, joka sai nimityksensä hänen synnyinkaupunkinsa mukaan.
Princessa Avenue

Princessa Avenue on venäläinen naisyhtye. Yhtye soittaa rockmusiikkia ja laulaa englanniksi.
Yhtyeen kokosi tuottaja Viktor Drobyš kesällä 2007, ja sen ensivaiheita seurattiin Venäjän Music Televisionin "ROKovyje devtšonki" -ohjelmassa. Vuonna 2009 yhtye osallistui kappaleellaan ”Never Never” Venäjän euroviisukarsintoihin, jossa se sai kaksi prosenttia äänistä.
Yhtyeen esikoisalbumi "Princessa #1" julkaistiin Sony Musicin kautta 26. elokuuta 2009. Kotimaansa lisäksi yhtye on konsertoinut Suomessa. Kesäkuussa 2009 yhtye esiintyi MTV3:n "Pitkä kuuma kesä" -ohjelmassa Tampereen Särkänniemessä. __notoc__Bändi on esiintynyt myös Elämä lapselle-konsertissa Hartwall Areenalla syyskuussa 2009.
South Petherton

South Petherton on suuri kylä Lounais-Englannissa. Siellä asuu noin 3 200 ihmistä.
Monet kylän rakennuksista on tehty paikallisesta kellertävästä hiekkakivestä, jota kutsutaan Hamin kylän mukaan hamstoneksi.
Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvosto

Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvosto (, puhekielessä yleensä Joint Chiefs) on Yhdysvaltain asevoimien pääesikunta, joka toimii siviilihallinnon neuvonantajana sotilasasioissa. Sen asemasta määrätään lailla ja sen jäseniä ovat neuvoston puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja puolustushaarojen komentajat.
Historia.
Toisen maailmansodan jälkeen neuvosto perustettiin virallisesti National Security Act -lailla, jonka presidentti Harry Truman allekirjoitti vuonna 1947. Merijalkaväen komentaja ei ollut neuvoston täysivaltainen jäsen ennen vuotta 1975, jolloin virkaan astui kenraali Louis H. Wilson. Varapuhemiehen virka perustettiin vuonna 1986 Goldwater-Nichols Act -lailla. Kenraali Colin Powell oli ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa afroamerikkalainen puheenjohtaja.
Nimrud

Nimrud on muinaisen Assyrian raunioitunut pääkaupunki nykyisessä Irakissa. Se sijaitsee Niniven eteläpuolella Tigrisin varrella Niniven maakunnann alueella noin 30 kilometriä Mosulista kaakkoon. Nimrud oli muinainen Kalhu ja Raamatun Kalah. Arabit antoivat kaupungille nimen Nimrud ilmeisesti muinaisen kuninkaan Nimrodin mukaan. Raamatun ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Nimrod oli Nooan pojan Haamin pojan Kusin poika, siis Nooan pojanpojanpoika.
Kaupunki perustettiin 1300-luvulla ennen ajanlaskun alkua, ja se oli Assyrian toinen pääkaupunki. Kuninkaalliset rakennukset keskittyivät kahdelle kummulle, joita nykyään kutsutaan linnakkeeksi. Nimrudissa oli asutusta paljon ennen kuin siitä tuli Assyrian hallitsijoiden asuinpaikka. Noin 800-luvulla eaa. Assyrian kuninkaat yhdistivät Nimrudin nopeasti kasvavaan valtakuntaansa. Kaupungin muurien sisällä on 3,6 neliökilometrin alue, jossa olivat asuintalot, työpajat, kadut, aukiot ja puutarhat.
Ensimmäiset arkeologiset kaivaukset Nimrudissa aloitettiin vuonna 1845 brittiläisen Austen Henry Layardin johdolla. Hän oli löytänyt Salmanassar III:n palatsin. Maaliskuussa 2015 Isis-järjestö tuhosi rauniokaupunkia puskutraktoreilla. Marraskuussa 2016 Irakin armeija valtasi Nimrudin alueen takaisin Isis-järjestöltä. Valtauksen jälkeen selvisi, että Isis oli tuhonnut Nimrudin lähes kokonaan, ja arviolta 95 prosenttia alueesta on tuhottu.
Yo Gabba Gabba!

Yo Gabba Gabba! on Christian Jacobsin ja Scott Schultzin luoma lastenohjelma, jota enimmäkseen esitetään Nickelodeon-kanavalla. Ohjelmassa on kuusi hahmoa, jotka seikkailevat satumaassa. Sarjaa tuottavat The Magic Store ja Wildbrain Entertainment. Se sai ensiesityksensä 20. elokuuta 2007.
Al Israel

Al Israel (16. huhtikuuta 1935 – 16. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa kolumbialaisen huumekauppiaan rooli elokuvassa "Scarface – arpinaama".
Israel oli yksi kolmesta alkuperäisestä näyttelijästä, jotka tekivät ääniroolin elokuvasta tehdylle videopelille "".
Teivo Pentikäinen

Teivo Unto Pentikäinen (26. heinäkuuta 1917 Viipuri – 12. kesäkuuta 2006 Espoo) oli vakuutusmatemaatikko ja professori, jota nimitetään Suomen työeläkejärjestelmän isäksi.
Pentikäinen syntyi Viipurissa. Hän osallistui talvisotaan ja jatkosotaan ja kotiutui rivimiehenä. Pentikäinen valmistui filosofian kandidaatiksi pääaineenaan matematiikka Helsingin yliopistosta vuonna 1944 ja väitteli soveltavan matematiikan tohtoriksi vuonna 1947. Hän saavutti kansainvälisestikin mainetta vakuutustieteen tutkijana ja yliopisto-opettajana.
Pentikäinen oli sosiaaliministeriön vakuutusosaston päällikkönä 1948–1961 ja oli keskeisin henkilö työeläkejärjestelmää (TEL) suunnitelleessa eläkekomiteassa. Pentikäinen oli myös Työeläkeyhtiö Ilmarisen toimitusjohtajana vuodet 1962–1977. Pentikäiselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1975.
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2009

Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 käsittelee Suomen joukkueen valintaa Berliinissä 15.–23.8.2009 pidettyihin vuoden 2009 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin ja menestymistä niissä. Suomi on ollut alusta asti jokaisissa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa mukana ja osallistui kisoihin 12. kerran. Joukkueen tavoite oli kaksi mitalia ja kaksi pistesijaa
Finalistit.
Seuraavassa taulukossa 12 parhaan joukkoon sijoittuneet urheilijat.
Valinnat.
Suomen Urheiluliitto SUL valitsi joukkueeseen kuusi urheilijaa 29. kesäkuuta, jota ennen oli valittu jo seitsemän urheilijaa. 27. heinäkuuta uutisoitiin, että Francis Kirwa ja Antti Kempas eivät pystykään osallistumaan kisoihin loukkaantumisten takia. Joukkuetta täydennettiin vielä kahdeksalla urheilijalla 2. elokuuta, jolloin joukkueen kooksi tuli 19 urheilijaa.
 Ensimmäinen valinta 
 Toinen valinta 
 Kolmas valinta 
Joukkue.
Lopullinen valinta tehtiin Kalevan kisojen päätyttyä 2.8.2009.
Miehet
Naiset
Beiersdorf

Beiersdorf on saksalainen kosmetiikka-alan konserni. Yrityksen perusti vuonna 1882 Hampurissa apteekkari Paul Carl Beiersdorf. Beiersdorfin tunnetuimpia tuotemerkkejä ovat Nivea, Eucerin, Hansaplast ja Labello. Yhtiöstä omistaa 50,49 % Tchibo Holding AG, jossa määräysvaltaa pitää Herzin perhe.
Beiersdorfin osake liitettiin joulukuussa 2008 osaksi DAX-indeksiä, joka koostuu Saksan 30 kaupankäynnin volyymin ja markkina-arvon mukaan suurimmasta yhtiöstä.
Yhtiön Suomen pääkonttori sijaitsee Turussa. Se työllistää noin 15 henkeä.
Frans Henrik Kockum vanhempi

Frans Henrik Kockum (27. syyskuuta 1802 Malmö – 12. helmikuuta 1875 Malmö) oli ruotsalainen teollisuusyrittäjä. Hän perusti Malmöhön vuonna 1840 konepaja Kockums Mekaniska Verkstads AB:n. Nykyisin se on saksalaisomisteinen meriteollisuusalan yritys Kockums AB. Vuonna 1849 hän perusti Kallingeen Kockums Jernverks AB:n, joka tuotti rautaa, terästä ja liesiä.
Bryopsis

Bryopsis on viherleviin kuuluva makrolevien suku. Sukuun kuuluu yli 50 jäsentä, joista seitsemän ovat yleisiä trooppisissa merissä. Ne kasvavat merivedessä rihmamaiseksi levämassoiksi.
Elinkierto.
"Bryopsis"-levät voivat lisääntyä ilmeisesti sekä suvullisesti että suvuttomasti. Levän elinkierto on diplohaplonttinen, eli siinä haploidi ("n"), sukusoluja tuottava gametofyyttivaihe vaihtelee diploidin ("2n"), itiöitä tuottavan sporofyyttivaiheen kanssa. Normaalisti rihmalevänä tunnetut yksilöt ovat suvullisesti lisääntyviä gametofyyttejä, kun taas sporofyytit ovat huomattavasti näitä pienempiä.
Sama gametofyyttiyksilö voi päästää liikkeelle sekä koiras- että naaraspuolisia sukusoluja, vaikka yhdessä sukusoluja sisältävässä kasvin osassa eli gametangliossa voi olla haploidisuudesta johtuen vain jompiakumpia. Sukusolut ovat kahden siimansa ansiosta liikuntakykyisiä ja naarassukusolut ovat noin kolme kertaa koirassukusoluja suurempia. Sukusolut vapautetaan veteen ja hedelmöittyminen tapahtuu kasvin ulkopuolella. Koska sukusolujen vapautuminen tapahtuu yhtäaikaisesti, on itsehedelmöittäminen levällä yleistä.
Hedelmöityksen tuloksena syntyy diploidi tsygootti. Se muodostaa joko meioosin ja mitoosin kautta uusia haploideja gametofyyttejä, tai jos meioosia ei tapahdu, madon näköisiä diploideja sporofyyttejä. Myöhemmän mitoosin ja sitä seuraavan meioosin kautta sporofyytti muodostaa siimallisia, haploideja itiöitä. Näistä taas syntyy uusia gametofyyttejä, joista Mendelin lakien mukaisesti noin puolet on koiraita ja puolet naaraita.
Torjunta.
Riutta-akvaarioissa "Bryopsis"-levistä voi tulla ongelma, jos vedessä on liikaa ravinteita. Parhaina torjuntamentetelminä pidetään ravinteiden veteen pääsyn rajoittamista ja kilpailevien voimakaskasvuisten makrolevien (esimerkiksi "Chaetomorpha" ja "Caulerpa") kasvattamista erillisessä leväosastossa. Näiden kilpailijalevien massaa voi sitten helposti poistaa kitkemällä.
Aquemini

Aquemini on OutKast-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 1998. Albumi myi Yhdysvalloissa platinaa kahdessa kuukaudessa ja tuplaplatinaa vuonna 1999.
"Aquemini" sai yleisön lisäksi hyvän vastaanoton myös kriitikoilta: muun muassa Rolling Stone, Q, Allmusic ja Los Angeles Times antoivat arvosteluissaan albumille täydet pisteet. Singlenäkin julkaistu kappale "Rosa Parks" keräsi huuliharppusooloineen kehuja raikkaudellaan ja omaperäisyydellään. Hip hopin Raamatuksikin kutsuttu The Source -lehti taasen antoi Aqueminille arvostelussaan täydet viisi mikrofonia, mikä on erittäin harvinainen ja arvostettu tunnustus.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Rosa Parks", "Skew It on the Bar-B" ja "Da Art of Storytellin' (Pt. 1)".
Luettelo Valko-Venäjän kansallispuistoista

Valko-Venäjällä sijaitsee viisi kansallispuistoa, joista kaksi kuuluu Unescon MAB-ohjelman biosfäärialueiden listalle. Lisäksi Brestin eteläpuolella sijaitsee kolmas MAB-biosfäärialue, jossa ei ole varsinaista kansallispuistoa, mutta joka on kansainvälisen merkityksensä vuoksi mainittu oheisessa taulukossa. Suunnitelmissa on yhdistää tämä siihen liittyvien vastaavien rajantakaisten alueiden kanssa Valko-Venäjän, Ukrainan ja Puolan yhteiseksi Läntisen Polesian biosfäärialueeksi.
Thriller 25

