tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lewis Korir

Lewis Kiprono Korir (s. 1. kesäkuuta 1986 Keiyo) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka asuu ja kilpailee osan vuodesta Suomessa. Kristiinankaupunkilaista IF Länkeniä edustavaa Koriria valmentaa Antti Lähteenmäki.
Ura.
Korir kilpaili ensimmäisen kerran Suomessa vuonna 2007 Tampereen Eliittikisoissa ja siirtyi seuraavana kesänä edustamaan Turun Urheiluliittoa. Hän sai edustusoikeuden SM-kisoihin vuonna 2009, mutta voitettuaan Espoon Kalevan kisoissa 5 000 ja 10 000 metrin matkat sekä vielä myöhemmin maratonin SM-kullan Jyväskylässä muutettiin edustusoikeussääntöjä seuraavaksi vuodeksi. Näin Korir ei saanut osallistua Kalevan kisoihin kahteen vuoteen, kunnes edustusoikeus palautettiin vuonna 2012. Hän on sittemmin voittanut SM-kultaa sekä 5 000 että 10 000 metrin matkalla vuosina 2012, 2013 ja 2014.
Huhtikuussa 2012 Korir voitti maantiejuoksun Suomen-mestaruuden. Saman vuoden maastojuoksun SM-kilpailuissa Korir voitti miesten molemmat matkat. Ennen häntä vain Jussi Utriainen oli vuonna 2004 kyennyt voittamaan samoissa kisoissa kummatkin matkat. Vuosina 2013 ja 2014 maastojuoksun SM-kilpailuissa Korir voitti jälleen sekä lyhyen että pitkän matkan. Vuonna 2014 Korir siirtyi edustamaan IF Länkeniä. Hänellä ei edelleenkään ole edustusoikeutta maaotteluihin, eikä myöskään Suomen kansalaisuuden puuttuessa kansainvälisiin arvokilpailuihin. 
Korir on viettänyt kesiä Harjavallassa yhdessä toisen kenialaisjuoksijan ja seuratoverinsa Willy Rotichin kanssa.
Erkki Nuottimäki

Erkki Emil Nuottimäki () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana. 
Perhe ja koulutus.
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kustaa Nuottimäki ja Miina Laakso. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Lyyli Telenin kanssa. Hän kävi kolme luokkaa kansakoulua. Hän suoritti Kengitysseppäkoulun Turussa vuonna 1923 ja sen täydennyskurssin samassa koulussa vuonna 1931. 
Jääkärikausi.
Nuottimäki työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 29. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän osallistui pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Libaussa vuonna 1917 järjestetyille kengitysseppäkursseille. 
Suomen sisällissota.
Nuottimäki astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Kauksamossa, Kivennavalla ja Raivolassa sekä Inon saartoon. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Nuottimäki siirrettiin sisällissodan jälkeen 15. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 4. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 25. helmikuuta 1919, jonka jälkeen hän hoiti kotitaloaan Kortesjärvellä vuosina 1919 – 1923. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 1. maaliskuuta 1923 ja hänet sijoitettiin kengityssepäksi Tampereen rykmentin III pataljoonaan, josta hänet siirrettiin 1. syyskuuta 1928 alkaen rykmentin kengitys- ja kuormastosepäksi ja toimi tehtävässä aina talvisotaan saakka.
Talvisota.
Nuottimäki komennettiin sodan puhjettua 2. Prikaatin 3. pataljoonaan. Hän erosi vakinaisesta vuonna 1941 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Hollolassa. Hänet haudattiin Kortesjärvelle.
Solki

Solki on vaatteen, muun kankaan tai nahkahihnan avattava ja uudelleen suljettava kiinnike, joka on usein koristeellinen. Solkia voidaan käyttää myös koruina. Soljessa on runkona kaari, kehä tai kuori, johon tukeutuu lukitseva neulamainen osa estämään soljen läpi työnnetyn kankaiden tai vyön liukumisen ulos soljesta. Vyön soljessa lukitsevaa osaa kutsutaan myös kielekeeksi. Usein solkeen kuuluu myös muita osia, joita käytetään esimerkiksi vyön toisenpään pysyvään kiinnittämiseen. Esihistoriallisella ajalla solkien tavalliset valmistusmateriaalit olivat pronssi, rauta ja hopea. Metalliset soljet ovat säilyneet haudoisssa, vaikka vaatteet ovat usein tuhoutuneet ja kadonneet. Koristeellisia solkia on löydetty useista rautakautisista haudoista, esimerkiksi Tytärsaaren solki. Koristeiden tyyli on vaihdellut maantieteellisesti ja ajallisesti, mikä auttaa historiallisten solkien alkuperän tunnistamisessa.
Historia.
Solkia käytettiin antiikin Kreikassa ja Roomassa erityisesti sotilasvarusteissa ja aseissa, esimerkiksi miekan vyölle kiinnittämiseen. Monissa kielissä solkea tarkoittava sana (esimerkiksi ) pohjautuu vulgaarilatinan sanaan "buccula", joka tarkoittaa pientä suuta.
Matthew &amp; Son

Matthew &amp; Son on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Cat Stevensin debyyttialbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1967.
Sille sisältyvät muun muassa hitit "Matthew and Son" ja "I Love My Dog". "Here Comes My Baby" nousi The Tremeloesin cover-versiona brittilistan sijalle 4 helmikuussa 1967.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2003 CD-version bonuskappaleet.
Jone Ullakko

Jone Ullakko (oik. Jouni Tapani Ullakko) on suomalainen multi-instrumentalistimuusikko, joka vaikutti basistina vuoden 1983 Rock SM -kilpailuissa hopeaa voittaneessa Chapter One -yhtyeessä. Oman Jone-yhtyeensä jälkeen hän soitti Johnny Lee Michaelsin Androids-yhtyeessä.
Ullakko osallistui Eurovision laulukilpailun 1990 karsintaan kappaleella "Jälkeesi sun".
Tämän jälkeen hän siirtyi Jone's Bros -yhtyeeseen. Jone's Bros -yhtye on julkaissut kolme pitkäsoittoa: "The Jone's Bros" (1995), "Dirty Movies" (1997) ja "Oldschool" (2006) sekä EP:n "4 sides of the story" (1999) sekä keikkaillut aktiivisesti vuodesta 1990 alkaen.
Ullakko on ollut myös mukana Smurffit-levyillä yhtenä esiintyjänä.
Lisäksi hän on ollut äänittäjäna ja tuottajana useilla suomalaisilla levyillä, muun muassa Esa Kaartamo – "Etäisyys" (1993), Aki Sirkesalo – "Mielenrauhaa" (1996) ja Anita Pajunen – "Neon Enkeleitä" (1996). 
Ullakon tuotantoa ovat muun muassa vuoden 1994 Helsingin yleisurheilun EM-kisojen tunnusmusiikki, vuoden 1997 jääkiekon MM-kisojen fanfaarit sekä vuoden 2001 Lahden hiihdon MM-kisojen tunnusmusiikki.
Steve Talley

Steve ”Stevie” Talley (s.12. elokuuta 1981) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Dwight Stifleriä American Pie -sarjaan kuuluvissa suoraan DVD:lle julkaistuissa elokuvissa ' (2006) ja ' (2007). Talley on näytellyt myös lyhytkestoisissa rooleissa useissa televisiosarjoissa mm. "Criminal Minds – FBI-tutkijat".
Hän on mukana myös virvoitusjuoma Pepsin mainoksissa. 
Talley syntyi Indianapolisissa, Indianassa. Hän meni oli naimisissa Lindsay Talleyn ja heillä on yksi tytär. Steve meni uusiin naimisiin vuonna 2015 Lyndon Smithin kanssa.
Suuli

