tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luettelo Ruotsin sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo Ruotsin sarjoissa pelanneista suomalaisista miesjalkapalloilijoista. Pelaajista on mainittu kaikki heidän ruotsalaisseuransa sekä sarjakaudet. Ne pelaajat, jotka ovat pelanneet sekä ylimmällä että alemmilla tasoilla, on mainittu vain ylimmällä tasolla pelanneiden listassa. Siinä tapauksessa myös pelaajan alemman sarjatason seurat on mainittu, ja niiden seurojen nimet, joiden kanssa pelaaja on pelannut ylimmällä sarjatasolla, on vahvennettu.
Shunsuke Nagasaki

Shunsuke Nagasaki on japanilainen trampoliinivoimistelija. Hän kuului MM-hopeaa saaneeseen Japanin joukkueeseen Eindhovenin MM-kilpailuissa 2005 ja Québecin kisoissa 2007. Vuoden 2009 World Games -kilpailuissa Kaohsiungissa hän voitti Masaki Iton kanssa kultaa synkrotrampoliinissa. Nagasaki on myös osallistunut Kahjot ninjat -kilpailuun selviytyen finaaliin saakka.
Shunsuke Nagasakin suoritukset Kahjoissa Ninjoissa:
Kristin Fairlie

Kristin Fairlie (s. 1983 Scarborough, Ontario) on kanadalainen Young Artist -palkittu näyttelijä, joka tuli tunnetuksi lapsinäyttelijänä Little Bear -ääniroolistaan sekä televisioelokuvasta "The Sweetest Gift". Sittemmin Fairlie on tullut tutuksi Bridgetten ääniroolista animaatiosarjoissa "Total Drama Island" ja "Total Drama Action".
Enimmäkseen Fairlie on kuitenkin esiintynyt televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten "Tie Avonleaan", "Virgin Suicides", "Hetkessä tähdeksi", "Tarkka-ampujat" ja "You Might as Well Live".
International Network of M&amp;A Partners

IMAP (International Network of M&amp;A Partners) on kansainvälinen yrityskauppaketju, johon kuuluu maailmanlaajuisesti 45 yritystä 29 maassa. IMAP-neuvonantajat ovat erikoistuneet keskisuurten, noin 5-100 M€:n, yritysten strategisiin fuusio-, osto-, myynti- ja näitä lähellä olevien corporate finance -palvelujen tarjoamiseen ja toimeenpanoon. IMAP-jäsenyritysten palvelua käyttävät lähinnä perheyritysten omistajat ja johto, suuryritysten johto konsernin osien myynnissä sekä suuret monikansalliset yritykset halutessaan ostaa keskikokoisia yrityksiä eri maissa.
Suomen IMAP-edustaja on ProMan Oy, Ruotsin Nordic Merger, Norjan Rokade ja Tanskan Advizer.
IMAP-yritykset toteuttivat eniten yrityskauppoja Pohjoismaissa vuosina 2007, 2008 ja 2009.
Otterthal

Otterthal on kunta Itävallassa, Ala-Itävallan osavaltion Neuenkirchenin piirikunnassa (). Asukkaita kunnassa on 595 (2009). Pinta-alaa Otterthalilla on 6,17 neliökilometriä.
Otterthalissa toimii Volksschule-koulu, jossa lukukaudella 2009–2010 on kolme luokkaa. Itävaltalais-englantilainen filosofi Ludwig Wittgenstein muutti syyskuussa 1924 Otterthaliin, jossa hän toimi opettajana Volksschulessa. Wittgenstein erosi virastaan vuonna 1926.
Väkiluvun kehitys.
Otterthalin väkiluvun kehitys vuodesta 1861 vuoteen 2007:
Iiro Tenngren

Iiro Tenngren (s. 10. toukokuuta 1979 Lahti) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa 21 ottelua uransa aikana. Hän kävi Yhdysvalloissa sekä high schoolin että yliopiston.
Tenngren oli yksi huume-epäillyistä kaudella 2007–2008, jolloin Korisliigan huumekäryt tulivat ilmi.
Aaronin vuori

Aaronin vuori (Jabal Haroun) on Jordaniassa noin viisi kilometriä Petrasta lounaaseen sijaitseva vuori. Vuori on juutalaisen, kristillisen ja islamilaisen perinteen mukaan Mooseksen veljen Aaronin hautapaikka.
Vuoren huipulla sijaitsee 1300-luvulla rakennettu islamilainen pyhäkkö. Se sisältää haudan, jonka uskotaan sisältävän Aaronin jäännökset. Aiemmin paikalla on todennäköisesti sijainnut kristillinen luostari.
Helsingin yliopiston tutkimusprojekti on tutkinut vuorta Jaakko Frösénin johdolla.
Roland Andersson

Roland Andersson (s. 28. maaliskuuta 1950) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 
Ura pelaajana.
Andersson aloitti oman pelaajauransa Malmö FF:n riveissä 1968 ja oli joukkueen takalinjoilla voittamassa kolmea Ruotsin mestaruutta 1970-luvun alussa. Tuplamestaruuskauden 1974 jälkeen hän siirtyi Djurgårdens IF:ään, mutta pelasi seurassa vain kaksi kautta kunnes palasi takaisin Malmöhön. Hän pelasi uransa loppuun kasvattajaseurassaan voittaen vielä yhden Ruotsin mestaruuden ja kaksi cupia. Aktiiviuransa hän lopetti 33-vuotiaana 1983.
Ruotsin maajoukkueessa Andersson pelasi 19 maaottelua. Hän oli mukana sinikeltaisten ryhmässä, joka selvisi MM-kisoihin 1978. 
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Andersson aloitti Malmö FF:n juniorijoukkueen valmentajana 1983. Sittemmin hän teki uraa muun muassa saudiarabialaisen Al-Ittihadin ja qatarilaisen Qatar SC:n päävalmentajana. Lisäksi hän toimi Bob Houghtonin apuvalmentajana Malmössä 1991–92 ja Rolf Zetterlundin aisaparina 1994. 
Heinäkuussa 1997 Andersson siirtyi sveitsiläisen BSC Young Boysin päävalmentajaksi. Pesti jäi lyhyeksi Anderssonin saatua potkut tehtävistään jo tammikuussa. BSC-potkujensa jälkeen Andersson jatkoi uraansa Malmö FF:n päävalmentajana, mutta pesti päättyi potkuihin kehnon menestyksen vuoksi 1999.
Kaudella 2002/03 Andersson luotsasi Al-Shaabia Arabiemiraateissa. Kesällä 2004 hän siirtyi entisen opiskelukaverinsa Lars Lagerbäckin apuvalmentajaksi Ruotsin maajoukkueeseen. Kaksikko johdatti Ruotsin MM-kisoihin 2006 ja EM-kisoihin 2008, mutta sai ankaraa kritiikkiä muun muassa maajoukkueen epäviihdyttävästä pelitavasta. Lokakuussa 2009 hän jätti tehtävänsä yhdessä Lagerbäckin kanssa Ruotsin jäätyä rannalle MM-kisoista 2010. 
Helmikuun lopulla 2010 hän jatkoi uraansa Lars Lagerbäckin apuvalmentajana MM-kisoihin valmistautuvassa Nigerian maajoukkueessa. MM-kisat sujuivat Nigerialta alakanttiin ja se jäi alkulohkoon kerättyään vain pisteen. Kisojen jälkeen ruotsalaiskaksikko jätti tehtävänsä.
The Official Michael Jackson Opus

The Official Michael Jackson Opus on Michael Jacksonin elämäntyötä esittelevä kirja. Jackson oli mukana työstämässä kirjaa, jonka piti alun perin kertoa hänen tulevasta This Is It -konserttisarjastaan.
Hypertermofiili

