tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pohjanmaan vuoden kylä

Pohjanmaan vuoden kylä () on kunniamaininta, joka myönnetään vuosittain yhdelle Pohjanmaan maakunnan kylälle. Valinnan tekee Aktion Österbotten yhteistyössä Pohjanmaan liiton kanssa. Vuoden kylä on valittu vuodesta 2001 alkaen joka vuosi.
Pohjanmaan vuoden kylät.
Pohjanmaan maakunnassa vuoden kyliksi ovat tulleet valituiksi seuraavat kylät:
Emma Kullberg

Emma Nanny Charlotte Kullberg (s. 25. syyskuuta 1991 Uumaja) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa englantilaista Brighton &amp; Hove Albionia ja on pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2019.
Kullberg siirtyi Brightoniin tammikuussa 2022. Sitä ennen hän edusti Ruotsissa useita seuroja ja pelasi pääsarja Damallsvenskanissa Umeåssa kausina 2009 ja 2010, Vittsjössä kaudella 2012, Örebrossa kaudella 2019, Kopparbergs/Göteborgissa kaudella 2020 ja samassa seurassa sen muututtua Häckeniksi kaudella 2021. Brightonissa hän pelasi kauden 2021–2022 jälkipuoliskolla 13 Superliigan ottelua ja niissä 11 kertaa avauskokoonpanossa.
Kullberg on syyskuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa kymmenen maaottelua. Hän kuului Ruotsin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2022 Ruotsin yltäessä välieriin mutta ei päässyt pelaamaan turnauksessa; puolivälierästä hän joutui olemaan kokonaan poissa positiivisen koronavirustestituloksen vuoksi.
Yksityiselämä.
Kullberg kihlautui ruotsalaisen jalkapalloilijan Julia Zigiotti Olmen kanssa vuonna 2022 ja he erosivat vuonna 2025.
Novohrodivka

Novohrodivka (; ), vuoteen 1958 saakka Hrodivka () on kaivoskaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä. 
Novohrodivka on rautatien risteyspaikkakunta; Hrodivkan rautatieasema sijaitsee runsas 3 kilometriä ydinkeskustasta luoteeseen. Aluekeskus Donetsk sijaitsee noin 45 kilometriä Novohrodivkasta kaakkoon; piirikeskus Pokrovsk on puolestaan noin 19 kilometriä luoteeseen. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Novohrodivkan väkiluvuksi 14 300 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 17 473, joista etnisesti ukrainalaisia oli 61,8 prosenttia, venäläisiä 33,9 %, valkovenäläisiä 1,6 % ja tataareja 0,7 prosenttia.
Historia.
Asutus perustettiin vuonna 1937 samanaikaisesti Novohrodivka numero 1 -hiilikaivoksen kanssa. Lokakuusta 1941 syyskuuhun 1943 paikkakunta oli miehitetty. Vuodesta 1947 kaupunkityyppinen taajama, joka toimi Krasnoarmijskin (nyk. Pokrovskin) piirin maalaiskuntaneuvoston keskuksena. Vuosina 1952–1960 rakennettiin Novohrodivka numero 2, 3 ja Venäjä -hiilikaivokset (yksi Donbassin suurimmista). Vuodesta 1958 Selydoven piirin alainen kaupunki, vuodesta 1992 alueen alaisuudessa oleva kaupunki. Paikkakunta kuului vuosina 1958–1963 Selydoven piiriin, sitten Selydoven kaupunkipiiriin. Vuonna 1999 osa hiilikaivoksista suljettiin, kaivoksilta saatiin 1832 tonnia hiiltä.
Heinäkuusta 2020 Novohrodivkasta tuli osa Pokrovin piiriä. 
Vuoden 2022 Venäjän hyökkäyssodan läheisyys on näkynyt kaupungin elämässä. Osa asukkaista on evakuoitu turvallisemmille alueille jo keväällä. Esimerkiksi heinäkuun 24. päivänä 2022 uutisoitiin, että Novohrodivkasta, monesta muusta kaupungista ja muulta paikkakunnalta oli vesijohtoveden saatavuus oli loppunut, koska venäläisten vihollisuuksien vuoksi veden pumppausaseman sähkönsaanti oli poikki.
Saint-Étienne-de-Saint-Geoirs

Saint-Étienne-de-Saint-Geoirs on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 51 kilometriä Viennen kaupungista kaakkoon.
Saint-Étienne-de-Saint-Geoirsin kirkko on uudelleenrakennettu 1800-luvulla. Rakennustöissä on kuitenkin säilytetty joitakin osia vanhasta kirkosta, kuten kappeli seinämaalauksineen. Yksityisomistuksessa oleva linna "Château de Fassion" on rakennettu 1300-luvulla. Linnaa vahvistettiin 1500-luvulla.
Grenoble-Isèren lentoasema sijaitsee pääosin Saint-Étienne-de-Saint-Geoirsin kunnan alueella.
Peep Peterson

Peep Peterson (s. 29. maaliskuuta 1975 Tartto) on virolainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Viron terveys- ja työministeri vuosina 2022–2023. Vuosina 2013–2022 hän johti Viron ammattiliittojen keskusjärjestöä (Eesti Ametiühingute Keskliit).
Irlanninenglanti

Irlanninenglanti viittaa Irlannissa puhuttuihin englannin kielen murteisiin. Irlanninenglannissa on alueellisia eroja etenkin pohjoisen ja etelän välillä.
Irlanninenglannin juuret ovat 1650-luvulla, jolloin iirinkieliset irlantilaiset opettelivat englannin kieltä ymmärtääkseen englantilaisia maanomistajia. Opittu englanti otti vaikutteita iirin kielen ääntämyksestä, kieliopista ja sanastosta.
Sibi

Sibi (belutšiksi سِبّی , , ) on kaupunki Pakistanin Balochistanin provinssissa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 64 674.
Maantiede.
Sibi sijaitsee Pakistanin Balochistanin provinssin luoteisosassa Sibin piirikunnassa Ympäröivä alue on tasankoa lähellä Bolansolan alkua. Quetta sijaitsee noin 140 kilometrin matkan päässä.
Historia.
Sibi sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla kulkureitillä luoteesta kohti Induksen laaksoa. Tästä syystä Sibin kautta ovat kulokeneet eri valloittavat armeijat.
Varhaisissa islamilaisissa lähteissä Sibi mainitaan paikkakuntana Bališ- tai Wališan-nimisellä alueella. "Bundahišn" käyttää paikasta nimeä "Balist", mikä lienee johdettu persian ylämaahan viittaavasta sanasta. Paikkakunta kuului saffaridien ja myöhempien ghaznavidien valtakuntiin. Ghaznavidit kulkivat Sibistä kohti Multania sotaretkillään Intiaan. 1500-luvulla aluetta hallitsivat ensin Kandaharin arghunidit ja myöhemmin suurmogulit. Suurmogulien kaudella Sibi oli hallinnollisesti "mahall" Bhakkarin "sarkar"-alueella, joka taas oli osa Multanin "suba"-aluetta. Vuonna 1714 aluetta hallitsi Kalhora-dynastia ja heitä seurasivat afgaanien Dorrani-valtakunta.
Brittivalta levisi alueelle 1800-luvulla. Afganistanin emiiri Šir Ali Khan luovutti alueen Gandamakin sopimuksella vuonna 1879. Britit rakennuttivat Sibin kautta Quettaan kulkevan rautatien, mikä lisäsi Sibin strategista merkitystä entisestään.
Väestö.
Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan Sibin asukasluku oli 64 674. Suurimpia kieliä Sibissä olivat balochi (19 732), sindhi (19 565) ja saraiki (11 573).
Tarra (viestitys)