Suuli on länsisuomalainen murresana, joka tarkoittaa puurakenteista heinäsuojaa, työkalu- tai venevajaa tai muuta vastaavaa varasto- ja piharakennusta. Sanan alkuperänä on ruotsin kielen suojaa ja katosta tarkoittava sana "skjul".
Suulin ja ladon ero voi paikoin olla se, että suuli on pystylaudoitettu. Suuleissa on usein ollut myös lattia, joko osittainen tai kokoala, kun taas lato on rakennettu hirrestä ja hirret ovat vaaka-asennossa. Ladoissa ei välttämättä ole lattiaa.
Suuli-sanaa käytetään lähinnä Satakunnassa ja sen naapurimaakunnissa.
Eräiden muiden alueiden murteissa erotuksena hirsirakenteisesta ladosta lautarakenteisen vastaavan rakennuksen nimityksenä on sanan suuli asemesta sana makasiini. Joissain itämurteissa tunnetaan myös termi "sarrain".
Guinea-Bissaun lippu

Guinea-Bissaun lippu on Guinea-Bissaun tasavallan virallinen lippu. Se otettiin käyttöön 24. syyskuuta 1973, jolloin maa julistautui Portugalista itsenäiseksi. 
Kuvaus.
Lipun pohjana on maan valtapuolueen PAIGC:n puoluelippu, josta puolueen nimilyhenne on poistettu. Tämä puolue oli valtion alkuvaiheessa ainoa sallittu puolue. Nyttemmin Guinea-Bissaussa on monipuoluejärjestelmä. PAIGC:n lippu puolestaan pohjautui Ghanan lippuun, jossa ensimmäisenä vuonna 1957 käytettiin panafrikkalaisena tunnettua väriyhdistelmää punainen, keltainen, vihreä ja musta. Ghanalaisen tulkinnan mukaan musta tähti kuvaa Afrikan yhtenäisyyttä, ja punainen edustaa itsenäisyystaistelua ja siinä vuodatettua verta. Keltainen symboloi kultaa ja mineraalirikkausia ja vihreä sademetsiä ja luontoa.
Kehitelmänä edellisestä Guinea-Bissaun lipun punaisen katsotaan edustavan kansan uurastusta ja kärsimystä siirtomaakaudella ja uhrausta vapaustaistelussa. Musta tähti symboloi Afrikkaa ja sen mustia ihmisiä, sekä Afrikan kansojen ihmisarvoa, vapautta ja rauhaa. Keltainen Auringon ja elämän energian väri kuvastaa virallisen tulkinnan mukaan työn hedelmiä ja hyvinvointia tuovaa satoa. Vihreä edustaa (maan eteläosien) trooppista luontoa ja on toivon väri.
Fernanda Urrejola

Fernanda Loreto Urrejola Arroyo (s. 24. syyskuuta 1981 Santiago de Chile) on chileläinen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiossa, elokuvissa ja teatterissa.
Fernanda aloitti uransa näyttelemällä telenoveloissa "16" ja "Destinos Cruzados". Myöhemmin hän näytteli suosittua roolihahmoa telenovelassa "Corazón de María". Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa "Perjudícame Cariño".
Kymen Perussuomalaiset

Kymen Perussuomalaiset on Kymen vaalipiirissä toimiva Perussuomalaisten piiriyhdistys. Piiri on perustettu vuonna 1995. Sen puheenjohtaja on Kai Karhukorpi. Perussuomalaisilla on Kymen vaalipiirissä 25 kunnanvaltuutettua ja he ovat edustettuina kymmenessä Kymen vaalipiirin 18 kunnasta. Eduskuntavaaleissa 2011 Perussuomalaiset olivat Kymen vaalipiirin toiseksi suurin puolue.
Kymen piirin Perussuomalaisten PJ:t ovat 1995 lähtien:
Winnipeg/St. Andrewsin lentoasema

Winnipeg/St. Andrewsin lentoasema () on lentoasema Kanadan Manitoban provinssissa St. Andrewsin maalaiskunnassa, noin 19 km Winnipegin kaupungista koilliseen. Kentän omistaa St. Andrewsin maalaiskunta ja sitä ylläpitää kunnan omistama St. Andrews Airport Inc. yhtiö. Vuonna 2008 lentoasema oli lentokoneiden määrällä mitattuna Kanadan 20. vilkkain lentoasema.
Lentoasema rakennettiin vuonna 1962 helpottamaan Winnipegin kansainvälisen lentoaseman liikennettä. St. Andrewsiin siirtyi lentokoulutustoiminta ja suurin osa Winnipegin alueen pienkone liikenteestä.
Brandonin lentoasema

Brandonin lentoasema (, tunnetaan myös nimillä "Brandon Municipal Airport" ja "McGill Field") on lentoasema Kanadan Manitoban provinssissa, noin 7,4 km Brandonin kaupungista pohjoiseen. Kentän omistaa ja sitä ylläpitää Brandonin kaupunki.
Brandonin lentoasemalle asennettiin 1,6 miljoonaa Kanadan dollaria maksanut ILS mittarilähestymisjärjestelmä vuoden 2010 aikana ja sen toimivuutta tarkastettiin elokuussa 2010.
Smaragdiboa

Smaragdiboa, smaragdipuuboa eli vihreä puuboa ("Corallus caninus") on jättiläiskäärmeiden heimoon kuuluva myrkytön kuristajakäärme. Lajia pidetään yleisesti lemmikkinä ja eläintarhoissa.
Koko ja ulkonäkö.
Smaragdiboa kasvaa enintään noin 2,2 m pitkäksi. Vartalo on rakenteeltaan hento ja litteä, häntä on pitkä.
Selän väritys vaihtelee smaragdinvihreästä vaaleanvihreään. Kyljissä on keltaista väriä ja vatsapuolella hieman valkoista, myös selässä on valkoisia kuvioita. Nuorten väritys on aluksi oranssinpunainen ja siinä on valkoisia laikkuja, mutta väri muuttuu vihreäksi yhdeksän kuukauden iässä. Aikuisten vanhetessa vihreä väri tummuu. Smaragdiboan ominaisuudet vaihtuvat elinalueesta riippuen, esimerkiksi Amazon-joen yksilöt kasvavat suurimmiksi, ja Perun eteläosan yksilöt ovat muita tummempia. Lajin voi sekoittaa helposti vihreään puupytoniin ("Morelia viridis"), joka elää kuitenkin eri mantereella. Vihreän puupytonin erottaa smaragdiboasta esimerkiksi siten, että puupytonilla pään päällä on turkoosinsinisiä laikkuja. Tällainen samankaltaisuus johtuu konvergentistä evoluutiosta.
Levinneisyys.
Smaragdiboaa tavataan Etelä-Amerikassa Amazonin valuma-alueella Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa, Pohjois-Boliviassa, Brasiliassa, Venezuelassa, Guyanassa, Surinamessa ja Ranskan Guyanassa.
Elinympäristö.
Smaragdiboan elinympäristöä ovat sademetsät 1 000–2 000 metrin korkeudessa. Laji on yöeläin, ja se on taitava kiipeilijä joka saalistaa puissa.
Ravinto.
Smaragdipuuboa tappaa saaliinsa kuristamalla. Smaragdiboa syö pääasiassa pieniä nisäkkäitä, mutta myös pieniä lintuja, liskoja ja sammakoita. Nuorten yksilöiden ja poikasten tiedetään syövän pieniä liskoja ja sammakoita.
Lisääntyminen ja kasvu.
Smaragdiboa on ovovivipaarinen, naaraat tekevät yleensä 6–14 poikasta, joskus enemmänkin. Vastasyntyneet ovat 40–50 cm pitkiä, ja painavat 20–50 grammaa. Ne ovat väriltään punaruskeita, mutta muuttuvat aikuisen värisiksi 12 kuukauden kuluessa. Koiraat saavuttavat sukukypsyyden 3–4-vuotiaina, naaraat 4–5-vuotiaina. Lisääntymisaika on pääasiassa huhti-heinäkuussa, mutta pariutuminen on mahdollista ympäri vuodenkin.
Laji elää vankeudessa enintään 15 vuoden ikäiseksi.
Viholliset.
Smaragdiboan suurin vihollinen ihmisen ohella on pikkuharpyija ("Morphnus guianensis"). Smaragdiboat pystyvät kuitenkin piiloutumaan hyvin puiden lehvästöön vihreän värinsä avulla.
Emmaboda

