tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maksapasteija

Maksapasteija (, ja ) on maksasta tehty patee, joka on suosittu pohjoismaisessa ruokakulttuurissa. Se on alun perin lähtöisin Ranskasta ja saapui Pohjoismaihin 1800-luvun puolivälissä.
Valmistus.
Maksapasteija tehdään yleensä porsaan tai vasikan maksasta, silavasta, sipulista, vehnäjauhoista ja kananmunasta. Maksa jauhetaan yleensä hienoksi, mutta ns. maalaismaksapasteijassa se on jätetty karkeammaksi. Ainekset sekoitetaan yhteen, maustetaan, ja kypsennetään vuoassa vesihauteessa. Tyypillisiä mausteita ovat meirami, timjami, musta-, valko- ja maustepippuri. Usein pasteijaan sekoitetaan hienonnettua anjovista, joka antaa ruoalle lisää umamia ja hienoisen makean maun.
Kuten muutkin hienonnettuun lihaan perustuvat ruoat, maksapasteija oli aikoinaan työläs ja kallis ylellisyystuote. Lihamyllyn keksiminen teki siitä suuren yleisön ruokaa. Nykyään se on halpa leivänpäällinen. Se on silti perinteinen osa suomalaista pito- ja joulupöytää ja on osa ruotsalaista voileipäpöytää. Muutamat klassiset tanskalaiset voileivät sisältävät myös maksapasteijaa.
Bøverdalin kirkko

Bøverdalin kirkko () on Lomin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1864.
Garmon kirkko

Garmon kirkko () on Lomin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Vartofta

Vartofta on taajama Falköpingin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 532 asukasta vuonna 2021.
Torbjörntorp

Torbjörntorp on taajama Falköpingin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 457 asukasta vuonna 2021.
Gudhem

Gudhem on taajama Falköpingin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 434 asukasta vuonna 2021.
Odensberg

Odensberg on taajama Falköpingin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 291 asukasta vuonna 2021.
Kättilstorp

Kättilstorp on taajama Falköpingin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 238 asukasta vuonna 2021.
Lääkäriauto

Lääkäriauto (engl. "medical car") on rata-autourheilussa auto, joka tulee radalle onnettomuuspaikalle jonkin radalla tapahtuneen kolarin tai ulosajon seurauksena. Onnettomuuden sattuessa lääkärit pääsevät paikalle mahdollisimman nopeasti.
Formula 1.
Ensimmäinen Formula 1 -kilpailu, jossa käytettiin lääkäriautoa, oli Portugalin Grand Prix 1984.
Sigurd Lewerentz

Sigurd Lewerentz (29. heinäkuuta 1885 – 29. syyskuuta 1975) oli ruotsalainen arkkitehti, joka tunnetaan erityisesti Gunnar Asplundin kanssa suunnittelemastaan Skogskyrkogårdenin hautausmaasta. Hänen käsialaansa on muun muassa hautausmaalla sijaitseva uusklassistinen Ylösnousemuskappeli.
Jacques Tropenat

Jacques Tropenat (s. 30. huhtikuuta 1952) on ranskalainen autourheilija. Hän on kilpaillut Ranskan GT Championship ja Ranskan Porsche Carrera Cup -sarjoissa.
Tropenat oli Formula 1 -sarjan virallinen lääkäriauton kuljettaja vuosina 2000–2008, jolloin hänen täytyi astua sivuun terveysongelmien vuoksi.
Gängtappen

Gängtappen (myös "Kockumshuset") on Malmön Västra Hamnenin alueella sijaitseva tornitalo, joka valmistui vuonna 1958 Kockums-telakkayhtiön pääkonttoriksi. Se oli valmistuessaan Ruotsin korkein toimistorakennus.
"Gängtapp" tarkoittaa ruotsiksi kierretappia.
Hikkorisuola

Hikkorisuola on mauste, jossa suolaan on lisätty hikkoripuiden ("Carya") savustuksessa syntyvää savunmakua sekä värin saamiseksi poltettua sokeria. Joskus aineesta on käytetty nimitystä "savusuola", joka voidaan saada muistakin puulajeista. Se antaa ruokaan suolaisuuden lisäksi tarkoituksella savustetun makua. Sitä käytetään joskus jopa kahvissa. Yleisesti valmiste on suosittua lähinnä Yhdysvalloissa ja se liitetään joskus kosher-perinteeseen.
Damien Faulkner

Damien Faulkner (s. 15. helmikuuta 1977) on irlantilainen autourheilija. Hän on kilpaillut Porsche Supercup ja IMSA SportsCar Championship -sarjoissa.
Faulkner ajoi Formula 1 -sarjassa lääkäriautoa Malesian GP:ssä 2002 ja turva-autoa Yhdysvaltain GP:ssä 2002.
Michiel Mol

Michiel Mol (s. 4. elokuuta 1969) on hollantilainen liikemies. Mol toimi Spykerin ja Force Indian Formula 1 -tallien toimitusjohtajana vuosina 2007–2018.
Yksityiselämä.
Mol oli naimisissa Paulien Huizingan kanssa vuosina 2004–2011. Heillä on tytär ja poika. Vuonna 2018 Mol meni naimisiin Marlous Mensin kanssa.
Mia Sharizman

Mia Sharizman (s. 13. helmikuuta 1972) on malesialainen moottoriurheiluvaikuttaja. Sharizman toimi MotoGP-sarjassa kilpailevan Caterham Moto Racingin tallipäällikkönä vuonna 2014. Hän toimi myös GP2-sarjassa kilpailevan Caterham Racingin tallipäällikkönä vuosina 2012–2014.
Dallara F3 2025

Dallara F3 2025 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto, jolla kilpaillaan FIA Formula 3 Championship -sarjassa kaudesta 2025 lähtien. Auto esiteltiin 31. elokuuta 2024 Italian GP:ssä Monzassa.
Porco bísaro

Porco bísaro on portugalilainen alkuperäinen sikarotu ("Sus domesticus"). Se on toinen Iberian niemimaalta kotoisin olevista alkuperäisistä roduista ja sitä on pidetty eräänlaisena kansallisena symbolina. Rotu oli vähällä kuolla sukupuuttoon 1900-luvulla, mutta aktiiviset elvytystoimet ovat nostaneet sen jälleen "herrojen herkuksi". Sitä kasvatetaan Portugalissa lähinnä Tajo-joen eteläpuolella olevissa maakunnissa puolittain vapaana. Bísaro-sika on usein musta tai mustalaikkuinen ja se kasvaa noin 150 cm pituiseksi.
Logan Mailloux

Logan Mailloux (s. 15. huhtikuuta 2003 Belle River, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja hän laukoo oikealta. Mailloux edustaa NHL-joukkue St. Louis Bluesia.
Ennen NHL-uraansa Mailloux pelasi OHL-juniorisarjassa London Knightsin joukkueessa. Montreal Canadiens varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 31. varausvuorolla . Canadiens nosti Maillouxin Lavalista 15. huhtikuuta 2024 ja seuraavana päivänä hän teki NHL-debyyttinsä kotiottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan. Hän sai ottelussa ensimmäisen pisteensä NHL:ssä. Ensimmäisen NHL-maalinsa hän teki uransa toisessa ottelussa New York Islandersia vastaan 19. huhtikuuta 2024. 
Heinäkuussa 2025 Canadiens kauppasi Maillouxin St. Louis Bluesiin vaihdossa Zachary Bolduciin.
Myronivskyi h’liboprodukt