Tarra on yksityiskohtainen kuva hahmosta, joka edustaa tunnetta tai toimintaa, joka on sekoitus sarjakuvia ja japanilaisia hymiöitä muistuttavia ”hymiöitä”, jotka on lähetetty pikaviestialustojen kautta. Niissä on enemmän vaihtelua kuin hymiöitä ja ne perustuvat Internetin ”reaktiokasvot” -kulttuuriin, koska ne pystyvät kuvaamaan kehon kieltä kasvojen reaktiolla. Tarrat ovat monimutkaisia, hahmovetoisia hymiöitä, ja ne antavat ihmisille kevyen tavan kommunikoida hauskojen animaatioiden avulla.
Historia.
Tarrat teki ensimmäisenä suosituksi korealainen mobiiliviestisovellus Line. Naver kehitti sovelluksen Japanin markkinoita ajatellen, sillä KakaoTalk oli jo Etelä-Korean hallitseva mobiiliviestintäpalvelu. Tarrojen sekoitus kaikkialla esiintyvää emojijärjestelmää ja anime- tyylistä taidetta ja niiden käyttö pitkien viestien japanilaisella tekstillä kirjoittamisen korvikkeena auttoi ominaisuutta houkuttelemaan japanilaista yleisöä. Linen hallitsevan aseman kasvaessa Linen tarrasarjojen maskottihahmoista tuli suosittuja myös kauppatavarana.
Vuonna 2013 tarrat alkoivat laajentua Aasian markkinoiden ulkopuolelle: Path lisäsi tarroja maaliskuussa 2013 osana uutta yksityisviestijärjestelmää , ja sen jälkeen Facebookin pääsovellukset ja Facebook Messenger -mobiilisovellukset huhtikuussa. Heinäkuussa tarratoiminto laajennettiin Facebookin verkkokäyttöliittymään ja Kik Messenger lisäsi myös tarroja. Myös tarroille omistautuneita startup-yrityksiä syntyi, ja ne auttoivat valmistamaan niitä brändien puolesta osana mainoskampanjoita.
Marraskuuhun 2013 mennessä mobiiliviestintäkäyttäjistä tehdyssä tutkimuksessa kävi ilmi, että 40 % kyselyyn vastanneista käytti tarroja päivittäin. Eniten päivittäin käyttivät indonesialaiset (46 %), seuraavaksi kiinalaiset (43 %) ja eteläkorealaiset (38 %) ja yhdysvaltalaiset (35 %). Tarroja säännöllisesti käyttäneistä 20 % oli maksanut tarroista tai emojista mobiiliviestintäsovelluksissa ainakin kerran.
Vuonna 2016 Snapchat osti Bitstrips -sovelluksen Bitmoji-sovellukselleen, jonka avulla käyttäjät voivat luoda mukautettuja tarroja, joissa on henkilökohtainen avatar.
Heinäkuussa 2019 Telegram esitteli animoituja tarroja, jotka käyttävät uutta muotoa .tgs ja jotka tukevat kolmannen osapuolen tarrapaketteja. Vuotta myöhemmin, heinäkuussa 2020, WhatsApp otti käyttöön animoituja tarroja. Kesäkuussa 2021 Discord lisäsi premium-käyttäjien mahdollisuuden käyttää animoituja tarroja.
Käyttö ja malli.
Tarrat ovat yleensä ladattavissa ilmaiseksi, mutta jotkin palvelut voivat tarjota premium-vaihtoehtoja mikrotransaktioiden kautta, joita usein kutsutaan tarrapalveluksi. Sarjat voivat olla omistettu tietyille teemoille, hahmoille sekä suosituille tuotemerkeille ja mediafranchiseille, kuten Hello Kitty, Psy ja The Minions of "Despicable Me".
Long Beach (New York)

Long Beach on kaupunki Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 35 029 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Atlantin rannalla Nassaun piirikunnassa.
Väestö.
Vuonna 2020 Long Beachin 35 029 asukkaasta valkoisia oli 80,4 %, mustia 5,8 %, aasialaisia 4,5 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Asukkaista 18,1 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 15,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Maatalous- ja kalastusneuvosto

Maatalous- ja kalastusneuvosto (, lyh. AGRIFISH) on Euroopan unionin neuvoston muodostama kokoonpano, joka vastaa lainsäädännön hyväksymisestä ja politiikan koordinoinnista maatalouden, maaseudun kehittämisen ja kalastuksen aloilla. Neuvosto koostuu kaikkien EU-maiden maatalous- ja kalastusasioista vastaavista ministereistä, jotka kokoontuvat säännöllisesti keskustelemaan ja tekemään päätöksiä alan keskeisistä kysymyksistä. Maatalous- ja kalastusneuvosto on yksi neuvoston vanhimpia kokoonpanoja. 
Toiminta.
Maatalous- ja kalastusneuvosto kokoontuu tyypillisesti kerran kuukaudessa, ja sen istuntoihin osallistuvat jäsenvaltioiden maatalous- ja kalastusasioista vastaavat ministerit riippuen käsiteltävästä aiheesta. Jäsenmaat voivat lähettää istuntoihin yhden ministerin, joka edustaa maata molemmilla aloilla, tai kaksi erillistä ministeriä maatalouden ja kalastuksen asioita varten.
Lisäksi neuvoston istuntoihin osallistuu Euroopan komission edustajia, kuten maataloudesta ja maaseudun kehittämisestä vastaava komissaari, terveydestä ja elintarviketurvallisuudesta vastaava komissaari sekä meri- ja kalastusasioista vastaava komissaari.
Politikkka.
Maatalouspolitiikka.
Maatalous- ja kalastusneuvoston keskeisiä tehtäviä maatalouspolitiikan alalla on yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) toteuttaminen ja kehittäminen. YMP:n tavoitteena on parantaa maatalouden tuottavuutta, varmistaa maatalousväestön kohtuullinen elintaso, vakauttaa markkinoita sekä taata elintarvikkeiden saatavuus ja kohtuulliset hinnat kuluttajille. Lisäksi neuvosto käsittelee metsätaloutta, luomutuotantoa, elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuutta sekä tuotannon laatua koskevia sisämarkkinasääntöjä.
Kalastuspolitiikka.
Kalastuspolitiikan osalta neuvoston vastuualueeseen kuuluu kalastuspolitiikan lainsäädännön hyväksyminen, suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden vahvistaminen sekä kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken. Kalastuksen kestävyyden parantaminen, taloudellisen kannattavuuden lisääminen ja liikakalastuksen sekä kalastuslaivaston ylikapasiteetin ongelmien ratkaiseminen ovat keskeisiä haasteita, joihin neuvosto pyrkii löytämään ratkaisuja.
Southold