Emmaboda on samannimisen Emmabodan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Kalmarin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 824 asukasta.
Emmaboda oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Guy Mairesse

Guy Mairesse (10. elokuuta 1910 – 24. huhtikuuta 1954) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja.
Mairesse kilpa-ajajan ura alkoi 1930-luvulla, kun hän toimi kuorma-autonkuljettajana sekä rekkakalustoyrityksen omistajana. Vuonna 1948 hän hankki Delahayen valmistaman auton ja ajoi Grand Prix -kisoja. Vuonna 1949 hän voitti Talbot-Lagon autolla Frontières -osakilpailun. Mairesse osallistui samana vuonna myös Le Mansin 24 tunnin ajoihin, mutta keskeytti moottoririkkoon.
Hän osallistui Talbot-Lagolla kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1950–51 eikä saavuttanut pisteitä. Hän keskeytti vuoden 1950 Italian GP:ssä. Saman vuoden Le Mansin ajoissa hän ajoi toiseksi yhdessä Pierre Meyratin kanssa. Kaudella 1951 hän ajoi Sveitsin ja Ranskan GP:ssä, joista parhain tulos oli Ranskan osakilpailun yhdeksäs sija. Vuoden 1951 Le Mansin ajoissa hän ja Meyrat sijoittuivat jälleen toiseksi. Mairesse siirtyi lyhyen F1-uransa jälkeen ajamaan urheiluautoja, jolloin vuodet 1952-53 Le Mansin ajoissa päättyivät keskeytyksiin. Mairesse kuoli Coupe de Paris -kilpailun harjoituksissa Montlhéryssä vuonna 1954, kun hän törmäsi seinään yritettyään väistää toista autoa.
Damien Magee

Damien Magee (s. 17. marraskuuta 1945 Belfast) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen Formula 1 -osakilpailuun kausilla –. Hän oli 14. Ruotsin GP:ssä 1975 korvaten loukkaantunutta Arturo Merzariota. Seuraavana vuonna hän karsiutui Ranskan GP:stä. Hän ei saavuttanut pisteitä urallaan.
Sateenkaariboa

Sateenkaariboa ("Epicrates cenchria") on boakäärmeiden heimoon kuuluva myrkytön kuristajakäärme. Se on osa sukua sateenkaariboat ("Epicrates"), jonka neljä muuta lajia luokiteltiin aiemmin sateenkaariboan alalajeiksi. Sateenkaariboa kuuluu CITES-sopimuksen liitteen 2 luetteloon.
Koko ja ulkonäkö.
Sateenkaariboa kasvaa 1,5–2 metrin mittaiseksi. Aikuinen voi painaa ainakin kuusi kilogrammaa.
Sateenkaariboa on saanut nimensä kauniisti kiiltelevästä nahastaan, joka taittaa valoa sateenkaaren väreissä. Selkä on ruskea, ja siinä on mustareunaisia keltaisia täpliä. Pää on päältä ruskea, ja siinä on mustia juovia. Vatsa ja kyljet ovat valkoiset, ja kyljissä on mustia täpliä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sateenkaariboa elää Amazonin sademetsässä ja Brasilian rannikkosademetsässä. Sitä tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa, Venezuelassa, Guyanassa, Surinamessa, Ranskan Guyanassa ja Brasiliassa.
Elintavat.
Sateenkaariboa on kiipeilevä, mutta se voi viettää aikaa myös piiloutuneena aluskasvillisuuden joukkoon.
Ravinto.
Sateenkaariboa suosii pieniä nisäkkäitä, kuten pussieläimiä ja jyrsijöitä, ja lintuja.
Lisääntyminen.
Sateenkaariboa tulee sukukypsäksi 2,5–4 vuoden iässä. Lisääntymisaika on talvella. Kantoaika kestää 115–135 vuorokautta, ja poikasia syntyy kerralla 1–40, joskus enemmänkin.
Lemmikkinä.
Sateenkaariboa on kauniin värinsä takia suosittu lemmikki. Se on yleinen näky eläinkaupoissa. Nuoret yksilöt ovat aggressiivisia, mutta rauhoittuvat iän myötä.
Rami Hammar

Rami Hammar (s. 23. elokuuta 1943 Kalajoki) on suomalainen kitaristi. 
1960-luvulla Hammarin yhtyeitä olivat rockin SM-kisoissa menestynyt ja Kaleidoskoopin kuuntelijaäänestyksen voittanut Sailors, Tango Kitarat ja Raimons. Seuraavalla vuosikymmenellä hän soitti monissa tanssiyhtyeissä. 1980-luvulla Hammarin pidempiaikaisempi kokoonpano oli Rami Hammar &amp; The Riders, jolta on ilmestynyt iskelmiä rautalankaversioina sisältäneet albumit vuosina 1981, 1988 sekä 2002. Vuonna 1987 Hammar sijoittui Syksyn Sävelessä viidenneksi kappaleellaan "Kun sarastaa". 1990-luvulla Hammar muutti Ivaloon, jossa toimi kullankaivajana ja keikkaili Moonstar-yhtyeensä kanssa. 2000-luvulla Hammar on muun muassa keikkaillut uudelleen elvytetyn The Sailors -yhtyeensä kanssa.
Haimoo

Haimoo on Vihdin kunnan koillisosassa sijaitseva kylä ja taajama. Haimoon kylässä asuu noin 870 henkeä, ja Haimoon taajamassa puolestaan oli vuoden 2022 lopussa 350 asukasta. Haimoossa on oma peruskoulu ja urheilukenttä. Kylä sijoittuu Hanko–Hyvinkää -tien ja seututien 120 eli vanhan Porintien väliselle alueelle. Haimoosta on noin 50 kilometrin matka Helsingin keskustaan.
Karlsbergin hevostilalla Haimoonraitin varrella on vuodesta 1981 toiminut suuri ravihevoskasvattamo.
Katso ihmistä!