Hypertermofiili on eliö, joka elää ja lisääntyy jatkuvasti huomattavan kuumissa olosuhteissa. Hypertermofilian alarajana pidetään yleensä +60 °C, jolloin tavanomaisten eliöiden proteiinit ovat jo denaturoituneet. Useimmat hypertermofiilit viihtyvät ja lisääntyvät parhaiten yli +80 °C lämpötilassa. Hypertermofiilisyys on eräs ekstremofilian päätyypeistä.
Ensimmäiset hypertermofiiliset eliöt löysi Thomas Dale Brock vuonna 1969 tutkiessaan Yellowstonen kansallispuiston kuumia lähteitä ja havaitsi noin +70 °C lämpötilassa viihtyvän bakteerin, joka sai nimen "Thermus aquaticus". Hypertermofiilejä esiintyy kuumissa lähteissä, vulkaanisissa mutalähteissä, fumaroleissa, öljyesiintymissä sekä valtamerten pohjissa hydrotermisten lähteiden ympäristössä. Riittävän syvällä veden paine nostaa veden kiehumispistettä, joten näissä ympäristöissä eliöt saattavat kohdata jopa yli +100 °C lämpötilassa olevaa vettä. Useimmat lajeista ovat kemolitotrofeja, joiden hiilen lähteenä toimii hiilidioksidi ja tarvittava energia tulee epäorgaanisten yhdisteiden hapetusreaktioista, mutta joukossa on myös heterotrofeja. Jotkin lajit käyttävät aineenvaihdunnassaan happea, mutta ne ovat ns. mikroaerofiilejä eli sietävät vain vähäisiä happipitoisuuksia. Suurin osa tunnetuista hypertermofiileistä on arkeoneja, mutta piirre esiintyy myös muutamilla bakteereilla. Hypertermofiilisten eliöiden luokittelu perustuu etenkin 16S rRNA:n sekvensointiin.
Eräät hydrotermisten lähteiden yhteydessä kasvavat mikrobit eivät selviydy lainkaan alle +90 °C lämpötilassa. Erityisesti nimellä Strain 121 tunnettu viljelmä lisääntyi kaksinkertaiseksi yhdessä vuorokaudessa, kun sitä pidettiin autoklaavissa +121 °C lämpötilassa ja "Methanopyrus kandleri" -arkeoni kykenee kasvamaan vielä +122 °C lämpötilassa.
Mikael Salmi

Mikael Salmi (s. 23. maaliskuuta 1960) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän on toiminut myös urheiluselostajana ja koripallovalmentajana. Helsingin NMKY on jäädyttänyt Salmen pelinumeron 9.
Tapiolan Hongan kasvatti Salmi edusti Suomen pääsarjassa muun muassa Helsingin NMKY:tä, jonka paidassa hänet valittiin SM-sarjan vuoden pelaajaksi kaudella 1986–1987. Hän voitti seuran paidassa viisi Suomen mestaruutta vuosina 1979, 1985, 1987, 1989 ja 1992.
Ura.
Koripalloilijana.
Salmi on Tapiolan Hongan kasvatti. Hän aloitti monen muun tavoin koripallon Teuvo Tähtisen minipoikajoukkueessa opiskellessaan Sepon kansakoulussa.
Ensimmäisen miesten Suomen mestaruutensa Playhongassa vuonna 1979 voittaessaan Salmi oli vasta 19-vuotias. Kari Liimon valmentamassa ja Ervin Latimerin sekä Kalevi Sarkalahden tähdittämässä joukkueessa Salmi ei saanut vielä paljoa peliaikaa. Loppuotteluissa Playhonka voitti Turun NMKY:n voitoin 3–1.
Keväällä 1984 Scotch Teamin sponsorinimellä pelannut Honka voitti välierissä KTP:n ja eteni loppuotteluihin sarjanousija Helsingin NMKY:tä vastaan. Salmi pelasi hyvin viimeisessä loppuottelussa, mutta HNMKY voitti mestaruuden suoraan 3–0-voitoin. Salmi siirtyi seuraavaksi kaudeksi HNMKY:n joukkueeseen, jossa hän pelasi pääsarjauransa loppuun, kauteen 1993–1994, asti. Namika-aikanaan Salmi voitti mm. neljä Suomen mestaruutta. Helsingin NMKY on jäädyttänyt Salmen pelinumeron 9.
Kevään 1992 loppuottelut olivat poikkeukselliset, sillä mestaruuteen tarvittiin tuolloin neljä otteluvoittoa. HNMKY kohtasi tuolloin Henrik Dettmannin valmentamana Eero Saarisen valmentaman Pantterit. HNMKY oli kolmannessa loppuottelussa puoliajalla tappiolla pistein 36–55 ilman Pekka Lähdetniemeä mutta onnistui voittamaan ottelun pisteellä. Ikärakenteeltaan nuori HNMKY oli hävinnyt Panttereille järjestään mm. runkosarjassa ja Suomen cupissa. HNMKY voitti ottelusarjan 4–2. Salmi toimi kyseisellä kaudella HNMKY:n valmentajana ja sai leikata sukan.
Lopettaessaan kilpauransa kauden 1993–1994 jälkeen Salmi oli suhteellisen terveessä kunnossa. Hän oli kuitenkin keskustellut Larry Poundsin kanssa, ja miehet olivat todenneet, että "on parempi lopettaa liian aikaisin kuin liian myöhään". Salmen päätökseen vaikutti myös hänen juuri syntynyt esikoistyttärensä.
Pelityyli.
Salmi muistetaan hyvästä puolustamisestaan, jalkatyöstään ja pallonriistoistaan. Kauden 1984–1985 mestaruuden ratkaisseessa loppuottelussa Kotkassa Salmi piti huolta pallosta yhden pisteen johtoasemassa viimeisten sekuntien ajan.
Yksityiselämä, selostajana ja valmentajana.
Salmi toimi 1990-luvulla PTV:n NBA-lähetyksissä aluksi kommentaattorina ja myöhemmin selostajana. Myöhemmin hän selosti Nelosella, MTV:llä ja Urheilukanavalla.
Nykyisin Salmi asuu Turussa ja työskentelee opettajana Laitilassa. Hän on toiminut koripallovalmentajana Tapiolan Hongan miesten kakkosdivisioonajoukkueessa ja ajoittain vuodesta 2011 Turun NMKY:ssä.
Salmen lempinimi "Spokki" juontuu hänen yhdennäköisyydestään Spock-nimistä hahmoa Star Trek -televisiosarjassa esittäneestä Leonard Nimoysta. Ensimmäisen kerran lempinimeä käytettiin Tapiolan yhteiskoulun venäjäntunnilla 1970-luvun puolivälissä.
Tuomas Mäntynen

Rauno Taisto Tuomas Mäntynen (19. maaliskuuta 1932 Sippola – 8. joulukuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija ja taidemaalari.
Pesäpalloura.
Myllykoskella pelaajauransa aloittanut Mäntynen saavutti Pallo-Tovereiden lukkarina Suomen Mestaruuden 1959, vuosina 1958–1960 hänet valittiin Itä–Länsi-otteluun ja 1958 kauden parhaaksi lukkariksi. MyKV:ssä hän sai nuorten mestaruuden 1948 ja 1949. 
Vuonna 1921 Inkeroisten urheilukentällä käytiin ratkaiseva kokeiluottelu, jonka tuloksena pitkäpallosta siirryttiin lopullisesti pesäpalloon. Tämän tapauksen kunniaksi taidemaalari Mäntynen muotoili muistolaatan, joka paljastettiin pelipaikalla vuonna 1968.
Taiteellinen tuotanto.
Mäntynen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1952–1954, Vapaassa Taidekoulussa 1956–1957 ja Academié de la Grande Chaumièressä Pariisissa. Taiteilijana Mäntynen tunnettiin etunimellä Tuomas. Figuratiiviseen taiteeseen suuntautunut Mäntynen kiinnostui naivismista 1970-luvulla, mutta hänen maalauksissaan on myös ekspressionistisia ja surrealistisia piirteitä ja ensin mainittu korostui sittemmin.
Pro Finlandia -mitalin Mäntynen sai vuonna 1986 ja professorin arvonimen 1996.
Pikkuruskotiira