Southold on kunta ("town") Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 23 732 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnan itäosassa Atlantin rannalla.
Väestö.
Vuonna 2020 Southoldin 23 732 asukkaasta valkoisia oli 94,5 %, mustia 1,3 % ja aasialaisia 1,3 %. Asukkaista 15,1 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 11,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Krasnohorivka

Krasnohorivka (; ) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä. Aluekeskus Donetskin keskusta sijaitsee 30 kilometriä Krasnohorivkasta itään; piirikeskus Pokrovsk puolestaan noin 52 kilometriä luoteeseen. Donetskin läntisin kaupunkipiiri (Petrovskin piiri) on lähimmillään kuitenkin vain noin kolmen kilometrin päässä Krasnohorivkan kaupungista.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Krasnohorivkan väkiluvuksi 14 917 asukasta vuoden 2021 alussa. Käytännössä Itä-Ukrainan sodan (2014) jälkeen monet kirjoillaolevista asukkaista ovat muuttaneet evakkoon, pois kaupungista. Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 16 714, joista enemmistö on etnisesti ukrainalaisia tai venäläisiä.
Historia.
Seudulla on ollut asutusta ainakin 800-1200-luvulta jaa. lähtien (paljolti kuten Marjinka).
Venäjän keisarikunnan aikana (1800-luvulla) seutu kuului Jekaterinoslavin kuvernementin Bahmutin kihlakuntaan. Pysyvää kyläasutusta on ollut viimeistään 1820-luvulla, sillä Jekaterinoslavin kuvernementin vuoden 1821 kartalle on Bahmutin kihlakunnan lounaisosaan merkitty "Krasnogorivka". 
Rautatieasema rakennettiin 1870-luvulla. Ranskalais-venäläinen, tulenkestävien tiilien valmistus alkoi 1889; vuosina 1895-1899 rakennettiin tulenkestäviä tiilejä ja keraamisia laattoja valmistava tehdas. Asutus kasvoi; vuodesta 1938 kaupungin asema. Natsimiehitys lokakuusta 1941 syyskuulle 1943. Väkiluku kehittyi Neuvostoliiton aikana seuraavasti 1939: 13 600, 1959: 17 600, 1979: 18 100 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Itä-Ukrainan sodan jälkeen Ukrainan hallituksen hallintaan jääneellä puolella Donetskin aluetta, mutta lähellä Venäjän Ukrainan itäosassa sotilaallisesti ja poliittisesti ylläpitämän nukkehallinnon, niin sanotun Donetskin kansantasavallan rajaa. Kaupunkiin on kohdistunut Venäjän ja sen nukkehallinnon toimesta vihollisuuksia lukuisia kertoja. Helmikuun 24 päivänä 2022 aloittaman hyökkäyssotavaiheen aikana Venäjä ja sille alisteiset joukot ovat tulittaneet kaupunkia raskain asein tiheästi, joskus tulitus on kestänyt tuntikausia. Kaupunkia on yritetty vallata panssariajoneuvojen avulla useaan otteeseen; osa hyökkäyksistä on torjuttu drooni-iskujen avulla, osa muilla aseilla. Asuinalueelle on ammuttu myös siviilejä vastaan kiellettyjä rypäleammuksia.
Saint-Étienne (täsmennyssivu)

Saint-Étienne on Pyhän Stefanoksen nimi ranskaksi. Hänen mukaansa on nimetty:
Xu

Xu on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Saint-Siméon-de-Bressieux

Saint-Siméon-de-Bressieux on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 46 kilometriä Viennen kaupungista kaakkoon.
Kuntaan rakennettiin silkkitehdas vuosina 1873-1875. Valmistuessaan se työllisti 350 työntekijää, jotka olivat pääosin lähistöllä asuvia naisia. Vuonna 1885 työntekijöitä oli jo 973. Tuotannon väheneminen alkoi vuonna 1914, ja lopulta tehdas suljettiin vuonna 1934. Rakennus on listattu historialliseksi muistomerkiksi.
Peru yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Peru on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. 
Ensimmäiset mitalinsa se sai Eugenessa 2022, jossa Kimberly García voitti kultaa sekä 20 kilometrin että 35 kilometrin kävelyssä. Ennen Eugenen MM-kisoja Perun ainoa pistesija, eli kahdeksan parhaan joukkoon sijoittuminen, oli Kimberly Garcían seitsemäs sija 20 kilometrin kävelystä Lontoossa 2017.
Budapestissä 2023 Kimberly García sai 35 kilometrin kävelyssä hopeaa ja sijoittui 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi. Lisäksi Evelyn Inga sijoittui 35 kilometrin kävelyssä kuudenneksi.
Filippiinit yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Filippiinit on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuotta 1999 lukuun ottamatta joka kerta. Ensimmäisen mitalinsa se sai Eugenessa 2022 kun Ernest John Obiena oli pronssilla miesten seiväshypyssä. Budapestissä 2023 Obiena sai hopeaa.
Bonifacius Amerbach

Bonifacius Amerbach (11. lokakuuta 1495 Basel – 24. tai 25. huhtikuuta 1562 Basel) oli sveitsiläinen oikeusoppinut, humanisti ja roomalaisen oikeuden professori.
Amerbachin vanhemmat olivat Johannes Amerbach ja Barbara Ortenberg. Bonifacius Amerbach opiskeli oikeustiedettä Freiburgissa ja Avignonissa. Hän oli myös kiinnostunut humanistisista tieteistä, mutta keskittyi oikeustieteeseen ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1525 Avignonissa.
Amerbach opetti vuosina 1524–1548 roomalaista oikeutta Baselin yliopistossa. Yliopisto perustettiin uudelleen vuoden 1529 uskonpuhdistusta seuranneiden levottomuuksien jälkeen pääasiassa Amerbachin ansiosta. Amerbach ei itse julkaissut yhtään kirjaa, mutta hän tuki Baselin kirjapainoa ja edisti useiden ulkomaisten oikeusoppineiden teosten kääntämistä ja julkaisua. Amerbach oli myös Erasmus Rotterdamilaisen luottohenkilö, ja toimi Erasmuksen vuonna 1536 perustaman säätiön edunvalvojana. 
Amerbachin laajaa kirjeenvaihtoa ja arvokasta lakiteosten kokoelmaa säilytetään nykyisin Baselin yliopiston kirjastossa.
Burkina Faso yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Burkina Faso on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Maan ainoa mitalisti on kolmiloikkaaja Hugues Fabrice Zango, joka saavutti pronssia Dohassa 2019, hopeaa Eugenessa 2022 ja kultaa Budapestissä 2023. Zangon lisäksi ainoa pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, sijoittunut burkinafasolainen on pituushyppääjä Marthe Koala, joka Budapestissä 2023 sijoittui seitsemänneksi.
Esbjörn

