tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Edme Mariotte

Edme Mariotte (n. 1620 – 12. toukokuuta 1684 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko ja roomalaiskatolinen pappi (abbé), joka tunnetaan Robert Boylen ohella kaasun paineen ja tilavuuden riippuvuuden lain löytämisestä.
Ura.
Mariotte oli Dijonin lähellä olevan luostarin esimunkki. Hän oli yksi Pariisiin vuonna 1666 perustetun Ranskan tiedeakatemian ensimmäisistä jäsenistä. Hän kuoli Pariisissa 12. toukokuuta 1684. 
Mariotten tieteellinen toiminta kohdistui etenkin mekaniikkaan, sekä sen teoreettiseen että kokeelliseen puoleen, joiden menettelytapoja hän yhdisti taitavasti. Suurimman kuuluisuutensa Mariotte saavutti keksimällä lain kaasun paineen ja tilavuuden riippuvaisuudesta toisistaan. Mainitun lain tosin Boyle oli keksinyt jo toistakymmentä vuotta aikaisemmin, mutta Mariotte, joka sovellutti sitä muun muassa ilmapuntarilla suorittamiinsa korkeudenmittauksiin, ei tiennyt Boylen löydöstä. Mariotten mittaustapa antaa liian pienet arvot suuremmille korkeuksille, kun hän ei ottanut huomioon ilmakehän lämpötilan alenemista ylöspäin. 
Mariotte toimi menestyksellisesti hydrostatiikan ja hydromekaniikankin alalla. Tulokset hän julkaisi teoksessa "Traite du mouvement des eaux et des autres fluides" (1686), jossa hän muun muassa esittää havaintonsa astiasta purkautuvien nesteiden nopeuden riippuvaisuudesta paine-korkeudesta. Mariotte tutki myös kappaleiden putoamista ja aseiden rekyyliä. 
Mariotten tutkimustyö ulottui muillekin kuin mekaniikan alalle. Valo-opillisessa teoksessaan "Essai sur la nature des couleurs" (1681) hän selostaa kappaleiden värien synnyn syitä. Lämpösäteilyä tutkiessaan hän huomasi, että lasi laskee melkein kokonaan läpi auringon lämpösäteet, mutta pidättää vähemmän kuumat, tavallisesta tulesta lähteneet lämpösäteet. Mariotte löysi myös silmän sokean pisteen. Hänen kootut teoksensa julkaistiin 1717 Leidenissä ja 1740 Haagissa.
Baihan

Baihan (; myös muodoissa Bayhan tai Beihan) on kaupunki Jemenin Šabwan maakunnassa. Kaupunki oli aikanaan Baihanin emiraatin keskus.
Maantiede.
Baihan sijaitsee Jemenin eteläosassa Šabwan maakunnassa noin 240 kilometriä Adenin kaupungista koilliseen. Baihanin länsipuolella sijaitsee Haribin kaupunki ja eteläpuolella al-Baydha. Alueen läpi kulkee Wadi Baihan.
Historia.
Antiikinaikoina nykyisen Baihanin aluetta hallitsi Qatabanin kuningaskunta. Kauan myöhemmin se oli osa Baihanin emiraattia. Emiraatin hallitsijat olivat sukua hašemiiteille. Baihanin emiraatista tuli brittiläinenprotektoraatti 1900-luvun alussa. Brittivallan päättyessä Baihan oli aluksi osa lyhytikäiseksi jäänyttä Etelä-Arabian federaatiota ja myöhemmin osa Etelä-Jemeniä.
Jemenin sisällissodan aikana lähialueella käytiin taisteluja Jemenin kansainvälisesti tunnustetun hallituksen ja huthien välillä. Huthien onnistui vallata Baihan vuonna 2021.
Väestö.
Baihanin asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja.
Sándor Weöres

Sándor Weöres (1913 Szombathely, Unkari – 1989 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija, kääntäjä ja kirjastonhoitaja. Weöres oli kielellinen kokeilija, joka sovelsi erilaisia mittoja ja tyylilajeja. Hän käänsi unkariksi muun muassa William Shakespearea, William Blakea, Ezra Poundia ja Stéphane Mallarméta.
Huippupeto

Huippupeto tai huippusaalistaja on ravintoketjun huipulla oleva petoeläin, jolla itsellään ei ole saalistajia.
Monet suurpedot ovat huippupetoja, mutta myös pienissä eläimissä on huippupetoja, kuten hyönteisissä sudenkorennot.
Antoine Jérôme Balard

Antoine Jérôme Balard (30. syyskuuta 1802 Montpellier, Ranska – 30. huhtikuuta 1876 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti, joka tunnetaan bromin eristämisestä. 
Ura.
Balard aloitti apteekkarina, mutta ryhtyi opettajaksi ja toimi kemian assistenttina kotikaupunkinsa luonnontieteellisessä tiedekunnassa, minkä jälkeen hänestä tuli kemian professori. Vuonna 1826 hän eristi merivedestä aineen, jonka hän tunnisti aiemmin tuntemattomaksi alkuaineeksi ja nimesi sen bromiksi. Myöhemmin hän todisti bromin esiintymisen merikasveissa ja -eläimissä. Tämän saavutuksen tuoma maine varmisti hänen valintansa Louis Jacques Thénardin seuraajaksi Sorbonnen luonnontieteellisen tiedekunnan kemian professoriksi, ja vuonna 1851 hänet nimitettiin kemian professoriksi Collège de Franceen. Balard kuoli Pariisissa 30. huhtikuuta 1876. 
Vaikka bromin löytäminen ja monien sen yhdisteiden valmistaminen oli hänen huomattavin työnsä, Balard oli myös muuten ahkera tutkija sekä puhtaalla että sovelletulla kemian alalla. Hän oli erityisesti kiinnostunut merivedestä kemikaalien valmistuksen lähteenä.
Luettelo Sándor Weöresin runojen suomennoksista

Tämä on luettelo Sándor Weöresin runojen suomennoksista:
Suomennetut teokset.
Antologioissa.
Antologiassa: "Kaivojen maa: valikoima unkarilaista nykylyriikkaa", suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjayhtymä 1970
"Parnassossa:"
Antologiassa: "Suurempi kuin sydämeni: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa", toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjapaja 1982
Savannivarrasheinä

Savannivarrasheinä ("Andropogon gayanus") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, varrasheinien ("Andropogon") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on suurikokoinen ja mätästävä heinälaji, jonka lehdet voivat kasvaa jopa metrin pituisiksi ja varret 150–250 cm korkeiksi. Varsien halkaisija voi olla noin 6 mm. Mättäiden halkaisija voi olla noin metrin.
Savannivarrasheinä kasvaa laajalti melko kuivilla sekä kausittaisesti sadetta saavilla alueilla. Laji kasvaa avoimilla metsämailla ja savanneilla. Luontaisena sitä kasvaa trooppisessa Afrikassa Sahelin alueelta etelään Namibiaan, Botswanaan ja Mosambikiin asti ulottuvalla alueella. Savannivarrasheinä on kuitenkin levinnyt monin paikoin viljelykarkulaisena luontoon ja etenkin Australian Pohjoisterritoriossa laji on levinnyt paikallista lajistoa haittaavana vieraslajina laajalti jokien ja teiden varsille, jouto- ja laidunmaille sekä eukalyptussavanneille – yleisesti ottaen alueille, joiden vuotuinen sadanta ylittää 600 mm.
Savannivarrasheinää käytetään eroosion torjuntaan sekä ylilaidunnettujen maiden uudelleen kasvittamiseen. Lajin varsia käytetään myös mattojen punontaan sekä olkina.
Kenianvarrasheinä