Pikkuruskotiira ("Anous tenuirostris") on trooppisten merten tiira.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 29–34 cm ja siipien kärkiväli 57–64 cm. Pikkuruskotiira on kooltaan hieman kalatiiraa pienempi. Sen höyhenpuku on muuten tummanruskea mutta pää on vaalea, ja se muistuttaa suuresti isokokoisempaa ruskotiiraa. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Pikkuruskotiirat pesivät Intian valtameren trooppisissa ja subtrooppisissa saarissa Australian ja Afrikan välillä. Lajin populaation koko on noin 1 200 000 yksilöä ja elinympäristön ala 4 900 neliökilometriä. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Seychelleiltä. Alalaji "melanops" pesii Länsi-Australian Houtman Abrolhos Islandilla.
Elinympäristö.
Pikkuruskotiirat elävät lisääntymisaikana valtamerten luodoilla ja koralliriutoilla, muina aikoina sisävesillä ja koralliriuttojen laguuneissa pieninä, muutaman kymmenen yksilön suuruisina parvina, usein yhdessä ruskotiirojen kanssa.
Lisääntyminen.
Pikkuruskotiirat pesivät suurissa kymmenien tuhansien lintujen yhdyskunnissa, joissa pesien väliä on puolesta viiteen metriin. Pesä rakennetaan merilevistä ja tuoreista ruohoista, ja se sijaitsee usein mangroven vaakasuoralla oksalla tai pensaassa.
Ravinto.
Pikkuruskotiirat syövät pääasiassa kaloja ja pieniä selkärangattomia, kuten kalmareita, joita petokalat ajavat veden pinnalle.
Yhä kohoaa tuttu torni

Yhä kohoaa tuttu torni on Viipurin Lauluveikkojen studiolevy vuodelta 2007.
Aiheesta muualla.
Karjala-Lehden arvostelu levystä Yhä kohoaa tuttu torni... Viipurin Lauluveikkojen tiedotearkistossa.
Tommy Kono

Tamio ”Tommy” Kono (27. kesäkuuta 1930 Sacramento, Kalifornia – 24. huhtikuuta 2016 Honolulu, Havaiji) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Tommy Kono voitti Helsingin 1952 olympialaisissa kultaa kevyessä sarjassa (alle 67,5 kg) tuloksella 362,5 kg. Hän punnersi tuloksekseen 105 kg, tempasi maailmanennätyksen 117,5 kg ja työnsi 140 kg. Melbournen 1956 olympialaisissa hän kilpaili raskaassa keskisarjassa (alle 82,5 kg) ja voitti kultaa maailmanennätystuloksella 447,5 kg (punnerrus 140 kg, tempaus 132,5 kg, työntö 175 kg). Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti keskisarjassa (alle 75 kg) hopeaa tuloksella 427,5 kg (punnerrus 140 kg, tempaus 127,5 kg, työntö 160 kg); Neuvostoliiton Aleksandr Kurinov voitti hänet 10 kiloa paremmalla tuloksella.
Kono voitti maailmanmestaruuden keskisarjassa vuosina 1953, 1957, 1958 ja 1959 sekä raskaassa keskisarjassa vuosina 1954 ja 1955. Hän saavutti vielä raskaassa keskisarjassa MM-pronssia vuonna 1961 ja MM-hopeaa vuonna 1962.
Kono kilpaili myös kehonrakentajana ja voitti AAU:n Mr. Universe -tittelin vuosina 1954, 1955 ja 1957.
Brütal Legend

Brütal Legend on Double Fine Productionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema heavy metal -teemainen seikkailu- ja strategiapeli. Peli julkaistiin PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille. Alun perin Vivendi Gamesin piti julkaista peli, mutta yhtiön fuusio Activisionin kanssa pudotti pelin pois heidän julkaisulistoiltaan, joten EA julkaisi pelin.
Hahmot.
Pelin päähahmona toimii Jack Blackin ääntämä Eddie Riggs, joka joutuu heavy metal -teemaiseen fantasiamaailmaan. Pelissä esiintyy samaisesta musiikkigenrestä tuttuja nimiä, kuten Lemmy Kilmister, Rob Halford, Ozzy Osbourne ja Lita Ford. Pelin ääninäyttelijöissä on muitakin julkisuuden henkilöitä, kuten Tim Curry.
Osa pelissä esiintyvistä hahmoista on suunniteltu elävän esikuvan pohjalta kuten "The Kill Master" (Lemmy Kilmister) ja "The Guardian of Metal" (Ozzy Osbourne).
Pelaaminen.
Peli yhdistää avoimen pelimaailman toimintaseikkailuun ja RTS-pelaamisen.
Tim Schaferin mukaan peli oli suunniteltu reaaliaikaisena strategiana alusta lähtien.
Pelissä on rytmipelin tyyppisiä minipelejä, joissa päähahmon on soitettava kitarasoolo.
Vastaanotto.
Peli on voittanut Interactive Achievement Awards -palkinnon kategoriassa "Vuoden strategia/simulaatiopeli (Strategy/Simulation Game of the Year)".
Jack Black on voittanut Spike Video Game Awards -palkinnon kategoriassa "Best Voice" roolistaan Eddie Riggsinä. Peli oli myös ehdolla "Best Soundtrack" ja "Best Cast" -kategorioissa.
Pelin Windows-versiolla on 80/100 pistettä Metacritic-kerääjäsivustolla.
Ääniraita.
Pelin ääniraita sisältää 108 kappaletta metallimusiikkia tunnetuilta artisteilta ja yhtyeiltä kuten Judas Priest, Motörhead ja Ozzy Osbourne.
Lisäksi pelissä on Peter McConnellin peliin säveltämää musiikkia. Pelin suunnittelija Tim Schafer kertoo halunneensa peliin myös Metallican ja AC/DC:n musiikkia mutta lisensointikustannukset olivat liian korkeat.
Walibi Holland

Walibi Holland on huvipuisto Alankomaissa. Se sijaitsee Biddinghuizenissa Flevolandin maakunnassa. Huvipuiston nimiä ovat olleet "Walibi World", "Six Flags Holland", "Walibi Flevo" ja aikaisempi teemapuiston nimi "Flevohof". Ensimmäisen Walibi-puiston alkuperä, puiston perusti belgialainen liikemies Eddy Meeùs 1975. Nimi "Walibi Belgium" tulee kolmesta kunnasta, joissa puisto sijaitsee: Wavre, Limal ja Bierges.
Alun perin nimellä "Flevohof" tunnetussa teemapuistossa esiteltiin maataloutta ja tilanpitoa. Kun "Flevohof" meni konkurssiin vuonna 1993, Walibi Group osti yrityksen ja sen nimeksi muutettiin "Walibi Flevo". Siitä lähtien sen toimenkuva on ollut huvipuisto. Tämän puiston osti Premier Parks Inc. vuonna 1998, ja nimeksi vaihtui vuonna 2000 "Six Flags Holland". Nimi Walibi World oli käytössä vuodesta 2005 vuoteen 2010. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuoden 2011 alussa. Useimmat laitteet, kuten vuoristorata, ovat peräisin "Six Flags" ja "Walibi Flevo" -ajoilta. Viime vuosina puisto on yrittänyt mainostaa itseään perhepuistona.
Walibi Hollandissa on seitsemän vuoristorataa, joista suurin, nopein ja pisin on "Goliath".
Norbert Schemansky