Esbjörn on vanha pohjoismainen miehen etunimi, joka koostuu sanoista ’jumala’ (= aasa) ja ’karhu’. Esbjörn on leimallisesti ruotsalainen nimi, mutta sillä on Skandinaviassa lukuisia rinnakkaismuotoja, kuten norjalainen "Asbjørn" ja tanskalainen "Esben".
Suomessa Esbjörn-nimen tiedetään olleen käytössä jo 1500-luvulla. Nimi sisältyi suomenkieliseen Haaparannan almanakkaan vuosina 1832–1900 ja sitä seuranneeseen Luulajan almanakkaan vuosina 1901–1918. Molemmissa Esbjörnin nimipäivä oli 10. toukokuuta. Se on edelleen Esbjörnin nimipäivä Ruotsin almanakassa.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 20–40 Esbjörn-nimistä miestä.
Reinebringen

Reinebringen on vuori Pohjois-Norjassa, Reinessä, Moskenesin kunnassa. Vuori on 448 metriä korkea. Vuori on osa Lofootit-saariryhmää.
Reitti alkaa Ramsvikin tunnelin jälkeen, E10:n vierellä kulkevan vanhan tien varrelta. Kiipeäminen vuorelle kestää noin 1–2 tuntia noin kahden kilometrin pituisella matkalla edestakaisin. Vuori oli määräajoin suljettuna vuosina 2016–2019 tehdyn remontin aikana, jolloin vuorelle asennettiin šerpojen rakentamat kiviportaat. Reitti nosti suosiotaan portaiden rakentamisen jälkeen. Ennen niitä vaellus oli erittäin jyrkkä ja vaarallinen. 
Reinebringen on Norjan suosituimpia vaellusreittejä, ja siellä vieraili 215 000 retkeilijää vuonna 2023.
Kirka Sainio

Kirka Sainio (Janne Kiril Mikael Sainio, s. 1970) on suomalainen äänisuunnittelija, elokuvasäveltäjä ja muusikko.
Sainio on opiskellut äänisuunnittelua Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen laitoksella.
Sainion päätyöt elokuva-alalla ovat olleet äänisuunnittelu ja elokuvasävellys. Sainio on äänittänyt tai äänisuunnitellut yli 60 elokuvaa 1990-luvulta alkaen, mukaan lukien suurimman osan Aku Louhimiehen ja Klaus Härön pitkistä elokuvista.
Sainio on ollut yhdeksän kertaa ehdolla parhaan äänisuunnittelun Jussi-palkintoon. Hänet on palkittu äänisuunnittelu-Jussilla kolmesti: yhdessä Janne Laineen ja Samu Heikkilän kanssa elokuvan "Paha maa" äänisuunnittelusta 2006 sekä elokuvien "Puhdistus" ja "Tuntematon sotilas" äänisuunnittelusta vuosina 2013 ja 2018.
Sainio on säveltänyt muun muassa Arto Halosen dokumenttielokuvat "Valkoinen raivo" ja "Takaisin valoon", Timo Korhosen "Sodan murtamat", Jussi Hiltusen "Armottoman maan" sekä Antti J. Jokisen ohjaamat "Pahan kukat" ja "Helenen". 
Sainion pääinstrumentit ovat basso ja piano. Hän on soittanut mm. bändeissä "Airdash", "Five Fifteen", "Lab", "Moon Cakes", "Gandalf" ja Waltari.
Pearl City

Pearl City on kaupunki Honolulun piirikunnassa, Havaijilla. Se sijaitsee Pearl Harborin sotilastukikohdan vieressä, joka on myös kaupungin tunnetuin turistikohde johtuen japanilaisten tekemästä yllätyshyökkäyksestä vuonna 1941. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 45 295 henkilöä. Kaupungin pinta-ala on noin 25,9 km2.
Kaupungissa on peruspalveluita kuten postitoimisto, Honolulun poliisin sivutoiminen asema ja muutamia kouluja. Lisäksi kaupungissa sijaitsee Leeward Community College.
Tunnettuja Pearl Cityn asukkaita ovat muun muassa Havaijin kuvernööri David Ige, varakuvernööri Duke Aiona ja näyttelijä Brook Lee.
Venezuela yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Venezuela on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 eli ensimmäisistä kisoista lähtien. Vuosina 1993 ja 2005 se ei kisoihin osallistunut. Se on saanut MM-kilpailuissa viisi mitalia. 
Ensimmäinen pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon sijoittunut venezuelalainen oli Eduard Villanueva, joka Daegussa 2011 sijoittui 1 500 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Ensimmäiset mitalinsa Venezuela sai Lontoossa 2017, kun seiväshyppääjä Robeilys Peinado sai pronssia ja kolmiloikkaaja Yulimar Rojas kultaa. Rojas on voittanut MM-kultaa lisäksi Dohassa 2019, Eugenessa 2022 ja Budapestissä 2023.
Hopeafosfaatti

Hopeafosfaatti (Ag3PO4) on hopea- ja fosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa erikoislasien valmistukseen ja katalyyttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa hopeafosfaatti on keltaista kiteistä ainetta, jonka väri muuttuu valon vaikutuksesta ruskehtavaksi. Yhdiste on alkeiskopiltaan kuutiollinen. Hopeafosfaatti liukenee vain hyvin niukasti veteen, mutta liukenee happoihin ja komplekseja muodostaen ammoniakkiin ja syanidiliuoksiin.
Hopeafosfaattia valmistetaan saostamalla vesiliukoisen hopeasuolan liuoksesta fosfaattien avulla.
Hopeafosfaattia käytetään röntgen- ja gammasäteitä absorboivien erikoislasien valmistukseen, hopeafosfaattielektrodeissa, apuaineena Heck-reaktioissa ja sitä tutkitaan katalyyttinä veden hajottamiseen hapeksi.
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta

Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta () on puolalainen ritarikunta. Se on perustettu vuonna 1921 Puolan parlamentin päätöksellä. Kunniamerkkiä jaetaan tunnustuksena erinomaisista ansioista muun muassa opetuksen, taiteen ja yhteiskunnallisen työn saralla. Sitä voidaan jakaa myös ansioituneille sotilaille sekä henkilöille, jotka ovat työskennelleet Puolan ja muiden maiden hyvien suhteiden hyväksi.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Maltan huippukokous