Thriller 25 on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin vuonna 1982 ilmestyneen studioalbumin "Thriller" uusi versio, joka sisältää kaikki alkuperäisen "Thrillerin" kappaleet sekä uudelleenmiksattuja kappaleita eri laulajien kanssa laulettuina. Albumi julkaistiin Australiassa 8. helmikuuta 2008 ja maailmanlaajuisesti 11. helmikuuta 2008. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: ”The Girl Is Mine 2008” ja ”Wanna Be Startin’ Somethin’ 2008”. Albumin mukana tulee DVD, joka sisältää kappaleiden ”Billie Jean”, ”Beat It” ja ”Thriller” musiikkivideot sekä ”Billie Jeanin” live-esityksen.
Albumi myi maailmanlaajuisesti kolme miljoonaa kappaletta 12 viikossa julkaisun jälkeen. Se keräsi hyviä arvosteluita yhdysvaltalaisilta lehdiltä: muun muassa "Rolling Stone" antoi sille täydet viisi tähteä.
Thriller – 25th Anniversary Limited Japanese Single Collection.
Ainoastaan Japanissa julkaistu singlekokoelma.
J. Michael Straczynski

Joseph Michael Straczynski (tunnetaan myös lyhenteellä JMS, s. 17. heinäkuuta 1954 Paterson, New Jersey) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Straczynski tunnetaan erityisesti televisiosarja "Babylon 5":n ja sen spinoffin "Crusaden" luojana. "Babylon 5:n" 110 jaksosta 92 on hänen käsikirjoittamaansa.
Toinen hänen luomansa sarja on "Jeremiah", jota tuotettiin kaksi kautta vuosina 2002–2004. Hermann Huppenin sarjakuvaan perustuvan sarjan pääosassa oli Luke Perry.
Ensimmäinen valkokangaselokuva, johon Straczynski laati käsikirjoituksen, oli Clint Eastwoodin ohjaama "Changeling – vaihdokas". Kyseisestä käsikirjoituksesta hän oli ehdolla BAFTA-palkinnon saajaksi. 
Kirjoittajauransa alkuvuosina Straczynski työskenteli toimittajana ja tutkivana journalistina ennen siirtymistään fiktion pariin 1983. Hän on myös laatinut käsikirjoituksia lukuisiin supersankarisarjakuviin. Näihin lukeutuvat muun muassa Thor, Supreme Power, Tohtori Outo, Ihmeneloset ja Hämähäkkimies. Lisäksi Straczynski on kirjoittanut käsikirjoittamista käsittelevän tietoteoksen "The Complete Book of Scriptwriting". Vuonna 1992 Kitt Peakin observatoriossa löydytylle asteroidille annettiin hänen kunniakseen ja etenkin hänen "Babylon 5":n parissa tekemänsä työn perusteella nimi 8379 Straczynski.
Lenne and The Lee Kings

Lenne and The Lee Kings oli vuosina 1964–1967 toiminut ruotsalainen popyhtye. 
Yhtyeen perustaja Lenne Broberg aloitti 1960-luvun alussa The Falcons -nimisessä yhtyeessä, josta seurasi The Adventurers. Lennen jouduttua armeijaan Jan Rohde otti hänen paikkansa, ja näin muodostui Suomessakin suosittu Jan Rohde and The Adventurers. Lennen vapauduttua armeijasta lokakuussa 1964 syntyi The Lee Kings jonka muodostivat Lenne Broberg (laulu), Bengt Dalén (soolokitara), Bjärne Möller (komppikitara), Bo Rosendahl (basso) ja Thomas Strandberg (rummut). Rosendahlin ja Strandbergin korvasivat pian Olle Nordström ja Lasse Sandgren. Tällä kokoonpanolla tehtiin "Stop the Music" joka menestyi loistavasti Ruotsissa ja Suomessa. 
Yhtye esiintyi kesällä 1965 ahkerasti Suomessa, jossa "Stop the Music" pysyi myyntilistan kärjessä elokuusta marraskuuhun. Tämän jälkeen yhtyeen levyt eivät enää Suomessa menestyneet, mutta Ruotsin listoille nousivat "Que sera sera", "L.O.D. (Love on Delivery)" ja "I Can’t Go On Living Baby Without You". Nordström ja Sandgren jättivät yhtyeen, ja heidän tilalleen tulivat englantilaiset muusikot Mike Watson ja Tony Walter. Loppuaikoina yhtyeessä ehtivät soittaa kitaristi Johnny Lund ja rumpali Stefan Möller. 
Yhtyeen hajottua Lenne Broberg siirtyi soolouralle, ja vuonna 1968 syntyi Ruotsin listoille noussut "Mälaro kyrka" josta Eero Raittinen teki suomenkielisen version "Vanha holvikirkko".
Tommy Edwards

Tommy Edwards (17. helmikuuta 1922 Richmond, Virginia – 22. lokakuuta 1969 Henricon piirikunta, Virginia) oli yhdysvaltalainen iskelmälaulaja. Hänen suurimmat hittinsä olivat ”It’s All in the Game”, ”Love Is All We Need”, ”Please Mr. Sun”, ”My Melancholy Baby” ja ”The Morning Side of the Mountain”. Edwards kuoli aivoaneurysmaan ollessaan 47-vuotias.
Thomas Randolph (runoilija)

Thomas Randolph (15. kesäkuuta 1605 Newnham-cum-Badby, Northamptonshire, Englanti - maaliskuussa 1635 Blatherwycke, Northamptonshire) oli englantilainen runoilija ja näytelmäkirjailija. 
Randolph opiskeli Westminsterissä ja Trinity Collegessa Cambridgessa. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon 1627/28 ja Master of Arts -tutkinnon 1631. Hän muutti seuraavana vuonna Lontooseen, jossa osoitti pian lahjoja komedian kirjoittajana ja hänestä tuli ankarana kriitikkona tunnetun Ben Jonsonin suojatti. Randolph omisti Jonsonille kolme runoaan. Myöhemmin Randolph asui isänsä kanssa Little Houghtonissa Northamptonshiressa jonkin aikaa. Hän kuoli ennen kolmattakymmentä ikävuottaan vieraillessaan William Staffordin luona Blatherwyckessa. Hänet haudattiin Blatherwycken kirkkoon 17. maaliskuuta 1635 ja hänen muistosanansa kirjoitti Peter Hausted. 
Thomas Randolph oli William Randolphin setä. Veljenpojasta tuli merkittävä kolonialisti brittiläisessä Virginiassa 1600-luvun lopulla.
Divanadiinipentoksidi