Kenianvarrasheinä ("Andropogon greenwayi") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja varrasheinien ("Andropogon") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, laajoja kasvustoja muodostava heinälaji, jonka varret voivat kasvaa 15–60 cm korkeiksi. Lehtilavat ovat 3–10 cm pitkiä ja 1–4 mm leveitä. Lehtien kieleke on kalvomainen. Kukintona on 3–7 cm pitkä röyhy.
Kenianvarrasheinä kasvaa avoimilla heinämailla itäisessä Afrikassa Etiopiasta Tansaniaan ulottuvalla alueella sekä Arabian niemimaalla Jemenissä.
Pyhän Georgioksen kirkko (Korfu)

Pyhän Georgioksen kirkko () on ortodoksinen kirkko Korfun kaupungin Vanhassa linnoituksessa Korfun saarella Kreikassa.
Kirkko on rakennettu vuonna 1840. Se oli alun perin anglikaaninen kirkko ja tarkoitettu linnoituksessa palvelleille brittisotilaille saaren brittivallan (1814–1864) aikana. Kun Korfu liitettiin Kreikkaan vuonna 1865, kirkko muutettiin ortodoksiseksi kirkoksi.
Kirkko edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja jäljittelee monin tavoin kreikkalaista temppeliä. Sen julkisivussa on kuusi doorilaista pylvästä, jotka tukevat arkkitraavia ja päätykolmiota. Malliltaan kirkko on basilika ja se on alun perin ollut jaettu sisältä pylväillä kolmeen laivaan. Kummallakin pitkällä seinällä on kaksi riviä ikkunoita. Kirkkoon mahtuu noin henkeä.
Pyhän Nikolaoksen luostari (Thíra)

Pyhän Nikolaoksen luostari () on ortodoksinen luostari Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Kreikassa. Se on nunnaluostari ja omistettu Pyhälle Nikolaokselle ("Ágios Nikólaos"), Pyhälle Panteleimonille ("Ágios Panteleímonas") ja Neitsyt Marialle ”Elävöittävälle lähteelle” ("Zoodóchos Pigí"). Luostari sijaitsee Firostefánin ja Imerovíglin kylien välillä.
Luostari perustettiin alun perin 6. joulukuuta 1651, mikä tekee siitä saaren toiseksi vanhimman luostarin. Se sai alkunsa Gkýzin (Gizi) suvun yksityisestä kirkosta, joka sijaitsi Skároksessa, saaren varhaisemmalla keskuspaikalla. Suku oli Skároksen harvoja ortodoksisukuja, ja muutti kirkkonsa luostariksi, jonka ensimmäiset nunnat olivat suvun tyttäriä. Luostari siirrettiin nykyiselle paikalleen, jossa alun perin sijaitsi Elävöittävälle lähteelle omistettu kappeli, vuonna 1815. Uusi luostari valmistui vuonna 1820.
Luostarin keskuksena toimii Pyhälle Nikolaokselle omistettu pääkirkko eli "katholikon". Luostarissa toimivat kirkollinen museo, jossa on bysanttilaisaikaisia ikoneita, sekä kansanperinnemuseo.
Pyhän Nikolaoksen luostari

Pyhän Nikolaoksen luostari voi viitata seuraaviin luostareihin Kreikassa:
Suru raivosi sydämeni pimeydessä

Suru Raivosi sydämeni pimeydessä on suomalaisen goottimetallin yhtyeen Dark the Sunsin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2021. Albumilta julkaistiin singlet ”Suru Raivosi Sydämeni Pimeydessä”, ”Seeker”, ”Everywhere” ja ”The Secrets of Time”.
Pyhän Johanneksen kirkko (Skópelos)

Pyhän Johanneksen kirkko (, myös Άη Γιάννης στο Καστρί, "Ái Giánnis sto Kastrí") on ortodoksinen kirkko Skópeloksen saarella Kreikassa. Se on omistettu Johannes Kastajalle.
Kirkko sijaitsee Skópeloksen pohjoisrannikolla noin 30 kilometriä luoteeseen Skópeloksen kaupungista ja noin kahdeksan kilometriä itään Glóssan kylästä. Se on rakennettu pienessä niemessä olevalle noin sata metriä korkealle kukkulalle. Ylös kirkolle johtaa portaat, joissa on eri lähteiden mukaan 105 tai noin 200 askelmaa.
Kirkko on rakennettu 1700-luvulla. Kerrotaan, että paikallinen kalastaja näki ylhäällä kukkulalla toistuvasti valon. Kun hän lopulta kiipesi paikalle, sieltä löytyi pyhän Johannes Kastajan ikoni. Kun ikoni vietiin pois, se palasi ihmeellisellä tavalla löytöpaikalle. Tämän jälkeen paikalle rakennettiin pyhälle omistettu kirkko. Nykyisin kirkko tunnetaan siitä, että se esiintyy "Mamma Mia!" -elokuvan (2008) hääkohtauksessa, vaikkakin kirkon sisälle sijoittuneet tapahtumat kuvattiin muualla. Kirkko juhlii vuosittain 29. elokuuta.
Kirkon lähellä sijaitsee ranta, joka tunnetaan myös nimellä Ágios Ioánnis kirkon mukaan.
Rimondin lähdekaivo

Rimondin lähdekaivo () on lähdekaivo Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Plateía Rimónti -aukiolla eli Rimondin aukiolla Réthymnon vanhassakaupungissa.
Rimondin lähdekaivo on rakennettu venetsialaisvallan aikana vuonna 1626. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Alvise Rimondista. Lähdekaivo toi kaupunkilaisille vettä etelästä Evligián kukkulalta Vrýsinas-vuoren suunnasta.
Lähdekaivo on ollut osa suurempaa rakennusta, josta lähinnä lähdekaivo-osa on säilynyt nykyaikaan. Säilyneessä osassa on neljä korinttilaista pylvästä. Niiden päällä on epistyyli, jossa on kappale latinankielistä omistuspiirtokirjoitusta, josta erottuvat sanat (”anteliaisuudesta”) ja (”lähteet”). Vesi virtaa kolmesta pylväiden välissä olevasta leijonanpääkoristeisesta aukosta. Osmanivallan aikana lähdekaivon päälle rakennettiin kupoli, jonka rakenteista on säilynyt jäänteitä.
Suleimanin moskeija (Ródos)

Suleimanin moskeija (, ) on entinen moskeija Ródoksen kaupungissa Ródoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ródoksen vanhassakaupungissa.
Moskeija rakennettiin alun perin heti vuoden 1522 osmanivalloituksen jälkeen, mikä tekee siitä kaupungin vanhimman moskeijan. Sen paikalla sijaitsi aiemmin pyhille apostoleille ("Ágioi Apóstoloi") omistettu kirkko. Nykyinen moskeijarakennus on uudempi versio vuodelta 1808. Moskeija on nimetty sulttaani Suleiman Suuren kunniaksi. Moskeijan kunnostus valmistui vuonna 2005.
Moskeijassa on yksi suuri kupoli, kaksi keskikokoista kupolia ja seitsemän pientä kupolia. Moskeijan minareetin korkeus on 34 metriä.
Tatói

Tatói () on palatsi ja tila Acharnéen kunnassa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se toimi kuninkaallisena kesäpalatsina Kreikan kuningaskunnan aikana. Palatsi on nykyisin ränsistynyt.
Tatói on myös tilan eteläpuolella sijaitseva Acharnéen kaupungin kaupunginosa, jossa sijaitsee Dekéleian sotilaslentokenttä.
Historia.
Varhaishistoria.
Antiikin aikana Tatóin paikalla sijaitsi Dekeleian demos. Tilan alueelta on löydetty siihen liittyviä muurien osia sekä keramiikkaa, veistoksia ja piirtokirjoituksia. Osmanivallan aikana Tatói oli turkkilainen çiftlik (kreik. "tsiflíki") -perintötila. Tila sai nimensä albanianvalakialaisesta päälliköstä nimeltä Tatoi.
Kuninkaallisena kesäpalatsina.
Tatóin tilan hankki kuningas Yrjö I, joka osti sen Skarlátos Soútosilta toukokuussa 1872. Tuolloin paikalla oli vain pieni talo ja vähäisiä maatalousrakennuksia. Vuonna 1880 arkkitehti Sávvas Boúkis lähetettiin Venäjälle, jotta tämä kopioisi Tatóihin erään Pietarhovin palatsikokonaisuuden kartanoista. Päärakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1884. Kuningas Konstantin I ja kuningatar Sofia muuttivat Tatóihin vuonna 1889. Tatói mahdollisti kuninkaallisille yksityisemmän elämän kuin Kuninkaallinen palatsi, nykyinen Kreikan parlamenttitalo, Ateenassa.
Myöhempinä vuosina alueelle rakennettiin lisää rakennuksia sekä muun muassa kuninkaallisen suvun hautausmaa. Palatsi toimi kuninkaallisena kesäpaikkana sotilasjuntan kauden alkuun vuonna 1967 saakka, jolloin kuninkaallinen perhe joutui poistumaan maasta. Virallisesti se säilyi kuninkaallisena kesäpaikkana monarkian lakkauttamiseen vuonna 1974 saakka.
Myöhempi historia.
Monarkian lakkauttamisen jälkeen käytiin pitkään oikeutta siitä, kuuluuko Tatói kuninkaalliselle suvulle vai Kreikan valtiolle. Alun perin alue otettiin valtiolle. Konstantínos Mitsotákisin hallitus antoi vuonna 1992 suuren osan alueesta, mukaan lukien sen tärkeimmät rakennukset, kuninkaalliselle suvulle. Andréas Papandréoun hallitus palautti vuonna 1994 Tatóin valtiolle. Kiistelyn aikana palatsialue rappeutui paitsi hoitamattomuuden myös vandalismin ja ryöstelyn seurauksena. Vuonna 2002 päätettiin, että Tatói kuuluu valtiolle. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin määräsi siitä 4 miljardia drakmaa (n. 12 miljoonaa euroa) korvausta kuninkaalliselle suvulle, mikä on vain pieni osa alueen arvosta.
Aluetta on kunnostettu vuosina 2004–2012. Se on ollut tarkoitus muuttaa museoksi, mutta tämä ei ole vielä toteutunut. Museosuunnitelma nostettiin uudelleen esiin Kyriákos Mitsotákisin hallituksen aikana.
Rakennukset.
Tatói sijaitsee metsäisellä alueella Párnitha-vuoren itäpuolella Acharnéen kunnassa lähellä Varympómpia, noin 27 kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta. Palatsialueen koko on hehtaaria. Nykyisin Tatóin alue on osa Párnitha-vuoren Natura 2000 -aluetta.
Varsinaisen palatsirakennuksen lisäksi alueella on muun muassa rakennuksia henkilökunnalle, autotalli, hevostalleja, varastotiloja sekä erilaisia maatalousrakennuksia.
Haudat.
Tatóihin on haudattu seuraavat kuninkaallisen suvun jäsenet, mukaan lukien viisi Kreikan kuninkaista:
Uusi linnoitus

Uusi linnoitus (, myös Νόβα Φορτέτσα, "Nóva Fortétsa"; ) eli "Pyhän Markuksen linnoitus" (Φρούριο Αγίου Μάρκου, "Froúrio Agíou Márkou") on linnoitus Korfun kaupungissa Korfun saarella Kreikassa. Se on toinen kaupungin linnoituksista niin kutsutun Vanhan linnoituksen ohella, ja sen tavoin osa Unescon maailmanperintökohdetta Korfun vanhakaupunki.
Historia.
Uuden linnoituksen rakennuttivat venetsialaiset. Sen tarkoituksena oli turvata kaupungin puolustus, johon Vanha linnoitus ei enää riittänyt. Linnoituksen rakentaminen alkoi vuonna 1576 ja se valmistui vasta vuonna 1645. Linnoituksen arkkitehtina toimi Francisco Vitelli, ja sen rakentamiseksi purettiin noin rakennusta. Rakentamisen jälkeen Uusi linnoitus toimi kaupungin päälinnoituksena.
Myöhemminkin linnoitusta on muutettu ja laajennettu. Viimeiset venetsialaisaikaiset linnoitustyöt ovat vuosilta 1716–1735. Viimeinen suuri taistelu linnoituksella käytiin vuonna 1799 venäläisiä ja turkkilaisia joukkoja vastaan. Se johti antautumiseen neljän kuukauden piirityksen jälkeen.
Linnoitus kärsi vaurioita pommituksissa toisen maailmansodan aikana. Nykyisin Uusi linnoitus on Kreikan parhaiten säilyneitä linnoituskokonaisuuksia, ja Korfun Vanhan linnoituksen ja Korfun vanhankaupungin ohella Unescon maailmanperintökohde.
Rakennelma.
Uusi linnoitus sijaitsee Ágios Márkoksen (Pyhän Markuksen) kukkulalla Korfun vanhankaupungin länsipuolella ja lähellä kaupungin vanhaa satamaa, jota se vartioi. Se on rakennettu bastionijärjestelmän mukaisesti ja kahteen tasoon. Ylempi osa tunnetaan nimellä Seitsemän tuulen bastioni. Länsipuolella on kuiva vallihauta sekä myöhemmin lisätty varustus, joka tunnetaan nimellä Skárponas.
Linnoituksessa on kaksi porttia, joista toinen on pohjoispuolella kohti satamaa ja toinen eteläpuolella. Portteja koristaa Venetsian tunnus Pyhän Markuksen leijona. Sisällä linnoituksessa on suuri määrä erilaisia varuskuntarakennuksia, maanalaisia holvikäytäviä ja kryptoja, ruutivarastoja ja muita säilytystiloja sekä vesisäiliöitä.
Vanha ja Uusi linnoitus oli yhdistetty toisiinsa muureilla, jotka ympäröivät myös koko alakaupungin. Ne purettiin 1800-luvulla. Linnoituksia yhdistää myös tunneli, joka on yhä jäljellä.
Vália Kálnta

Vália Kálnta () on laakso Pohjois-Kreikassa. Se on osa Píndoksen kansallismetsää, josta käytetään usein samaa nimeä ja joka puolestaan on osa laajempaa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa.
Vália Kálntan laakso sijaitsee Píndos-vuoristossa Epeiroksen alueeseen kuuluvan Ioánninan alueyksikön ja Länsi-Makedonian alueeseen kuuluvan Grevenán alueyksikön rajalla Vovoúsan ja Métsovon välisellä alueella, noin metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Sen vieressä kohoavat Lýgkos- ja Zygós eli Mavrovoúni -vuoret. Laaksossa virtaa useita jokia, joista tärkein on Aóoksen sivujoki Arkoudórema.
Laakson nimi on valakkien kieltä ja tarkoittaa ”Lämmintä laaksoa”. Nimestä huolimatta se on Kreikan kylmimpiä ja sateisimpia alueita, ja siellä sataa myös eniten lunta. Keskimääräinen sademäärä on vuodessa. Lunta ja pakkasta on 7–8 kuukautta vuodessa noin lokakuusta toukokuulle. Alueen puusto on pääosin mäntymetsää. Siellä kasvaa myös kuusia, pyökkejä, tammia ja vaahteroita. Seutu on Kreikan ainoita alueita, jossa elää karhuja, susia ja villivuohia. Lintuja on tavattu 72 eri lajia, matelijoita seitsemää lajia ja sammakkoeläimiä kuutta lajia.
Vália Kálnta ja sen eteläpuolinen Aóoksen tekojärven ympäristö muodostavat yhdessä Natura 2000 -alueen.
Suomen virallinen tilasto

Suomen virallinen tilasto (lyhenne SVT) on kokoelma Suomen yhteiskuntaan liittyviä tilastoja.
Tilastojen tuottajaorganisaatioita ovat:
Kokoelma sisältää (2021) noin 250 tilastoa. Kokoelman tilastojen tuotantoon oikeuttaa Suomen virallisen tilaston neuvottelukunnan myöntämä sertifikaatti. Kokoelmaa käytetään mm. yhteiskunnalliseen päätöksentekoon, kuten lakien ja asetusten valmisteluun.
Vanha linnoitus

Vanha linnoitus (, ), myös "Fortétsa" (Φορτέτσα &lt; ) ja "Pyhän Nikolaoksen linnoitus" (Φρούριο Αγίου Νικολάου, "Froúrio Agíou Nikoláou"), on linnoitus Korfun kaupungissa Korfun saarella Kreikassa. Se on toinen kaupungin linnoituksista niin kutsutun Uuden linnoituksen ohella, ja sen tavoin osa Unescon maailmanperintökohdetta Korfun vanhakaupunki.
Historia.
Vanhan linnoituksen niemen linnoittaminen alkoi 500-luvulla varhaisella bysanttilaisella kaudella eli varhaiskeskiajalla, jolloin barbaarit tuhosivat antiikin ajalta periytyneen Korkyran kaupungin ja asutus hakeutui sieltä turvallisempaan paikkaan. Vuosina 1267–1386 kukkulaa linnoittivat myös angeviinit.
Linnoitus sai nykyisen muotonsa pääosin venetsialaisvallan aikana vuosina 1386–1797. Venetsialaisella kaudella linnoitusta muutettiin erityisesti tykistön kehityksen vuoksi. Sitä uudenaikaistettiin varsinkin tuhoisan turkkilaispiirityksen vuonna 1537 jälkeen, jolloin arkkitehdit Michele ja Gian Gerolamo Sanmicheli uusivat sen bastionijärjestelmän mukaisesti. 1500-luvulla kaupungin hallinto siirrettiin linnoituksen ulkopuolelle, jolloin se jäi lähinnä sotilastukikohdaksi.
Vuosien 1814–1864 brittivallan aikana linnoituksen alueelle rakennettiin lukuisia uusia rakennuksia. Merkittäviä venetsialaisaikaisia rakennuksia tuhoutui toisen maailmansodan aikaisissa pommituksissa. Vaikka linnoitus on vaihtanut historiassa omistajaa usein, sitä ei koskaan valloitettu piirityksellä. Nykyisin Vanha linnoitus on Korfun Uuden linnoituksen ja Korfun vanhankaupungin ohella Unescon maailmanperintökohde.
Rakennelma.
Vanha linnoitus on rakennettu kallioiselle kahdesta kukkulasta muodostuvalle niemelle Korfun vanhankaupungin itäosassa. Koko Korfu (ital. "Corfù") on saanut nimensä näistä kahdesta kukkulasta ("Corifes" &lt; kreik. κορυφές, "koryfés"). Linnoituksen ja alakaupungin välillä on vallihauta, joka tunnetaan nimellä "Contrafossa". Näin niemi on muutettu tavallaan saareksi. Vallihaudan yli kulkee silta. Vanha ja Uusi linnoitus oli yhdistetty toisiinsa muureilla, jotka ympäröivät myös koko alakaupungin. Ne purettiin 1800-luvulla.
Linnoituksessa on kolme päärakennusvaihetta. Bysanttilaisaikainen linna käsitti idemmän kukkulan ("Castell Vechio"). Varhaisella venetsialaisella kaudella niemi muutettiin saareksi ja samalla linnoitettiin lännenpuoleinen kukkula ("Castell Novo"). Myöhemmällä venetsialaisella kaudella koko linnoitus uusittiin bastionijärjestelmän mukaisesti ja sai nykyisen muotonsa. Tätä vaihetta edustavat erityisesti linnoituksen länsiosan kaksi suurta viisikulmaista bastionia, niiden välinen muuri sekä siinä oleva sisäänkäynti. Viimeisessä vaiheessa myös linnoituksen ulkopuolella siitä länteen olleet rakennukset purettiin puolustuksen helpottamiseksi, jolloin muodostui nykyinen Spianáda-aukio.
Linnoituksen sisällä on brittien rakennuttamia parakkeja ja sotilassairaalan rakennus sekä kappeli. Linnoituksessa on myös uusklassinen, doorilaista temppeliä jäljittelevä Pyhän Georgioksen kirkko ("Ágios Geórgios").
Sergio Toppi

Sergio Toppi (11. lokakuuta 1932 Milano, Italia – 21. elokuuta 2012 Milano, Italia) oli italialainen kuvittaja ja sarjakuvataiteilija.
Toppi aloitti kuvittajana ja piirsi eri tyyleillä toimeksiantojen mukaan. Hänen omia, yleensä lyhyitä tarinoitaan julkaistiin italialaisissa ja ranskalaisissa sarjakuvalehdissä.
Toppin tuotannosta on ilmestynyt suomeksi Jack Londonin kertomuksiin perustuva "Erämaatarinoita". Lehtimiehet julkaisi sen vuonna 1979 Maailman parhaita nuorisokirjoja sarjakuvina -sarjan kahdeksantenatoista osana. Vuonna 1981 ilmestyneessä Otavan kustantamassa Historian suuret seikkailut -sarjan kuudennessa osassa oleva "Pizarro: Andien sydämessä" on myös Toppin kuvittama.
Reino Björkqvist

Reino Björkqvist (10. toukokuuta 1926 Helsinki – 22. maaliskuuta 2011 Riihimäki) oli suomalainen sotilasmestari ja ilmatorjunnan veteraani. Lisäksi hän palveli Ranskan muukalaislegioonassa vuosina 1954–1959. 
Sotilasura Suomessa.
Reino Björkqvist aloitti sotilasuransa sotilaspoikana talvi- ja jatkosodassa. Palvelukseen astumispäiväksi on merkitty 15. toukokuuta 1942. Sodan jälkeen hän jäi aliupseeriksi ilmatorjunta-aselajiin. 1960-luvun alkupuolen hän palveli Helsingin ilmatorjuntarykmentissä, jossa koulutti Super-Fledermaus-tulenjohtotutkan käyttäjiä. Toukokuussa 1965 hän siirtyi Sähköteknilliseen Kouluun Riihimäelle tutka-alan kouluttajaksi ja tutka-asentaja-aliupseerikurssien johtajaksi. Reino Björkqvist oli arvostettu ja pidetty kouluttaja ja kurssien johtaja. Hän siirtyi eläkkeelle 10. toukokuuta 1981 sotilasmestarina.
Sotilasura muukalaislegioonassa.
Ranskan muukalaislegioonaan Reino Björkqvist kirjattiin 11. tammikuuta 1954, joukko-osastona jalkaväkirykmentti 5e Regiment Etranger D’Infanterie. Alkukoulutuksen jälkeen hänestä tuli rykmentinkomentajan autonkuljettaja Indokiinassa. Algeriaan hän siirtyi vuonna 1956, koska Algerian sota oli alkanut 1. marraskuuta 1954, ja Ranska tarvitsi sotilaita sinne. Algeriassakin Reino Björkqvist toimi autonkuljettajana, nyt eversti Serge Andolenkon kuljettajana. Sopimus muukalaislegioonan kanssa päättyi 11. tammikuuta 1959, jonka jälkeen hän palasi Suomeen ja Helsingin Ilmatorjuntarykmenttiin. Hänellä oli kolme ranskalaista kunniamerkkiä palveluksistaan legioonassa. Ranskalaisen sotilasurhoollisuusmitalin myöntämisperusteet ovat olleet kenraali le Pullochin mukaan: ”Rohkea ja kylmäverinen autonajaja. Useita kuukausia hän on osallistunut yhteen menoon kaikkiin rykmentin operaatioihin saattueen kärkiauton ajajana, jonka tehtävänä oli miinojen havaitseminen”.
Muuta.
Reino Björkqvistin värikästä ja monipuolista elämäntarinaa on myös luettavissa – tosin peitenimellä – Heli Hyvösen kirjoittamassa romaanissa ”Tulikärpästen tanssi”. Romaani on vuodelta 1983.
Legioonassa hän sai lisänimen ”konjakki” ja tutka-asentaja-aliupseerikurssien johtajana hänet tunnettiin myös Björkka-nimisenä.
Maude Apatow

Maude Annabelle Apatow (s. 15. joulukuuta 1997 Los Banos, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvantekijä Judd Apatow’n ja näyttelijä Leslie Mannin vanhin tytär. Hän tähdittää HBO:n teinidraamasarjaa "Euphoria" (2019–), jossa hän näyttelee Lexi Howardia.
Apatow aloitti uransa näyttelemällä äitinsä hahmojen tytärhahmoja elokuvissa "Paksuna" (2007), "Funny People" (2009) ja "This Is 40" (2012).
Myöhemmällä urallaan Apatow sai huomiota rooleistaan elokuvissa "Other People" (2016), "The House of Tomorrow" (2017), "Assassination Nation" (2018) ja "The King of Staten Island" (2020) sekä minisarjassa "Hollywood" (2020).
Apatow'lla on suomalaisia sukujuuria äitinsä kautta. Apatow'n äidin isoäidin isä oli syntynyt Tuusniemellä Pohjois-Savossa ja äidin isoäidin äiti oli kotoisin Kauhajoelta Etelä-Pohjanmaalta.
Benoit-Olivier Groulx

Benoit-Olivier Groulx (s. 6. helmikuuta 2000 Rouen, Ranska) on kanadalainen jääkiekkoilija. Groulx edustaa NHL-seura Toronto Maple Leafsia. Ducks varasi Groulxin toisella kierroksella 54. varausvuorolla . Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kätisyydeltään left. Groulx on pelannut urallaan 11 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt yhden syöttöpisteen. Tilastot päivitetty 5. marraskuuta 2021.
Bernard Loiseau

Bernard Loiseau (13. tammikuuta 1951 – 24. helmikuuta 2003) oli ranskalainen huippukokki ja ravintoloitsija. 
Bernard Loiseau kiinnostui ruoasta ja ruoanlaitosta jo nuorena perheen pitämässä lihakaupassa. Myöhemmin hän oli ravintolassa harjoittelijana maaliskuusta 1968 kesäkuuhun 1971. Asepalveluksen jälkeen vuonna 1973 hän oli valmis kokki. Hän pääsi töihin pariisilaiseen huippuravintolaan ja alkoi niittää mainetta. Vuonna 1975 hänellä oli Saulieussa oma ravintola, La Côte d’Or, jota hän johti päämäärätietoisesti Michelin-tason ravintolaksi. Ensimmäisen Michelin-tähtensä hänen ravintolansa sai vuonna 1977, ja toisen vuonna 1981. Lopulta vuonna 1991 La Côte d’Or oli kolmen tähden ravintola. Ravintolan nimi oli myös muutettu Relais Bernard Loiseauksi.
Vuonna 2003 hänelle tuli tieto, että ravintola menettää kolmannen tähtensä ja putoaa kahden tähden ravintolaksi. Tämä oli liian raskasta Bernard Loiseaulle, ja hän teki itsemurhan.
Kärryjen valjastaminen hevosen eteen

Ilmaisu kärryjen valjastaminen hevosen eteen on idiomi tai sananlasku, jota käytetään viittaamaan siihen, että jotakin tehdään vastoin luonnollista tai muutoin normaalista poikkeavassa järjestyksessä. Kärry on ajoneuvo, jota tavallisesti vetää hevonen, joten kärryn valjastaminen hevosen edelle on analogia asioiden tekemiselle väärässä järjestyksessä. Sanonta tarkoittaa asioiden tekemistä nurinkurisesti tai väärillä painotuksilla tai syyn ja seurauksen sekoittamista.
Ilmauksen merkitys perustuu yleistietoon, että useimmiten hevonen vetää kärryä huolimatta harvoista esimerkeistä hevosten työntämistä ajoneuvoista 1800-luvun Saksassa ja 1900-luvun alun Ranskassa.
Historia.
Varhaisin tiedetty esimerkki sananlaskun käytöstä on 1500-luvun alusta. Se oli renessanssiajan sanonta. William Shakespeare käyttää sananlaskun erästä muunnelmaa "Kuningas Learin" ensimmäisen näytöksen kohtauksessa 1.4, repliikki 230: ”Eikö aasikin tiedä, milloin rattaat vetävät hevosta?”.
Asiayhteys.
Idiomia käytetään kontekstissa, joka kääntää A:n ja B:n tavanomaisen aikajärjestyksen.
Liberaalidemokraattinen puolue (Pohjois-Makedonia)

Liberaalidemokraattinen puolue () on poliittinen puolue Pohjois-Makedoniassa. Puolue on Liberal Internationalin ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän jäsen. Puolueella on kaksi paikkaa Pohjois-Makedonian parlamentin 120 paikasta.
Eteläitelmeenin kieli

Eteläitelmeeni (joskus myös Etelä-kamtšadaali) on kamtšatkalaisiin kieliin kuuluva kuollut kieli, jota puhuttiin Kamtšatkan niemimaalla. Se kuoli sukupuuttoon viimeistään 1800-luvun lopulla.
Itäitelmeenin kieli

Itäitelmeeni (joskus myös Itä-kamtšadaali) on kamtšatkalaisiin kieliin kuuluva kuollut kieli, jota puhuttiin Kamtšatkan niemimaalla. Se kuoli sukupuuttoon viimeistään 1800-luvun lopulla.
Plagen

Plagen (vrt. ransk. "Plage", "ranta") on Hangossa sijaitseva uimaranta. Se on matalapohjainen ja lapsiperheiden suosiossa. Plagenin rannalla sijaitsee historiallinen Hangon Casino, jossa on nykyään ravintolatoimintaa.
Plagen kuuluu Hangon kaupungin suosituimpiin rantoihin ja se on myös matkailijoiden suosiossa. Se on myös esiintynyt useissa Suomi-filmeissä. Rannalla sijaitsee myös vesikaruselli. Vuonna 2020 alueelle suunniteltiin myös vesipuistoa.
Melodifestivalen 2015

Melodifestivalen 2015 oli Ruotsissa 7. helmikuuta – 14. maaliskuuta järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. KIlpailun voitti Måns Zelmerlöw kappaleella Heroes, joka voitti myös kansainvälisen Eurovision laulukilpailun.
Kilpailun kulku.
1. semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 7. helmikuuta Scandinaviumissa, Göteborgissa.
2. semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 14. helmikuuta Malmö Arenalla, Malmössä.
3. semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 21. helmikuuta Östersund Arenalla, Östersundissa.
4. semifinaali.
Neljäs semifinaali kilpailtiin 28. helmikuuta Conventum Örebrossa, Örebrossa.
Toinen mahdollisuus.
"Toinen mahdollisuus" -karsinta kilpailtiin 7. maaliskuuta Helsingborg Arenalla, Helsingborgissa.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 14. maaliskuuta Friends Arenalla, Tukholmassa.
Elävän veden kappeli

Elävän veden kappeli on vuonna 2012 valmistunut Järvenpään seurakunnan omistama, Järvenpään keskustassa sijaitseva pieni kappeli Kirkkotiellä. Kappelissa on yhteensä 64 istumapaikkaa ja sen on suunnitellut arkkitehti Keijo Kalteva. Nimeen viittaava vesiaihe näkyy kappelin suunnittelussa.
Dust Into Diamonds (10th Anniversary Album)

Dust Into Diamonds (10th Anniversary Album) on Lovexin kymmenen vuotisen uran juhlajulkaisu. Albumilla on 9 ennen julkaisematonta kappaletta sekä yhtyeen tunnetuimmat hitit. Albumi julkaistiin 16. joulukuuta 2016.
Algee Smith

Algee Smith (s. 7. marraskuuta 1994 Saginaw, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Ralph Tresvant minisarjassa "The New Edition Story", Larry Reed rikosdraamassa "Detroit" ja Chris McKay teinidraamasarjassa "Euphoria".
Hendra Setiawan

Hendra Setiawan (s. 25. elokuuta 1984 Pemalang) on indonesialainen sulkapalloilija, olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari.
Setiawan saavutti olympiakultaa Pekingissä 2008 voitettuaan nelinpelin Markis Kidon kanssa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle ja Tokiossa 2021 neljänneksi. Setiawan on voittanut nelinpelin maailmanmestaruuden neljästi.
Abraham Gottlob Werner

Abraham Gottlob Werner (25. syyskuuta 1750 Wehrau – 30. kesäkuuta 1817 Freiberg) oli saksalainen geologi, joka kiinnitti ensimmäisenä huomiota kivilajien kerrostumisen ajalliseen järjestykseen ja perusti geologian "neptunistisen" koulukunnan. Werneria pidetään 1700-luvun merkittävimpänä geologina. 
Ura.
Werner syntyi kaivosperheeseen, ja hän työskenteli isänsä kanssa viisi vuotta paikallisilla rautatehtailla. Werner opiskeli Freibergin kaivoskoulussa ja työskenteli Saksin kaivospalvelussa. Wernerin teos "Von den äusserlichen Kennzeichen der Fossilien" (1774) kuvaili mineraaleja niiden fysikaalisten ominaisuuksien perusteella. Kirja oli menestys, koska se auttoi geologeja tunnistamaan kiviä luonnossa. Kirja edisti myös Wernerin mainetta, koska siinä tunnustettiin, että mineraaleille ei voitu luoda luokittelujärjestelmää pelkästään fysikaalisten ominaisuuksien perusteella.
Vuonna 1775 Werner nimitettiin Freibergin kaivoskoulun tarkastajaksi ja opettajaksi. Werner pysyi koulun opettajana loppuelämänsä ajan. Kaivoskoulussa viettämiensä vuosien aikana Werner teki koulusta maailman parhaan kaivoskoulun. Wernerin maine opettajana houkutteli Freibergiin monia opiskelijoita, ja Wernerin neptunismi-teoria levisi tiedeyhteisössä.
Werner osoitti, että maapallon kivet kerrostuvat tietyssä järjestyksessä. Vaikka hän ei koskaan matkustellut, hän oletti, että Saksissa havaitsemiensa kivilajien järjestys oli sama myös muualla maailmassa. Hän uskoi, että maapallo oli aikoinaan kokonaan valtamerten peittämä ja että ajan myötä kaikki mineraalit saostuivat vedestä erillisiksi kerroksiksi. Koska tämä neptunismiksi kutsuttu teoria ei mahdollistanut sulan ytimen olemassaoloa, hän esitti, että tulivuoret olivat viimeaikaisia ilmiöitä, jotka johtuivat maanalaisten hiilikerrostumien palamisesta. Neptunismi-teoria todettiin virheelliseksi Wernerin kuoleman jälkeen. 
Werner valittiin Ranskan tiedeakatemian ulkomaalaiseksi jäseneksi vuonna 1812, mutta hän sai tietää kunniasta vasta paljon myöhemmin, kun hän sattui lukemaan siitä lehdestä. Werner ei tuottanut laajoja geologisia kirjoituksia, mutta hänen oppilaansa levittivät hänen teorioitaan.
Nurit Peled-Elhanan

Nurit Peled-Elhanan (; s. 1949) on israelilainen kirjailija ja yliopistoluennoitsija, joka on saanut Saharov-palkinnon vuonna 2001.
Elämä.
Nurit Peled-Elhanan syntyi Jerusalemissa vuonna 1949. Hänen isänsä oli israelilainen kenraali Mattityahu Peled ja veljensä rauhanaktivisti Miko Peled.
Peled-Elhananin tytär kuoli vuonna 1997 itsemurhaiskussa Jerusalemissa. Peled-Elhanan kuvaili sekä tyttärensä että murhaajan olevan Israelin Palestiinan-miehityksen uhreja.
Hänen kaksi vanhempaa poikaansa toimivat Taistelijat rauhan puolesta -järjestössä.
Rauhantyö.
Vuonna 2009 Peled-Elhanan oli mu kana perustamassa kansainvälistä kansantuomioistuinta Russell Tribunalia, joka tutkii kolmansien osapuolten roolia ja osallisuutta kansainvälisen oikeuden rikkomuksiin, joihin Israel on syyllistynyt palestiinalaisia vastaan.
Peled-Elhanan tukee BDS-kampanjaa, jossa kehotetaan boikotoimaan Israelia, kunnes se noudattaa kansainvälistä oikeutta ja palestiinalaisten oikeuksia.
Vuonna 2001 hänelle myönnettiin ihmisoikeustyöstä Saharov-palkinto.
Tutkimus.
Peled-Elhanan työskentelee Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. Hän on tutkinut mm. Israelin yhteiskunnan ja sen nuoren sukupolven ajattelua. Vuonna 2012 julkaistussa teoksessaan "Palestine in Israeli School Books: Ideology and Propaganda in Education" hän käsittelee Israelin koulujen taipumusta suuntautua suvaitsevaisuuden ja monimuotoisuuden sijasta rasismiin.
Vaurauspuolue

Vaurauspuolue (; ; ) on etiopialainen poliittinen puolue, joka perustettiin EPRDF-liittouman seuraajaksi joulukuussa 2019 demokraattisen vallankumouksen jälkeen. Puolue kannattaa Abiy Ahmedin yleistä politiikkaa, jonka mukaan maan politiikka etäännytetään etnisestä federalismista. Vaurauspuolueeseen liittyivät EPRDF-liittouman jäsenpuolueet Tigrayn kansan vapautusrintamaa (TPLF) lukuun ottamatta. TPLF:n syrjään jääminen oli osasyynä marraskuussa 2020 alkaneeseen Tigrayn kriisiin. Puolue oli ensimmäistä kertaa ehdolla vuoden 2021 parlamenttivaaleissa.
Asmaa Mahfouz

Asmaa Mahfouz (; s. 1. helmikuuta 1985) on egyptiläinen ihmisoikeusaktivisti ja yksi oppositioryhmä huhtikuun 6. päivän nuorisoliikkeen perustajajäsenistä. Hän on vuoden 2011 Saharov-palkinnon voittaja.
Aktivismi.
Tunisiasta alkunsa saaneen arabikevään yhteydessä vuonna 2011 Asmaa Mahfouz kehotti sosiaalisessa mediassa egyptiläisiä osoittamaan rauhanomaisesti mieltään presidentti Hosni Mubarakia vastaan. Hänen videonsa saivat miljoonia katsojia ja muiden samankaltaisten videoiden levitessä Tahrir-aukiolle ilmaantui 25. tammikuuta 2011 alkaen satojatuhansia ihmisiä vaatimaan Mubarakia luopuman vallastaan. Mubarakin 30-vuotinen valta kukistui 11. helmikuuta 2011.
Hänet palkittiin ihmisoikeustyöstään Saharov-palkinnolla vuonna 2011.
Poliittinen painostus.
Mahfouz pidätettiin vuoden 2011 lokakuussa syytettynä sotilasjohtajien halventamisesta. Hänet tuomittiin vuoden 2012 maaliskuussa, mutta tuomio kumottiin saman vuoden toukokuussa.
Vuonna 2014 egyptiläinen tuomioistuin kielsi huhtikuun 6. päivän liikkeen toiminnan, johon Mahfouz kuului.
Vuonna 2018 Asmaa Mahfouzia vastaan nostettiin oikeusjuttu Saharov-palkinnon vuoksi ja häntä estettiin osallistumasta palkinnon 30-vuotisjuhlakokoukseen.
Vilankulo

Vilankulo eli Vilanculos on kaupunki Mosambikin Inhambanen maakunnan Vilankulon piirissä. Kaupungin (cidade) aseman paikkakunta sai vuonna 2020.
Sen edustalla sijaitsee Bazaruton saaristo. Kaupungin ympäristöä palvelee Vilankulon lentoasema. Vilankulo on saavuttanut suosiota matkailukohteena; erityisesti eteläafrikkalaiset matkailijat ovat suosineet Vilankuloa.
Vilankulo sijaitsee subtrooppisessa ympäristössä maanteitse noin 715 kilometriä Maputosta pohjoiskoilliseen ja noin 500 kilometriä Beirasta etelään. Rantakaupunkina se on alttiina trooppisille myrskyille, joita toisinaan saapuu Mosambikin rannikolle.
Nimen alkuperä ja kehitys.
Vilankulo (aiemmin myös Vilanculos) tunnetaan monista nimivariaatioistaan, jotka heijastavat sen rikasta ja monivaiheista historiaa. Kaupunki on nimetty arvostetun heimopäällikön, Gamala Vilankulo Mukoken mukaan. Portugalilaisen siirtomaavallan vaikutuksesta kirjoitusasuun tuli muutoksia: esimerkiksi ”K” korvattiin ”C”:llä ja loppuun lisättiin ”S”. Itsenäisyyden jälkeen nimeä ei virallistettu heti, ja eri kirjoitusasut elivät rinnakkain, kunnes vuonna 2019 palautettiin alkuperäinen muoto ”Vilankulo” viralliseksi nimeksi. Siitä huolimatta vanhoja muotoja esiintyy yhä esimerkiksi kylteissä ja kartoissa.
Kulttuurinen monimuotoisuus.
Vilankulo kuvastaa Mosambikin laajempaa kulttuurista rikkautta, jossa elävät rinnakkain useat etniset ryhmät, uskonnot ja taideperinteet. Kristinusko, islam ja perinteiset uskomukset muodostavat maan henkisen perustan. Taide, kuten puuveistokset ja tanssi, ovat tärkeä osa alueen identiteettiä ja kulttuuriperintöä.
Tämä taivas, tämä maa

Tämä taivas, tämä maa on Jukka Kuoppamäen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale, jonka levytti Danny yhdessä Aikamiesten kanssa vuonna 1992. Kappaleesta tuli suosittu ja se nosti Dannyn uudelleen suosioon hänelle hiljaisemman 1980-luvun jälkeen. 
Kappaleen suosion myötä Kuoppamäen tekemille lauluille alkoi olla uudelleen kysyntää. Kuoppamäen levyttämä versio julkaistiin vuonna 2000 kokoelma-albumilla "Kaikki parhaat".
Taustaa.
Menestysvuosien jälkeen Dannyn ura oli 1980-luvulla kääntynyt laskuun. 1990-luvulla hän kuitenkin päätti tehdä paluun huipulle ja etsiä huolellisemmin uutta levytysmateriaalia. Sitä hän tuli tiedustelemaan Jukka Kuoppamäeltä tämän Emäsalon mökiltä kesällä 1992.&lt;ref name="Kuoppamäki&amp;Rantala/163-164"&gt;Kuoppamäki &amp; Rantala 2014, s. 163–164.&lt;/ref&gt; Danny täytti samana vuonna 50 vuotta ja hän halusi tehdä kiitoslaulun kuuntelijoilleen, jotka olivat kannustaneet häntä kaikki vuodet.
Laulu ilmaisee kaipuutta ja kiitollisuutta. Danny toivoi, että kappale saisi suomalaiset tuntemaan olonsa paremmaksi ja laajemmin suomalaiseksi.
Julkaisu.
Danny valitsi kappaleen levytettäväkseen, ja mukaan tuli Aikamiehet-kuoro. Kappaleen sovitti Veikko Samuli ja kuorosovitti Märt Ratassepp. Single julkaistiin vinyylisinglenä ja CD-singlenä vuonna 1992. Singlen toinen kappale on ”Saapuvan tahtoisin yön”. ”Tämä taivas, tämä maa” julkaistiin myös Dannyn samannimisellä albumilla, jota oli vuoteen 2000 mennessä myyty kultalevyyn oikeuttavat 25 000 kappaletta.
Kappaleesta tuli Dannyn comeback-hitti. Se nousi listoille marraskuussa. Radiosoittolistalla se oli korkeimmillaan kolmantena ja "Rumban" 50 hittiä -listalla yhdeksäntenä. Kappaleesta oli hyötyä myös Kuoppamäelle. Yhdessä kappaleen ”Anna mulle tähtitaivas” kanssa se nosti hänet lauluntekijänä takaisin tietoisuuteen, ja Kuoppamäen lauluille alkoi olla uudelleen kysyntää.&lt;ref name="Kuoppamäki&amp;Rantala/165"&gt;Kuoppamäki &amp; Rantala 2014, s. 165.&lt;/ref&gt; Kuoppamäen levyttämä versio julkaistiin vuonna 2000 hänen kokoelma-albumillaan "Kaikki parhaat". Vuonna 2004 siitä julkaistiin uusi versio albumilla "Minun lauluni".
Lubumbashin kansainvälinen lentoasema

Lubumbashin kansainvälinen lentoasema (, IATA: FBM, ICAO: FZQA) on Lubumbashia palveleva kansainvälinen lentoasema Kongon demokraattisessa tasavallassa. Se avattiin vuonna 1958. Lentoasemasta on käytetty myös nimitystä Luanon lentoasema. Sen kiitotien pituus on 3 155 metriä.
Short Term 12

Short Term 12 on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen independent-draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Destin Daniel Cretton. Se on adaptaatio Crettonin samannimisestä lyhytelokuvasta, joka julkaistiin vuonna 2009. Elokuvaa tähdittää Brie Larson ensimmäisessä pääroolissaan.
"Short Term 12" sai maailmanensi-iltansa South by Southwest -tapahtumassa 10. maaliskuuta 2013, jossa se palkittiin muun muassa yleisöpalkinnolla. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat sen realistisuutta, Larsonin roolisuoritusta sekä Crettonin käsikirjoitusta ja ohjausta.
Kuningatar Maryn maa

Kuningatar Maryn maa () on alue Itäisellä Etelämantereella. Se sijaitsee 92. ja 100. itäisten leveyspiirien välillä. Kuningatar Maryn maa rajautuu lännessä han ja idässä Wilkesinmaahan ja se kuuluu Australian vaatimaan alueeseen. Sitä reunustavat Davisinmeri ja Mawsoninmeri.
Douglas Mawson löysi alueen toisella etelänaparetkellään (1911–1914) ja nimesi sen Yhdistyneen kuningaskunnan senaikaisen kuningattaren Maryn mukaan. Kuningatar Maryn maalla sijaitsevat toiminnassa oleva Mirnyin tutkimusasema sekä vuosina 1956–1959 toiminut Pionerskajan tutkimusasema.
Roderick Murchison

Roderick Impey Murchison (19. helmikuuta 1792 Muir of Ord, Skotlanti – 22. lokakuuta 1871 Lontoo) oli brittiläinen geologi, joka tutkimustensa myötä otti käyttöön siluurikauden käsitteen ja vaikutti devonikauden käsitteen käyttöönottoon Adam Sedgwickin kanssa. 
Elämä.
Murchison oli upseeri vuosina 1807–1816 ja aloitti geologian tutkimuksen vasta 32-vuotiaana. Sen lisäksi, että Murchison teki useita geologisia matkoja sekä Isossa-Britanniassa että useissa muissa maissa, kuten Skandinaviassa, hän teki 1840-luvun alkupuolella Venäjän hallinnon toimeksiannosta geologisen tutkimusmatkan Euroopan Venäjälle ja Uralille. Matkan tulokset sisältyvät suureen teokseen "Russia in Europe and the Ural mountains" (1845), jonka hän julkaisi yhdessä matkakumppaniensa Édouard de Verneuilin ja Alexander Keyserlingin kanssa. Murchison nimitettiin Britannian geologisen tutkimuslaitoksen pääjohtajaksi vuonna 1855, ritariksi vuonna 1863 ja baronetiksi vuonna 1866. Hän omistautui myös maantieteen tutkimiselle ja toimi monta vuotta kuninkaallisen maantieteellisen seuran puheenjohtajana, jossa hän oli kiinnostunut David Livingstonen tutkimuksista. Hänen testamentissaan osoitettiin määräraha geologian professuurin perustamiseen Edinburghin yliopistoon.
Geologiset tutkimukset.
Vuonna 1831 Murchison alkoi tutkia Walesin kaakkoisrajalla vanhempia sedimenttimuodostumia nähdäkseen, oliko niiden sisällä olisi mahdollista erottaa eri alajakoja. Hän esitteli tulokset sekä paleontologisesti että stratigrafisesti uraauurtavassa teoksessa "The Silurian System" (1839). Hänen laatimastaan siluurisen järjestelmän luokituksesta tuli erittäin tärkeä geologian alalla. Siluurisen järjestelmän määrittämistä seurasi devonisen järjestelmän määrittäminen, jonka tutkimiseen Murchison osallistui sekä Lounais-Englannissa että Reininmaalla. 
Murchison oli geologien vanhaa sukupolvea ja vastusti myöhemmin yleisesti hyväksyttyä jääkausiteoriaa.
Muistaminen.
Murchisonin mukaan on nimetty Ugandassa sijaitseva Murchisonin putous. Brittiläinen tutkimusmatkailija Samuel Baker nimesi sen 1860-luvulla.
Britannian kuninkaallisen maantieteellisen seuran myöntämä Murchison-palkinto on nimetty seuran perustajiin kuuluneen Murchisonin mukaan.
Viareggio-palkinto

Viareggio-palkinto ("Premio Viareggio") on merkittävimpiä italialaisia kirjallisuuspalkintoja. Palkinto on perustettu 1929, ja se jaetaan vuosittain useassa sarjassa: romaani, essee, runo ja esikoisteos. Lisäksi on olemassa ulkomaiselle kirjailijalle myönnettävä Viareggio Versilio International Prize. Palkinto on nimetty italialaisen kaupungin Viareggion mukaan, ja se on perustettu kilpailijaksi Milanossa myönnettävälle kirjallisuuspalkinnolle.
Daga

Daga on naisen etunimi. Se on muinaisskandinaavisen Dag-miehennimen feminiininen vastine. Lisäksi Daga voi olla lyhentymä "Dag"-alkuisista naisennimistä, kuten Dagmarista ja Dagnysta.
Ruotsissa varhaisin tieto Daga-etunimestä on vuodelta 1862. Vuosituhannen vaihteessa Ruotsissa oli noin tuhat tämännimistä naista. Suomessa Daga on ollut huomattavasti harvinaisempi nimi: Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2021 mennessä kirjattu noin 30–40 Daga-nimistä naista.
Nimipäivät.
Daga lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Nimipäivä on sen mukaan 9. kesäkuuta.
Ruotsin almanakassa Dagan nimipäivä on 16. syyskuuta.
Digimon Ghost Game

Digimon Ghost Game on Toei Animationin luoma animaatiosarja ja yhdeksäs "Digimon"-animesarja. Sarjan tyylilajina on ensimmäistä kertaa kauhugenre. Sarjan esittäminen alkoi Fuji TV:llä 3. lokakuuta 2021. Sarjan esittäminen jouduttiin keskeyttämään hetkeksi 21 jakson jälkeen 6. maaliskuuta 2022 hakkerin murtauduttua Toei Animationin verkkosivuille. Sarjan esittäminen jatkui taas normaalisti 17. huhtikuuta 2022 lähtien. Sarjan viimeinen 67 jakso esitettiin 26. maaliskuuta 2023.
Juoni.
Lähitulevaisuudessa innovatiivisen teknologian ilmentämänä ihmisten maailmaan on ilmestynyt hologrammihaamuina tunnettuja digimon-olentoja, joita tavalliset ihmiset eivät kykene näkemään. Hazakuran akatemiassa opiskeleva 13-vuotias Hiro Amakonawa saa haltuunsa kadonneen isänsä Hokuto Amanokawan jättämän salaperäisen laitteen Digivice -V-:n, jonka avulla kyseiset digimonit pystyvät materialisoitumaan näkyviksi. Hiro kohtaa digimonin nimeltä Gammamon, josta tulee hänen digimonkumppaninsa. Hiron lisäksi myös Cosmo Culture Schoolissa opiskeleva 13-vuotias Ruli Tsukiyono sekä Hiron asuntolan isännäksi päätynyt 14-vuotias opiskelijanero Kiyoshiro Higashimitarai kohtaavat omat digimonkumppaninsa Angoramonin ja Jellymonin. Yhdessä he sukeltavat syvemmälle digimonien maailmaan, jossa kyseiset olennot elävät ja kohtaavat useita muita ihmisten maailmaan ilmestyneita hologrammidigimoneja ja taistelevat heitä vastaan. Heidän seuraansa liittyy myöhemmin Hokuton lähettämä digimon nimeltä Espimon.
Skandiumjodidi

Skandiumjodidi (ScI3) on skandium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää päivänvalolampuissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa skandiumjodidi on kellertävää tai väritöntä kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on romboedrinen ja rakenne muistuttaa rauta(III)jodidin rakennetta. Skandiumjodidi liukenee veteen ja myös etanoliin.
Skandiumjodidia voidaan valmistaa skandiumin ja jodin reaktiolla.
2 Sc + 3 I2 → 2 ScI3
Skandiumjodidia lisätään elohopealamppuihin. Yhdessä natriumjodidin kanssa se muuttaa lampun tuottaman säteilyn spektriä siten, että se muistuttaa päivänvaloa.
Hafgufa

Hafgufa (islanniksi haf "vesi" + gufa "höyry") on massiivinen merihirviö skandinaavisessa mytologiassa. Moni muu merihirviö kuten Kraken pohjautuu Hafgufaan.
Se esiintyi ensimmäisen kerran Örvar-odds saagassa. Hafgufa elää Grönlannin rannikoilla. Örvar-odds
Aarre Mäkelä

Aarre Mäkelä (2. heinäkuuta 1927 Ulvila – 3. marraskuuta 2021 Pori) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli Porissa ilmestyneen "Satakunnan Työn" päätoimitajana vuosina 1962–1985.
Ulvilan Vanhakoivistolla syntynyt Mäkelä aloitti "Satakunnan Työn" toimittajana jo 1950-luvun alussa. Hän kirjoitti lehteen myös pakinoita nimimerkillä ”Karjarannan Kaaleppi”.
Luettelo Illinois’n piirikunnista

Tämä on luettelo Illinois’n osavaltion piirikunnista. Illinoisissa on 102 piirikuntaa.
Nuoria haaveita

Nuoria haaveita () on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut alankomaalainen eroottinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Paul Verhoeven. Elokuva seuraa joukkoa nuoria motocrossia rakastavia miehiä, joiden elämä muuttuu, kun he tapaavat nuoren viettelijättären, Fientjen.
"Nuoria haaveita" aiheutti polemiikkia johtuen siitä, miten Verhoeven kuvaa homoja, kristittyjä, poliisia ja lehdistöä elokuvassa.