Maltan huippukokous oli Yhdysvaltain presidentin George H. W. Bushin ja Neuvostoliiton pääsihteerin Mihail Gorbatšovin tapaaminen 2.–3. joulukuuta 1989, vain muutama viikko Berliinin muurin murtumisen jälkeen. Se oli jatkoa tapaamiselle, johon osallistui myös Ronald Reagan New Yorkissa joulukuussa 1988. Huippukokouksen aikana Bush ja Gorbatšov julistivat kylmän sodan päättyneeksi. Maltan huippukokousta kutsuttiin tuolloin uutisissa yhdeksi merkittävimmistä kokouksista sitten toisen maailmansodan, jolloin Britannian pääministeri Winston Churchill, Neuvostoliiton pääsihteeri Josif Stalin ja Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt sopivat Jaltan konferenssissa sodanjälkeisestä suunnitelmasta Euroopalle.
Huippukokouksen kohokohdat.
Brent Scowcroft ja muut Yhdysvaltain hallinnon jäsenet olivat aluksi huolissaan siitä, että ehdotettu Maltan huippukokous olisi "hätiköity" ja että se herättäisi suuria odotuksia, mutta johtaisi vain Neuvostoliiton mahtailuun. Ranskan presidentti François Mitterrand, Ison-Britannian pääministeri Margaret Thatcher, muut eurooppalaiset johtajat ja Yhdysvaltain kongressin keskeiset jäsenet saivat kuitenkin presidentti Bushin tapaamaan puheenjohtaja Gorbatšovin.
Maltan huippukokouksessa ei allekirjoitettu sopimuksia. Sen päätarkoituksena oli tarjota kahdelle suurvallalle, Yhdysvalloille ja Neuvostoliitolle, tilaisuus keskustella Euroopassa tapahtuvista nopeista muutoksista, jotka johtuivat rautaesiripun purkamisesta, joka oli erottanut itäblokin Länsi-Euroopasta neljän vuosikymmenen ajan. Jotkut tutkijat pitävät huippukokousta kylmän sodan virallisena päättymisenä. Se merkitsi vähintäänkin tuolle aikakaudelle ominaisten jännitteiden lieventymistä ja merkittävää käännekohtaa itä-länsi-suhteissa. Huippukokouksen aikana presidentti Bush ilmaisi tukensa Gorbatšovin "perestroika"-aloitteelle ja muille uudistuksille kommunistisessa blokissa.
Huippukokouksessa Yhdysvaltain presidentti George Bush lahjoitti kaikille konferenssin osallistujille Berliinin muurin palan.
Puhuessaan yhteisessä lehdistötilaisuudessa Neuvostoliiton johtaja ilmoitti:Maailma on jättämässä yhden aikakauden ja siirtymässä toiseen. Olemme pitkän tien alussa kohti kestävää, rauhanomaista aikakautta. Voimankäytön uhan, epäluottamuksen, psykologisen ja ideologisen taistelun pitäisi kuulua menneisyyteen. 
Vakuutin Yhdysvaltain presidentille, etten koskaan aloita sotaa Yhdysvaltoja vastaan.Vastauksena presidentti Bush sanoi:Voimme saada aikaan kestävän rauhan ja muuttaa itä-länsi-suhteet pysyväksi yhteistyöksi. Tämä on tulevaisuus, jonka puheenjohtaja Gorbatšov ja minä aloitimme täällä Maltalla.
Muut osallistujat.
Maltan huippukokouksessa olivat läsnä myös:
IIT Bombay

IIT Bombay (, , suom. "Intian teknillinen korkeakoulu Bombayssä", lyhennys myös IITB) on Intian Maharashtran osavaltion Mumbaissa toimiva julkinen, kooltaan pienehkö teknillinen korkeakoulu ja tutkimusyliopisto. 
Vuonna 1958 perustettu IIT Bombay on ikäjärjestyksessä kolmas Intian nykyään 23 Intian teknillisen korkeakoulun (engl. Indian Institutes of Technology, IITs) ryhmään kuuluvista korkeakouluista. Neuvostoliitto tuki IITB:n perustamista Unescon välityksellä.
Lukuvuonna 2020-2021 IIT Bombayssa oli 4 179 alempaa tutkintoa opiskelevaa ja 1 117 ylempää- tai jatkotutkontoa suorittavaa opiskelijaa. Noin 20 prosenttia IITB:n opiskelijoista on naisia.
Oppilaitoksen mainetta korostava (painoarvo 40%) QS World University Rankings sijoitti IIT Bombayn listansa toiseksi intialaiseksi yliopistoksi (2023), edellään vain Intian tiedeinstituutti (IISc). Intian kansallisessa korkeakoulujen paremmuusluokittelussa (NIRF) IIT Delhi arvioitiin vuonna 2022 Intian kolmanneksi parhaaksi korkeakouluksi. Tällöin sen edellä olivat IIT Madras ja Intian tiedeinstituutti. Verkkonäkyvyyttä korostava espanjalainen Webometrics-yliopistolistaus sijoitti IIT Bombayn maailmanlistansa sijalle 506, Intian korkeimman sijaluvun saaneena yliopistona (1/2022). 
IIT Bombay kuuluu Intian kärkiyliopistojen kansainvälistymiseksi käynnistetyn Institution of Eminence -ohjelman piiriin.
Selma Bacha

Selma Bacha (s. 9. marraskuuta 2000 Lyon) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 46 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Bacha edustaa kotimaassaan Olympique Lyonnais'ta. Hän on voittanut Mestarien liigan vuosina 2018, 2019, 2020 ja 2022.
Bacha voitti Ranskan joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2019. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran 26. marraskuuta 2021 MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Hän teki maalin toisessa maaottelussaan 30. marraskuuta MM-karsintaottelussa Walesia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa, puolivälierässä Alankomaita vastaan ja välierässä Saksaa vastaan sekä pelasi avauskokoonpanossa viimeisessä alkulohko-ottelussa Islantia vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi neljä ottelua avauskokoonpanossa. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän tuli ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa.
Ouleymata Sarr

Ouleymata Sarr (s. 8. lokakuuta 1995 Cambrai) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 26. heinäkuuta 2022 mennessä 21 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Sarr edustaa kotimaassaan Paris FC:tä, johon hän siirtyi vuonna 2021. Hänen aiempia pääsarjaseurojaan ovat Paris Saint-Germain, Lille ja Bordeaux.
Sarr on pelannut Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2017 Chileä vastaan. Hän teki kolme päivää myöhemmin toisessa maaottelussaan maalin Espanjaa vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin lokakuussa 2017 Ghanaa ja maaliskuussa 2020 Alankomaita vastaan sekä kaksi maalia kesäkuussa 2022 Kamerunia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän on tullut vaihdosta kentälle kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa sekä puolivälierässä Alankomaita vastaan.
Half Dome