Katso ihmistä! () on Michael Moorcockin tieteisromaani. Alun perin teos ilmestyi pienoisromaanina vuonna 1966 "New Worlds" -lehdessä. Pienoisromaani sai vuonna 1967 Nebula-palkinnon. Myöhemmin Moorcock laajensi teoksen romaaniksi, joka ilmestyi vuonna 1969.
Romaani on eksistentialistinen tarina Karl Glogauerista, joka aikamatkustaa vuodesta 1970 vuoteen 28 toivoen kohtaavansa historiallisen Jeesuksen.
Kirjan uusintapainos on ilmestynyt muun muassa SF Masterworks -sarjassa.
"Katso ihmistä!" oli ehdolla vuoden 2010 Tähtivaeltaja-palkinnon saajaksi.
The Weather Girls

 
The Weather Girls on yhdysvaltalainen tyttöbändi, joka perustettiin vuonna 1977. Yhtye tunnetaan vuoden 1982 hittikappaleestaan "It's Raining Men", jota seurasi debyyttialbumi "Success".
Alkuperäinen duo hajosi vuonna 1988. Armstead perusti The Weather Girlsin uudelleen vuonna 1990 tyttärensä Dynelle Rhodesin kanssa. Armstead kuoli vuonna 2004. Nykyiset jäsenet ovat Dynelle Rhodes ja Dorrey Lynn Lyles.
Delta (baryoni)

Delta-baryonit ovat ryhmä baryoneja, joiden spin on 3/2 ja outous nolla. Ne ovat suhteellisen kevyitä baryoneja, joiden massa on noin 1232 Mev/c2, ja niissä on ainoastaan ylös- ja alas-kvarkkeja (u ja d). Deltabaryoneja on neljä lajia, joiden varaukset ovat välillä −1 ... 2 alkeisvarausyksikköä. Tämän mukaisesti niille käytetään merkintöjä Δ−, Δ0, Δ+ ja Δ2++.
Hajoaminen.
Kaikki deltabaryonit ovat hyvin lyhytikäisiä. Ne hajoavat vahvalla vuorovaikutuksella nukleoniksi, siis protoniksi tai neutroniksi sekä pioniksi. Harvemmin ja paljon hitaammin saattaa Δ+ hajota myös protoniksi ja fotoniksi sekä Δ0 vastaavasti neutroniksi ja fotoniksi.
Rakenne.
Koska delta-baryonien spin on 3/2, on niissä kaikkien kolmen kvarkin spinien oltava samansuuntaiset, toisin kuin protonissa ja neutronissa, joissa yhden kvarkin spinin suunta on päinvastainen kuin muiden niin, että hiukkasen kokonaisspin on 1/2. Spin onkin ainoa kvanttiluku, joka oleellisesti erottaa Δ+- ja Δ0-hiukkaset protonista ja neutronista.
Koska ylös-kvarkin varaus on +2/3 ja alas-kvarkin −1/3 alkeisvarausta, voi näistä muodostuvien kolmen kvarkin yhdistelmien varaus vaihdella −1:stä +2:een. Näistä jokaisella on myös antihiukkanen, joka muodostuu vastaavista antikvarkeista. Δ+2 -hiukkasen varaus, +2, on hiukkasfysiikassa varsin poikkeuksellinen, ja se olikin tärkeimpiä vihjeitä, joiden pohjalta kvarkkimalliin päädyttiin.
Hariolax

Hariolax (Jukka Koivisto &amp; Hariolax) oli humoristista iskelmämusiikkia esittänyt suomalainen yhtye. Myöhemmin lauluntekijänä tunnetuksi tullut Jukka Koivisto liittyi Raumalla 1970-luvun puolivälissä Hariolaxiin, joka oli perustettu aiemmin toimineen Toke Hariolan yhtyeen jatkajaksi. Koivisto toimi yhtyeen laulusolistina, muut perustajajäsenet olivat Hannu "Tunnu" Pärssinen (basso), Harri Korhonen (kitara), Arto Mäkelä (urut). Sakari Suoknuuti (rummut) ja Kari Lehtomäki (trumpetti). Myöhemmin kitaristiksi vaihtui Jyrki Lehti ja rumpaliksi Timo Koskinen. 1980-luvun alussa yhtyeeseen liittyi toiseksi puhallinsoittajaksi Reijo "Takku" Ylinen. 
Vuonna 1980 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Hariolax". Vuonna 1984 Hariolax osallistui Syksyn Säveleen kappaleella "Sot sot sot" ja julkaisi sen myötä toisen albuminsa "Jättipotti". Levyn suosituimmaksi kappaleeksi nousi "Hawaijin yö" ja albumi myi yli 15 000 kappaletta. Hariolax oli mukana myös vuosien 1986 ja 1987 Syksyn Sävelissä lauluilla "Salaperäinen nainen" ja "Oi Isabella", jotka ovat mukana yhtyeen kolmannella ja viimeiseksi jääneellä albumilla "Ne naiset". Hariolax-nimi lakkasi olemasta vuonna 1991, mutta sitä seuranneessa Jukka Koivisto Bandissa soittavat osin samat muusikot.
Sextus Julius Caesar (konsuli 91 eaa.)

Sextus Julius Caesar (kuoli 90 eaa. tai 89 eaa., joissan lähteissä "Lucius Julius Caesar") oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli diktaattori Julius Caesarin setä. 
Sextus Julius Caesarista tiedetään hyvin vähän. Hän oli luultavasti preettori vuonna 94 eaa. setänsä Lucius Julius Caesarin kanssa. Tämän jälkeen hän oli ehkä maaherrana jossain provinssissa ennen kuin palasi Roomaan vuonna. Sextus Julius Caesar oli konsuli vuonna 91 eaa. Tuolloin Italiassa syttyi niin sanottu Liittolaissota. Sextus Julius Caesar hävisi yhden taistelu samnilaisia vastaan ja kuoli vuonna 90 eaa. tai 89 eaa. Asculumin piirityksessä.
Studio Tan (Palefacen albumi)

Studio Tan on rap-artisti Palefacen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2007. Albumilta julkaistiin singlet "Hellsinki Freezes Over" ja "Gently".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 37.
Gaius Julius Caesar Strabo

Gaius Julius Caesar Strabo oli roomalainen poliitikko. Hänen veljensä Lucius Julius Caesar oli merkittävä poliitikko. Strabo eteni urallaan aina ediiliksi asti. Hän oli diktaattori Julius Caesarin isän setä.
Strabon ensimmäinen poliittinen tehtävä oli jäsenenä komiteassa jonka tuli valvoa "Lex frumentaria" -lain toimeenpanoa vuonna 103 eaa. Strabosta tuli pontifex vuonna 99 eaa., kvestori 96 eaa. ja ediili vuonna 90 eaa.
Sullan kaapattua vallan Strabo yritti päästä valituksi konsuliksi, vaikka cursus honorumin mukaan hänen olisi tullut olla preettori ennen tätä virkaa. Sulla kannatti ilmeisesti Strabon aikomusta. Sullan lähti sotimaan Mithridates VI:ta vastaan vuonna 87 eaa. Sullan vihollinen Marius palasi Roomaan ja hänen veljensä Lucius tapettiin seuranneissa mellakoissa. 
Strabon tiedetään kirjoittaneen kolme tragediaa, ja hänet tunnettiin humoristisena oraattorina.
Uruguayncimarrón