Myronivskyi h’liboprodukt eli MHP (, МХП) on erittäin suuri ukrainalainen maatalousalan holdingyhtiömuotoinen pörssiyhtiö. Konserniyritys hallitsee 351 600 hehtaarin (3 510 km²) peltoalaa (2023) ja se on Kaakkois-Euroopan suurin siipikarjatuotannon yritys (erit. broilerinlihan tuottaja, 2021). Yrityksen osake noteerataan Lontoon pörssissä (MHPC). Yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja on ukrainalainen oligarkki Juri Kosjuk.
WebGL

WebGL on ohjelmointirajapinta, jonka avulla JavaScriptistä voi käyttää 3D- ja 2D-grafiikan kiihdytystä verkkoselaimessa ilman erillisiä laajennuksia. WebGL muistuttaa läheisesti OpenGL ES 2.0 -standardia. Tuki on mukana useimmissa moderneissa verkkoselaimissa, mutta myös käyttäjän laitteiston on tuettava vastaavia ominaisuuksia niiden käyttämiseen.
WebGL:ää ennen Mozilla Foundation teki kokeiluita HTML:n codice_1-elementin ja OpenGL:n kanssa. Myöhemmin tästä tuli Khronos Groupin standardi, joka sai laajasti tukea.
Eesti Laul 2022

Eesti Laul 2022 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 2022. Kilpailuun lähetettiin yhteensä 202 ehdotusta, joista 40 kappaletta valittiin kilpailuun. Kilpailu koostui neljästä neljännesfinaalista, kahdesta semifinaalista ja finaalista.
Neljännesfinaalit kisattiin 20. marraskuuta – 11. joulukuuta 2021 Viron yleisradioyhtiö ERR:n studiossa Tallinnassa. Jokaisessa neljännesfinaalissa esitettiin kymmenen kappaletta, joista valittiin jatkoon kolme puhelinäänestyksellä ja kaksi raatiäänestyksellä. Neljännesfinaaleilla kappaleista näytettiin pelkät videot. Kullakin neljännesfinaalilla oli kullakin omat juontajansa.
Semifinaalit kilpailtiin 3. ja 5. helmikuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Kummassakin semifinaalissa kilpaili kymmenen kappaletta, joista ensin puhelinäänestäjät ja raati valitsivat yhdessä neljä kappaletta finaaliin. Tämän jälkeen kummassakin semifinaalissa valittiin puhelinäänestyksellä vielä yksi finalisti.
Finaali kilpailtiin 12. helmikuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Finaali kilpailtiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja kansainvälinen raati valitsivat yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa voittaja valittiin yksin yleisöäänestyksellä. Kilpailun voitti Stefan kappaleella "Hope".
Kilpailun kulku.
Neljännesfinaalit käytiin kaikki ERR:n studiossa Tallinnassa.
Neljännesfinaalit.
Ensimmäinen neljännesfinaali.
Ensimmäinen neljännesfinaali kilpailtiin 20. marraskuuta 2021. Neljännesfinaalin juonsivat Tanel Padar ja Eda-Ines Etti.
Toinen neljännesfinaali.
Toinen neljännesfinaali kilpailtiin 27. marraskuuta 2021. Neljännesfinaalin juonsivat Uku Suviste ja Tanja Mihhailova-Saar.
Kolmas neljännesfinaali.
Kolmas neljännesfinaali kilpailtiin 4. joulukuuta 2021. Neljännesfinaalin juonsivat Ott Lepland ja Laura Põldvere.
Neljäs neljännesfinaali.
Neljäs neljännesfinaali kilpailtiin 11. joulukuuta 2021. Neljännesfinaalin juonsivat Getter Jaani ja Jüri Pootsmann.
Semifinaalit.
Semifinaalit kilpailtiin Saku Suurhallissa Tallinnassa.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 3. helmikuuta. Elysa ja Merilin Mälk eivät esiintyneet semifinaalissa positiivisten koronatestien takia, vaan heidän esityksinään näytettiin kappaleiden musiikkivideot.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 5. helmikuuta. Minimal Wind ft. Elisabeth Tiffany eivät esiintyneet semifinaalissa positiivisen koronatestin takia, vaan heidän esityksenään näytettiin kappaleen musiikkivideo.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 12. helmikuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Ensimmäisen kierroksen kansainvälisen raadin muodostivat Jonathan Perkins, Mr Lordi, Audrius Giržadas, Per Sunding, Emily Griggs, Natalie Horler, Lőrinc Bubnó, Martin Sutton, Marta Cagnola, Scarlet Keys ja Lotta Furebäck. Finaalia seurasi 240 000 katsojaa.
Karl Anders Bergstedt

Karl Anders Bergstedt (7. tammikuuta 1841 Iisalmi – 13. joulukuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lääkintöneuvos.
Henkilöhistoria.
Bergstedtin vanhemmat olivat pormestari Carl Gustaf Bergstedt ja Charlotta Rudbäck ja puoliso vuodesta Bertha Maria Höckert. Bergstedt tuli ylioppilaaksi 1860 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1865 ja maisteriksi 1869 sekä lääketieteen kanditaatiksi 1868 ja lisensiaatiksi 1872. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1872. Bergstedt oli Lapinlahden keskuslaitoksen alilääkäri 1871–1872, Tornion piirin piirilääkäri 1873–1883, Haminan piirin 1883–1890 ja Hämeenlinnan piirin 1890–1896. Lääkintöhallituksen lääkintöneuvos hän oli 1896–1902, Tornion kaupunginlääkäri 1873–1883, Haminan kaupunginlääkäri 1883–1886 ja Hämeenlinnan vankilan lääkäri 1891–1896. Bergstedt oli Haminan kaupunginvaltuuston jäsen 1886–1890 ja puheenjohtaja 1887–1890 sekä Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1893–1896. Suomen Lääkäriseuran puheenjohtajana hän toimi 1898.
Köhniöntaus

Köhniöntaus on tilastollinen pienalue Valkeamäen tilastoalueella ja kaupunginosassa Jyväskylässä. Alue on Köhniönjärven ja valtatien 18 välistä asumatonta metsää, jonka kaavoittamista ja rakentamista asuinalueeksi on suunniteltu ainakin 1990-luvulta lähtien.
Lähimmät asuinalueet ovat Keltinmäki ja Kypärämäkeen kuuluva Köhniö. Alueen läpi kulkee myös Haapamäki–Jyväskylä-rata, jonka varrella on aikaisemmin ollut Köhniönjärven seisake.
Luonto.
Köhniönjärven eteläranta ja Keltinmäeltä Soidenlammesta tulevan puron suu ovat kaupungin omistamaa suojelualuetta. Alue on suurimmaksi osaksi noin 120-vuotiasta kuusimetsää, joka on liito-oravan elinaluetta. Alueella esiintyy myös muun muassa rauhoitettua valkolehdokkia. Yhdessä Köhniönjärvestä laskevan Köyhänojan yläjuoksun kanssa alueet muodostavat 13,3 hehtaarin kokoisen, kolmiosaisen "Köhniönseläksi" kutsutun luontokohteen. 
Historiaa.
Köhniöntauksen itäosa on kuulunut Jyväskylän kaupunkiin jo sen perustamisvuodesta 1837 lähtien. Loput nykyisestä alueesta siirrettiin maalaiskunnasta kaupunkiin vuoden 1914 ja 1941 alueliitoksissa.
1980-luvun alussa Jyväskylän kaupungille laadittiin yleiskaavaa, jonka yhteydessä eräille kaupunkialueen paikannimille annettiin virallinen muoto. Aikaisemmin Köhniönmäeksi kutsutusta alueesta tuli tällöin nimistötoimikunnan päätöksestä Köhniöntaus. Myös muun muassa Nenäinniemen nimen asu virallistettiin samassa yhteydessä.
1990-luvun alussa kaupunki alkoi suunnitella Valkeamäen rakennuttamista asuinalueeksi; jokaisessa suunnitelmassa on ollut esillä myös Köhniöntauksen rakennuttaminen. Vuoden 1992 muuten kerrostalopainotteisessa kaavaluonnoksessa Köhniöntauksesta suunniteltiin pientalovaltaista aluetta, vaikka kaakkoisosaan suunniteltiin kerrostalojakin. Vuosikymmenen loppupuolella Keltinmäen ja Myllyjärven lähiympäristöön suunniteltiin laajemmin täydennysrakentamista. Vuonna 1997 rakentamisen kohteeksi valittiin Ylä-Myllyjärvi, mutta Köhniöntaus nimitettiin mahdolliseksi myöhemmäksi täydennysrakentamisen suunnaksi. Myöhemmin vuonna 1998 laaditussa rakennemallissa Köhniöntauksesta suunniteltiin kerrostaloaluetta, mutta varsinainen Valkeamäki olisi jätetty vielä rakentamattomaksi. 2000-luvun alkupuolella laadituissa suunnitelmissa palattiin sekä kerros- että pientaloja sisältävään malliin. Valkeamäen osayleiskaava sai lainvoiman tammikuussa 2012.
Köhniöntauksen rakennuttamista pientaloalueeksi on harkittu viimeksi vuonna 2024. Alueen on suunniteltu kytkeytyvän lähinnä Keltinmäen palveluihin.
Bergstedt

Bergstedt on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Paluu Reimsiin

 
Paluu Reimsiin ("Retour à Reims") on Didier Eribonin muistelmateos vuodelta 2009. Sen on suomentanut Timo Torikka, ja suomennoksen on vuonna 2024 julkaissut Vastapaino.
Eribon käy kirjassa elämänvaiheitaan läpi lähinnä sen yhteiskuntaluokan kautta, johon hän syntyi. Yliopistoaikana hän häpesi taustaansa. Alun perinkin ilmestyessään teos sai Ranskassa runsaasti huomiota, mutta julkinen huomio lisääntyi, kun Édouard Louis kertoi sen vaikuttaneen omaan tuotantoonsa. Arviossaan "Parnassossa" Juha-Pekka Kilpiö sanoo, että Eribon vie tässä kirjassa analyysin pitemmälle kuin Louis, ja itse asiassa hän pitääkin kirjan keskeisenä antina juuri analyysiä, sillä teos "ei häikäise kerronnallaan" vaan harhailee sekavasti sulkeisiin sisältyvine lisäselityksineen. Kaunokirjallinen teos ei silti ole, Kilpiö huomauttaa.
Teoksessa kulkevat lomittain henkilökohtainen historia ja sosiologinen analyysi, ja banaalit muistot rakentuvat laajemmiksi kuvioiksi. Eribonin luokkanousu on poikkeuksellista, ja hän asettuu siten kahden maailman väliin, mistä Eribon käyttää Pierre Bourdieun termiä "haljennut habitus".
Kilpiö huomauttaa, että vaikka kyse on ranskalaisesta yhteiskunnasta, siinä on suomalaisellekin tunnistettavaa: keskiluokkaisesta taustasta lähteneillä on yhteisiä muistoja ja kokemuksia, ja olettaessaan ne kaikille muillekin yhteisiksi, he eivät Eribonin mukaan ymmärrä loukkaavansa niitä, joilla ei näitä kokemuksia ole. Luokkanousu aiheutti Eribonin perheessä suuria ristiriitoja, kun vanhemmat ja veljet siirtyivät äänestämään oikeistoa, eikä Eribon voinut mennä isänsä hautajaisiin, koska olisi joutunut tapaamaan veljensä.
Teoksen tunnelma on alakuloinen, mutta Kilpiö löytää siitä myös "puhdistavaa vihaa" ja häpeän vastapainoksi hienostunutta iloa. Kilpiö kiittää Timo Torikkaa siitä, että tämä on löytänyt oikean sävyn, vaikka joukossa on jokunen pieni kielellinen virhe.
2,5-dikloorianiliini

2,5-dikloorianiliini (C6H5NCl2) on kloorattuhin aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden, kuten väriaineiden, valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 2,5-dikloorianiliini on valkoista, punertavaa tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin tai bentseeniin. Aine on ärsyttävää, ja sille altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen. 
2,5-dikloorianiliinia valmistetaan pelkistämällä 2,5-dikloorinitrobentseeniä vedyllä. Katalyyttinä käytetään platinaa, johon on lisätty sulfidia katalyytin aktiivisuuden alentamiseksi eli myrkyttämiseksi. Sulfidin tarkoitus on estää klooriatomien korvautuminen vedyllä.
2,5-dikloorianiliinia käytetään erityisesti useiden väriaineiden mutta myös tuholaismyrkkyjen valmistukseen.
Viinintuotanto Moldovassa

Viinintuotanto Moldovassa on Euroopan maatalousvaltaisimmalle maalle luontainen osa elinkeinorakennetta. Moldova ilmasto on viiniköynnökselle sopivaa. Maa sijaitsee suunnilleen samalla leveyspiirillä Ranskan Burgundin ja muiden merkittävien viininviljelyalueiden kanssa. Neuvostoliiton aikoina "Moldavian neuvostotasavalta" oli Gruusian eli nykyisen Georgian sekä Krimin ohella suurvallan viinintuotannon keskeisimpiä alueita. 
Modovan viinintuotannon juuret ulottuvat noin 2 300 vuoden taakse, jolloin kreikkalaiset kauppiaat toivat viiniköynnöksen maahan. Viininviljelyä ei häirinnyt ratkaisevasti goottien eivätkä hunnien vaellukset, mutta 1500-luvulta alkaen kaksisataa vuotta asiaa haittasi islamilainen invaasio. Neuvostoliitto järjesti maan viinintuotannon rationaalisesti, ja sinä aikana havaittiin Cricovan tunnelien oivallisuus viinien säilöntään sopivassa lämpötilassa. Pääkaupunki Chisinaun eteläpuolella on Guinnesin ennätysten kirjan mukaan maailman laajin viinikellari, joka kuuluu valtionomisteiselle Mileştii Mici Winerylle. Maa tuottaa suuressa määrin Bordeaux'n ja Bourgognen punaviinejä kuten Merlot, Cabernet Sauvignon, Pinot Noir ja Chardonnay. Moldovan kotoperäiset sekä puna- että valkoviinit ovat Feteasca-tyyppisiä kuten Romaniassakin.
MSL (pelaaja)

Mathias ”MSL” Lauridsen (s. 6. joulukuuta 1994) on tanskalainen ammattilaisuransa päättänyt ' -ja ' -pelaaja, rooliltaan kapteeni.
Lauridsen edusti urallaan muun muassa joukkueita Copenhagen Wolves, Team Dignitas, OpTic Gaming ja North. Hänet sai urallaan yhden MVP-voiton turnauksesta DreamHack Masters Stockholm 2018. Hän oli finaalin paras pelaaja 1,20 keskiarvollaan, joka koostui 51 taposta ja 42 kuolemasta. Kukaan muu ei saanut finaalissa yli 50 tappoa. Puolivälierissä ja semifinaalissa Lauridsenin keskiarvo taas jäi kärkipelaajiston ulkopuolelle. Uransa rahakkaimpana voittona Lauridsen taas voitti EPICENTER: Moscow -turnauksen. Hänen keskiarvonsa oli finaalissa Virtus.prota vastaan joukkueen alhaisin 1,13, joka oli kuitenkin korkeampi kuin kellään vastustajien joukkueesta. Hän lopetti "Counter-Strike"-uransa syyskuussa 2023.
Porco celta

Porco celta on harvinainen sikarotu ("Sus domesticus"), jota tavataan Espanjan Galitsiassa ja ilmeisesti myös Portugalissa. Se on jo nimensä mukaisesti vanhaa perua, kelttiläisajalta. Kuitenkin se oli vaarassa kuolla sukupuuttoon 1900-luvun lopulla. Porco celtan kantaa on ylläpidetty myös valtion toimenpiteillä. Väriltään rotu on mustavalkeaa.
Pälväjärvi

Pälväjärvi (), myös muodossa "Palvajärvi", oli karjalainen kylä entisessä Porajärven kunnassa Itä-Karjalassa. 
Kylä mainitaan vuonna 1617 Stolbovan rauhan rajakäynnissä. Venäläinen rajakomissio asui Pälväjärven kylässä ja ruotsalaiset neuvottelijat vuorostaan Porajärven kirkonkylässä. Lopuksi raja määrättiin venäläisten haluamaan paikkaan, noin 20 kilometria Pälväjärvestä Suojärven suuntaan.
Pälväjärvi sijaitsi Suununjoen muodostaman samannnimisen järven itärannalla, kirkonkylästä kaakkoon. Kylän talot olivat kahdessa rivissä joen suuntaisina. Oli "yläne" ja "alane" rivi. Kylässä oli ortodoksinen tsasouna joen rannalla, alaisessa rivissä. Kyläläisten elinkeinot olivat maanviljely, kalastus ja puun uitto. Pälväjärven suvut oli Kandoiset-Borissaiset (venäjäksi Borisov), Makkoset (Makkojev), Isakkaiset (Isakov), Feodorat (Fedorov), Mihalaiset (Mihailov), Ondreiset (Andreev), Semoiset, Mikkiset, Hilippäiset, Jormoiset, Hodeiset ja Kirssoset. Kaarle Krohn tallensi kylässä runonlauluja vuonna 1884. Vuonna 1905 kylässä oli 19 taloa ja 120 asukasta. Kirjailija Kosti Pamilo oli syntynyt Pälväjärvessä. Vuoteen 1917 kylä kuului Poventsan kihlakuntaan. 
Suomeen liitettynä Heimosotien jälkeen vuonna 1919, Pälväjärvessä avautui koulu ja toimi kauppa. Tarton rauhan jälkeen osa asukkaista pakeni uuden rajan taakse Suojärveen. Vuonna 1926 kylässä oli 32 taloa ja 150 asukasta (naisia 79, miehiä 71), niistä karjalaisia - 148. 1930-luvun alussa Pälväjärveen perustettiin "Punainen Ojittaja" -niminen kolhoosi. Stalinin puhdistuksien aikana 1930-luvulla noin 25 kylän asukasta oli vangittu, niistä suurin osa teloitettu.
Pälväjärvi oli poltettu neuvostoarmeijan joukkojen vetäytyessä vuonna 1941 ja kylän alue jäi autioksi.
Sonderzug nach Pankow

Sonderzug nach Pankow (suom. "Erikoisjuna Pankow’hon") on saksalaisen rockartisti Udo Lindenbergin vuonna 1983 julkaisema kappale. Se on käännös yhdysvaltalaisesta ”Chattanooga Choo Choo” -kappaleesta, joka nousi ensi kertaa listahitiksi Glenn Millerin orkesterin levyttämänä vuonna 1941. Se on Lindenbergin menestynein kappale.
Kappale julkaistiin neljä vuotta sen jälkeen, kun Lindenbergin toive päästä esiintymään Itä-Saksassa oli hylätty. Alkuperäisen ”Chattanooga Choo Choon” sanoitus kertoo humoristisella tavalla pitkän matkan pikajunalla matkustamisen eduista. Saksalainen poplaulaja Billy Buhlan teki siitä toisen maailmansodan jälkeen käännösversion ”Kötzschenbroda-Express”, joka kuvaili junalla matkustamisen vaikeutta sodan jälkeisessä kaaoksessa. Lindenberg jatkoi tätä uudelleenversioinnin ketjua kirjoittamalla sanoituksen, jossa hän matkustaa junalla kohti Pankow’ta ja yrittää konjakkipullon äärellä suostutella Erich Honeckeria päästämään hänet maahan esiintymään. Hän puhuttelee tekstissä Honeckeria epämuodollisesti ja nimittelee tätä, mutta kutsuu myös itseironisesti itseään ”lahjakkaaksi jodlaajaksi” ja ”Pikku-Udoksi”, jonka mielestä on epäreilua, että popmuusikoiden annetaan tulla Itä-Saksaan ”esittämään roskaansa”, mutta hänen ei. Hän myös väittää Honeckerin olevan salaa rockmusiikin ystävä, joka pukeutuu nahkatakkiin ja lukittautuu kylpyhuoneeseen kuuntelemaan länsimaista rockia.
John Hepburn

John Hepburn (n. 1598 − 8. heinäkuuta 1636) oli skotlantilainen palkkasoturi, joka toimi mm. Ruotsin armeijassa skotlantilaisista koostuneen rykmentin johtavana everstinä ja myöhemmin Ranskan armeijassa Ranskan marsalkkana. Hän toimi Kustaa II Aadolfin henkivartijana ja osallistui mm. Breitenfeldin taisteluun. 
Suku.
John Hepburn oli Athelstanefordin herran George Hepburnin ja hänen vaimonsa Helen Hepburnin toinen poika.
Sotilasura.
Hepburn matkusti nuoruudessaan Ranskaan ja liittyi vuonna 1620 Skotlannista lähteneisiin joukkoihin, jotka tukivat Bohemiasta paennutta Elisabet Stuartia. Hän palveli ensin kapteenina ja komensi peitsimiesten kompanijoita taisteluissa Bergen op Zoomissa (Alankomaat) ja Fleuruksessa (Belgia) vuonna 1622. Vuonna 1623 hän siirtyi kuningas Kustaa II Aadolfin palvelukseen Ruotsin armeijaan ja nousi nopeasti everstiluutnantiksi ja nimitettiin everstiksi vuonna 1625.
Ruotsin armeijassa palveli monia skotteja ja neljä skotlantilaista everstiä ml. Hepburn ylennettiin ritariksi vuonna 1627. Hepburn voitti Colbergin taistelun vuonna 1630, auttoi liittolaisten joukkoja Rugenwaldin linnan valatuksessa ja nimettiin siellä kuvernööriksi. Hänen miehensä saivat mainetta eliittijoukkona, jota kutsuttiin "Vihreäksi prikaatiksi". Prikaati menestyi Landsbergissa/Wartheessa huhtikuussa 1631 ja uudelleen Frankfurtissa Oderilla. Hepburn sai huomattavaa mainetta erityisesti Breitenfeldin taistelussa 17. syyskuussa 1631, jossa hänen komentamansa Vihreä prikaati oli ratkaisevassa roolissa. Hepburn haavoittui taistelussa, mutta taisteli jo myöhemmin samana vuonna Baijerissa ja liittyi englantilaisten palkkasotureiden joukkoihin. 
Hepburn oli uskonnoltaan roomalaiskatolinen ja tämä aiheutti ristiriitaa protestanttisen kuningas Kustaa II Aadolfin kanssa. Lisäksi Breitenfeldin taistelun jälkeen prikaatia vaivasivat pettymykset rintamalla, sairaudet ja rintamakarkuruudet, joiden seurauksena Hepburn riiteli kuninkaan kanssa ja erosi palveluksesta heinäkuussa 1632. 
Hän palasi Skotlantiin ja sai ranskalaisilta toimeksiannon kerätä joukkoja. Hän perusti Régiment d'Hébron -rykmentin, johon kuului 2000 miestä ja joka myöhemmin muuntui moderniksi Royal Scots -rykmentiksi. Ranskan palveluksessa hän eteni marskalkaksi.
Hepburn taisteli Ranskassa Alsacessa ja Lorrainessa, mutta kuoli Saverne-linnakkeen piirityksessä 8. heinäkuuta 1636. Hänet haudattiin Toulin katedraaliin, jossa muistomerkki kunnioittaa hänen saavutuksiaan.
Volker Kutscher

Volker Kutscher (s. 1962) on saksalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut Weimarin tasavaltaan sijoittuvan Gereon Rath-dekkarisarjan, jonka pohjalta on tehty suosittu televisiosarja "Babylon Berlin". Kirjailijanuransa lisäksi Kutscher on työskennellyt toimittajana.
Maatalouden ympäristövaikutukset

Maatalouden ympäristövaikutukset ovat erilaisten maanviljelyn ja karjanhoidon käytäntöjen vaikutuksia ympäröiviin ekosysteemeihin, vesistöihin ja ilmastoon.
Valtaosa ruuan ympäristövaikutuksista syntyy alkutuotannosta eli kasvien ja eläinten kasvatuksesta. Ruuantuotanto on maailmanlaajuisesti yksi suurimmista ilmaston lämpenemisen aiheuttajista. Maataloudella on myös merkittävä on vaikutus luonnon monimuotoisuuden heikkenemiseen. Globaalisti maatalous ja ruuantuotanto ovat suurimmat tekijät metsäkadon kasvussa ja luonnon köyhtymisessä. Maataloudella on yhteys myös vesistöjen rehevöitymiseen. 
Ympäristövaikutuksia voidaan luokitella ihmisen toiminnan mukaan:
Vaikutuksia voidaan luokitella myös ympäristöongelman mukaan:
Lappean kirkko

Lappean kirkko () on Lappean kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1953.
Máhccan – Kotiinpaluu

Máhccan – Kotiinpaluu on Suvi Westin ja Anssi Kömin vuonna 2023 ohjaama dokumenttielokuva. Sen keskiössä on saamelaisten esineiden repatriaatio eli palauttaminen takaisin Saamenmaalle suomalaisten ja eurooppalaisten museoiden kokoelmista sekä saamelaisten oikeus omaan kulttuuriperintöönsä.
Suomen elokuvaohjaajaliitto SELO palkitsi Suvi Westin elokuvasta Vuoden elokuvaohjaaja 2023 -nimityksellä. Perusteluissa todettiin Westin käsittelevän saamelaisille keskeisiä aiheita kauniilla ja koskettavalla tavalla sekä lisäävän elokuvillaan "valtaväestön ymmärrystä alkuperäiskansan kulttuurista ja identiteetistä sekä suhteesta suomalaiseen yhteiskuntaan".
Merja Sankelo

Merja Maarit Sankelo (s. 23. syyskuuta 1956 Evijärvi) on suomalainen, Etelä-Pohjanmaalta kotoisin oleva erikoissairaanhoitaja, terveydenhuollon tohtori ja Turun yliopiston hoitotieteen dosentti. Ajalla 6.6.1981–31.5.2007 hänen sukunimensä on ollut Kuuppelomäki.
Sankelo tuli ylioppilaaksi Evijärven lukiosta (1975). Hän valmistui sairaanhoitajaksi Seinäjoen sairaanhoito-oppilaitoksesta (1978) sekä kirurgian -ja onkologian erikoissairaanhoitajaksi Tampereen sairaanhoito-oppilaitoksesta (1981). Akateemisen jatkokoulutuksen hän aloitti Kuopion yliopistossa (1983), jossa oli professori Sirkka Sinkkosen suunnittelutyön pohjalta käynnistynyt ensimmäinen maisteritason jatkokoulutus sairaanhoitajille ja terveydenhoitajille vuoden 1979 syksyllä. Hän valmistui terveydenhuollon maisteriksi pääaineena terveydenhuollon hallinto ja sivuaineena hoitotiede (1986) ja suoritti sen jälkeen terveydenhuollon lisensiaattitutkinnon (1991) ja terveydenhuollon tohtorin tutkinnon Turun yliopistossa (1996). Väitöskirjan otsikko on "Parantumatonta syöpää sairastavien potilaiden kärsimyskokemukset ja selviytymistä tukevat toiminnot", jonka ohjaajana toimi Suomen ensimmäinen hoitotieteen professori Sirkka Lauri. Pedagogiset opinnot ja opetusharjoittelun (36 op) hän suoritti Tampereen yliopistossa (2000). Vuodesta 2002 alkaen hän on toiminut hoitotieteen dosenttina Turun yliopistossa.
Sankelon päätutkimusalueet ovat olleet syöpää sairastavan- ja kuolevan potilaan hoitotyö, sosiaali-ja terveysalan johtaminen, hoivayrittäjyys, nuorten terveystottumukset ja elämänhallinta sekä terveysalan opiskelijoiden ohjaus käytännön harjoittelujaksojen aikana. Tutkijan työn lisäksi hän on toiminut mm. johtavana hoitajana Kurikan terveyskeskuksessa, opetus-ja johtotehtävissä Seinäjoen ammattikorkeakoulussa ja opetusylihoitajana Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirissä/ hyvinvointialueella.
Sankelo oli mukana tekemässä ja toimittamassa Suomen ensimmäistä oppikirjaa syöpää sairastavan hoitotyöstä, joka ilmestyi vuonna 2000. Sankelon julkaisutoiminta on ollut laajaa 1980-luvulta alkaen sisältäen tieteellisiä- ja muita julkaisuja, kirjoja ja mielipidekirjoituksia. Hän on pitänyt lukuisia esityksiä tieteellisissä konferensseissa eri puolilla maailmaa ja toiminut asiantuntija-, esitarkastus-ja arviointitehtävissä kotimaassa ja ulkomailla, toiminut luennoitsijana sekä ollut puheenjohtajana ja jäsenenä mm. hankkeiden ohjausryhmissä ja erilaisissa johtoryhmissä.
Sankelolle on tunnustuksena ansioistaan myönnetty Tasavallan presidentin toimesta Suomen valkoisen ruusun ritarikunnan ansiomerkki (2022).
Nord-Selin kirkko

Nord-Selin kirkko () on Selin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1932.
Floran kappeli

Floran kappeli () on Selbun kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1936.
Mandalin kappeli

Mandalin kappeli () on Seljordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1954.
Flatdalin kirkko

Flatdalin kirkko () on Seljordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1654.
Åmotsdalin kirkko

Åmotsdalin kirkko () on Seljordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1792.
Finnsnesin kirkko

Finnsnesin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 1979.
Bergin kirkko (Senja)

Bergin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1955.
Lenvikin kirkko

Lenvikin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1879.
Rossfjordin kirkko

Rossfjordin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1822.
Stonglandetin kirkko

Stonglandetin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1896.
Husøyn kappeli

Husøyn kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1957.
Ödåkra

Ödåkra on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 5 807 asukasta vuonna 2021. Ödåkra sijaitsee Helsingborgin ja Göteborgin välisen rautatien varrella. Aiemmin Ödåkrassa oli alkoholitehdas.
Hittarp

Hittarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4 628 asukasta vuonna 2021.
Påarp

Påarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 5 883 asukasta vuonna 2021. Påarp on pääosin 1960- ja 1970-rakennettu asuinalue.
Birger Ekeberg

Birger Ekeberg (1880–1968) oli ruotsalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Ruotsin oikeusministerinä vuosina 1920–1921 ja 1923–1924 sekä Tukholman yliopiston oikeustieteen professorina 1907–1925. Ekeberg valittiin vuonna 1945 Ruotsin akatemian jäseneksi. Oikeusministerinä Ekeberg teki aloitteen kuolemanrangaistuksen poistamiseksi. Hän toimi myös valtamarsalkkana vuosina 1946–1959.
Ekeberg

Ekeberg on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Surun pyyhit silmistäni (musikaali)

Surun pyyhit silmistäni on Matti Laineen käsikirjoittama musikaali, joka kertoo suomalaislaulaja Kirkasta.&lt;ref name="Kirka/2010-luku"&gt;&lt;/ref&gt; Esityksessä nähdään Kirkan elämään kuuluvia henkilöitä ja kuullaan hänen musiikkiaan.
Musikaalin ensi-ilta oli 2. helmikuuta 2017 Helsingin Linnanmäen Peacock-teatterissa. Ohjauksen oli tehnyt Kari Rentola, ja Kirkan roolissa vuorottelivat Kalle Lindroth ja Heikki Ranta. Musikaalissa esiintyivät myös esimeriksi Rauno Ahonen, Jon-Jon Geitel, Petrus Kähkönen, Kari Mattila ja Raili Raitala.
Niko Taskisen ohjaamana "Surun pyyhit silmistäni" sai ensi-iltansa 5. syyskuuta 2020 Kouvolan Teatterissa. Kirkaa näytteli Mikael Saari ja Sammy Babitzinia hänen veljensä Markus Waara. Esitykset alkoivat uudelleen lokakuussa 2024, jolloin Taskinen oli ohjannut uudelleen aiemmin koronapandemian jalkoihin jääneen esityksen.
Rovaniemen Teatteri alkoi esittää musikaalia Kirkan syntymäpäivänä 22. syyskuuta 2023, ja esitykset jatkuivat seuraavan vuoden alkuun. Musikaalin ohjasi Katriina Honkanen, ja Kirkaa näytteli Henrik Hammarberg. Rooleissa nähtiin myös muun muassa Markku Köngäs ja Siiri Partanen. Honkasen mukaan esityksellä haluttiin kunnioittaa Kirkan halua ja kykyä laulaa rockia.
Kirill Babitzin -säätiö

Kirill Babitzin -säätiö oli suomalaislaulaja Kirkan (oik. Kirill Babitzin) perustama säätiö, jonka toiminnan tarkoituksena oli edistää, tukea ja kehittää musiikin koulutusta ja harrastusta. Sen tavoitteena oli myös musiikkikoulun perustaminen. Patentti- ja rekisterihallitus huomasi 2010-luvulla säätiön kirjanpidossa säätiölain vastaisia toimenpiteitä, ja Helsingin käräjäoikeus lakkautti säätiön joulukuussa 2018.
Perustaminen ja toiminta.
Kirill Babitzin perusti säätiön vuonna 2000 täyttäessään 50 vuotta, ja hänen elinaikanaan se toimitti päiväkoteihin äänentoistolaitteita ja musiikkivälineitä. Säätiö myös tuki taloudellisesti sellaisia henkilöitä ja yhteisöjä, joiden toiminta liittyi musiikin koulutukseen, musiikin harrastamiseen tai musiikkitaiteeseen taikka niiden tukemiseen. 
Babitzin kuoli vuonna 2007, minkä jälkeen säätiön puheenjohtajana työskenteli hänen leskensä Paula Nummela. Kirill Babitzin -säätiö toimi helmikuussa 2008 Helsingin Hartwall-areenalla esitetyn Kirka Babitzin Tribute -muistokonsertin virallisena järjestäjänä. Konsertin tuotot ilmoitettiin ohjattavan Kirill Babitzinin nimeä kantavan musiikkikoulun perustamiseen Helsingin Kruununhakaan.&lt;ref name="Miettinen/307"&gt;Miettinen 2022, s. 307.&lt;/ref&gt;
Helsingin Savoy-teatterissa järjestettiin 14. helmikuuta 2010 Kirill Babitzinin säätiön ystävänpäiväkonsertti, jossa esiintyivät muun muassa Jippu, Koop Arponen, Pave Maijanen ja Pepe Willberg. Suunnitelmissa oli myös kirjan julkaiseminen.
Epäselvyydet ja lakkauttaminen.
Säätiön toiminta päättyi vuoteen 2010. Patentti- ja rekisterihallitus eli PRH puuttui lokakuussa 2015 säätiön toimintaan liittyviin epäselvyyksiin. Paula Nummela velvoitettiin uhkasakon nojalla toimittamaan puuttuneet selvitykset säätiön taloudesta tilikausilta 2013–2014. Tarkistuksissaan PRH huomasi myönnetyt lähipiirilainat ja kuinka ne poistettiin säätiön tilinpäätöksestä vuonna 2014. PRH päätti, että Nummelalle maksetaan takautuvasti kymmenen vuoden ajalta 800 euroa per vuosi palkkiota säätiön hallinnon pyörittämisestä. Tällä 8 000 euron palkkiolla kuitattiin tilinpäätöksessä Nummelan lainoja. Tilintarkastuslautakunta varoitti tammikuussa 2018 säätiön tilintarkastajia, jotka olivat sallineet menettelyn. Sen mukaan kyse oli kielletystä lähipiiritoimesta ja takautuvat palkkiot oli maksettu perusteetta.
Patentti- ja rekisterihallituksen vaatimuksesta Helsingin käräjäoikeus ilmoitti lakkauttavansa säätiön 5. joulukuuta 2018. Nummelaa vastaan nostettiin Helsingin käräjäoikeudessa kanne, jossa Kirill Babitzin -säätiö vaati häneltä lähes 10 000 euron verran varojen palauttamista. Kanteen mukaan Nummela oli vuosien ajan nostanut säätiöstä laittomia lähipiirilainoja, joita selvitysmiehen mukaan oli edelleen maksamatta. Toissijaisesti säätiö vaati samaa 9 746 euron suuruista summaa vahingonkorvauksena kahdelta säätiön hallitukseen kuuluneelta naiselta.
Gunnar Brusewitz

Gunnar Brusewitz (7. lokakuuta 1924 Ekerö – 10. heinäkuuta 2004) oli ruotsalainen kuvittaja. Hän piirsi "Stockholms-Tidningeniin" vuosina 1947–1960 ja kuvitti erityisesti luontoaiheisia kirjoja. Hänen tuotantonsa käsitti kuitenkin myös paljon muuta, kuten julisteita, postimerkkejä ja Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittajalle annettavan kunniakirjan. Brusewitzin kollegan Anders Andersön mukaan aikoinaan oli tapana vitsailla, että Brusewitz kuvitti "kaiken paitsi puhelinluettelot".
Brusewitz

Brusewitz on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Johan Niclas Byström

Johan Niclas Byström (18. joulukuuta 1783 Filipstad – 13. maaliskuuta 1848 Rooma) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Kuninkaallisessa taideakatemiassa muun muassa Johan Tobias Sergelin johdolla ja asui vuodesta 1810 alkaen pääasiassa Roomassa. Byström haki innoitusta erityisesti antiikin mytologiasta. Hänen tunnetuin teoksensa on Carl Michael Bellmanin rintakuva Djurgårdenilla.
Mustat enkelit (elokuva)

Mustat enkelit ("Tshernite angeli") on Vălo Radevin käsikirjoittama ja ohjaama bulgarialainen draamaelokuva vuodelta 1970. Se perustuu Mitka Grăbtševan muistelmateokseen, jossa kerrotaan maanalaisten aktivistien taistelusta fasismia vastaan. Pääosia näyttelevät Stefan Danailov, Doroteja Tontševa, Josif Sărtšadžiev, Dobrinka Stankova ja Violeta Gindeva.
Juoni.
Elokuvassa kolme nuorukaista ja kolme nuorta naista muodostavat iskuryhmän toteuttamaan kansallisen vapautusrintaman päämajan käskyjä teloittaa kansan vihollisia.
Vastaanotto.
"Mustat enkelit" sai Bulgarian Kultainen ruusu -gaalassa viisi palkintoa sekä pääpalkinnot Karlovy Varyn ja Avellinon Laceno d’Oro -elokuvajuhlilla.
Elokuva esitettiin Suomen television ykköskanavalla joulukuussa 1972. "Helsingin Sanomien" Leena Järvenpää kirjoitti, että vaikka Radev kuvaa väkivaltaa ja sen vaikutusta nuoriin toteuttajiinsa, hän ei silti ihannoi terroria vaan näkee sen ainoana keinona taistelussa väkivallattoman mailman puolesta.
Erik Juuranto

Erik Valdemar Juuranto, vuoteen 1940 Johansson (26. huhtikuuta 1900 Espoo – 30. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen liikemies, ulkomaankaupan alan kehittäjä ja pääkonsuli. 
Juurannon vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anders Johan Johansson, vuoteen 1890 Kutilampi, ja Olga Sofia Grönlund. Hänen puolisonsa vuodesta 1920 oli Edla Alina Barck. Kirjailija Maria Berg oli heidän tyttärensä. Juuranto toimi ensin liikeapulaisena ja kauppamatkustajana. Flinckenberg &amp; Leonhard Ab:n prokuristi Juuranto 1922–1929 ja johtaja 1930–1940. Yhtiön jakauduttua 1942 Juuranto oli siitä muodostetun Lejos-osakeyhtiön toimitusjohtaja 1942–1960. Hän toimi myös Kauko-huolinta Oy:n, Oy Santomo Ab:n, Ekotex Oy:n, Otto Lumme Oy:n, Silvanus Oy:n ja Oy Lejolex Ab:n johtokunnan puheenjohtajana. Helsingin agenttiyhdistyksen puheenjohtaja Juuranto oli 1942–1949 ja Ulkomaankaupan agenttiliiton puheenjohtaja 1942–1952. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Helsingin kaupunginvaltuustoon hänet valittiin vain vähän ennen kuolemaansa. Islannin ensimmäisenä kunniapääkonsulina Juuranto toimi Suomessa 1947–1960.
Juuranto

Juuranto on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Sopeutuminen

Sopeutuminen ("Адаптация, Adaptatsija") on Vălo Radevin ohjaama ja yhdessä Raina Tomovan kanssa käsikirjoittama bulgarialainen draamaelokuva vuodelta 1981. Se esitettiin Suomen televisiossa tuoreeltaan kolmiosaisena minisarjana touko-kesäkuussa 1981.
Juoni.
Elokuva kertoo psykiatrisen sairaalan nuorista potilaista ja heidän hoitajistaan. Uudenlaista psykiatriaa edustava psykiatri Bankov (Antoni Genov) vetää nuorten terapeuttista ryhmää, mutta sairaalan johto suhtautuu häneen epäilevästi. Toinen keskushenkilö on nuori, kaunis potilas Veronika (Eli Skortševa), joka ei ole pystynyt sopeutumaan vallitsevaan arkitodellisuuteen vaan on järkkynyt mieleltään.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fräntin mielestä "Sopeutuminen" edustaa poikkeuksellisen korkeatasoista bulgarialaista elokuvaa, jossa Radevin liikkuva, elävästi tapahtumia ja henkilöitä tarkkaileva kamera seuraa psykiatrisen sairaalan henkilökuntaa ja potilaita.
Palmroos

Palmroos on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sang

Sang on suomalaiskirjailija Elina Pitkäkankaan kirjoittama nuorten fantasiaromaani, jonka WSOY julkaisi 8. syyskuuta 2022. Romaanille on kirjoitettu jatko-osa "Naraka". "Sang" voitti Topelius-palkinnon, Kuvastaja-palkinnon ja Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon.
Teos sijoittuu tulevaisuuden Itä-Aasiaan, jossa Fusangin valtio kontrolloi kansalaisia valvontapannoilla. Tarinan päähenkilö on köyhä nuorukainen Kong Dawei, joka ajautuu seikkailuun yrittäessään maksaa valtiolle kansalaisvelkaa. Romaania on kuvailtu jännittäväksi tarinaksi vallasta, rakkaudesta ja ystävyyden voimasta.
Kehitys.
Pitkäkankaan mukaan nuorille suunnatut fantasiateokset ovat tyypillisesti olleet valkoisia, eurosentristä ja heteronormatiivista. Hän halusi kirjoittaa monipuolisemmin mutta vastuullisesti vieraista kulttuureista, vähemmistöryhmistä, sukupuolista ja seksuaalisuudesta, koska koki kirjailijana olevansa vastuussa lajityypin kirjojen monipuolisuudesta.
"Sangin" maailma on saanut vaikutteita kiinalaisesta ja tiibetiläisestä kultturista. Kiinalaiseen kulttuuriin Pitkäkangas on tutustunut Kiinassa asuvien vanhempiensa kautta. Hän on kirjoittanut myös pro gradu -tutkielman aiheeseen liittyen kirjallisuustieteen opintojensa aikana. Pitkäkangas teki taustatyötä romaania varten esimerkiksi matkustamalla Kiinaan, opiskelemalla kiinan kieltä sekä haastattelemalla asiantuntijoita ja paikallisia ihmisiä.
Romaania varten luotu fantasiayhteiskunta on matrilineaarinen, eli valta periytyy äidiltä tyttärelle. Yhteiskunnassa ei esiinny lainkaan seksuaalivähemmistöihin kohdistuvaa syrjintää, eikä hahmojen sukupuolta tai seksuaalisuutta korosteta. Romaanin päähenkilö kuuluu kielivähemmistöön ja kommunikoi viittomakielellä. Pitkäkangas luonnehti hahmoa ”herkäksi pojaksi”, joita ei hänen mukaansa ole juurikaan esiintynyt nuortenkirjoissa.
Julkaisu.
Kirjankustantamo WSOY julkaisi "Sang"-romaanin 8. syyskuuta 2022 kovakantisena kirjana, sähkökirjana ja äänikirjana. Äänikirjan lukee Anssi Niemi. Kirjan kansikuvan on suunnitellut ja toteuttanut Kaisu Sandberg.
Teos ilmestyy sekä tanskaksi että saksaksi vuonna 2025. Kirjallisuuden vientikeskus Filin mukaan sen käännösoikeudet on myyty myös Turkkiin.
Jatko-osa.
Alun perin "Sang"-romaanin oli tarkoitus olla itsenäinen teos, mutta kustantajan ehdotuksesta se jaettiin kahtia. Jatko-osa "Naraka" julkaistiin vuonna 2024. Ensimmäisen osan tavoin myös "Naraka" oli ehdolla Topelius-palkinnon saajaksi, mutta vuoden 2024 palkinnon voitti lopulta Mila Teräksen nuortenromaani "Iso hyppy".
Aki Heikkinen (kenraali)

Aki Juhani Heikkinen (s. 25. marraskuuta 1973 Oulu) on suomalainen prikaatikenraali. Hän on toiminut Puolustusvoimien pääesikunnan valmiuspäällikkönä 1. marraskuuta 2024 alkaen.
Heikkinen suoritti kadettikurssin vuosina 1993–1997. Hän on toiminut urallaan muun muassa hävittäjälentolaivue 11:n komentajana Lapin lennostossa 2013–2015, Ilmavoimien valmiuspäällikkönä Ilmavoimien esikunnassa 2018–2019, Satakunnan lennoston komentajana 2019–2021 sekä F-35-yhteystoimiston päällikkönä Yhdysvalloissa 2022–2024.
Suomen Hiihtourheilun Kannatussäätiö

Suomen Hiihtourheilun Kannatussäätiö perustettiin vuonna 1995 tukemaan hiihtourheilijoita. Säätiö hallinnoi valmennusrahastoa ja urheilijarahastoa, joihin urheilijat rahastoivat sponsoritulojaan sekä palkintorahojaan. 
Vuonna 2010 tuli julkisuuteen tieto, että Suomen Hiihtoliitto oli lainannut säätiöltä 400 000 euroa oman toimintansa rahoittamiseen. Patentti- ja rekisterihallituksen mukaan tällä rikottiin säätiölakia. Järjestelyn vuoksi hiihtäjät joutuivat välillä odottelemaan rahojaan. Säätiö on sittemmin sulautunut Suomen urheilun tukisäätiöön.
Eugeniusz Kubiak

Eugeniusz Kubiak (25. toukokuuta 1939 – 17. marraskuuta 2024) oli puolalainen soutaja. Hän kilpaili miesten yksikkösoudussa vuoden 1964 kesäolympialaisissa. Kubiak kuoli 85-vuotiaana 17. marraskuuta 2024.
Sunilan Kantola

Sunilan Kantola on ensimmäiselle Sunilan sulfaattiselluloosatehtaan johtajalle Lauri Kannolle valmistunut erillistalo Kotkan Sunilan kaupunginosassa. Kantola on valmistunut vuonna 1937 ja se on osa Aino ja Alvar Aallon suunnittelemaan Sunilan tehdas- ja asuinalueen kokonaisuutta. Aallot suunnittelivat Sunilaan asemakaavan ja asuinrakennukset, sekä tehtaan. Tehtaan teknisestä suunnittelusta vastasivat kuitenkin tekninen johtaja Aulis Kairamo ja tehtaanjohtaja Lauri Kanto. 
Kantola valmistui vuonna 1937 ja se oli ensimmäinen valmistunut rakennus Aaltojen kokonaisuudesta Sunilassa. Kantola rakennuksena edustaa funktionaalista rakennustyyliä, mutta sitäkin tärkeämpää oli rakennuksen suhde luontoon ja ympäristöön: esimerkiksi mäntymetsäinen puistomainen piha on olennainen osa Kantolan arkkitehtuuria. Kantolaa kutsutaan toisinaan julkisivultaan jopa ankaraksi, mutta sen sisätilat ovat avarat ja luonto ja arkkitehtuuri sulautuvat siellä yhteen. Kantola on valmistunut ennen Aaltojen suunnittelemaa Villa Maireaa, mutta Kantolassakin voi jo nähdä viitteitä Villa Maireassa tehtyihin suunnitteluratkaisuihin. 
Kantolassa asui yhteensä neljä tehtaanjohtajaa perheineen, vuodesta 1937 aina 1980-luvun alkuun asti. Tämän jälkeen Kantola toimi Sunilan tehtaan virkailija- ja työnjohtajakerhon käyttämänä kerhorakennuksena. 1980-luvun puolivälissä puolet omistuksesta siirtyi Kotkan kaupungille ja seuraavat vuodet rakennus palveli kokous- ja koulutustilana Sunilan tehdasta ja Kotkan kaupunkia. Samaan aikaan perustettiin Sunilan Kantola Oy. Vuonna 2017 rakennuksen ja Sunilan Kantola Oy:n omistus siirtyi kokonaan Kotkan kaupungille ja on sen jälkeen avautunut pikkuhiljaa enemmän käyttöön. Kantolan tiloja voi vuokrata tai siellä voi järjestää tapahtumia.
Hiuskarvan varassa

Hiuskarvan varassa voi tarkoittaa seuraavia:
Etyylivioletti

Etyylivioletti (C31H42N3Cl) eli Basic Violet 4 on triaryylimetaaniväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa etyylivioletti on harmahtavanviolettia tai vihreää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hieman paremmin esimerkiksi etanoliin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja muuttuvat väriltään keltaisista sinisiksi pH-alueella 0–3,5.
Etyyliviolettia voidaan valmistaa monella tavalla. Niitä ovat esimerkiksi sinkkikloridin katalysoima N,N-dietyylianiliinin ja fosgeenin reaktio, N,N-dietyylianiliinin ja formaldehydin reaktiotuotteen hapetus tai N,N-dietyylianiliinin ja 4,4′-bis(dietyyliamino)bentsofenonin reaktio fosforyylikloridin läsnä ollessa..
Etyyliviolettia voidaan käyttää mikroskopiassa kidevioletin tavoin kudosten ja bakteerien värjäämiseen, esimerkiksi elastiinin värjäykseen. Ainetta käytetään myös paperin ja tekstiilien värjäykseen sekä musteiden valmistukseen. Analyyttisessä kemiassa ainetta käytetään esimerkiksi kuparin tai lyijyn pitoisuuksien spektrofotometriseen määritykseen.
Yi Peng 3

Yi Peng 3 (aikaisemmin Avra ja Leda, ) on kiinalainen kuivarahtialus, joka valmistui vuonna 2001. Sen pituus on 224 metriä, leveys 32 metriä ja syväys 14,5 metriä. Aluksen omistaa Ningbo Yipeng Shipping -yhtiö.
Alus on aikaisemmin purjehtinut Marshallinsaarten, Liberian ja Kreikan lippujen alla nimillä Avra (2007–2016) ja Leda (2001–2007).
Yi Peng 3 herätti julkista huomiota marraskuussa 2024, jolloin sen havaittiin tehneen poikkeuksellisiksi tulkittuja liikkeitä kahden Itämerellä katkenneen tai vaurioituneen merikaapelin lähellä. 17. marraskuuta 2024 vaurioitui Ruotsin ja Liettuan välinen Arelionin omistama merikaapeli ja 18. marraskuuta 2024 vaurioitui Cinian omistama C-Lion1-kaapeli Suomen ja Saksan välillä.
Tanskan TV2:n mukaan kaikuluotainkuvissa näkyi laajoja mustia viivoja merenpohjassa reitillä, jolla Yi Peng 3 oli kulkenut tanskalaisen datakaapelin yli marraskuun alussa. "The Wall Street Journalin" lähteiden mukaan Venäjän tiedustelupalvelu oli ohjeistanut aluksen kapteenia katkaisemaan tietoliikennekaapelit ankkurin avulla.
Tanskan laivasto seurasi Yi Peng 3 -alusta havaintojen jälkeen.
Ruotsi tutki aluksen toimintaa yhteistyössä Kiinan onnettomuustutkintakeskuksen kanssa. Ruotsalaistutkijat päästettiin alukselle vasta kuukauden tapahtumien jälkeen, eivätkä he saaneet tutkia aluksen mustaa laatikkoa, elektronisia materiaaleja tai merikorttijärjestelmää. Tutkinnassa todettiin, että alus veti ankkuria perässään 180 merimailin matkan 1,5 vuorokauden ajan. Ruotsin onnettomuustutkintakeskus ei kuitenkaan kyennyt todistamaan, että Yi Peng 3 olisi vahingoittanut tietoliikennekaapeleita tahallaan.