Norbert Schemansky (30. toukokuuta 1924 Detroit, Michigan – 7. syyskuuta 2016 Dearborn, Michigan) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen neljissä olympialaisissa mitaleille yltänyt painonnostaja.
Schemansky saavutti Lontoon 1948 olympialaisissa hopeaa raskaassasarjassa (yli 82,5 kg) tuloksella 425 kg. Hän punnersi tuloksekseen 122,5 kg, tempasi 132,5 kg ja työnsi 170 kg. Helsingin 1952 olympialaisissa hän voitti kultaa kevyessä raskaassasarjassa (alle 90 kg) maailmanennätystuloksella 445 kg. Hän punnersi 127,5 kg sekä teki maailmanennätykset 140 kg tempauksessa ja 177,5 kg työnnössä. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti raskaassasarjassa (yli 90 kg) pronssia tuloksella 500 kg (punnerrus 170 kg, tempaus 150 kg, työntö 180 kg). Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti raskaassasarjassa toistamiseen pronssia tuloksella 537,5 kg (punnerrus 180 kg, tempaus 165 kg, työntö 192,5 kg).
Schemansky voitti maailmanmestaruuden kevyessä raskaassasarjassa (alle 90 kg) vuosina 1951 ja 1953 sekä raskaassasarjassa (yli 90 kg) vuonna 1954. Hän saavutti raskaassasarjassa MM-hopeaa vuosina 1947, 1962 ja 1963.
Isaac Berger

Isaac Berger (16. marraskuuta 1936 Jerusalem – 7. kesäkuuta 2022) oli israelilaissyntyinen, yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Berger voitti Melbournen 1956 olympialaisissa kultaa höyhensarjassa (alle 60 kg) maailmanennätystuloksella 352,5 kg. Hän punnersi tuloksekseen 107,5 kg, tempasi 107,5 kg ja työnsi 137,5 kg. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti höyhensarjassa hopeaa tuloksella 362,5 kg, joka oli 10 kiloa heikompi kuin neuvostoliittolaisen Jevgeni Minajevin voittotulos. Berger punnersi 117,5 kg, tempasi 105 kg ja työnsi 140 kg. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti höyhensarjassa hopeaa tuloksella 382,5 kg. Hänen punnerrustuloksensa 122,5 kg ja työntötuloksensa 152,5 kg olivat samat kuin kultaa voittaneen japanilaisen Yoshinobu Miyaken, mutta tempauksessa Berger sai tulokseksi vain 107,5 kg ja hävisi Miyakelle 15 kilolla.
Berger voitti maailmanmestaruuden höyhensarjassa vuosina 1958 ja 1961. Hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1959 ja 1963 sekä MM-pronssia vuonna 1957.
Mika Lähderinne

Mika Lähderinne (s. 8. toukokuuta 1980 Kiuruvesi) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Lähderinne päätti pelaajauransa kauden 2013 jälkeen.
Lähderinne pelasi Veikkausliigassa KuPS:in, TP-47:n ja AC Oulun riveissä yhteensä 30 ottelua. Lisäksi hän pelasi Ykkösessä yli 100 ottelua. Valmentajana hän on toiminut PK-37:ssa, Jipossa, KuPS:in junioreissa sekä AC Oulussa.
Seurajoukkueet.
Mika Lähderinteen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 1996 KiuPa:n riveissä Kolmosessa. Lähderinne pelasi kauden 1999 Kakkosen PK-37:ssa, ja kaudeksi 2000 hän siirtyi Ykkösessä pelanneen KuPS:in riveihin. KuPS nousi Veikkausliigaan kaudeksi 2001, ja Lähderinne debytoi liigassa 1. heinäkuuta 2001 ottelussa KuPS–FC Inter. Debyyttiottelu jäi kuitenkin kauden ainoaksi liigapeliksi ja Lähderinne vietti suurimman osan kaudesta lainalla Kakkosessa.
Lähderinne pelasi kaudet 2002–2003 Kakkosessa PK-37:ssa ja Warkaus JK:ssa sekä kauden 2004 jälleen KuPS:issa Ykkösessä. Kaudeksi 2005 hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneen TP-47:n riveihin. Lähderinne pelasi kaudella 2005 yhteensä 15 liigaottelua. TP-47 jäi liigassa viimeiseksi ja putosi kauden päätteeksi Ykköseen. Liigakauden jälkeen Lähderinne siirtyi Ykkösessä pelanneeseen Jippoon, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana yhteensä 69 ottelua.
Lähderinne siirtyi kaudeksi 2009 Ykkösen KPV:hen. KPV oli sarjassa toinen ja pääsi pelaamaan liigakarsintaa. Veikkausliigassa pelannut JJK voitti kuitenkin KPV:n karsinnassa. Lähderinne pelasi kaudella 2009 yhteensä 24 Ykkösen ottelua ja hän voitti Ykkösen Veikkauspörssin. Kaudeksi 2010 Lähderinne siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen AC Ouluun, jonka riveissä hän pelasi 14 liigaottelua. Lähderinne jatkoi AC Oulussa myös seuraavalla kaudella vaikka seura jäi ilman liigalisenssiä ja joukkue pudotettiin Ykköseen. Lähderinne pelasi kaudet 2012–2013 Kakkosessa PK-37:ssa, jonka jälkeen hän päätti pelaajauransa.
Valmentajana.
Mika Lähderinteen valmentajaura alkoi kaudella 2012, kun hänet nimitettiin Kakkosen PK-37:n pelaajavalmentajaksi. Kahden kauden ja pelaajauran päättymisen jälkeen Lähderinne siirtyi kaudeksi 2014 Ykkösessä pelanneen Jipon päävalmentajaksi. JIPPO oli kaudella 2014 Ykkösessä toiseksi viimeinen ja joukkue putosi Kakkoseen. Kaudet 2015–2017 Lähderinne valmensi KuPS:in A- ja B-junioreita.
Lähderinne siirtyi lokakuussa 2017 Ykkösen AC Oulun päävalmentajaksi 1+2 -vuotisella sopimuksella. AC Oulu oli kaudella 2018 Ykkösessä neljäs. Lähderinne ja AC Oulu käyttivät sopimuksen kahden vuoden jatko-option, joten hän jatkoi seuran päävalmentajana myös kaudella 2019. AC Oulu irtisanoi Lähderinteen sopimuksen odotuksia heikommin sujuneen alkukauden jälkeen kesäkuussa 2019.
Oomme Karjalaa muistaneet

Oomme Karjalaa muistelleet on helsinkiläisen mieskuoro Viipurin Lauluveikkojen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984.
Charles Vinci

Charles Thomas Vinci Jr. (28. helmikuuta 1933 Cleveland, Ohio – 13. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kilpaili kärpässarjassa eli alle 56-kiloisissa, joka hänen aktiivivuosinaan oli kevyin painoluokka. Vielä lähes 50 vuotta jälkimmäisen olympiavoittonsa jälkeen hän on viimeisin yhdysvaltalainen painonnoston olympiakultaa voittanut mies; naisista olympiavoittoon on sittemmin yltänyt Tara Nott vuonna 2000.
Vinci voitti Melbournen 1956 olympialaisissa kultaa kärpässarjassa maailmanennätystuloksella 342,5 kg. Hän punnersi tuloksekseen 105 kg, tempasi 105 kg ja työnsi 132,5 kg. Rooman 1960 olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 345 kg. Hän paransi Melbournen tempaustulostaan 2,5 kilolla ja sai muissa nostomuodoissa saman tuloksen kuin neljä vuotta aiemmin.
Vinci saavutti MM-kilpailuissa hopeaa vuosina 1955 ja 1958.
Heterobathmia