Uruguayncimarron () on uruguaylainen koirarotu. Se on kotimaansa kansallisrotu. 
Ulkonäkö.
Uruguayncimarron on erittäin voimakasrakenteinen lyhytkarvainen molossikoira, jonka tulee olla rungoltaan suorakulmion muotoinen. Korvat typistetään sen kotimaassa samaan tapaan pyöreäkärkisiksi kuin são miguelinfilalla. Häntä joko typistetään varsin lyhyeksi tai jätetään kokonaan typistämättä. Yleisin väritys on brindle, mutta myös fawn hyväksytään kaikissa sävyissään. Tumma tai musta maski sallitaan. Fawn-värisillä yksilöillä sallitaan mustat vivahteet. Uroksen ihannesäkäkorkeus on 58–61 cm ja nartun 55–58 cm, mutta molemmilla sallitaan 2 cm:n vaihtelu mainituista mitoista. Uros painaa 38–45 kg ja narttu 33–40 kg.
Alkuperä.
Rotu polveutuu samoista espanjalaisista karjakoirista kuin são miguelinfila ja kanariandoggi, minkä vuoksi se muistuttaakin niitä ulkonäöllisesti. Se on kuitenkin alun perin syntynyt luonnonvalinnan tuloksena ilman ihmisen jalostusta. Desmond Morriksen mukaan se polveutuisi espanjanmastiffista, joka olisi sittemmin risteytynyt maahan tuotujen vinttikoirien kanssa. Lopputuloksena oli atleettinen ja sitkeä vahtikoira. 
Tietyllä maantieteellisellä alueella kehittyi melko homogeeninen koirakanta, jonka yksilöt elivät suurissa villikoiralaumoissa. Rodun lukumäärä kääntyi 1900-luvulla laskuun, sillä tuhansia koiria ammuttiin niiden uhatessa ihmisiä ja karjaa. Se katosi kaupunkien ympäristöltä, mutta maatilojen omistajat huolehtivat siitä ja käyttivät sitä vahtikoirana. Viimevuosien aikana sitä on käytetty myös villisian metsästykseen.
Vuoden 1969 Melon näyttelyyn osallistui huomattava määrä uruguayncimarroneja, ja Montevideon näyttelyssä luvuksi arvioitiin nelisenkymmentä yksilöä. Kotimaansa ulkopuolella niitä on nykyisin muun muassa Ruotsissa ja Tšekissä. Suomeen on rekisteröity joulukuuhun 2022 mennessä 23 yksilöä.
Etymologia.
"Cimarrón" tarkoittaa villiä tai kesytöntä, mikä viittaa sen alkuperään. "Criollo" tarkoittaa puolestaan kreolia tai "alkuperältään paikallista"
Islannin pörssi

Islannin pörssi ( tai ICEX) perustettiin vuonna 1985 useiden pankkien ja välitysliikkeiden liityttyä yhteen Islannin keskuspankin aloitteesta. Vaihto pörssissä alkoi 1986 Islannin valtion velkakirjoilla, osakevaihto käynnistyi vuonna 1990. Osakekauppa kasvoi sen jälkeen hyvin nopeasti. Islannin verrattain pienen talouden vuoksi pörssiin listatut yhtiöt ovat pieniä. Pörssi kuuluu OMX-yhtiölle, jonka taas omistaa NASDAQ OMX Group.
Historia.
OMX kirjoitti aiesopimuksen Islannin pörssin ostosta syyskuussa 2006. Sopimuksessa sovittiin Islannin pörssin ja Islannin arvopaperikeskuksen omistavan Eignarhaldsfélagið Verðbréfaþingin myymisestä OMX:lle.
Islannin pörssi joutui lopettamaan kaiken pörssikaupan kolmeksi päiväksi, kun Islannin rahoitustarkastus otti haltuunsa Kaupthingin ja Glitnirin. Kaupankäynti oli keskeytettynä 9.–10. lokakuuta ja 13. lokakuuta 2008.
Keväällä 2019 Islannin pörssin keskeisimpien yritysten mukaan määräytynyttä osakeindeksiä (OMX Iceland 8) laajennettiin kahdeksasta kymmeneen yritykseen. Islannin pörssin tilaa kuvaavaksi mittariksi tuli tällöin OMX Iceland 10 (OMXI10) -indeksi.
Kawakaminkoira

Kawakaminkoira ("kawakami-ken") on japanilainen koirarotu.
Ulkomuoto.
Suuri pää suhteessa runkoon ja tummat, punaiseen vivahtavat silmät ovat kawakaminkoiran tunnusomaisimmat piirteet. Sen häntä on vahva ja tuuhea ja yltää miltei kintereisiin asti. Väritys vaihtelee suuresti: mm. punaseesami, mustaseesami, valkoseesami, valkoinen ja punainen ovat mahdollisia. Säkäkorkeus on 35–45 cm. Punaiset yksilöt tuovat helposti mieleen suomenpystykorvan.
Luonne ja käyttäytyminen.
Kawakaminkoira antaa vaikutelman varautuneesta voimakkuudesta ja omanarvontunnosta. Se on kuitenkin ystävällinen.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Naganon prefektuurista Kawakamin kylästä, ja legendan mukaan se polveutuu Chichibu-vuoriston susista, joita metsästäjät kesyttivät. Se on nykyisen shiban kantarotu ja sitä voidaan pitää yhtenä shiban "shinshu"-linjan muunnoksista.
Anja Similä

Anja Kyllikki Similä (omaa sukuaan "Suonio"; 18. kesäkuuta 1898 Hiitola – 4. helmikuuta 1938 Valkeakoski) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki uraa muun muassa Helsingin, Viipurin ja Tampereen lavoilla sekä muutamassa elokuvassa.
Elämä ja ura.
Anja Similän vanhemmat olivat näyttelijä-laulaja Evert Suonio ja näyttelijä Kirsti Suonio. Hänellä oli kolme sisarta: Ida Kaarina (1895), Aatto Antero (1897) ja Martta Johanna (1899). Hänen vanhempansa erosivat vuonna 1915. Anja Similä kävi Aspin tyttökoulun ja aloitti näyttelijän uransa Viipurin Näyttämöllä vuonna 1917. Suomen Kansallisteatterissa hän näytteli 1919, Tampereen Teatterissa 1922 ja edelleen 1923–1928. Hän opiskeli yhden vuoden Suomen Näyttämöopistossa, lisäksi hän suoritti lauluopintoja Hanna Granfeltin johdolla.
Similän näyttämötaiteellisia tulkintoja olivat muun muassa Eeva (kappaleessa "Kihlaus"), Agnes ("Synti"), Pohjolan tytär ("Lemmin poika"), Anni ja Maija ("Tukkijoella") sekä Manta ("Olenko minä tullut haaremiin"). Victorien Sardoun näytelmässä "Rouva Suorasuu" hän tulkitsi nimiosan, kuten myös Minna Canthin näytelmässä "Anna-Liisa".
Suomen Kansallisteatterissa Similä näytteli muun muassa Henrik Ibsenin klassikkokappaleessa "Peer Gynt" (ensi-ilta 26. tammikuuta 1916). Myös hänen vanhemmillaan oli roolit samassa esityksessä.
Similällä oli sivurooli kolmessa elokuvassa 1930-luvulla, muun muassa varhaisessa äänielokuvassa "Aatamin puvussa ja vähän Eevankin", johon hänen aviopuolisonsa, muusikko Martti Similä sävelsi musiikin.
Viimeksi Anja Similä toimi teatterinjohtajana Valkeakosken näyttämöllä. Hän kuoli helmikuussa 1938 keuhkokuumeeseen.
Riukiunkoira

Riukiunkoira on japanilainen koirarotu. Nimensä se on saanut Riukiusaarista. Siitä on olemassa kaksi eri muunnosta, "yanbaru" ja "yaeyama".
Ulkomuoto.
Riukiunkoira on keskikokoinen lyhytkarvainen pystykorva. Se muistuttaa jonkin verran kainkoiraa, joskin on rungoltaan tätä pitkänomaisempi. Keskeisiin tuntomerkkeihin kuuluu leveä korvienväli. Rintakehä on erittäin syvä ja leveä ja vatsalinja täysin pyöristynyt. Yleisimmät ja arvostetuimmat värit ovat brindle ("tora") ja punainen ("akainu"). Tästä huolimatta rodulla esiintyy peräti kymmentä eri väritystä, joihin lukeutuvat muun muassa musta, valkoinen, seesami ja norsunluu. Yaeyama-linjan urokset ovat säkäkorkeudeltaan 50 cm ja nartut 47 cm, kun taas yanbaru-linjan urokset ovat 46 cm ja nartut 43 cm korkeita.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on äärimmäisen kuuliainen omistajalleen ja säyseä.
Alkuperä.
Riukiunkoira on kotoisin Okinawan saarelta Yanbarun ja Yaeyaman alueilta, jossa se jalostettiin villisian metsästykseen.
Ollaan ihmisiksi