Divanadiinipentoksidi eli vanadiini(V)oksidi (V2O5) on yksi vanadiinin oksideista. Luonnossa divanadiinipentoksidia esiintyy harvinaisena shcherbinaiittimineraalina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa divanadiinipentoksidi on kiinteää keltaista jauhetta. Yhdiste on amfoteerinen aine eli se voi toimia sekä happona että emäksenä. Emäksisissä liuoksissa divanadiinipentoksidi esiintyy vanadaatti-ioneina (VO43-) ja happamissa olosuhteissa oksovanadiini-ioneina.
Valmistus.
Divanadiinipentoksidia voidaan valmistaa kuumentamalla vanadiinipitoista mineraalia alkalimetallisuolojen kanssa 700–850 °C:n lämpötilassa. Kuumennettuun seokseen lisätään vettä, jolloin saostuu niukkaliukoista natriummetavanadaattia. Natriummetavanadaattia käsitellään suola- tai typpihapolla sekä ammoniumsuoloilla ja kuumennetaan, jolloin muodostuu divanadiinipentoksidia.
Divanadiinipentoksidia on mahdollista tuottaa myös kuumentamalla ammoniummetavanadaattia.
2 NH4VO3 → V2O5 + 2 NH3 + H2O
Yhdistettä syntyy myös sivutuotteena tuotettaessa uraania vanadiinia sisältävästä kamotiittimineraalista.
Käyttö.
Suurin osa divanadiinipentoksidista käytetään erilaisten metalliseosten valmistukseen. Yhdistettäessä käytetään muun muassa raudan ja vanadiinin sekä alumiinin ja vanadiinin metalliseosten tuotannossa.
Divanadiinipentoksidia käytetään rikkihapon valmistuksessa kontaktiprosessilla katalyyttinä. Aine katalysoi rikkidioksidin hapettumista rikkitrioksidiksi. Divanadiinipentoksidi pelkistyy divanadiinitetroksidiksi ja rikkidioksidi hapettuu. Divanadiinitetroksidi reagoi hapen kanssa muodostaen divanadiinipentoksidia.
Divanadiinipentoksidi on hapetin ja orgaanisessa kemiassa sitä käytetään yhdisteiden synteesissä. Ainetta käytetään muun muassa valmistettaessa ftaalianhydridiä naftaleenista, adipiinihappoa sykloheksanolista, propaanihappoa propaanista ja asetaldehydiä etanolista.
Muita divanadiinipentoksidin käyttökohteita ovat lasin ja keramiikan värjääminen keltaiseksi, depolarisaattorina, valokuvien kehityksessä ja estämässä UV-säteilyn siirtymistä lasissa. 
Turvallisuus.
Divanadiinipentoksidi on ihmiselle myrkyllistä. Aineen joutuminen hengitykseen aiheuttaa vaikeutunutta hengitystä ja kipua kurkussa. Nieleminen voi aiheuttaa huonoa oloa ja oksentelua sekä tajuttomuuden.
Päiviö

Päiviö on suomalainen miehen etunimi, jonka nimipäivää vietetään 30. kesäkuuta. Nimen taustalla on luultavasti suomen sana päivä. Tarinoiden mukaan Päiviö () oli suuri noita, josta useat saamelaiset suvut ovat uskoneet polveutuvansa ja josta on laulettu runoja myös suomeksi. Etunimeksi Päiviötä ehdotettiin tiettävästi ensimmäisen kerran vuonna 1879, ja almanakkaan se otettiin vuonna 1908.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Päiviö-nimen saaneita on Suomessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä ollut kaikkiaan 5 130 miestä ja noin 90 naista. Päiviön sisarnimi on Päivikki.
Päivö

Päivö on suomalainen miehen etunimi, jonka nimipäivää vietetään 30. kesäkuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Päivö annettiin vuosien 1910 ja 1989 välisenä aikana noin 110 henkilölle. Ennen vuotta 1910 tai vuoden 1989 jälkeen syntyneitä Päivö-nimisiä on vain muutama.
Jalankulkijaystävällisyys

Jalankulkijaystävällisyys on käsite, joka tarkoittaa kaupunkiympäristön soveltuvuutta kävellen liikkumiseen. Jalankulkijaystävällisen kaupungista tekevät ensi sijassa lyhyiden etäisyyksien kaupunkirakenne, kävelykadut, jalkakäytävät, suojatiet ja levähdyspenkit, mutta myös esimerkiksi katuvarsien silmää miellyttävä arkkitehtuuri ja melua vähentävät teiden matalat nopeusrajoitukset. Jalankulkijaystävällisyys on tärkeä osa ympäristöystävällistä kaupunkisuunnittelua, koska käveleminen on hyvin ympäristöystävällinen tapa liikkua.
Euroopan vanhojen kaupunkien keskustat ovat pääsääntöisesti jalankulkijaystävällisiä, koska keskiaikaiset kaupunginosat on rakennettu hyvin tiiviisti ja aikakaudella jolloin käveleminen oli yleinen tapa liikkua kaupungeissa. Joukkoliikenne on helpohkoa lisätä jalankulkijaystävälliseen kaupunkiin, minkä vuoksi joukkoliikenne on suosittua Euroopassa, vaikka ihmisillä olisi varaa omaan autoon. Sen sijaan esimerkiksi Yhdysvalloissa kaupungit eivät ole kovin käveltäviä, koska ne on rakennettu ilmavasti ja yksityisautoilun aikakaudella. Esimerkiksi jalkakäytäviä ei ole läheskään kaikkialla Yhdysvaltain kaupunkialueilla, ja joukkoliikenneverkko on kehno yksityisautoilun ja sitä tukevan pitkien etäisyyksien kaupunkirakenteen vuoksi.
Jalankulkijaystävällisyys saattaa olla hyväksi katuvarsien kaupoille, katukahviloille ja ravintoloiden terasseille sekä turismin kannalta nähtävyyksien helpon ja omaehtoisen kiertämisen vuoksi. Lisäksi kävellen liikkuminen on hyötyliikuntaa.
Pakkokasvatus