Heterobathmia on pieni, vain muutaman lajin käsittävä perhossuku ja alkeellisen Heterobathmiina-alalahkon ainoa suku.
Suvun perhoset ovat pieniä, Etelä-Amerikan eteläosissa tavattavia metallinkiiltoisia perhosia. Lajit muistuttavat suuresti leukaperhosia, joihin kuuluvaksi ryhmä ne alun perin katsottiinkin, kunnes poikkeavuudet toukkavaiheen kehityksessä johtivat ryhmän erottamiseen omaksi alalahkokseen. Suuosat ovat purevat eikä suvun perhosilla ole kehittyneemmille perhosryhmille ominaista imukärsää. Myös suun rakenteissa on pieniä eroja leukaperhosiin nähden.
Aikuiset perhoset ovat aktiivisia päiväsaikaan ja käyttävät ravinnokseen "Nothofagus"-suvun puiden siitepölyä.
Otto le Roi

Otto le Roi (28. marraskuuta 1878 Zweibrücken – 11. lokakuuta 1916) oli saksalainen eläintieteilijä.
Otto le Roin suku oli muuttanut Ranskasta. Roi opiskeli lääkealaa Bonnin yliopistossa, josta valmistui 1904. Hänen intohimonsa oli kuitenkin eläintiede, josta hän väitteli tohtoriksi 1906. Väitöksen aiheena olivat siimajalkaisten loiset. Le Roi toimi Alexander Koenigin assistenttina Huippuvuorille suuntautuneella tutkmusretkellä 1907–1908. Roi kirjoitti lintuja käsittelevän osan sekä hieman hyönteisistä ja kasveista retken matkakertomukseen "Avifauna Spitzbergensis Forschungsreisen nach der Bären-Insel und dem Spitzbergfen-Archipel, mit ihren Faunistischen und floristischen Ergebnissen" (W. Büxenstein, Berliini 1911).
Roi kuvaili käpytikan ("Dendrocopos major") alalajin "thanneri" vuonna 1911.
Elisa Salo

Elisa Salo on suomalainen näyttelijä, tanssija ja näytelmäkirjailija, lisäksi hänen erityisosaamiseensa kuuluu capoeira. 
Salo on näytellyt Heinähattua Tampereen Työväen Teatterin näytelmässä "Heinähattu, Vilttitossu ja Pamela-täti", jossa Vilttitossun roolissa nähtiin Mervi Takatalo. Salo on käsikirjoittanut nuortennäytelmän nimeltä "Räjähdysvaara" Ahaa Teatteriin vuonna 2007, lastennäytelmän "Iik, hammaspeikko" sekä "Naurutalo" -näytelmän. Televisiorooleista tunnetuin on Sepän Liisan eli Liisa Aaronintyttären rooli televisiosarjassa "Hovimäki".
Salo valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 2004.
Area 51 (vuoden 2005 videopeli)

Area 51 on Midway Gamesin kehittämä ja vuonna 2005 julkaisema ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, Xboxille ja Windowsille. 
Pelattavan hahmon ääninäyttelijänä on David Duchovny. Pelin kaksi muuta merkittävää näyttelijää ovat Powers Boothe ja Marilyn Manson.
Juoni.
Pelin päähenkilö on Ethan Cole, HazMat Bravo -tiimin jäsen, joka on lähetetty Area 51:lle selvittämään jonkinlaisen alien-viruksen leviämisen syytä ja löytämään HazMat Delta -tiimi, joka on myös Area 51:llä taistelemassa virusta vastaan. Virus on saastuttanut henkilökuntaa ja tehnyt heistä verenhimoisia mutantteja. 
Vastaanotto.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.9/10. Kehuja se sai muun muassa hyvistä visuaaleista ja ääniefekteistä, kritiikkiä taas heikosta ääninäyttelystä.
Eero Nikkarinen

Eero Nikkarinen (s. 24. maaliskuuta 1963) on suomalainen entinen pääsarjatason koripallovalmentaja. 
Ura.
Nikkarinen on toiminut päävalmentajana SM-tasolla Helsingin NMKY:ssä kaksi kautta vuosina 1996–1998. I-divisioonassa hän toimi Rekolan Urheilijoiden valmentajana ennen siirtymistään pääsarjaan Team Componentaan. 13. joulukuuta 2007 Componenta ilmoitti vapauttavansa toistaiseksi Nikkarisen tehtävästään joukkueen huonon menestyksen takia. Nikkarinen ei ollut kuitenkaan väliaikaiseen erottamiseen tyytyväinen vaan irtisanoutui Componentan päävalmentajan pestistä ja jätti käräjäoikeuteen vaatimuksen vahingonkorvauksesta. Vahingonkorvausta Nikkarinen haki, koska hän koki Componentan rikkoneen työsopimuslakia estämällä työntekijäänsä tekemästä työtään. Hän voitti kiistan ja Team Componenta tuomittiin maksamaan hänelle 60 000 euron korvaukset.
Varsinaiselta ammatiltaan Nikkarinen on hovioikeudenneuvos. Nikkarinen sai vuonna 2022 hovioikeudelta kirjallisen varoituksen vapaa-ajallaan tekemistään Lapin yliopiston prosessioikeuden professoria Mikko Vuorenpäätä arvostelleista Twitter-kirjoituksista.
Agathiphaga

Agathiphaga on kaksi lajia käsittävä perhossuku ja perhosten Aglossata-alalahkon ainoa suku. Suvun kuvasi tieteelle Lionel Jack Dumbleton vuonna 1952.
"Agathiphaga"-lajeja pidetään toiseksi alkeellisimpana perhosryhmänä heti leukaperhosten jälkeen. Leukaperhosten tapaan "Agathiphaga"-lajeilla ei ole imukärsää vaan epäsymmetriset, purevat suuosat. Lajien levinneisyys kattaa alueen, joka ulottuu itäisestä Australiasta Vanuatulle, Salomonsaarille ja Fidžille saakka. Toukat elävät kaurien ("Agathis") siementen sisällä, mistä tulee suvun ”kaurinsyöjää” merkitsevä tieteellinen nimi. Lajeja tunnetaan toistaiseksi kaksi, "Agathiphaga vitiensis", jonka toukat elävät "Agathis macrophyllan" ja "Agathiphaga queenslandensis", jonka toukat elävät "Agathis robustan" siemenissä. Toukka myös koteloituu siemenen sisään. "Agathiphaga"-toukkien vihollisia ovat ainakin loispistiäiset.
Toukat voivat vaipua diapaussiin jopa 12 vuoden ajaksi, mikä luultavasti on mahdollistanut lajien leviämisen Tyynen valtameren saarille kelluvien siementen sisällä.
West Valley City

West Valley City on kaupunki Yhdysvalloissa, Utahin osavaltiossa. Se on kasvanut kiinni Salt Lake Cityyn. Heinäkuussa 2008 West Valley Cityssä oli noin 123 000 asukasta, mikä tekee siitä Utahin toiseksi suurimman kaupungin.
West Valley City muodostettiin vuonna 1980 yhdistämällä Grangerin, Hunterin ja Redwoodin pikkukaupungit. Uuden kaupungin väkiluku oli noin 72 500.
Pikaluistelu talviolympialaisissa 2010

Vancouverin talviolympialaisissa 2010 kilpailtiin pikaluistelussa 13.–27. helmikuuta. Kilpailupaikkana toimi Richmond Olympic Oval. Kilpailulajeja oli yhteensä 12, kuusi kummallekin sukupuolelle.
Miehet.
500 m.
15. helmikuuta
1 000 m.
17. helmikuuta
1 500 m.
20. helmikuuta
5 000 m.
13. helmikuuta
10 000 m.
23. helmikuuta
Joukkuetakaa-ajo.
27. helmikuuta
Naiset.
500 m.
16. helmikuuta
1 000 m.
18. helmikuuta
1 500 m.
21. helmikuuta
3 000 m.
14. helmikuuta
5 000 m.
24. helmikuuta
Joukkuetakaa-ajo.
27. helmikuuta
Fagervikin kartano

Fagervikin kartano (ruots. "Fagervik gård") sijaitsee Fagervikin kylässä Inkoossa. Kartano on alun perin rakennettu Fagervikin ruukin yhteyteen. Kartanon päärakennus, jonka on suunnitellut arkkitehti C. F. Schröder, valmistui vuonna 1773. Kartano suojeltiin Uudenmaan lääninhallituksen päätöksellä 1992. 
Fagervikin puisto on perustettu 1700-luvulla. Kartanon pohjoispuolella puisto on laaja, englantilaistyyppinen maisemapuisto ja kartanon eteläpuolella puisto on hoidetumpi, lähinnä barokkityylinen muotopuutarha, jossa sijaitsee muun muassa suihkulähde ja uusgoottilainen, kunnostettu kasvihuone. Vaativien kasviharvinaisuuksien kasvatukseen viehättyneen Fridolf Hisingerin aikaan Fagervikissa oli omat huoneensa muun muassa ananaksen, orkideoiden, kamelioiden ja palmujen kasvatukseen. Parhaimmillaan orkideahuoneessa oli 45 eri lajiketta. 
Fagervikin kirkko sijaitsee kartanon yhteydessä. Se on yksi Suomen harvoista yksityisomistuksessa olevista kirkoista. 
Fagervikin kartano, ruukin alue ja kirkko ovat olleet Hisingin (Hisinger) suvun yhtäjaksoisessa yksityisomistuksessa vuodesta 1723. Nykyiset omistajat ovat Otto von Frenckell sekä Barbara ja Eva Hisinger-Jägerskiöld, jotka omistavat myös Ekerön tilan Raaseporin Pohjassa.
Char 2C

Char 2C(myös nimellä FCM 2C) oli raskas panssarivaunu, joka suunniteltiin Ranskassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Siitä oli tulossa maailman suurin panssarivaunu. Panssarivaunun suunnittelu alkoi sodan viimeisenä vuonna, ja aselepo solmittiin ennen kuin Char 2C:tä oli ehditty käyttää kertaakaan. Sitä käytettiin kuitenkin lyhyesti Ranskan puolustuksessa kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Vaunuja valmistettiin vain kymmenen kappaletta vuosien 1919-1921 välisenä aikana.
Ominaisuudet.
Char 2C oli kolme metriä leveä, noin neljä metriä korkea ja yli kymmenen metriä pitkä. Panssari oli paksuimmillaan jopa 45 mm, mikä nosti vaunun painon 69 tonniin. Char 2C:n miehistöön kuului 12 jäsentä. Aseistuksena oli 75 mm tykki ja neljä 8 mm konekivääriä.
James Hill

James Hill (19. toukokuuta 1908 – 2. kesäkuuta 1971) oli englantilainen pikakirjoituksen opettaja ja Teeline-pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Hill toimi Pitmanin pikakirjoitusjärjestelmän opettajana, mutta huomasi uransa aikana, että Pitmanin järjestelmä oli keskiverto-opiskelijoille vaikea oppia. Hän kehitti helpommin opittavan Teeline-nimisen järjestelmän, joka julkaistiin 32-sivuisena vihkosena "Teeline – A Method of Fast Writing" vuonna 1968. Ensimmäinen oppikirja "Basic Teeline" julkaistiin seuraavana vuonna. Jo tätä ennen Hill oli jo opettanut järjestelmää opiskelijoille. 
Hill kuoli vuonna 1971, vain muutama vuosi järjestelmän julkaisemisen jälkeen. Hänen vaimonsa Constance Hill, joka myös oli pikakirjoituksen opettaja, jatkoi järjestelmän levittämistä. Teeline saavutti suosiota erityisesti Britanniassa.
Tunisian koripallomaajoukkue

Tunisian koripallomaajoukkue on Tunisian koripalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Tunisiaa maajoukkuekilpailuissa. Sen paras arvokisasaavutus on hopeamitali Afrikan-mestaruuskisoissa 1965. Se selviytyi ensimmäisen kerran MM-kisoihin vuonna 2010. MM-kisoissa se hävisi kaikki viisi alkulohkon otteluaan, niukimmin Iranille lukemin 58–71.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Afrikan-mestaruuskilpailut
Sixten Wackström

Sixten Konstantin Wackström (s. 2. elokuuta 1960 Porvoo) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Wackström edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Moskovassa 1980 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa seitsemänneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Puiston ja vanhemman veljensä Patrick Wackströmin kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa 189 kilometrin maantieajossa. Radalla hän sijoittui 4 000 metrin takaa-ajossa 11:nneksi Suomen ennätyksellä 4.50,17. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 13:nneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Myyryläisen ja Patrick Wackströmin kanssa sekä karsiutui 4 000 metrin takaa-ajon alkuerissä.
Sixten Wackström sijoittui viidenneksi 3 000 metrin takaa-ajossa nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1978. Aikuisten MM-kilpailuissa hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa parhaimmillaan 11:nneksi vuonna 1983 sekä 4 000 metrin takaa-ajossa 17:nneksi ja joukkuetakaa-ajossa 11:nneksi vuonna 1981. Hän sijoittui Berliinin neljän päivän ajossa kolmanneksi vuonna 1981. Ikämiessarjoissa hän voitti kaksi maailmanmestaruutta 1990-luvun lopulla, ja mm. 2010 EM-kisoissa pisteajon kultaa.
Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Wackström voitti kultaa henkilökohtaisessa maantieajossa vuonna 1980 sekä 4 000 metrin takaa-ajon henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa vuonna 1984. Vuoden 1980 maantieajon palkintojenjaossa hän sai alun perin hopeamitalin, koska hän irrotti kätensä ohjaustangosta ennen maaliviivaa ja hänet silloisten sääntöjen mukaisesti pudotettiin lopputuloksissa oman ryhmänsä viimeiseksi eli tuossa tapauksessa toiseksi. Mestaruusarvo palautettiin hänelle vasta vuonna 2000. 
Seuratasolla "Sicke" Wackström edusti Porvoon Akillesta. Hän voitti maantie- ja ratalajeissa vuosina 1979–1998 yhteensä kymmenen henkilökohtaista Suomen-mestaruutta ja viisi joukkuemestaruutta. Hän ajoi 4 000 metrin takaa-ajon lisäksi Suomen ennätyksen myös 1 000 metrin aika-ajossa, 1.09,68 vuonna 1984.
Sixten Wackströmin isä Ole Wackström oli 1960-luvulla Suomen parhaita kilpapyöräilijöitä ja toimi myös poikiensa valmentajana.
Giani Esposito

Giani Esposito (myös Gianni tai Giovanni; 23. elokuuta 1930 Etterbeek – 1. tammikuuta 1974 Neuilly-sur-Seine) oli belgialaissyntyinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Pariisi kuuluu meille" ("Paris nous appartient", 1960) Gerard Lenzin roolissa.
Esposito syntyi alkuperältään napolilaiselle isälle sekä ranskalaiselle äidille ja asui 9–19-vuotiaana Italiassa. Hän toimi paitsi näyttelijänä myös runoilijana ja muusikkona. Hän oli naimisissa Pascale Petit'n kanssa, ja Douchka Esposito on hänen tyttärensä. Hän kuoli saatuaan aivokasvaimen ja virushepatiitin.
Ystävämme Charlie

Ystävämme Charlie () on saksalainen vuosina 1995–2012 valmistunut televisiosarja. Sarjaan valmistui kaiken kaikkiaan 220 normaalia jaksoa, ja 16 erikoisjaksoa. Sarja kertoo berliiniläisen eläinlääkärin perheen sekä Charlie-nimisen bonobon elämästä.
Sarjaa esitettiin Saksassa ZDF -televisiokanavalla. Suomessa sarjan jaksoja on esittänyt televisiokanava Nelonen. Ensimmäinen jakso ensiesitettiin Nelosella 29. elokuuta 1999.
Levi Strauss

Levi Strauss (26. helmikuuta 1829 Buttenheim, Baijerin kuningaskunta – 26. syyskuuta 1902 San Francisco, Kalifornia) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen tekstiilitehtailija, joka perusti Levi Strauss &amp; Co. -yhtiön ja aloitti ensimmäisenä maailmassa farmarihousujen eli ”farkkujen” valmistamisen.
Elämäkerta.
Levi Strauss (alkuperäiseltä nimeltään Löb Strauß) syntyi vuonna 1829 Buttenheimissä Baijerissa eläneeseen juutalaiseen suurperheeseen. Isän kuoltua Strauss muutti 18-vuotiaana äitinsä ja kahden siskonsa kanssa New Yorkiin töihin kahden veljensä ompelutarvikeyritykseen. Seitsemän vuotta myöhemmin Strauss muutti San Franciscoon ja perusti oman ompelutarvike- ja vaatetusyrityksen, jonka asiakkaina oli vuoden 1849 kultaryntäyksen mainareita. Straussin tukkurikauppa menestyi, ja vaurastunut Strauss rahoitti kaupungin ensimmäisen synagogan perustamista sekä erilaisia hyväntekeväisyyskohteita kuten orpolasten rahastoja.
Vuonna 1872 nevadalainen räätäli Jacob Davis alkoi valmistaa miesten työhousuja Straussilta hankkimistaan kankaista. Hän tarvitsi liikekumppania ja kääntyi tukkurinsa puoleen. Vuonna 1873 he saivat patentin farmarikankaisille työhousuille, joiden taskut oli vahvistettu kuparinapeilla. Kangas värjättiin siniseksi tahrojen piilottamiseksi. Strauss rakennutti oman farmaritehtaan. Näistä Levi's-farkuista yhtiö tuli tunnetuksi, ja ne tekivät Straussista miljonäärin. Hän laajensi yritystoimintaansa seuraavina vuosina ostamalla Mission and Pacific -puuvillatehtaan.
Strauss kuoli 26. syyskuuta 1902 kotonaan San Franciscossa. Hänen sisarenpoikansa seurasi häntä yhtiön johdossa.
Satoko Tanaka

Satoko Tanaka (; s. 3. helmikuuta 1942 Nagasaki) on japanilainen kilpauransa päättänyt uimari. Hän kilpaili kesäolympialaisissa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Roomassa hän saavutti sadan metrin selkäuinnissa pronssia ajalla 1.11,4. 
Tanakan kansainvälinen debyytti tapahtui vuoden 1958 Aasian kisoissa, joissa hän rikkoi sadan metrin selkäuinnin Japanin-ennätyksen (1.15,1). Hän piti hallussaan kahdensadan metrin selkäuinnin maailmanennätystä vuosina 1959–1964 lukuun ottamatta kahdeksaa päivää vuonna 1960, jolloin Lynn Burke piti ennätystä hallussaan. Lisäksi Tanaka piti hallussaan 110 ja 220 jaardin selkäuinnin maailmanennätyksiä sekä sadan ja kahdensadan metrin selkäuinnin Japanin-ennätyksiä. Hänet nimettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1991.
Luettelo FC Inter Turussa pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo FC Interissä sarjaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista.
Pelaajat.
"Päivitetty 30. lokakuuta 2013"
Chatham-Kent

Chatham-Kent on kaupunkioikeudet omaava kunta Kanadassa, Ontarion provinssissa. Alueen väkiluku on 108 589 (2006) asukasta. Kunnan alue on pääasiassa maatalouden käytössä, teollisuuden keskittyessä suurempiin taajamiin.
Vuonna 1998 Kentin piirikunta ja Chathamin kaupunki yhdistettiin Chatham-Kentin kunnaksi.
Historia.
Chathamin kaupunki sai alkunsa 1790-luvulla, kun kaupungin läpi virtaavan Thamesjoen varteen perustettiin laivatelakka. Kaupungin nimi saatiin Englannissa, Kentin kreivikunnassa sijainneesta Chathamin kaupungista, jossa myös sijaitsi laivatelakka. Amerikan vallankumouksen lopussa tapahtuneen Gnadenhutten verilöylyn seurauksena joukko kristittyjä munsee-intiaaneja muutti alueelle, joka nykyisin tunnetaan Moraviantownin esikaupunkina.
Vuoden 1812 sodan Thamesin taistelu käytiin 5. lokakuuta 1813, Moraviantownin ja Thamesvillen esikaupunkien välisellä alueella.
1800-luvulla alue oli osa maanalaista rautatietä, jota pitkin mustat orjat pakenivat Yhdysvaltojen eteläisistä osavaltiosta heille myötämielisten valkoisten avustuksella pohjoiseen ja aina Kanadaan saakka.
Ennen yhdistymistä Kentin piirikuntaan kuuluivat esikaupungit Camden, Chatham, Dover, Harwich, Howard, Orford, Raleigh, Romney, Tilbury East ja Zone.
Vuonna 1998 Kentin piirikunta ja Chathamin kaupunki yhdistettiin Chatham-Kentin kunnaksi.
The Beautiful Road to Albinbam

The Beautiful Road to Albinbam on suomalaisamerikkalainen independent-elokuva. Elokuva kertoo suomalaisen Mikan ja amerikkalaisen Annien yhteisestä road tripistä kesäisessä Suomessa. Elokuvan pääosissa toimivat Ilkka Hämäläinen ja Tasha Ann Ladwig, jotka myös käsikirjoittivat elokuvan. Elokuvan on ohjannut ja leikannut Teemu Villikka. Pääsävellystyöstä on vastannut Tapani Siirtola. Elokuvatarkastamon antama ikäraja elokuvalle on kielletty alle 11-vuotailta.
Elokuvan Kouvolan Sanomiin arvostelleen Satu Kurrin mukaan elokuvan vahvuuksia oli kuvallinen ilmaisu ja heikkouksia liian lavea kerronta ja hän kirjoitti elokuvasta seuraavasti: "Rosoinen jälki, kapinallisuus ja riippumattomuus tuovat mieleen amerikkalaiset indie-sisarelokuvat, jotka eivät tarvitse massiivista budjettia. Kotoisessa Albinbamissa kesäinen Suomi ja Kouvola lähiympäristöineen hymyilevät ja näyttävät parhaita puoliaan auton ikkunan läpi... ... Elokuvan heikkouksia ovat leikkaus ja käsikirjoitus. Napakampi leikkaus olisi ryhdistänyt elokuvaa ja karsinut turhat rönsyt. Elokuvan loppuosan takautumat sekoittavat katsojan, ja kohtausten kertaaminen saa elokuvan näyttämään musiikkivideolta."
Elokuvan ensi-ilta oli perjantaina 5. maaliskuuta 2010 kouvolalaisessa elokuvateatteri Studio123:ssa.
Leo Tujunen

Leo Armas Tujunen (4. tammikuuta 1910 Joroinen – 5. marraskuuta 1988) oli "Suomen Kuvalehden" päätoimittaja 1960–1974 ja Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtaja 1953–1954.
Ennen siirtymistään "Suomen Kuvalehteen" toimituspäälliköksi Tujunen oli Oikeistolehtien sanomapalvelun päätoimittaja vuosina 1950–1954.
Tujusen puoliso oli tiedottaja Jatta Tujunen.
Jatta Tujunen

Aune-Marjatta ”Jatta” Tujunen (o.s. Tamminen; 28. toukokuuta 1915 Helsinki – 15. marraskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen tekstiili- ja vaatetusalan tiedotuksen uranuurtaja. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1944. 
Tujunen aloitti sotien päätyttyä työskentelyn toimittajana Taloustiedon ja Taloudellisen tiedotustoimiston palveluksessa ja siirtyi myöhemmin "Tekstiiliteollisuuslehden" toimitussihteeri, jolloin hän toimi myös maaseutulehtien Helsingin-kirjeenvaihtajana. 1960-luvun alussa Tujunen siirtyi Tekstiilivaltuuskunnan tiedottajaksi.
Tujusen puoliso oli "Suomen Kuvalehden" päätoimittaja Leo Tujunen.
PrimeGrid

PrimeGrid on BOINC-alustalla suoritettava hajautetun laskennan projekti, jossa etsitään erityyppisiä alkulukuja, jotka voisivat löytyessään ratkaista joitain konjektuureja tai ovat maailman suurimpia. Marraskuussa 2009 projektissa oli 5600 aktiivista osanottajaa 95 eri maasta. Projekti aloitettiin 12. Heinäkuuta 2005 nimellä message@home.
Alaprojektit.
Tällä hetkellä projektilla on, laskentatavasta riippuen, 31 erilaista alaprojektia. Nämä voidaan jakaa karkeasti neljään eri tyyppiin:
Alaprojektit ovat listattuna alla. AP27-projektin jälkeen tulevat eivät hyödynnä BOINCia, vaan niitä ajetaan erillisillä komentoriviohjelmistoilla. Lukujen yleistetyissä versioissa kantaluku 2 on korvattu jollain muulla positiivisella kokonaisluvulla.
Timo Rissanen

Timo Rissanen (s. 1964 Turku) on suomalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka on toiminut urallansa yli 39 vuotta. Timo Rissanen on johtanut Imatran teatteria vuodesta 2011 lähtien.
Rissanen on ohjannut yhteensä 105 teatteriohjausta, joista useat ovat suomalaisia, pohjoismaisia tai eurooppalaisia kantaesityksiä. Lisäksi hänellä on ollut lähes 50 roolityötä ja hän on tehnyt lukuisia näytelmäkäännöksiä. Hän on myös tehnyt vierailuja lukuisiin teattereihin.
Kiinnitykset:
Mustasch (albumi)

Mustasch on Mustasch-yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin 30. syyskuuta 2009 levymerkillä Regain Records.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 35.
Karol Beck

Karol Beck (s. 3. huhtikuuta 1982 Zvolen) on slovakialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 36 elokuussa 2005.
25. lokakuuta 2004 Beck hävisi Pietarin avointen finaalissa Mihail Južnyille 6–2, 6–2.
13. helmikuuta 2006 Kansainvälinen tennisliitto kertoi Beckin dopingtestin olleen positiivinen. Hän oli käyttänyt clenbuterolia vuoden 2005 Davis Cupin semifinaalissa Argentiinaa vastaan. ITF antoi Beckille kahden vuoden kilpailukiellon 31. lokakuuta 2007 asti.
Auli

Auli on suomalainen naisen, aikaisemmin joskus miehenkin etunimi. Nimestä on käytössä myös pitempi muunnos "Aulikki". Aulin ja Aulikin nimipäivä on 16. joulukuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Auli oli annettu 5 238 naiselle ja noin 50 miehelle, nimi Aulikki taas 13 671 naiselle ja alle viidelle miehelle.
Antonio Veić

Antonio Veić (s. 18. helmikuuta 1988 Mali Lošinj) on kroatialainen tennispelaaja.
Helmikuussa 2009 Veić voitti Guillermo Cañasin Zagrebin ATP-turnauksen avauskierroksella erin 4–6, 6–4, 6–2. Cañas oli sillä hetkellä maailmanlistalla sijalla 68. Veićin turnaus päättyi puolivälierään, kun häntä vastaan tuli maailmanlistan sijalla 22 ollut kroatialainen Marin Čilić.
Vincent Descombes Sevoie

Vincent Descombes Sevoie (s. 9. tammikuuta 1984 Chamonix) on ranskalainen mäkihyppääjä.
Maaliskuussa vuonna 2006 Descombes Sevoie teki debyyttinsä mäkihypyn maailmancupissa, Lillehammerissa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti niin ikään Lillehammerissa joulukuussa 2006 oltuaan 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Sapporossa tammikuussa 2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Kuusamossa marraskuussa 2016. 
Descombes Sevoie on ollut mukana Vancouverin olympialaisissa 2010 sekä Sapporon 2007, Liberecin 2009, Oslon 2011, Val di Fiemmen 2013 ja Falunin 2015 MM-kilpailuissa. Hän sijoittui Val di Fiemmessä 2013 normaalimäessä 14:nneksi ja sekajoukkuekilpailussa viidenneksi. Lentomäen MM-kilpailuissa Kulmissa 2016 hän oli kolmastoista.
A. A. Koskenjaakko

Aksel Anshelm Koskenjaakko (sukunimi vuoteen 1906 "Jakobsson"; 21. huhtikuuta 1885 Heinola – 28. toukokuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen rehtori, suomalaisten sananlaskujen tutkija ja suomentaja.
Koskenjaakon vanhemmat olivat ajuri, talonomistaja Karl Jakobsson ja Maria Lovisa Wahlberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1904 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian maisteriksi 1910 sekä filosofian lisensiaatiksi 1913. Koskenjaakko väitteli tohtoriksi 1913, väitöskirjan aiheena oli laki, oikeus ja oikeudenkäynti suomalaisissa sananlaskuissa. Hän teki opintomatkoja Saksaan, Skandinavian maihin, Sveitsiin ja Ranskaan.
Koskenjaakko toimi Helsingin maanviljelyslyseon opettajana 1909–1919 sekä rehtorina 1917–1919 ja Helsingin Suomalaisen yhteiskoulun rehtorina 1919–1954. Helsingin suomalaisen jatko-opiston opettajana hän toimi 1922–1929. Hän sai professorin arvonimen 1950.
Koskenjaakko oli Suomen kasvatusopillisen yhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä 1924–1929, Hämäläisen Osakunnan kuraattorina 1909–1916 ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana 1915–1916. Suomen yksityiskoulunopettajain yhdistyksen keskushallituksen puheenjohtajana Koskenjaakko oli vuodesta 1932 toimittuaan sitä ennen yhdistyksen varapuheenjohtajana vuodesta 1920. Hän oli myös Uuden Kasvatuksen Yhdistyksen puheenjohtaja ja toimitti "Yksityiskoulu-Privatskolan"-nimistä aikakausjulkaisua. Koskenjaakko julkaisi eräitä tutkielmia ja Helsingin suomalaisen jatko-opiston historiikin.
Koskenjaakko oli naimisissa vuodesta 1916 Anna Helena von Fieandtin kanssa.
’Round Midnight

”'Round Midnight” on Thelonious Monkin kirjoittama jazzstandardi vuodelta 1944. Jazzartistit Cootie Williams, Dizzy Gillespie, Art Pepper ja Miles Davis ovat sittemmin koristelleet kappaletta omilla muutoksillaan, ja Bernie Hanighen on kirjoittanut siihen sanat. Sekä Williams että Hanighen on merkitty Monkin lisäksi kappaleen tekijöiksi.
Historia.
Monkin uskotaan alun perin säveltäneen kappaleen vuonna 1940 tai 1941. Harry Colombyn mukaan Monk on kuitenkin saattanut kirjoittaa varhaisen version jo vuonna 1936 (ollessaan 19-vuotias) nimellä ”Grand Finale”. ”'Round Midnight” on kaikista useimmin levytetty jazzmuusikon säveltämä jazzstandardi. Allmusic-sivustolla se esiintyy yli tuhannella albumilla. Kappaletta kutsutaan myös joskus lisänimellä ”'Round About Midnight”, jota nimeä Miles Davis käytti Columbia Recordsille tekemälleen albumille "Round About Midnight" (1957). Albumi sisälsi Dizzy Gillespien tulkintaan perustuvan coverin ”'Round Midnightista”. Vuonna 1961 Ella Fitzgerald äänitti oman versionsa kappaleesta albumilleen "Clap Hands, Here Comes Charlie!".