Ollaan ihmisiksi on Pate Mustajärven seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 21. lokakuuta 2009. Albumi sisältää covereita Juice Leskisen kappaleista, ja se on saanut nimensä Leskisen kappaleen mukaan. Mukana on myös kaksi Leskiseltä levyttämättä jäänyttä kappaletta.
Albumi äänitettiin Jani Viitasen Headline Studiolla, ja sen miksasi Mikko Karmila. Masteroinnin toteutti Mika Jussila Finnvox-studiolla.
Kappaleet.
Kaikki säv. ja san. Juice Leskinen, paitsi "Ennen vanhaan Ikurissa" sekä "Terva ja höyhenet" säv. Ari Kankaanpää.
Amata Kabuan kansainvälinen lentoasema

Amata Kabuan kansainvälinen lentoasema (IATA: MAJ, ICAO: PKMJ) on lentokenttä Majurossa, Marshallinsaarilla. Air Marshall Islands tekee sieltä lentoja ulommille saarille. Lisäksi Continental Micronesia tekee sieltä lentoja paitsi Kwajaleiniin, myös ulkomaisiin kohteisiin Havaijille, Guamille ja Mikronesian liittovaltioon. 
Kiitotien pituus on 2 407 metriä.
Vanamo (nimi)

Vanamo on Suomessa käytössä sekä sukunimenä että naisen ja varsinkin aikaisemmin myös miehen etunimenä. Nimi johtuu kasvin nimestä vanamo. Vanamon nimipäivä on 3. elokuuta, samana päivänä kuin Linneankin, sillä kasvin tieteellinen nimi on "Linnaea borealis", joka johtuu Carl von Linnén nimestä. 
Vuoden 2019 loppuun mennessä etunimi Vanamo on annettu hieman yli 1130 naiselle, joista suurin osa on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä, sekä noin 30 miehelle. Henkilöitä, joiden sukunimi on Vanamo, oli elokuussa 2020 elossa 222.
Guatemalandoggi

Guatemalandoggi () on guatemalalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta tämän alainen Asociacion Canofila Guatemalteca (ACANGUA) on hyväksynyt sen roduksi.
Ulkonäkö.
Guatemalandoggi on keskikokoinen, vankkarakenteinen, vahva, ketterä ja pitkäraajainen koira, joka ilmentää voimaa ja terveyttä. Silmät ovat keskikokoiset, mantelinmuotoiset ja melko kaukana toisistaan; väriltään joko mustat, kahvinruskeat tai pähkinänruskeat. Korvat ovat keskikokoiset, keskipitkät ja riippuvat. Alkuperämaassa häntä typistetään ja korvat joko typistetään tai jätetään luonnollisiksi. Karvapeite on lyhyt, sileä, kiiltävä, kova ja ihonmyötäinen. Rungon väritys on valkoinen, mutta päässä saisi mielellään esiintyä eri värisiä läiskiä - koira voi kuitenkin olla myös kokonaan valkoinen. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 54-60 cm ja paino 40-45 kg välillä; nartuilla vastaavat mitat ovat 52-58 cm ja 35-40 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Guatemalandoggi on tasapainoinen, rohkea, itsevarma, rauhallinen, tottelevainen, perhettään kohtaan uskollinen ja lempeä. Se on vieraita kohtaan varautunut, ja sen intensiivinen katse herättää kunnioitusta; mikäli vieras on perheen ystäviä, sen käytös muuttuu ystävälliseksi, mutta muussa tapauksessa se on kaiken aikaa suojeleva ja tarkkaavainen. Nykyisin rotu määritellään suojelu-, palvelus- ja seurakoiraksi, ja koska sen ei tule milloinkaan olla pelokas tai arka, se soveltuu täydellisesti etenkin vartiointiin, puolustukseen ja suojeluun.
Alkuperä.
Rotu kehittyi luonnollisesti, ja sen tiedetään olleen alkuperäisessä muodossaan olemassa jo 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa - kyseiseltä ajalta on olemassa valokuvia, joissa esiintyy koiria guatemalalaisilla härkätaisteluareenoilla. Guatemalandoggin jalostuksessa käytettiin pääasiassa bokseria, bullterrieriä ja dalmatiankoiraa. Etenkin bullterrierin perimä oli erittäin suurta, minkä vuoksi rotua kutsuttiin lähes koko 1900-luvun ajan "guatemalalaiseksi bullterrieriksi" ("bullterrier guatemalteco"). Varhaisimmat kasvattajat olivat Gerardin perhe (vuodesta 1910) ja Gallusserin perhe (vuodesta 1930). Tuohon aikaan rotua esiintyi eri puolilla maata, kuten Guatemala City'ssä, Escuintlassa ja Suchitepeques'ssa.
Rodulle avattiin virallinen rekisteri vuonna 1960. 1900-luvun lopulla ACANGUA päätti vaihtaa nimen guatemalandoggiksi. Vuonna 2008 guatemalalaisen populaation koko oli 2000-2900 yksilöä, kun se vuonna 2000 oli vain 1800-2000 yksilöä. Vuoden 2008 populaatiosta jalostukseen käytettyjä uroksia oli 100 ja jalostukseen käytettyjä narttuja 200.
Evon opetusmetsä

Evon opetusmetsä on Evon alueella sijaitseva 2 025 hehtaarin opetusmetsä, jota käyttää pääasiassa Hämeen ammattikorkeakoulun metsätalouden koulutusohjelma ja Hämeen ammatti-instituutti, mutta jolla on tutkimus- ja koetoimintaa myös Helsingin yliopistolla, Metsäntutkimuslaitoksella, Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksella sekä Suomen ympäristökeskuksella. Opetusmetsän käytön perusteena on Metsähallituksen vahvistama käyttösuunnitelma.
Alueella on toteutettu mm. Evo-Life-projekti, joka kohdistui kahteen alueeseen, tehtiin useita luonnonsuojelutoimia. Kesällä 2002 kulotettiin viisi pientä aluetta yhteensä kahden hehtaarin kuusivaltaiselta alueelta, jossa kuusten ikä oli 80 vuotta - 90 vuotta. Seuraavana vuonna kulotettiin kaksi noin 60-vuotiasta mäntyvaltaista aluetta yhteensä yhdeksän hehtaarin alueelta. Paloista muodostui noin 1 000 kuutiometriä hiiltynyttä puuta. Paloalueista yksi sijaitsee Hankajärven ja Vuoripeikonjärven suoraviivalla välillä ja kaksi muuta tämän paloalueen pohjois- ja eteläpuolilla. Alueelle pääsee Hattukiventietä pitkin. Neljäs paloalue sijaitsee Isosta Nahkijärvestä itäkaakon suuntaan.
Depsipeptidi

 
Depsipeptidit ovat peptidiyhdisteitä, joiden rakenteessa vuorottelevat aminohappo- ja karboksyylihapporyhmät. Syklisissä depsipeptideissä happoryhmät muodostavat renkaan. Esimerkiksi valinomysiini ja kereulidi kuuluvat depsipeptideihin.
Evon virkistyskalastusalue