Half Dome on kalliomuodostuma (2 693 m) Sierra Nevadan vuoristoalueella sijaitsevassa Yosemitenlaaksossa ja Kalifornian osavaltioon kuuluvassa Mariposan piirikunnassa. Kallio on muodostunut granodioriitista ja se on muodoltaan hyvin omaperäinen: se on yhdeltä sivultaan lähes pystysuora mutta muilta sivuiltaan kaareva.
Half Dome oli alun perin syvällä maankuoressa sijainnut plutoni, joka muodostui jäähtyvästä magmasta hitaasti kiteytymällä. Muodostelma tuli näkyviin kiviaineksen kohoamisen ja yläpuolisten kivikerrosten rapautumisen myötä. Paineolosuhteiden muuttumisen aiheuttama eksfoliaatio muovasi kallion vähitellen nykyiselleen. Rapautuminen jatkuu edelleen, minkä vuoksi kivivyöryt ovat Yosemitenlaaksossa yleisiä.
Half Domen huipulle kiivettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1875. Nykyään kävijöitä on tuhansia vuosittain, ja kiipeämistä varten pitää hankkia kirjallinen lupa National Park Serviceltä. Kiipeilykausi kestää toukokuusta lokakuuhun, ja huipulle on mahdollista vaeltaa kiipeämisen lisäksi. Vaellusreitin viimeisellä osuudella nousu tapahtuu kahden teräsvaijerin avulla. Kiipeäminen ei ole turvallista sateen tai ukkosen aikana, ja vuorella tapahtuu joskus kuolemaan johtavia tapaturmia.
Yurii Kosach

Yurii Kosach (; salanimiä "Ya. Kosarych, H. Roslavets, A. Zhorianych"; 18. joulukuuta 1908 Kolodjažne, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 10. tammikuuta 1990 Passaic, New Jersey, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen runoilija, prosaisti ja näytelmäkirjailija. Hänen tätinsä oli Lesja Ukrajinka ja isoäitinsä Olena Ptšilka.
Käytyään Kiovan kymnaasin Kosach opiskeli oikeustiedettä Varsovan yliopistossa ja julkaisi vuodesta 1927 alkaen novelleja opiskelijalehdissä. Kahtena seuraavana vuotena hän julkaisi tuotantoaan lähinnä nationalistisessa aikakauslehdessä "Literaturno-naukovyi vistnyk", jonka päätoimittaja oli Dmytro Dontsov, mutta välien katkettua 1929 hän teki yhteistyötä neuvostomyönteisen kuukausilehden "Novi šljahyn" kanssa, jonka päätoimittaja oli Antin Krušelnytskyi. Krušelnytskyi julkaisi Kosachin ensimmäisen novellikokoelman "Chorna pani" (1931, ). Puolan viranomaiset pidättivät Kosachin nationalistiseen ukrainalaiseen salaseuraan kuulumisesta, ja hän joutui puoleksitoista vuodeksi vankilaan. Vapauduttuaan hän pakeni Tšekkoslovakiaan, jossa hän asui lyhyen aikaa Prahassa ennen kuin muutti Pariisiin. Pariisissa asuessaan hän julkaisi kahdeksassa vuodessa kymmenen proosa- ja runoteosta, ja sinä aikana esitettiin hänen ensimmäinen näytelmänsä.
Toisen maailmansodan sytyttyä Kosach muutti Berliiniin. 1943 hän muutti Lviviin ja oli mukana kaupungin ukrainalaisessa kulttuurielämässä. Gestapo pidätti hänet Krakovassa 1944, ja hän oli muutamia kuukausia natsien keskitysleirillä. Sodan päätyttyä hän asui pakolaisleirillä Saksassa ja toimi kirjailijajärjestö MURissa. Hän muutti 1949 Yhdysvaltoihin ja oli New Yorkissa aluksi kirjallisuuslehti "Obrin" päätoimittaja. Myöhemmin hän julkaisi neuvostomyönteistä aikakausjulkaisua "Za synim obrijem", joka oli tunnettu lähinnä emigranttivastaisten hyökkäystensä vuoksi. Kosach kävi useita kertoja virallisesti kutsuttuna vieraana Neuvosto-Ukrainassa, ja joitakin hänen neuvostoviranomaisten ankarasti sensuroimia teoksiaan julkaistiin Kiovassa. Vasta yhteistyön ja virallisten yhteyksien katkettua kirjallisen tuotannon laatu kohosi, ja 1980-luvulla, elämänsä viimeisten kymmenen vuoden aikana, hän kirjoitti kolme merkittävää romaania.
Kosachin tuotannon tärkein osa on se proosa, jonka hän kirjoitti ennen Yhdysvaltoihin muuttoa ja elämänsä viimeisellä vuosikymmenellä. Tuotanto koostuu historiallisista pienoisromaaneista ja novelleista, joissa painotus on toiminnalla ja juonella. Yhdysvalloissa hänen tuotantonsa laatu heikkeni. Hänen poliittisten näkemystensä muututtua hän omaksui sosialistisen realismin, ja hänen tuotantoaan julkaistiin Neuvosto-Ukrainassa. Kolme merkittävää 1980-luvun romaania olivat perhekronikka "Suzirja Lebedja" (1983), seikkailuromaani "Volodarka Pontydy" (1987) ja 1930-luvun Länsi-Ukrainaan sijoittuva romaani, joka kertoo juonittelusta puolalaisen ministerin Bronisław Pierackin murhaamiseksi. Kosachin runokokoelmat ovat keskinkertaisia, ja niissä näkyy hänen kiinnostuksensa historiaan ja mytologiaan. Osa hänen kirjoittamistaan paristakymmenestä näytelmästä on kadonnut.
Mark Berg

Mark Berg (s. 1988) on kanadalainen karateka. Hän on vuoden 2015 Kyokushinin Yhdysvaltain mestari.
Kilpaura.
Berg eteni ensimmäistä kertaa Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen superraskaansarjan loppuotteluun 2012, jolloin hän hävisi mestaruuden Daniel Milicevicille.
Seuraavina vuosina 2013 ja 2014 Berg saavutti Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa pronssia. Hän voitti myös Vancouver Cupin joulukuussa 2013.
Berg saavutti ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruutensa 2015, jolloin hän voitti loppuottelussa Damian Kolanon. Hän pääsi voiton myötä ottelemaan painoluokallisissa MM-kilpailuissa huhtikuussa 2013. Berg oli vielä marraskuussa mukana Kyokushinin suurimmissa MM-kilpailuissa, jotka käydään avoimessa painoluokassa.
Rajataide

Rajataide on 1996 perustettu Tampereella toimiva kuvataiteilijoiden ja kulttuuriammattilaisten yhdistys. Rajataiteelle myönnettiin vuonna 2012 Kuvataiteen valtionpalkinto.
Rajataide pitää yllä galleria Rajatilaa ja sen ohessa Laitapuotia, jossa on myynnissä pienkustanteita. Yhdistys vastaa myös Lielahden kartanolla olevan Galleria Muuntotilan toiminnasta yhdessä Tampereen kulttuuripalveluiden kanssa.
Rajataide julkaisi vuosina 2009-2017 Puolilehti-nimistä julkaisua..
Johann Urb