Pakkokasvatus on aiemmin käytössä ollut nimitys yhteiskunnan alaikäiseen rikoksentekijään kohdistamille toimille. Nykyisin vastaavia toimia Suomessa ovat huostaanotto, kasvatus lastenkodissa, nuorisokodissa tai koulukodissa ja avohuolto. Pakkokasvatusta () nimitettiin myös suojelukasvatukseksi ("Fürsorgeerziehung"), koska Saksan eri osavaltioissa käytettiin eri nimityksiä. Toisinaan Suomessa nimitettiin pakkokasvatukseksi valtion kustantamaa kasvatusta ja suojelukasvatukseksi kunnan, yhdistyksen tai yksityisen henkilön järjestämää kasvatusta. Lainsäädäntöön pakkokasvatus otettiin ensimmäisenä Englannissa 1854.
Eri maissa pakkokasvatusta sovellettiin nuoriin lainrikkojiin rangaistuksen jälkeen tai rangaistuksen sijaan. Tuomioistuin määräsi lapsen tai nuoren omaisten tahdosta riippumattoman kasvatuksen kohteeksi. Pakkokasvatusta käytettiin myös ehkäisemään ennalta pahantapaisuutta tai rikollisuuteen lankeamista, jos kodin ja koulun kasvatuksen ei katsottu riittävän.
Brian Naylor

John Brian Naylor (24. maaliskuuta 1923 Salford – 8. elokuuta 1989 Marbella, Espanja) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausina 1957–1961 ja starttasi seitsemään kilpailuun. Hän oli parhaimmillaan kolmastoista Saksan GP:ssä 1957 ja Britannian GP:ssä 1960. Muuten hän keskeytyi tai karsiutui. 
Naylor kilpaili itserakentamallaan Cooperiin perustuvalla JBW-autolla.
Massimo Natili

Massimo Natili (28. heinäkuuta 1935 Ronciglione – 18. syyskuuta 2017) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1961, joista keskeytti Britannian GP:ssä ja karsiutui Italian GP:ssä eikä saavuttanut pisteitä. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Vuonna 1962 Natili joutui onnettomuuteen Formula Junior -kilpailussa Monzassa, jossa hänet pelasti tuntematon katsoja. Hän oli neljäs Rooman GP:ssä 1964. Hän kilpaili myös F3-sarjassa ja lopetettuaan uransa toimi autovälittäjänä.
John Arnold Bergh

John Arnold Bergh (10. elokuuta 1872 Helsinki – 4. marraskuuta 1939 Porvoo) oli suomenruotsalainen kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Arnold", "Mikael Sand" ja "Mikael Sanden".
John Arnold Berghin vanhemmat olivat oikeusneuvosmies, kirjailija Johan Herman Edvard Bergh (1829–1903) ja Johanna Charlotta Lemström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja opiskeli sitten lääketiedettä Helsingin yliopistossa. Bergh joutui lopettamaan opinnot sairauden takia ja myöhemmin hän toimi maanviljelijänä, kirjailijana, lääkintävoimistelijana ja hierojana.
Bergh menetti näkökykynsä opiskeluaikanaan 1890-luvulla ja hän joutui sen vuoksi keskeyttämään lääketieteen opintonsa. Hän aloitti tämän jälkeen kirjallisen uransa. Berg kirjoitti romaaneja, runoja ja lisäksi lehtiartikkeleita, joita julkaistiin koti- ja ulkomaisissa lehdissä. Bergh hallitsi suomen ja ruotsin kielen lisäksi englannin, ranskan, saksan, venäjän ja esperanton kielet. Viimeksimainitun kielen hän opetteli, koska esperanto oli puolivirallinen sokeain maailmankieli. Omat teoksensa Bergh kirjoitti ruotsin kielellä. Vuonna 1906 julkaistu helsinkiläisen ylioppilaselämän kuvaus, romaani "Olof Grehn" voitti samana vuonna pohjoismaisen romaanikilpailun. Berghin vuonna 1910 ilmestynyt romaani "Piilopirtti" julkaistiin vuonna 1910 ja se käännettiin suomeksi, saksaksi, tanskaksi, norjaksi ja englanniksi. Suurimman maineensa hän sai kuitenkin kirjoittamillaan lastenkirjoilla, joita hän julkaisi Mikael Sandin nimellä.
Porvoossa asunut Bergh teki useita ulkomaanmatkoja muun muassa kaksi kertaa Englantiin. Kirjansa ja artikkelinsa hän kirjoitti kirjoituskoneella, aluksi erityisellä sokeainkirjoituskoneella, mutta koska tekstin tuottaminen sillä oli hidasta ja vaati puhtaaksikirjoittamista, hän siirtyi 1914 käyttämään tavallista Blick-merkkistä kirjoituskonetta. Bergh kuoli 67-vuotiaana Porvoossa marraskuun 1939 alussa lyhyen sairauden jälkeen.
John Bergh oli naimisissa kaksi kertaa:
Teoksia.
Nimimerkillä "Mikael Sand":
GOES

Geostationary Operational Environmental Satellite eli GOES ohjelma on Yhdysvaltain sääpalvelun, National Weather Service (NWS), geostationaarisen kiertoradan sääsatelliittien ohjelma. GOES-satelliitteja on laukaistu avaruuteen vuodesta 1974 alkaen.
Satelliitit.
Neljä GOES-satelliittia on käytössä:
Harrislee

Harrislee () on kunta Flensburgin kaupungin läheisyydessä Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Tanskan rajan tuntumassa sijaitsevassa Harrisleessa on rajanylityspaikat Bov-Padborg ("Pattburg") ja Bov-Kruså ("Krusau"). Saksan kielen lisäksi Harrisleessa puhutaan tanskaa ja alasaksaa. Kaupungissa asui 11 433 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Harrisleen osa-alueet ovat Harrislee-Feld, Harrislee-Dorf, Slukefter, Niehuus ("Nyhus"), Kupfermühle ("Kobbermølle"), Wassersleben ("Sosti") sekä Harrisleehof.
Historia.
Ensimmäinen maininta Harrisleesta on Schleswigin tuomiokapitulin dokumentissa vuodelta 1352. Kunnan alueella on asuttu jo paljon aiemmin, mistä on todisteena kolme suurta kivihautaa eli dolmenia. Megaliittiperinteeseen kuuluvat dolmenit sijaitsevat Ellundiin ja Wasserslebeniin johtavien teiden varsilla.
Kun Schleswigin herttuakunta ("Herzogtum Schleswig") liitettiin Preussiin vuonna 1864, Handewittin seurakuntaan ("Kirchspiel Handewitt") kuuluneesta Harrisleesta tuli itsenäinen maalaiskunta. Sitä ympäröivät maalaiskunnat Niehuus, Fröslee, Ellund ja Handewitt sekä Flensburgin kaupunki. Vuoden 1920 rajankäynnissä Harrisleesta tuli rajakunta, Fröslee jäi tuolloin Tanskan puolelle. Vuonna 1928 Harrislee sai oman kirkon.
Tiiliteollisuus oli aikoinaan merkittävä elinkeino Harrisleessa. Nykyisen kunnan alueella on toiminut samanaikaisesti jopa kuusi tiilitehdasta. Viimeisenä lopetettiin Ochsenwegin tehdas kunnan lounaisosassa vuonna 1970. Kaakkoisessa Harrisleefeldissa oli kaksi tiilitehdasta, vuoden 1900 tienoilla kyseinen alue kasvoi yhteen voimakkaasti teollistuneen Flensburger Nordstadtin kanssa.
Toisen maailmansodan jälkeen rajakauppa voimisti Harrisleen talouselämää. Ochsenwegissa sijaitsi laaja teollisuusalue, jossa erityisesti useat tanskalaisyritykset hoitivat Saksan liiketoimintojaan. 1960-luvulta alkaen Harrisleen väestömäärää on kasvattanut eritoten muuttoliike Flensburgista ja kunnasta on kehittynyt Flensburgin lähiö.
Talous, liikenne ja kulttuurielämä.
Harrisleen erikoisuutena ovat niin kutsutut rajasupermarketit ("Grenzsupermärkte"). 1980-luvun alusta alkaen ne ovat verraten huokeine hintoineen olleet Skandinaviasta saapuneiden matkailijoiden suosiossa. Eritoten alkoholi- ja tupakkatuotteet ovat houkutelleet asiakkaita pohjoisesta.
Harrislee sijaitsee moottoritie A 7 varrella. Kunnasta on säännöllinen linja-autoyhteys paitsi Flensburgiin, myös Tanskan puolelle Padborgiin.
Harrisleessa on saksankielisen koulun ohella kaksi tanskalaista koulua, Harreslev Danske Skole ja Kobbermølle Skole. Kunnassa on myös tanskalainen harrastelijateatteri Harreslev Amatørscene. Kunnan tunnetuimmat urheiluseurat ovat TSV Nord Harrislee sekä tanskalainen Verein HKUF (Harreslev-Kobbermølle Ungdomsforening e.V.). Hallitseva laji on käsipallo.
Saksankielisten evankelisen ja katolisen kirkon lisäksi Harrisleessa on tanskalainen evankelinen kirkko. Harrisleessa on kaksi museota: Industriemuseum Kupfermühle e.V. ja Kobbermølle Museum. Erholungswald Wassersleben eli Klueser Wald on puolestaan suosittu virkistysalue.
Lippo (Lempäälä)

Lippo on kylä Lempäälän kunnassa. Se sijaitsee kunnan eteläosassa, Liponselän itäpuolella, ja rajautuu osittain Valkeakosken rajaan. 
Lipon läpi kulkee valtatie 3, ja siellä sijaitsee Pirkanhovin liikennepalvelukeskus.
Historia.
Vanhan tarinan mukaan Lipon perusti viisi lappalaisveljestä. Heidän nimistään tulevat kylän viiden talon nimet: Heikkilä, Mattila, Mikkola, Nikkilä ja Paavola.
Autostrada A14 (Italia)

Autostrada Adriatica ("L'autostrada Adriatica"), virallisesti A14, on Italiassa sijaitseva moottoritie Bolognasta Tarantoon. Se on toinen tärkeä etelä–pohjoissuuntainen maantieväylä moottoritie A1:n lisäksi. Moottoritie A14 kulkee Emilia-Romagnan, Marchen, Abruzzon, Molisen ja Apulian hallinnollisten alueiden kautta.
Historia.
A14:n ensimmäinen osuus Bologna–Forlì valmistui vuonna 1966. Seuraavana vuonna valmistui Bolognan kehätieosuus. Anconaan asti moottoritie oli valmis vuonna 1969, ja samana vuonna avattiin myös osuus Pescara–Vasto Abruzzon alueella. Vuonna 1973 moottoritie A14 oli kokonaisuudessaan valmis osuudella Bolognasta Bariin. Osuus Canosa–Bari oli tuolloin osa moottoritietä A17 (Napoli–Bari). Moottoritie A17 Napolista Canosaan nimettiin A16:ksi. Nykyisin tunnusta A17 ei enää käytetä Italian moottoritiellä. Tie Joonianmeren rannalle Tarantoon valmistui 1975.
Reitti.
A14 alkaa Bolognan länsipuolelta moottoritie A1:n risteyksestä. Tie on kolmikaistainen suuntaansa Bolognasta Riminin pohjoiseen liittymään. Muutoin tie on 2+2-kaistainen. Nimensä mukaisesti Autostrada Adriatica seurailee Adrianmeren rantaviivaa. Sen reitillä on lukuisia tunneleita ja maasiltoja.
A14 kulkee Romagnan halki luoteesta kaakkoon Adrianmeren rannalle Riminiin, josta etelään se kulkee pitkin Adrianmeren rannikkoa. Moottoritien varrella ovat Marchen hallintoalueen kaupungit Pesaro, Fano, Senigallia, Ancona, Osimo, Fermo ja San Benedetto del Tronto. A14 ylittää Trontojoen 312 kilometriä Bolognasta kaakkoon (Tronto oli Kirkkovaltion ja Molempain Sisiliain kuningaskunnan rajajoki 1800-luvulla). Abruzzon hallintoalueen kaupungeista A14:n reitillä ovat Giulianova, Roseto degli Abruzzi, Pescara (jossa sijaitsee liittymä moottoritiehen A25), Lanciano, Vasto ja Termoli.
Bifernojoen kaakkoispuolella 478 kilometriä Bolognasta maisematyyppi muuttuu tasaisemmaksi. Apulian alueella A14:n reitti kulkee San Severon ja Foggian kautta Bariin, josta se jatkuu Tarantoon.
Ravennan haarautuma (A14dir).
Ravennan kaupunki ei sijaitse A14:n välittömässä läheisyydessä, joten se on yhdistetty valtaväylään 30 kilometriä pitkällä haaramoottoritiellä ("Diramazione di Ravenna").
Karl Gustaf Polviander

Karl Gustaf Polviander (5. maaliskuuta 1788 Mouhijärvi – 28. syyskuuta 1876 Kuru) oli hämäläinen sotilas, joka osallistui Suomen sotaan Porin rykmentin lipunkantajana. Häntä pidetään yhtenä esikuvana J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoissa kertojana esiintyvälle vänrikki Stoolille. Toisena vänrikki Stoolin esikuvana on mainittu entinen aliupseeri ja vänrikki Fredrik Adolf Pelander, joka asui Ruoveden Ritoniemen talossa samoihin aikoihin, kun Runeberg oli siellä kotiopettajana.
Elämä.
Karl Gustaf Polvianderin äiti oli Sara Katarina Levon ja isä Mouhijärven kirkkoherran apulainen ja myöhempi Kurun kappalainen Isak Emanuel Polviander (1758–1835), jonka isä oli kirkkoherra Mikael Polviander. Karl Gustaf Polviander lähti itsekin opiskelemaan papiksi Turun Akatemiaan, mutta joutui opiskelutoverinsa Jakob Henrik Zidénin kanssa erotetuksi sopimattoman käytöksen vuoksi . Toverukset liittyivät vuodenvaihteessa 1803–1804 Kuninkaalliseen Porin Rykmenttiin. Polviander nimitettiin 1804 rykmentin Ruoveden komppanian muonittajaksi ja sai asuttavakseen Hainarin sotilasvirkatalon Kurussa. Vuonna 1807 Polviander oli rykmentin mukana Napoleonin joukkoja vastaan käydyssä sodassa Pommerissa Saksassa ja haavoittui olkapäähän kiväärin luodista Krüpersfrontin taistelussa Stralsundin edustalla. Rykmentti siirrettiin sitten takaisin Suomeen. Suomen sodan aikana Polviander osallistui rykmentin lipunkantajana Kuuskosken, Siikajoen, Uudenkaarlepyyn, Lapuan, Kauhajoen, Lapväärtin, Juuttaan ja Oravaisten taisteluihin. Hän haavoittui sodan aikana kahdesti saaden Kauhajoella luodin polveensa ja Lapualla hän menetti kuulon vasemmasta korvastaan ammuksen räjähdyksessä. Polvianderin sota päättyi Sievissä rykmentin luovuttaessa lippunsa ja aseensa antautuessaan venäläisille. Erotessaan armeijan palveluksesta 1810 Polviander sai vänrikin arvon.
Polviander palasi sodasta 22-vuotiaana ja asettui asumaan Hainarin virkataloon jonka hän sai pitää edelleen. Polviander oli kaksi kertaa naimisissa ja hänellä oli 18 lasta. Runebergiin Polviander tutustui ollessaan kalastamassa ja metsästämässä Ruoveden Ritoniemessä asuneen kapteeni af Enehjelmin kanssa. Runeberg oli 1825–1826 af Enenhjelmin perheessä kotiopettajana ja vieraili sittemmin useaan otteeseen Polvianderin luona Hainarissa ja kävi tämän kanssa yhteisillä metsästysretkillä. Polvianderin kertomat sotatarinat antoivatkin hänelle sitten aineistoa myöhempiä teoksiaan varten. Polviander oli vielä yli 70-vuotiaana kunniavieraana Tampereella vuonna 1858 pidetyssä Suomen sodan 50-vuotismuistojuhlassa ja käytti siellä Suomen sodan aikaista univormuaan. Hän oli kuollessaan viimeinen suomalainen Suomen sodan veteraani. Polviander kuoli syyskuussa 1876 Hainarissa. Hänet on haudattu Kurun vanhalle hautausmaalle. Toiveensa mukaisesti Polvianderin haudalle pystytettiin kesällä 1886 muistokiveksi Ämmänsillan mäestä otettu yksinkertainen kivilaatta.
Kurun ulkomuseossa sijaitsevassa Vänrikki Stoolin tuvassa on esillä muun muassa Polvianderin sota-aseita sekä sohva, jolla Runebergin kerrotaan nukkuneen käydessään Polvianderin luona. Tupa on entinen Hainarin talon päärakennus, jossa Polviander aikanaan asui.
Jakob Henrik Zidén

Jakob Henrik Zidén (31. lokakuuta 1785 Marttila – 27. lokakuuta 1808 Koljonvirran taistelu, Iisalmi) oli suomalainen Suomen sodassa taistellut luutnantti, joka tunnetaan J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinain yhtenä henkilöhahmona.
Zidénin vanhemmat olivat Marttilan kirkkoherra Jakob Zidén ja Kristina Elisabet Fahlberg. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1798 ja ehti palvella jo vuosina 1797–1801 lippumiehenä Turun läänin jalkaväkirykmentin ratsutilapataljoonassa. Hän palasi uudelleen palveluksen vuonna 1804 ja palveli vääpelinä ja vänrikkinä Vaasan rykmentissä. Suomen sodan aikana luutnantiksi ylennetty Zidén kaatui Koljonvirran taistelussa 27. lokakuuta 1808. Hänet on haudattu taistelupaikalle suomalaisten joukkohautaan.
Zidén oli naimisissa Merikarvian kirkkoherran Tomas Krianderin tyttären Albertina Krianderin kanssa vuosina 1806–1807, mutta liitto päättyi avioeroon.
The Bourne Conspiracy

Robert Ludlum’s The Bourne Conspiracy on High Moon Studiosin kehittämä ja Sierra Entertainmentin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 
PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Pelissä ohjataan Robert Ludlumin kirjoista tuttua Jason Bournea. Pelin tapahtumat perustuvat "Medusan verkko" -elokuvaan ja sitä edeltäviin tapahtumiin.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Orotšit

Orotšit ovat Venäjällä lähinnä Habarovskin aluepiirissä asuva tunguusilaista orotšin kieltä puhuva kansa. Nimitys "orotši" tarkoittaa ”poronhoitajaa”, vaikka kansan ei tiedetä harjoittaneen poronhoitoa. Sitä ei tule sekoittaa samankantaisiin nimityksiin orokit ja orotšenit, joista jälkimmäinen on tarkoittanut kaikkia poronhoitoa harjoittavia tunguuseja. Orotšeilla on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Asuinalue ja lukumäärä.
Orotšit asuvat Habarovskin aluepiirissä Tumninjoen varrella lähellä Sovetskaja Gavanin kaupunkia sekä Amurin ja sen sivujokien varsilla.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 883 orotšia. Heihin oli kuitenkin luettu mukaan myös Sahalinilla asuvia orokkeja. Tarkennettujen tietojen mukaan orotšeja oli 671 ja orotšin kielen puhujia 133 henkeä.
Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 686 orotšia, joista 426 asui Habarovskin aluepiirissä. Heistä kaikki puhuvat venäjää. Orotšin kieltä osaavat enää muutamat vanhukset.
Elinkeinot ja kulttuuri.
Perinteisiä elinkeinoja ovat lohenkalastus ja metsästys. Liikennevälineinä toimivat vene ja koiravaljakko. Muutaman perheen muodostamat vakituiset asutukset sijaitsivat kaukana toisistaan. Talviasumuksena oli maahan upotettu hirsisalvos. Miehet hoitivat metsästyksen ja kalastuksen, naisten tehtävänä oli saaliin käsittely sekä vaatteiden ja jalkineiden valmistaminen. Ruokavalio koostui tuoreesta ja kuivatusta kalasta, lihasta, marjoista sekä villinä kasvavista juureksista ja kasveista.
Sukuyhteisö sääteli lähinnä avioitumista ja eräitä uskonnollisia menoja. Uskontoon kuului luonnonhenkien palvonta, karhunpeijaiset ja šamanismi. Suullinen kansanperinne käsittää taruja, satuja, arvoituksia ja lauluja. Käsityötaide on kehittynyt. Nykyään monet perinteisen kulttuurin piirteet ovat kadonneet.
Orokit

Orokit eli ultat ovat Venäjällä Sahalinin saarella asuva tunguusilaista orokin kieltä puhuva kansa. Nimitys "orok" perustuu ilmeisesti poroa tarkoittavaan sanaan "oron". Sitä ei tule sekoittaa samankantaisiin nimityksiin orotšit tai orotšenit, joista jälkimmäinen on tarkoittanut kaikkia poronhoitoa harjoittavia tunguuseja. Nykyisin kansan ja kielen nimitykseksi on vakiintumassa "ulta". Heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Asuinalue ja lukumäärä.
Orokit jakautuvat kahteen ryhmään. Pohjoisryhmä asuu Sahalinin alueen Valin taajamassa ja eteläryhmä lähellä Poronaiskin kaupunkia. Vuonna 1897 pohjoisorokkeja laskettiin olleen 445 henkeä ja eteläorokkeja 304. Neuvostoliiton vuoden 1926 väestönlaskennassa rekisteröitiin 162 pohjoisryhmän jäsentä. Eteläryhmän asuinalue kuului tuolloin Japaniin. Myöhemmissä Neuvostoliiton väestönlaskennoissa osa orokeista luettiin orotšeiksi tai Sahalinin evenkeiksi. 1990-luvulla orokkien todelliseksi lukumääräksi arvioitiin noin 400 henkeä.
Venäjän vuoden 2002 väestölaskennassa orokit rekisteröitiin nimellä "ulta". Ultia eli orokkeja laskettiin olevan 346 henkeä, joista 298 asui Sahalinilla. Orokin kielen puhujia on vain muutamia kymmeniä. Kaikki orokit osaavat venäjää.
Etninen historia.
On arveltu, että orokit ja ultšat muodostivat aikaisemmin yhtenäisen poronhoitajakansan, josta osa muutti muutamia satoja vuosia sitten Sahalinille. Orokin, ultšan ja nanain kielet ovat läheistä sukua keskenään. Kansatieteelliset tutkimukset osoittavat orokkien asuneen Sahalinilla jo pitkään.
Elinkeinot ja kulttuuri.
Perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus ja metsästys. Kesällä orokit asuivat kiinteissä asutuksissa, talvella he liikkuivat poroilla. 1800–1900-lukujen vaihteessa alettiin harjoittaa kaupallista hylkeenpyyntiä ja kalastusta. Poronhoidosta jouduttiin vähitellen luopumaan ja eteläorokit asettuivat vakituisiin asutuksiin. Suhteet naapurikansoihin nivheihin ja ainuihin sekä mantereelta muuttaneisiin ultšoihin, nanaihin ja udeheihin olivat läheiset. Perinteiseen uskontoon kuului luonnonhenkien palvonta, karhunpeijaiset ja šamanismi.
Nykytilanne.
Neuvostoaikana pohjoisorokit koottiin Valin taajamaan, johon perustettiin yksi suuri kolhoosi (myöhemmin sovhoosi). Eteläorokit muodostivat kalastuskolhoosin. Elintavat ja kulttuuri ovat muuttuneet voimakkaasti, mutta kansallinen itsetunto on vahva ja nuoriso on kiinnostunut kansansa perinteistä.
Killswitch Engage (vuoden 2009 albumi)

Killswitch Engage on Killswitch Engagen viides studioalbumi. Nimi herättää sekaannusta, koska yhtyeen ensimmäisellä levyllä on täysin sama nimi. Suomessa levy ilmestyi 30. kesäkuuta 2009.
Killswitch Engage on yhtyeen viimeinen albumi, jolla laulajana toimii Howard Jones.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 7. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 15.
Jouko Hassi

Jouko Juhani Hassi (s. 19. marraskuuta 1959 Rantsila) on suomalainen pika- ja aitajuoksija. Hän kilpailee edelleen veteraanisarjoissa. Hän on edustanut Oulun Pyrintöä vuoteen 1978 ja jälleen vuodesta 1983 edustettuaan välillä Oulun NMKY:tä. Hänen valmentajanaan on toiminut Jussi Saarela.
Hassi karsiutui Helsingin MM-kilpailuissa 1983 100 metrin alkuerissä. 4 × 100 metrin viestissä hän kuului välieriin edenneeseen Suomen joukkueeseen. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 1984 hän karsiutui 60 ja 200 metrin alkuerissä. Hassi edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1981–1984. Hän voitti 100 metrin maaottelujuoksun Tukholmassa 1983 ajalla 10,60. 
Hassi saavutti Kalevan kisoissa 100 metrillä hopeaa 1982, 1983 ja 1984 sekä pronssia 1981. 200 metrillä hän sai hopeaa 1981 ja pronssia 1983. 400 metrin aitajuoksussa hän sai pronssia 1989. Viestijuoksun SM-kilpailuissa Hassi sai 4 × 100 metrillä kultaa 1982, 1983 ja 1990 sekä pronssia 1989. 4 × 400 metrin viestissä hän sai hopeaa 1978, 1985, 1989 ja 1990 sekä pronssia 1981 ja 1983. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti 1984 kultaa sekä 60 että 200 metrillä.