Evon virkistyskalastusalue, Metsähallituksen laatiman Evon retkeilyalueen hoito- ja
käyttösuunnitelman mukaan "Niemisjärvien kalastusalue", on Evon retkeilyalueeseen sisältyvä suuri 30 hehtaarin laajuinen kalastusalue, joka käsittää kolme Niemisjärveä (Ylisen, Keskisen ja Alisen) sekä Vähä Koukkujärven, Kalliojärven sekä Syväjärven. Aluetta hoitaa metsähallituksen luontopalvelut-yksikkö, joka käyttää toiminimenään Villiä Pohjolaa.
Kalalajit.
Kalastusalueella esiintyy kirjolohia, taimenia ja siikoja. Ahvenien ja haukien lisäksi on järvissä myös mateita. Niemisjärvillä voi kalastaa ympärivuotisesti, mutta Vähä-Koukkujärvellä vain toukokuusta lokakuuhun. Syväjärvelle pätevät eri luvat kuin Niemisjärville. 
Palvelut.
Alueella on majoitusta varten Latvatupa (M615), Ahdin kämppä (M431), Niemistupa (M435) sekä Rieska (M462) sekä Ruuhijärvi ja Hokajärvi. Alueella toimii kioski, josta vuokrata veneitä, saunan tai asuntovaunupaikkoja. Kalastusluvat voi hankkia matkapuhelimella automaatista Alisen Niemisjärven pohjoisrannalta.
Alisella ja Ylisellä Niemisjärvellä sekä Ylisen Niemisjärven pohjoispuolella Vähä-Koukkujärvellä on kalastusalueopastustaulut, kuten vielä pohjoisempana olevalla Kalliojärven alueella sijaitsevalla Kalliojärven rannalla. Niemisjärvien välisen niemen itäpuolella kiertää kolmen kilometrin pituinen Niemisjärven luontopolku.
Niemisjärvet.
Alinen Niemisjärvi.
Alinen Niemisjärvi sijaitsee 141,4 metrin korkeudella merenpinnasta. Sinne pääsee Ruuhijärventietä pitkin kääntymällä Niemisjärventielle länsiluoteeseen Ison Ruuhijärven kohdalta. Tie päättyy Alisen ja Ylisen Niemisjärven väliselle niemelle, jossa on Keskilaavu, opastuspiste, kalastusopatustaulu sekä pysäköintialue. Niemen juuresta kaakkoon on Ahdin kämppä, Niemistula ja Niemisjärven luontopolun alku.
Keskinen Niemisjärvi.
Keskinen Niemisjärvi sijaitsee Ylisen ja Alisen Niemisjärven välissä niemen länsipuolella. Keskinen Niemisjärvi ei ole kooltaan suuri.
Ylinen Niemisjärvi.
Ylinen Niemisjärvi sijaitsee 141,4 metrin korkeudella merenpinnasta. Sinne pääsee Ruuhijärventietä pitkin kääntymällä Niemisjärventielle länsiluoteeseen Ison Ruuhijärven kohdalta niin kuin Aliselle Niemisjärvellekin, mutta Niemisjärventieltä on käännyttävä ennen Alista Niemisjärvelä luoteeseen. Ylisen Niemisjärven niemessäon Ylinen laavu. Ylinen Niemisjärvi on osoitettu enintään 12-vuotiaiden kalastusalueeksi. Järveä kiertää kolme- ja nelilankkuinen pitkospuu, joka päättyy eteläosan olevassa kärjessä kahteen teräsputkeen, joiden yläosaa ei ole laudoitettu sillaksi. Järven rannalla on halkovaja ja tulentekopaikka sekä laiturimaisia lavoja, joilta voi kalastaa.
Alinen Niemisjärvi

Alinen Niemisjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen ja erityisesti Evon virkistyskalastusalueeseen. Sen rannalla sijaitsee laavu.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 15 hehtaaria. Se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvi sijaitsee erämaassa ja sen rannat ovat metsämaata. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä. Järvelle tulee tie, joka päättyy Alisen- ja Ylisen Niemisjärven väliselle niemelle. Niemellä on Keskilaavu, opastuspiste, kalastusopatustaulu sekä pysäköintialue. Niemen juuresta kaakkoon on Ahdin kämppä, Niemistula ja Niemisjärven luontopolun alku.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78) (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) (35.787) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Siihen on johdettu läntiseltä suolta kuivatusoja ja Keskisestä Niemisjärvestä tulee yhdysoja niemen kärjen ohi. Järven laskuoja Niemisoja yhtyy etelämpänä Evojokeen, joka laskee Ekojärveen.
Keskinen Niemisjärvi

Keskinen Niemisjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen ja erityisesti Evon virkistyskalastusalueeseen. Sen rannalla sijaitsee laavu.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 550 metriä. Alisen Niemisjärven rannassa oleva tupa näkyy Keskiseen Niemisjärveen. Järven pohjois- ja länsirannassa kulkee pitkospuut.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Järveen on johdettu kuivatusojat pieneltä suolta ja siihen laskee Yliseltä Niemisjärveltä vedet salmea pitkin ja ne poistuvat järvestä Aliseen Niemisjärveen kaivantoa myöten.
Ylinen Niemisjärvi

Ylinen Niemisjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen ja erityisesti Evon virkistyskalastusalueeseen.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 11 hehtaaria. Se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvi on erämaajärvi, jonka rannat ovat kokonaan metsämaata. Osa rannoista ovat soistuneita. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannalla sijaitsee pari laavua. Viereisen Alisen Niemisjärven rannalla sijaitsee kämppä. Viereiseltä tieltä on kulku pohjoispään lähellä sijaitsevaan Vähäiseen Koukkujärveen.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme kuivatusojaa viereisiltä soilta. Näiden kautta tulevat myös Ison Koukkujärven. Järven vedet jatkavat etelään Keskisen ja Alisen Niemisjärven läpi Niemisojaan, joka yhtyy kauempana Evojokeen.
Kotisten aarnialue

Kotisten aarnialue on hakkaamatta jätetty 232 hehtaaria laaja Evon alueen Natura 2000 -suojelualueen osa-alue. Kotisten ydinalue on ollut rauhoitettuna toista sataa vuotta, minkä vuoksi siellä on vanhoja lahoja puita sekä järeitä haapoja. Aarniometsämäisyys tarjoaa elinympäristön monille sellaisille lajeille, joita ei voi olla hyvin hoidetuissa talousmetsissä. Kotisten alue on yksi Evon alueen tutkimuksellisesti arvokkaimmista alueista tämän vuoksi.
Havaittuja lajeja.
Vuoden 1974 Lammin makrosienikurssin yhteydessä alueelta löydettiin 304 sienilajia. Näihin kuuluu muiden muassa 
sitruunakääpä.
Liikkuminen.
Osassa aluetta liikkuminen on rajoitettua.
Evon retkeilyalue