Johann Urb (24. tammikuuta 1977) on virolaissyntyinen näyttelijä, tuottaja ja entinen malli. 
Yksityiselämä ja uran alku.
Johann Urb syntyi Tallinnassa Virossa. Hänen äitinsä on Maris Urb ja isänsä virolainen muusikko ja näyttelijä Tarmo Urb, joka on myös laulaja Toomas Urbin veli. Kymmenenvuotiaana hän muutti äitinsä ja tämän uuden suomalaismiehen kanssa Suomeen, jossa hän kasvoi pääosin Tampereella. 17-vuotiaana Urb muutti Yhdysvaltoihin, jossa hänen isänsä asui, ja aloitti uransa mallina New Yorkissa, mistä siirtyi myöhemmin näyttelijän uraan. Hän opiskeli draamaa Lee Strasbergin teatteri- ja elokuvainstituutissa.
Näyttelijän ura.
Vuonna 2001 Urb sai pienen osan elokuvassa "Zoolander" ("Zoolander", 2001). Hänen muita tunnettuja elokuvaroolejaan ovat olleet muun muaassa "Kaikki peliin" ("All In", 2006) ja "The Hottie and the Nottie" ("The Hottie &amp; the Nottie", 2008). Näiden lisäksi hän on vieraillut lukuisissa televisiosarjoissa, kuten "C.S.I. Miami" ja "NCIS Rikostutkijat".
Kenza Dali

Kenza Dali (s. 31. heinäkuuta 1991 Sainte-Colombe) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 26. heinäkuuta 2022 mennessä 45 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Dali on pelannut kesästä 2019 alkaen Englannissa. Hän edusti kausina 2019–2021 Superliigassa West Ham Unitedia ja siirtyi sitten Evertoniin. Ranskan pääsarjassa hän on edustanut Lyonia, Rodezia, Paris Saint-Germainia, Lilleä ja Dijonia.
Dali pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2014 Unkaria vastaan. MM-kilpailuissa 2015 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Englantia vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa toisessa alkulohko-ottelussa Kolumbiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan.
O. P. Jindalin globaaliyliopisto

O. P. Jindalin globaaliyliopisto (, , lyhennys JGU) on Intian Haryanan osavaltion Sonipatissa toimiva yksityinen yliopisto ("deemed university"). JGU:n yliopistokampus sijaitsee New Delhin suurkaupunkialueen pohjoispuolella, noin 38 kilometriä New Delhin keskustasta pohjoiseen. Vuonna 2009 perustettu yliopisto on nimetty edesmenneen Om Prakash Jindalin (1930–2005), terästeollisuudella (Jindal Steel and Power) miljardööriksi nousseen teollisuusmiehen ja poliitikon muistoksi. Hän menehtyi helikopterionnettomuudessa vuonna 2005. 
Nuori yliopisto tähtää kansainvälisen tason yliopistoksi ja siihen, että yhdeksää opiskelijaa kohden olisi yksi henkilökunnan jäsen. Opiskelijoita on runsas 9 000. Henkilökuntaa runsas 1 000, joista yli 100 on kouluttautunut kansainvälisissä top-200:n yliopistoissa. 
Oppilaitoksen mainetta korostava (painoarvo 40%) QS World University Rankings sijoitti JGU:n listansa sijaluokkaan 651-700 (2023). Tämä tarkoitti, että JGU oli tässä luokittelussa korkeatasoisin intialainen yksityinen yliopisto ja yleisesti jaetulla 16. sijalla intialaisista korkeakouluista (2023). Toinen brittiläinen yliopistovertailu, (Times Higher Education, THE) sijoitti JGU:n vertailemiensa yliopistojen sijaluokkaan 601–800 vaikutuksen perusteella (Impact Ranking 2022), mutta kokonaispisteissä (World University Rankings 2022) sitä ei listattu. JGU-yliopistossa ei ole laaja-alaista luonnontieteen eikä lääketieteellistä koulutusta eikä tehdä näiden alojen tutkimustyötä, mikä vaikuttaa JGU:n sijoituksiin yliopistovertailuissa. Intian kansallisessa korkeakoulujen paremmuusluokittelusta (NIRF) JGU:ta ei löydy vuonna 2022. Myös verkkonäkyvyyttä korostava espanjalainen Webometrics-yliopistolistaus (1/2022) antoi O. P. Jindalin globaaliyliopistolle varsin alhaisen sijoituksen: vasta maailmanlistansa sijan 5 890, ja Intian yliopistojen sijan 348. 
Nuori O. P. Jindalin globaaliyliopisto on valittu Intian kärkiyliopistojen kansainvälistymiseksi käynnistetyn Institution of Eminence -ohjelman piiriin.
Sandy Baltimore

Sandy Madeleine Baltimore (s. 19. helmikuuta 2000 Colombes) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 43 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Baltimore edusti kotimaassaan pitkään Paris Saint-Germainia. Hän voitti Ranskan-mestaruuden vuonna 2021. Hän siirtyi kesällä 2024 englantilaisseura Chelseaan ja voitti ensimmäisellä superliigakaudellaan mestaruuden.
Baltimore voitti Ranskan joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2019. Hän pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran joulukuussa 2020 EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Hän teki maalin tuossa ensimmäisessä ottelussaan ja huhtikuussa 2021 Englantia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa kolmannessa alkulohko-ottelussa Islantia vastaan. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän tuli ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi avauskokoonpanossa kaksi viimeistä ottelua.
Ella Palis

Ella Palis (s. 24. maaliskuuta 1999 Brou-sur-Chantereine) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 26. heinäkuuta 2022 mennessä 11 ottelua tekemättä niissä maaleja.
Baltimore edustaa kotimaassaan Bordeaux'ta, johon hän siirtyi kesällä 2020 Guingampista.
Baltimore pelasi Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2021 Sveitsiä vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Belgiaa ja Islantia sekä puolivälierässä Alankomaita vastaan.
Viljo Rautelin

Viljo August Rautelin (synt. Salonen, 10. kesäkuuta 1899 Janakkala − 18. lokakuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Suomen Rakennustyöläisten Liiton puheenjohtajana vuosina 1945–1955.
Elämä.
Rautelin syntyi Janakkalan Koveronkulmassa palvelija Hilma Salosen (s. 1872) aviottomana lapsena. Hän liittyi Napialan työväenyhdistykseen vuonna 1914 ja harrasti nuorena myös voimistelua. Sisällissotaan Rautelin osallistui Tervakosken punakaartin Napialan komppanian riveissä ja oli sodan jälkeen Hennalan sekä Riihimäen vankileireillä syksyyn 1918 saakka. Vapautumisensa jälkeen Rautelin työskenteli muun muassa Valkeakoskella, kunnes muutti vuonna 1924 Helsinkiin, jossa hän vaikutti Helsingin kirvesmiesten ammattiosastossa. Talvi- ja jatkosodan ajan Rautelin oli työpalveluksessa.
RAutelin valittiin Suomen Rakennustyöläisten Liiton puheenjohtajaksi vuoden 1945 edustajakokouksessa, jossa kommunisteilla oli enemmistö. Vuonna 1944 Rautelin osallistui Milanossa Kansainvälisen puu-, rakennusaine- ja rakennustyöväen liiton UITBB:n perustavaan kokoukseen, jossa hänet valittiin liiton ensimmäiseksi pääsihteeriksi. RAutelin jätti tehtävänsä RTL:ssa vuonna 1955 ja palasi kirvesmiehen ammattiinsa.
Rive-de-Gier