Evon retkeilyalue on valtion retkeilyalue, jonka kokonaispinta-ala on 4 862 hehtaaria, josta veden peitossa on 186 hehtaaria. Tästä alueesta noin 1 300 hehtaaria on suojelumetsää, johon sisältyvät Kotisten aarnialue, 232 hehtaaria ja Sudenpesänkangas, 460 hehtaaria. Samaan retkeilyaluekokonaisuuteen valtion retkeilyalueen kanssa kuuluvat Evon opetusmetsä, jonka laajuus on 2 025 hehtaaria, Hämeenlinnan kaupungin omistama Tarusjärven retkeilyalue, jonka laajuus on noin 1 000 hehtaaria, sekä UPM-Kymmenen ja yksityisten maanomistajien metsiä. Kotisten aarnialue on tutkimuskäyttöön varattu alue Evon alueen länsiosassa. Alueeseen kuuluvat Musta-Kotinen ja Valkea-Kotinen sekä Lapinkallio ympäristöineen.
Alue on vedenjakaja-alueelle tyypilliseen tapaan korkeaa ja korkeusero voi olla jopa 80 metriä. Evolla on jopa 100 vuotta vanhaa lehtikuusikkoa. Toisaalta siellä on myös metsän sukkession osoittamiseksi poltettua, kulotettua, metsää, mikä kuvaa salamaniskusta palanutta aarnimetsää opetustarkoituksessa.
Harrastusmahdollisuudet.
Evon retkeilyalueella on merkittyjä reittejä n. 70 km, joten patikoitavaa pelkästään retkeilyalueella riittää useammaksi päiväksi. Lisäksi alueelta lähtee Päijänne-ilves yhdysreitti Padasjoelle ja Aurinko-Ilves reitti Asikkalaan. Lyhyempiä kävelyreittejä varten Evolla on useita 2-4 kilometrin pituisia luontopolkuja, joiden varrella voi ihailla vaihtelevia maisemia. Kalastusta voi harrastaa Niemisjärven virkistyskalastusalueella, jonka järviin istutetaan lohikalaa. Uiminen on myös sallittua retkeilyalueella ja mm. Niemisjärveltä ja opiston läheisiltä Rautjärviltä löytyy laitureita. Alisella Rautjärvellä on luonnonhiekkaranta. Evolla on myös hyvät pyöräily- ja ratsastusmaastot laajan metsätieverkoston ansiosta. Osalle alueesta on myös mahdollista ostaa metsästyslupia.
Sijainti.
Evon retkeilyalue sijaitsee Hämeessä Hämeenlinnan kaupungin ja Padasjoen kunnan alueella, Lammi - Padasjoki -tien (nro 53) varrella. Evolle kertyy matkaa Lammilta noin 20 km, Padasjoelta 25 km, Hämeenlinnasta 50 km, Lahdesta 70 km ja Tampereelta 110 km.
Evokeskus.
Evokeskus on retkeilyalueen opastuspiste, jossa on kesäaikana opas ja vaihtuvia näyttelyitä. Näyttelyyn tutustuminen on maksutonta.
Evokeskukselta saa tietoa ja opastusta Evon retkeilyalueesta. Evokeskuksessa myydään myös alueen karttoja, retkeilyalueen tuotteita, kahvia ja pientä purtavaa. Evokeskukseen on vapaa pääsy.
Bacillus cereus

Bacillus cereus on grampositiivinen bakteeri. Se on betahemolyyttinen sauvamainen bakteeri, joka saattaa aiheuttaa ruokamyrkytyksiä. Vaarattomia "B. cereus" -kantoja voidaan kuitenkin hyödyntää esimerkiksi probiootteina. 
"Bacillus cereus" -bakteerit muodostavat itiöitä, ja ne ovat yleisiä maaperän, vesistöjen, kasvien, ilman ja pölyn mikrobeja. Bakteeri on yleinen ihmisen ja eläinten suolistossa. Pieniä bakteeripitoisuuksia tavataan elintarvikkeissa, kuten viljassa, riisissä, lihassa, kasviksissa ja maidossa. "B. cereus" kykenee kasvamaan sekä hapellisessa että hapettomassa ympäristössä. Itiöt kestävät korkeita lämpötiloja, kuivuutta ja ravinnon puutetta. Elintarvikkeisiin joutuneet itiöt kestävät kuumennuksen ja pystyvät lisääntymään ruoassa jäähtymisen aikana. 
"B. cereus" tunnistettiin ruokamyrkytysten aiheuttajaksi vuonna 1955. Bakteeri aiheuttaa kahdentyyppisiä ruokamyrkytyksiä, oksentelua aiheuttavaa ja ripulia aiheuttavaa muotoa. Yleensä molemmissa muodoissa oireet loppuvat vuorokauden kuluttua niiden alkamisesta, harvoissa tapauksissa ne jatkuvat pitempään. Oksenteluna ilmenevä ruokamyrkytys aiheutuu kereulidista, joka on kuumennusta kestävä bakteeritoksiini. Tämä toksiini tunnetaan myös kosteusvaurioiden yhteydestä. Ripulia aiheuttaa taas enterotoksiineina tunnetut proteiinimyrkyt, joita tunnetaan "B. cereuksella" kolme kappaletta.
"Bacillus cereus" on eräs tärkeimmistä vakavia silmätulehduksia aiheuttavista bakteereista ja se aiheuttaa yleisesti myös haavainfektioita. "Bacillus cereus" tuottaa tehokasta beetalaktamaasia ja on sen vuoksi vastustuskykyinen kaikille penisilliineille ja kefalosporiineille. Useimmat "Bacillus cereus" -kannat ovat herkkiä muun muassa kloramfenikolille, aminoglykosideille, erytromysiinille, klindamysiinille ja tetrasykliinille. Imipeneemi ja vankomysiini ovat myös tehokkaita.
Joidenkin tuotantoeläinten, kuten kanojen ja sikojen rehussa käytetään vaarattomia "B. cereus" -kantoja (probiootit). Probiootin teho perustuu siihen, että "B. cereus" kilpailee suolistossa muiden mikrobien, kuten salmonellan ja kampylobakteerien kanssa. Tällä tavoin "B. cereus" voi vähentää näiden mikrobien määrää, mikä parantaa eläinten kasvua ja niistä saatavien elintarvikkeiden turvallisuutta.
Kemiallinen aine

Kemiallinen aine tarkoittaa ainetta, jolla on määritelty kemiallinen koostumus. Kemiallinen aine voi olla puhdas alkuaine tai puhdas kemiallinen yhdiste. Täten aineiden seos ei ole kemiallista ainetta. Esimerkkejä alkuaineista ovat rikki, elohopea ja helium. Kemiallisia yhdisteitä ovat muun muassa natriumkloridi, vesi ja kuparisulfaatti. Kemiallista ainetta ei voi erotella eri aineiksi ilman kemiallista reaktiota. Kemiallinen aine voi esiintyä eri olomuodoissa (kaasuna, nesteenä ja kiinteänä) ja muuttua olomuodosta toiseen, mutta näitä muutoksia ei lueta kemiallisiksi reaktioiksi. 
Käsite kemiallinen aine kattaa kaikki alkuaineet ja niiden yhdisteet. Luetteloa kemiallisista aineista ja niihin liittyvästä informaatiosta pitää Chemical Abstracts Service, CAS.
Käsitteen kemiallinen aine lanseerasi 1700-luvun lopulla kemisti Joseph Proust. Käsite on erotuksena aineen fysikaaliselle näkökulmalle, joka tarkastelee ainetta materiana.
Merja (nimi)

Merja on suomalainen naisen etunimi. Nimi oli annettu Suomessa vuoden 2009 loppuun mennessä 23 030 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuosien 1940 ja 1980 välisenä aikana. Nimi on 1900-luvun heimoaatteen inspiroima ja tulee suomalais-ugrilaista merjan kieltä puhuneesta muinaisesta merjalaisten kansasta.
Merjan nimipäivä on 27. huhtikuuta. Nimipäiväkalenterissa nimi on ollut vuodesta 1950 lähtien.