Rive-de-Gier on kunta Keski-Ranskassa Loirein departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Gierjoen varrella, noin 24 kilometriä Saint-Étiennen kaupungista koilliseen.
Kelttien ja roomalaisen gallian aikana Rive de Gier oli segusiavesien ja allobrogien heimojen välisellä raja-alueella. Rive de Gier oli teollisen vallankumouksen edelläkävijäkaupunki. Gierjoki ei ole purjehduskelpoinen ja kaupungin kohdalla se kulkee peitettynä. Saint-Étiennen ja Lyonin välinen rautatieyhteys kulkee kaupungin kautta, ja se lisäsi kaupungin teollistumista 1800-luvulla. Hiilikaivostoiminta alkoi vuonna 1837. Tätä aiemmin kivihiili tuotiin vuonna 1779 valmistunutta kanavaa pitkin Givorsista. Kanavaa ei ole enää olemassa. Kivihiilen hyvä saatavuus sai lasitehtaita muuttamaan lähemmäksi hiilikaivoksia. Aiemmin lasitehtaat perustettiin metsien läheisyyteen, josta saatiin tarvittavaa puuhiiltä. Vuonna 1788 Rive-de-Gierissä oli kaksi lasitehdasta, jotka tuottivat pulloja ja pikareita. Vuoden 1830 paikkeilla kaupungin kolmekymmentä lasitehdasta työllisti noin 1 200 ihmistä. Viimeinen alueelle lasitehdas lopetti toimintansa vuonna 2006. Myös metalliteollisuudella on ollut kaupungissa suuri merkitys.
Ove Hygum

Ove Hygum (s. 17. syyskuuta 1956 Kolding) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi Tanskan työministerinä vuosina 1998–2001.
Lorette (Loire)

Lorette on kunta Keski-Ranskassa Loirein departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Gierjoen varrella, noin 20 kilometriä Saint-Étiennen kaupungista koilliseen.
Lorette oli alkujaan joukko kyliä, joissa kaikissa louhittiin kivihiiltä. Kivihiilen saatavuus rohkaisi monia seppiä asettumaan Gierjoen rannoille hyödyntämään vesivoimaa. Tästä alkoi terästehtaiden ja takomoiden valtakausi. Lorettessa on yhä huomattavaa aseteollisuutta. 
Tunnettuja kuntalaisia.
Alain Prost (s. 1955), autourheilija ja nelinkertainen Formula 1 maailmanmestari
Reino Savukoski

Reino Savukoski (4. lokakuuta 1948 Alatornio – 22. syyskuuta 2022 Savonlinna) oli suomalainen vapaaehtoinen kadonneiden henkilöiden etsijä ja rajavartija.
Savukoski menetti vakavasta sairaudesta kärsineen äitinsä ollessaan 4-vuotias. Savukosken isoisä oli punaisten upseerina toiminut Aapo Alfred Savukoski, joka pakeni Ruotsiin vuonna 1918. Savukoski ryhtyi Helsingissä yksityisetsiväksi vuonna 1972. Rajavartiolaitoksessa hän työskenteli koiranohjaajana, ja hän sai nuorimpana suomalaisena – alle 30-vuotiaana – ylennyksen ylirajavartijaksi. Savukoski joutui lähtemään rajamiehen tehtävistä vuonna 1992. Työkyvyttömyyseläkkeen saatuaan hän jatkoi vapaaehtoista etsintätyötä. Savukoski on myös pitänyt lemmikkieläinhoitolaa.
Savukoski asettui Savonlinnan Punkaharjulle. Hänen paras ystävänsä hukkui Simpelejärveen vuonna 1989, ja hän osallistui tämän vesistöetsintöihin, kunnes kaksi poikaa löysi ruumiin. Tämän tapauksen innoittamana Savukoski aloitti vapaaehtoisen etsintätoimintansa. Savukoskesta tuli ensimmäinen hukkuneiden etsintään erikoistunut suomalainen. Hän on pitänyt erityisesti mieleensä jääneenä tapauksena Taipalsaarella kesällä 1991 uponneen miehistönkuljetuspanssarivaunun tapausta; kyseinen onnettomuus johti seitsemän varusmiehen kuolemaan. Martti ja Elise Heinon murhien jälkeen Savukoski osallistui ruumiiden etsintään Suomenlahdesta, ja hänen koiransa ilmaisi tällöin sijaintipaikan. Vuonna 2015 Savukoski osallistui 27-vuotiaan Nela Utkinan etsintöihin Nuuksion kansallispuistossa; tuolloin hän oli löytänyt kadonneita yli 112, minkä jälkeen hän oli lopettanut löytämiensä henkilöiden laskemisen. Savukoski on etsinyt ihmisiä sekä poliisin että kadonneiden henkilöiden omaisten pyynnöistä. Hän koulutti itse apuna käyttämänsä Radar-nimisen ruumiskoiran.
Savukosken työn tueksi perustettiin vuonna 2003 Etsintäveneen tuki ry. Savukoski on etsinyt ihmisiä vesistöistä paitsi Suomessa, myös Ruotsissa, Virossa ja Venäjällä. Tammikuussa 2022 hän kertoi saaneensa aivoinfarktin ja olleensa pitkään hoidettavana Savonlinnan keskussairaalassa. Vuonna 2010 hän oli kertonut kärsineensä myös sydäninfarktin.
Vuonna 2022 Sari Passaro julkaisi Minerva Kustannuksen kautta Savukoskea ja tämän työtä käsittelevän kirjan "Reino Savukoski – Suomen tunnetuin kadonneiden etsijä".
Savukoski kuoli liikenneonnettomuudessa 73-vuotiaana syyskuussa 2022.
Seaford (Delaware)

Seaford on kaupunki Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 7 957 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Sussexin piirikunnassa. Kaupunki on nimetty Englannin Itä-Sussexissa sijaitsevan Seafordin kunnan mukaan.
Väestö.
Vuonna 2020 Seafordin 7 957 asukkaasta valkoisia oli 60,8 %, mustia 26,9 % ja aasialaisia 2,6 %. Asukkaista 20,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 14,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Sari Passaro

Sari Passaro on suomalainen kirjailija ja journalisti. Hän on alun perin lähtöisin Kemijärveltä, mutta on sittemmin asettunut Italian Toscanaan.
Vuonna 2022 Sari Passaro julkaisi Minerva Kustannuksen kautta kadonneiden vapaaehtoisetsijä Reino Savukoskea ja tämän työtä käsittelevän kirjan "Reino Savukoski – Suomen tunnetuin kadonneiden etsijä". Minerva Kustannuksen kirjailijaksi ryhtyessään hän oli jo työskennellyt parin vuosikymmenen ajan uutispäällikkönä.
Harrington (Delaware)

Harrington on kaupunki Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 3 774 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Kentin piirikunnassa. Kaupunki järjestää vuosittaisen Delaware State Fair -tapahtuman joka heinäkuu.
Väestö.
Vuonna 2020 Harringtonin 3 774 asukkaasta valkoisia oli 60,3 %, mustia 25,6 %, aasialaisia 0,1 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 6,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia.