tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Uchiwa-e

Uchiwa-e ( kirjaimellisesti ’viuhkakuva’) on japanilainen viuhkaan maalattu tai myöhemmin kiinnitetty kuva. Kädessä pidettävä jäykkä ja ovaalin muotoinen viuhka, joka ei taittunut kokoon tunnetaan nimellä "uchiwa". Varhaisimmat esimerkit maalatuista viuhkakuvista ovat Kamakura-kaudelta (1185–1333). Tyyli oli erityisen suosittu Rinpa-maalaussuunnassa. 
Edo-kaudella viuhkoihin painettiin puupiirroskuvia kabukinäyttelijöistä ja tunnetuista Yoshiwaran ilotalokaupungiosan kurtisaaneista. Kuvat olivat usein tiukkoja lähikuvia kasvoista. Puupiirroskuva leikattiin irti painoarkilta ja liimattiin viuhkan runkoon. 1800-luvulla yleistyivät maisemakuvat ja kuvat linnuista ja kukista. Edo-kauden viuhkat olivat suosittuja kesähelteiden käyttöesineitä. Niitä on säilynyt vain muutamia, vaikka niitä painettiin tuhansia.
Datsan Gunzetšoinei

Datsan Gunzetšoinei (; ) on Pietarissa sijaitseva buddhalainen temppeli. Se noudattaa tiibetinbuddhalaista geluk-koulukunnan oppia. Temppeli on maailman pohjoisin buddhalainen temppeli.
Historia.
Buddhalaiset saivat keisari Nikolai II:lta luvan temppelin rakentamiseen vuonna 1909. Rakennustyöt saatiin loppuun vuonna 1915 ja siihen saatiin 13. dalai-laman sekä burjaattien laman Agvan Doržievin siunaus. He, sekä yksittäiset uskovaiset, vastasivat myös temppelihankkeen rahoituksesta.. Rakennuksen suunnittelua varten perustettiin erityinen komitea, joka koostui orientalisteista.
Säännöllinen toiminta lopetettiin vuonna 1916, kun munkit lähtivät Petrogradista. Venäjän sisällissodan aikana vuonna 1919 temppelin esineistö ryöstettiin ja sen kirjasto tuhottiin.
Vuonna 1933 temppelissä pidettiin viimeinen seremonia vastikään kuolleen 13. dalai-laman muistolle. Se jäi temppelin viimeiseksi julkiseksi seremoniaksi. Neljä vuotta myöhemmin temppeli lakkautettiin, kun munkit pidätettiin ja lähetettiin Siperiaan. Temppelin perustajiin kuulunut Doržiev pakeni Pietarista samana vuonna. Rakennuksesta tuli ammattiyhdistyksen hallinnoima urheiluhalli..
1960-luvulla Leningradin kaupunki antoi temppelin Neuvostoliiton tiedeakatemian käyttöön, minkä johdosta sinne muutti orientalismi-instituutti. Tilat eivät kuitenkaan vastanneet suunniteltua käyttötarkoitusta, joten niihin muutti eläintieteellinen instituutti, joka käytti sitä morfologisena museona. Vuonna 1968 Neuvostoliitto otti rakennuksen suojelukseensa sen arkkitehtuurisen arvon takia..
Nykyään.
Temppeli on listattu Venäjän liittovaltion kulttuurihistorialliseksi kohteeksi.
Temppeli suljettiin koronaviruspandemian vuoksi maaliskuussa 2020 ja toiminta siirrettiin nettiin.
Emilie Ulrich

Emilie Ulrich (21. joulukuuta 1866 Juellinge – 18. heinäkuuta 1926 Kööpenhamina) oli tanskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Ulrichin äidinisä oli tenori Christian Faaborg. Ulrich aloitti 15-vuotiaana opiskelun Sophie Kellerin johdolla ja opiskeli myös Leipzigissa. Hän teki debyyttinsä Cæciliaforeningenin konsertissa. Tanskan kuninkaallisessa teatterissa Ulrich sai draamakoulutusta Emil Poulsenilta ja Peter Jerndorffilta. Hän esiintyi siellä ensimmäisen kerran vuonna 1894 Margrethen roolissa Arrigo Boiton oopperassa "Mefistofele". Seuraavat 24 vuotta hän lauloi Kuninkaallisessa teatterissa. Ulrichin ohjelmistoon kuului muun muassa Richard Wagnerin rooleja. Tanskalaisesta ohjelmistosta hän tulkitsi esimerkiksi Aasen roolin Peter Heisen teoksessa "Drot og marsk" ja Mikalin roolin Carl Nielsenin teoksessa "Saul og David". 
Ulrich muodosti 1900-luvun alussa Vilhelm Heroldin ja Helge Nissenin kanssa suositun kolmikon, joka tuotti menestystä Tanskan kuninkaalliselle teatterille. Hän oli ensimmäinen Mimin roolin ("La bohème", Giacomo Puccini) tulkinnut tanskalainen. Ulrich teki gramofoniäänityksiä muun muassa duetoista Vilhelm Heroldin kanssa. Hän sai kuninkaallisen kamarilaulajan arvon vuonna 1906 ja Ingenio et arti -mitalin vuonna 1917.
Vitaly Janelt

Vitaly Janelt (s. 10. toukokuuta 1998 Hampuri) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia.
Janelt siirtyi kotikaupungistaan Hampurista RB Leipzigin junioreihin kesällä 2014. Ensimmäiset aikuisten sarjaottelunsa hän pelasi huhti-toukokuussa 2017 ollessaan lainalla 2. Bundesliigan Bochumissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Bochumin omistukseen, ja hän pelasi joukkueessa lainakaudet mukaan lukien 53 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, helmikuussa 2019 Ingolstadtia ja helmikuussa 2020 Dynamo Dresdenia vastaan.
Janelt siirtyi lokakuussa 2020 Englannin mestaruussarjassa tuolloin pelanneeseen Brentfordiin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 mestaruussarjassa 41 ottelua ja teki niissä kolme maalia: marraskuussa Queens Park Rangersia, helmikuun alkupuolella Middlesbrough'ta ja kolme viikkoa myöhemmin Stoke Cityä vastaan. Hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme nousukarsintaottelua ja teki 2–1-johtomaalin jälkimmäisessä välieräottelussa Bournemouthia vastaan. Brentford nousi karsinnan voittajana Valioliigaan.
Janelt pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan. Hän pelasi Brentfordin maalein 2–0 voittamassa ottelussa täydet minuutit. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Valioliigassa kaikkiaan 31 ottelua, joista 27 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin syyskuussa Liverpoolia ja tammikuussa Southamptonia sekä kaksi maalia huhtikuussa vierasvoitossa Chelseaa vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 35 valioliigaottelua, joissa 24 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin elokuussa Evertonia, tapaninpäivänä Tottenhamia ja helmikuussa Crystal Palacea vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi kaikki 38 valioliigaottelua ja oli yhtä vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Hän teki kauden päätöskierroksella maalin Newcastlea vastaan. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 32 ottelua, joista 27:ssa hän oli avauskokoonpanossa ja teki marraskuussa maalin Fulhamia vastaan.
Janelt on pelannut Saksan alle 15-, alle 17-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän saavutti alle 17-vuotiaiden EM-hopeaa 2015 ja pelasi samana vuonna saman ikäluokan MM-kilpailuissa, joissa hän teki maalin Australiaa ja Argentiinaa vastaan. Hän voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2021 mutta ei kuulunut avauskokoonpanon pelaajiin.
Llandudno

Llandudno () on kaupunki Pohjois-Walesissä Conwyn county borough’n alueella Creuddynin niemimaalla. Se on nimetty suojeluspyhimyksensä pyhän Tudnon mukaan. Llandudno on Walesin tärkein rantalomakohde. Kaupungin luoteispuolella sijaitsevaa kalkkikiviniemeä kutsutaan nimellä Great Orme (). Sen korkein kohta on 207 metriä merenpinnan yläpuolella.
Llandudnon alueella on ollut asutusta kivikaudelta lähtien. Kaupungin suojeluspyhimys pyhä Tudno perusti Creuddynin niemimaalle kirkon 500-luvulla. Keskiajalla alueella sijaitsi kolme asutuskeskusta: Y Cyngreawdr, Yn Wyddfid ja Y Gogarth. Vuonna 1284 kuningas Edvard I antoi Bangorin piispa Anianille Gogarthin kartanon, jonka maat kattoivat kaikki kolme kylää.
Kaupunkia palvelee rautatieasema, joka on Llandudno Junctionista lähtevän haararadan pohjoinen päätepysäkki. Great Ormen huipulle vie kesäisin auki oleva "Great Orme Tramway".
= (albumi)

= (lausutaan "Equals") on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin viides studioalbumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2021. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Bad Habits”, toisena kappale ”Shivers” ja kolmantena kappale ”Overpass Graffiti”. Kaksi ensimmäistä singleä nousivat Britannian singlelistan ensimmäisiksi ja Sheeran pysyi listan kärjessä yhteensä 15 perättäistä viikkoa.
Sheeran on kuvaillut albumin käsittelevän aikuistumista. Sen julkaisua edeltävinä vuosina hän on mennyt naimisiin, saanut lapsen ja menettänyt ystävän.
4 X 4 (elokuva)

4 X 4 on neljästä episodista koostuva pohjoismaisena yhteistuotantona tehty draamaelokuva vuodelta 1965, jonka ovat ohjanneet Maunu Kurkvaara, Rolf Clemens, Jan Troell sekä Palle Kjærulff-Schmidt.
Elokuvan episodit sijoittuvat eri vuodenaikoihin. "Porquoi" sijoittuu talveen, "Tyttö ja pallo" kevääseen, "Kesäsota" kesään ja "Jarrumiehen vapaapäivä" syksyyn.
Frank Onyeka

Frank Onyeka (s. 1. tammikuuta 1998) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia.
Onyeka siirtyi vuonna 2016 kotimaastaan tanskalaisseura Midtjyllandiin, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi ensi kerran kaudella 2017–2018. Joukkue voitti Tanskan liigamestaruuden vuosina 2018 ja 2020, ja jälkimmäisellä kerralla Onyeka kuului vakiokokoonpanoon. Midtjyllandin voittaessa Tanskan cupin vuonna 2019 Onyeka pelasi kolme viimeistä ottelua. Hän pelasi Tanskan Superliigassa kaikkiaan 95 ottelua ja teki niissä 14 maalia.
Onyeka siirtyi heinäkuussa 2021 Englannin Valioliigaan nousseeseen Brentfordiin. Hän pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan ja oli Brentfordin maalein 2–0 voittamassa ottelussa kentällä 80 minuuttia. Hän pelasi kauden 2021–2022 aikana kaikkiaan 20 valioliigaottelua, joissa hän oli 12 kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 21 valioliigaottelua, joista kahdeksan ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän oli Valioliigassa 11 kertaa avauskokoonpanossa ja tuli 15 kertaa vaihdosta kentälle. Hän teki maalin huhtikuussa Sheffield Unitedia vastaan. Tultuaan kahdessa valioliigaottelussa vaihdosta kentälle elokuussa 2024 hän pelasi loppukauden lainalla FC Augsburgissa, jossa hän pelasi 31 bundesliigaottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa.
Onyeka pelasi Nigerian maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Algeriaa vastaan. Vuonna 2021 hän pelasi kolme MM-karsintaottelua. Vuonna 2022 hän pelasi viisi maaottelua, joista yksi kuului Afrikan-mestaruuskilpailuihin ja kaksi MM-karsintoihin. Vuonna 2023 hän pelasi seitsemän maaottelua, joista kaksi oli MM-karsintoja ja neljä Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintoja. Seuraavana vuonna hän pelasi 13 maaottelua. Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa kaikki hopeaa saavuttaneen Nigerian seitsemän ottelua. Hän pelasi myös neljä Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelua. Hän on pelannut elokuun 2025 puoliväliin mennessä kaikkiaan 32 maaottelua, joissa hän on ollut 22 kertaa avauskokoonpanossa.
David Raya

David Raya Martín (s. 15. syyskuuta 1995 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia, jossa hän pelasi jo kauden 2023–2024 lainalla saman sarjan Brentfordista. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
Seurajoukkueura.
Raya siirtyi kotimaastaan englantilaisseura Blackburn Roversin junioreihin vuonna 2012. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa 45 Englannin Ykkösliigan sekä 53 Englannin mestaruussarjan ottelua, joista 42 ottelua viimeisellä kaudellaan 2018–2019. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi samalla sarjatasolla Brentfordin ykkösmaalivahtina (88 ottelua), ja kauden 2020–2021 päätteeksi joukkue nousi Valioliigaan.
Raya pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan. Brentford voitti maalein 2–0. Hän pelasi Brentfordissa 62 valioliigaottelua, joissa hän päästi 73 maalia ja piti vastustajan maaleitta 20 ottelussa. 
Raya siirtyi elokuussa 2023 lainasopimuksella Arsenaliin. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Arsenalissa 32 valioliigaottelua, joissa hän päästi 24 maalia ja jätti vastustajan maaleitta 16 ottelussa, millä hän voitti eniten nollapelejä pelanneen maalivahdin Golden Glove -palkinnon. Mestarien liigassa pelaamissaan yhdeksässä ottelussa hän päästi seitsemän maalia ja piti maalinsa koskemattomana neljässä ottelussa. Kesällä 2024 Raya siirtyi Arsenaliin pysyvästi. Hän pelasi kaudella 2024–2025 täyden ajan Arsenalin kaikissa 38 valioliigaottelussa. Hän päästi 34 maalia ja piti vastustajan maaleitta 13 ottelussa, millä hän jakoi eniten nollaotteluja pelanneella maalivahdille annettavan Englannin Valioliigan Kultaisen hanskan Nottinghaminin Matz Selsin kanssa. Mestarien liigassa pelaamissaan 13 ottelussa hän päästi yhdeksän maalia ja jätti vastustajan ilman maalia kuudessa ottelussa.
Maajoukkueura.
Raya pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan jalkapallomaajoukkueessa Albaniaa vastaan maaliskuussa 2022 ja toisen pelinsä Jordaniaa vastaan marraskuussa 2022. Hän kuului Espanjan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022, muttei päässyt pelaamaan turnauksessa. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan marraskuussa 2023. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2024 ja pelasi EM-turnauksessa jatkoonpääsyn kannalta merkityksettömän viimeisen alkulohko-ottelun Albaniaa vastaan. Hän on juhannukseen 2025 mennessä pelannut 11 maaottelua.
Kinovalon alla

Kinovalon alla on suomalaisen yhtyeen Arpan 24. syyskuuta 2021 julkaistu toinen studioalbumi. Albumi on ensimmäinen Johanna Kustannus -levy-yhtiön alla julkaistava Arppa-albumi.
Albumin nimi viittaa alun perin Kokkolan Kinojuhlille tehtyyn valokylttiin, joka on sittemmin ollut Arpan äidin Ykspihlajaan perustamassa kahvilassa. Artisti on viettänyt öitään soittaen valokyltin alla olevaa pianoa.
Liz Saville Roberts

Elizabeth ”Liz” Saville Roberts (os. Saville; s. 16. joulukuuta 1964) on walesiläinen Plaid Cymruä edustava poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa Luoteis-Walesissä sijaitsevan Dwyfor Meirionnyddin vaalipiirin edustajana vuodesta 2015 lähtien. Vuodesta 2017 lähtien hän on ollut Plaid Cymrun parlamenttiryhmän puheenjohtaja.
Saville Roberts syntyi ja kasvoi Kaakkois-Lontoon Elthamissa, ja muutti 18-vuotiaana Aberystwythiin opiskelemaan kieliä Aberystwythin yliopistossa. Hän työskenteli kymrinkielisen koulutuksen parissa. Vuoden 2004 paikallisvaaleissa hänet valittiin Gwyneddin kreivikunnanvaltuustoon Morfa Nefynin vaalipiiristä.
Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Saville Roberts valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneeseen Dwyfor Meirionnyddin vaalipiiristä 11 811 äänellä eli 40,9 prosentilla äänistä. Tultuaan valituksi parlamenttiin hän erosi Gwyneddin kreivikunnanvaltuustosta. Hän on Plaid Cymrun ensimmäinen naispuolinen kansanedustaja. Hän säilytti paikkansa vuosien 2017 ja 2019 parlamenttivaaleissa.
Vuonna 2017 Saville Roberts esitteli lakiehdotuksen, joka olisi kieltänyt raiskauksen uhrien seksuaalisen historian esilletuomisen ristikuulustelussa oikeudenkäynneissä. Huhtikuussa 2018 hän vastusti Damaskoksen ja Homsin pommittamista pitäen sitä ”tokenistisena toimintana”, joka ”ei lievitä syyrialaisten kärsimystä” ja kritisoiden pääministeri Theresa Maytä siitä, ettei parlamentti ollut saanut äänestää asiasta.
Lokakuussa 2018 Saville Roberts puhui alahuoneessa iiriä vaatiessaan hallituksen Pohjois-Irlannin asioista vastaavaa ministeriä Karen Bradleytä säätämään Pohjois-Irlantiin iirin kielilain. Hän on tiettävästi ensimmäinen kansanedustaja, joka on puhunut parlamentissa iiriä sitten helmikuun 1901, jolloin silloinen West Kerryn irlantilaista puoluetta edustanut Thomas O’Donnell puhui iiriä.
Vuonna 2019 Saville Robertsista tuli Privy Councilin jäsen. Maaliskuussa 2019 hän äänesti uuden EU-kansanäänestyksen puolesta. 
Maaliskuussa 2021 Saville Roberts puhui alahuoneessa jälleen iiriä toivottaakseen hyvää pyhän Patrikin päivää; toistaessaan toivotustaan kymriksi puhemies Lindsay Hoyle keskeytti hänet todeten, että kymriksi jatkaminen oli vastoin parlamentin sääntöjä. Saville Robertsin mukaan tämä oli esimerkki ”Westminsterin halveksinnasta vähemmistökieliä kohtaan.” 
Saville Roberts asuu Gwyneddissä Morfa Nefynin kylässä aviomiehensä ja kaksoistyttäriensä kanssa.
Farhot

Farhot, oikealta nimeltään Farhad Samadzada, on afganistanilaissyntyinen muusikko ja musiikkituottaja.
Farhot syntyi Afganistanissa, josta muutti sotapakolaisena Saksaan 1980-luvulla. Farhot johtaa Kabul Fire -levy-yhtiötä ja kustantamoa. Hän on tuottanut muun muassa Isaiah Rashadia, Selah Sueta ja Talib Kwelia. Farhotin musiikissa on merkittäviä vaikutteita afganistanilaisesta kulttuurista. 
Esikoisalbumi "Kabul Fire Vol. 1" julkaistiin 2013. Albumilla "Kabul Fire Vol. 2" (2021) ovat vierailevina esiintyjinä Juju Rogers, Nneka, Tiggs Da Author ja Maverick Sabre. Albumin kappaleissa on näytteitä afganistanilaisista elokuvista. Kappaleessa ”Sampling Watana” kuullaan puhuttua sanaa Hampurissa asuvalta afganistanilaisartistilta Moshtarilta. "Kabul Fire Vol. 2" sai hyvät arvostelut "The Guardianin" kriitikolta Ammar Kalialta.
Walesin parlamentti

Walesin parlamentti (, ), vuoteen 2020 asti Walesin kansalliskokous (, ) on Walesin itsehallinnon lakiasäätävä elin, joka perustettiin vuonna 1999. Parlamentissa on 60 edustajaa, joista 40 valitaan yhden edustajan vaalipiireistä enemmistövaalitavalla, ja 20 valitaan viidestä neljän edustajan vaalipiiristä suhteellisella vaalitavalla D’Hondtin menetelmällä. Parlamentti kokoontuu Walesin pääkaupungissa Cardiffissa.
Toukokuun 2021 parlamenttivaaleissa suurimman puolueen aseman säilytti työväenpuolue.
Ravi Kumar Dahiya

Ravi Kumar Dahiya (; s. 12. joulukuuta 1997) on intialainen vapaapainin olympia- ja MM-mitalisti sekä Aasian-mestari.
Kumar Dahiya saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 57 kg:n painoluokassa. Loppuottelussa hän hävisi venäläiselle Zaur Ugujeville. Hän saavutti samassa sarjassa pronssia Nur-Sultanin MM-kilpailuissa 2019. Hän on voittanut 57-kiloisten Aasian-mestaruuden 2020 ja 2021 sekä sijoittunut viidenneksi 2019.
Kumar Dahiya saavutti hopeaa nuorten MM-kilpailujen 55 kg:n sarjassa 2015 ja alle 23-vuotiaiden MM-kilpailujen 57 kg:n sarjassa 2018. Hän voitti nuorten Aasian-mestaruuden 55-kiloisissa 2015 ja sai hopeaa kadettien (17-v.) Aasian-mestaruuskilpailujen 54 kg:n painoluokassa 2013.
Bhutan Broadcasting Service

Bhutan Broadcasting Service (; BBS) on Bhutanin valtio-omisteinen yleisradioyhtiö.
Historia.
BBS perustettiin 11. marraskuuta 1973 nimellä Radio NYAB. Perustajat olivat Bhutanin kansallisen nuorisojärjestön vapaaehtoisia, jotka aloittivat radiotoiminnan. Valtion ohjaukseen ja omistukseen se siirtyi vuonna 1979, kun se yhdistettiin maan viestintäministeriön alaiseen tiedotusvirastoon.
Vuonna 1992 yhtiöstä tuli valtiosta itsenäinen yhtiö kuninkaan antaman käskyn nojalla. BBS on myös Aasian ja Tyynenmeren yleisradiounionin jäsen.
Televisiolähetykset aloitettiin 2. heinäkuuta 1999. Tätä ennen televisio oli kielletty Bhutanissa.
Toiminta nykyään.
BBS:n kaksi radiokanavaa toimivat molemmat vuorokauden ympäri. Toinen niistä on täysin dzongkhankielinen kun taas toinen lähettää ohjelmaa myös englanniksi, tshanglaksi ja lhotshamkhaksi.
BBS:llä on kaksi televisiokanavaa:
Nikon D5

Nikon D5 on Nikonin 5. tammikuuta 2016 julkistama digitaalinen järjestelmäkamera, jossa on 21 megapikselin täysikokoinen CMOS-kenno. Se on yhteensopiva Nikon F -objektiivien kanssa. Kameralla voi ottaa 14 kuvaa sekunnissa ja videoida Ultra HD -laadulla 30 kuvaa sekunnissa ja Full HD -laadulla 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on 3,2 tuuman kosketusnäyttö. Runko on valmistettu magnesiumista ja se painaa akun kanssa 1 415 grammaa.
Kameran edeltäjä on helmikuussa 2014 julkistettu Nikon D4S ja seuraaja helmikuussa 2020 julkistettu Nikon D6.
Štš-126

Štš-126 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 13. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1936.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-127

Štš-127 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 13. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1936.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-128

Štš-128 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 17. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta 1936.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-129

Štš-129 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta 1936.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen "S-129:ksi" ja poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-130

Štš-130 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 7. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta 1936.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen "S-130:ksi" ja poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-131

Štš-131 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 23. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta 1936.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen "S-131:ksi" ja poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-132

Štš-132 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta 1936.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen "S-132:ksi" ja poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-133

Štš-133 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 7. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 19. marraskuuta 1936.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen "S-133:ksi" ja poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-137

Štš-137 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 31. elokuuta 1938. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 18. marraskuuta 1941.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen "S-137:ksi" ja poistettiin alusluettelosta noin vuonna 1957.
Štš-138

Štš-138 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vladivostokista Dalzavodilta, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1938. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 30. joulukuuta 1941.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen "S-138:ksi" ja poistettiin alusluettelosta 1950-luvulla.
Ethan Pinnock

Ethan Pinnock (s. 29. toukokuuta 1993) on Englannissa syntynyt jamaikalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 194-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia.
Pinnock edusti aikuisuransa alkupuolella Englannin alemmilla sarjatasoilla Dulwich Hamletia ja Forest Green Roversia. Kausina 2017–2019 hän edusti Barnsleya, joka ensimmäisellä kaudella pelasi mestaruussarjassa ja jälkimmäisellä yhtä sarjatasoa alempana ykkösliigassa.
Pinnock siirtyi kesällä 2019 Brentfordiin ja oli kahdella mestaruussarjakaudella pääasiassa avauskokoonpanon pelaaja. Keväällä 2021 Brentford nousi Valioliigaan. Pinnock pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan ja oli Brentfordin maalein 2–0 voittamassa ottelussa kentällä täydet minuutit. Hän pelasi ensimmäisellä valioliigakaudellaan 32 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin syyskuussa tasapeliin 3–3 päättyneessä kotiottelussa Liverpoolia vastaan. Kaudella 2022–2023 hän oli sivussa kahdeksasta ensimmäisestä valioliigaottelusta edellisen kauden loppupuolella tulleen takareisivamman ja sen jälkeen tulleen polvivamman vuoksi mutta pelasi kentille päästyään täydet minuutit Brentfordin kaikissa 30 ottelussa. Hän teki maalin maaliskuussa Fulhamia, huhtikuussa Brightonia ja toukokuussa 1–0-voittomaalin kauden päätösottelussa Manchester Cityä vastaan.
Kaudella 2023–2024 Pinnock pelasi Valioliigassa 29 ottelua, joista yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa. Hän oli kevätkaudella yhdeksän ottelua sivussa nilkkavamman vuoksi. Hän teki maalin Chelseaa vastaan lokakuussa ja Lutonia vastaan huhtikuussa. Kaudella 2024–2025 hän pelasi joulukuun puoliväliin mennessä täyden ajan Brentfordin kaikissa 16 valioliigaottelussa. Seuraavat seitsemän ottelua hän oli hamstring-vamman vuoksi sivussa. Tämän jälkeen hän pelasi kuusi liigaottelua, joista viisi avauskokoonpanossa, mutta istui kauden kahdeksan viimeistä valioliigaottelua vaihdossa. Hän teki lokakuussa maalin peräkkäisissä otteluissa Wolverhamptonia ja Manchester Unitedia vastaan.
Pinnock pelasi Englannin C-maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 2016. Jamaikan maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan ja on sen jälkeen pelannut MM-karsinnoissa ja CONCACAF:in Kansojen liigassa. Hän pelasi Jamaikan kaikki kolme ottelua CONCACAF Gold Cupissa 2025. Hän on elokuun 2025 puoliväliin mennessä pelannut 22 maaottelua.
Bulgakov

Bulgakov on venäläinen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Štš-321

Štš-321 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 26. elokuuta 1938. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen1. syyskuuta 1941.
Palvelus.
Alus siirrettiin 1939 Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon ja edelleen elo-lokakuussa 1940 Siperian meritietä Tyynenmeren laivastoon, jolloin se nimettiin "Štš-135:ksi". Se poistettiin alusluettelosta 1950-luvun lopulla.
Ananya Panday

Ananya Panday (; s. 30. lokakuuta 1998 Mumbai, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän on näyttelijä Chunky Pandayn tytär. Hän ryhtyi näyttelemään vuonna 2019 päärooleissa elokuvissa "Student of the Year 2" ja "Pati Patni Aur Woh". Hän voitti muun muassa parhaan naistulokkaan Filmfare Awards- ja Zee Cine Awards -palkinnot.
Highmark Stadium

Highmark Stadium on stadion Orchard Parkissa, joka on osa Buffalon esikaupunkialuetta. Se on NFL-seura Buffalo Billsin kotistadion.
Stadionin rakennustyöt aloitettiin 4. huhtikuuta 1972 ja avajaiset pidettiin 17. elokuuta 1973. Stadionin alkuperäinen nimi oli Rich Stadium. Stadion nimettiin Ralph Wilson Stadiumiksi vuonna 1998. Stadion sai nimen New Era Field paikallisen vaatealan yrityksen New Eran mukaan vuonna 2016. Vuosina 2020–2021 stadionin nimi oli Bills Stadium. Maaliskuussa 2021 stadion sai nykyisen nimensä Highmark Stadium.
Xiaomi Mi 11i

Xiaomi Mi 11i on Xiaomin 31. toukokuuta 2021 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 11 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi 11i -älypuhelimessa on 6,7-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 20:9-kuvasuhteella.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,84 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 8 gigatavua RAM-muistia ja 128 gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 108 megapikseliä, toinen kamera on 5 megapikseliä (telekamera/makrokamera) ja kolmas kamera on 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera). Etukameran tarkkuus on 20 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 4320p (8K) -resoluutiolla 30 fps sekä 2160p (4K) -resoluutiolla 60 fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 11 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Jarl Brommels

Jarl Henrik Brommels (20. tammikuuta 1921 Bergö – 21. joulukuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen sosiaalineuvos ja pitkäaikainen järjestöjohtaja. 
Henkilöhistoria.
Brommelsin vanhemmat olivat kansanedustaja Albert Brommels ja Anna Stenfors ja puoliso toimittaja Hedvig Marianne Klingstedt, professori Fredrik Klingstedtin tytär. Toimitusjohtaja Krister Brommels oli hänen veljensä. Jarl Brommels tuli ylioppilaaksi 1940 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi 1948 Åbo Akademista. Hän oli Suomen ruotsalaisten kansankäräjien sihteeri 1947–1950 ja sitten pitkään johtamassa Folkhälsan-kansanterveysjärjestöä aina 1950-luvun alusta 1980-luvun alkuun, ensin toiminnanjohtajana 1950–1968 ja sitten toimitusjohtajana 1968–1981. Folkhälsän yhtenäistyi ja kasvoi voimakkaasti hänen johdollaan. Brommelsilla oli lisäksi useita luottamustehtäviä muissa järjestöissä ja yhdistyksissä.
Xiaomi Redmi Note 8

Xiaomi Redmi Note 8 on Xiaomin 16. lokakuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Redmi Note 8 -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 19,5:9-kuvasuhteella.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera), kolmas kamera on 2 megapikseliä (makrokamera) ja neljäs kamera on 2 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30 fps, 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 120 fps sekä 720p (teräväpiirto) -resoluutiolla 240 fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Jean-Claude Renard

Jean-Claude Renard (22. huhtikuuta 1922 Toulon, Ranska – 19. tai 29. marraskuuta 2002 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija. Hän vaikutti runojensa kautta myös yhteiskunnallisesti karttaen kuitenkin politiikkaa.
Suomennettuja runoja.
Renardin runoja on julkaistu suomeksi antologiassa "Sanat että tietäisimme: kymmenen ranskalaista runoilijaa" (toim. Mirja Bolgár, Helsinki: WSOY 1975, ). Viereisellä sivulla on runo alkukielellä.
Kristoffer Ajer

Kristoffer Vassbakk Ajer (s. 17. huhtikuuta 1998 Rælingen) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 198-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa vuodesta 2018.
Ajer pelasi Lillestrømin junioreissa vuosina 2008–2014 ja aloitti liigauransa Startin joukkueessa heinäkuussa 2014. Hän pelasi kolmen kauden aikana 54 liigaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän oli liigakauden 2015 avausottelussa Lillestrømiä vastaan joukkueen kapteeni vähän ennen 17-vuotissyntymäpäiväänsä.
Ajer siirtyi heinäkuussa 2016 skotlantilaisseura Celticiin ja pääsi vielä samassa kuussa kentälle yhdessä Mestarien Liigan karsintaottelussa mutta aloitti Skotlannin Valioliigassa lainasopimuksella Kilmarnockissa vuoden 2017 alkupuoliskolla. Hän pelasi lainapestinsä aikana 16 liigaottelua ja kaikissa niissä täydet minuutit. Kausina 2017–2021 Ajer pelasi Celticissä 115 valioliigaottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja 18 Eurooppa-liigan ottelua. Hän voitti kolme kertaa niin liigamestaruuden, cupin kuin liigacupinkin. Vuoden 2020 cupin loppuottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän teki joukkueensa viidentenä laukojana voiton sinetöineen maalin.
Ajer siirtyi kesällä 2021 Englannin Valioliigaan nousseeseen Brentfordiin. Hän pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan avauskokoonpanossa ja tuli 71. minuutilla loukkaantumisen vuoksi vaihtoon. Hän pelasi kauden 2021–2022 aikana 24 valioliigaottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa, ja teki maalin toukokuussa Southamptonia vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi vain yhdeksän valioliigaottelua, jotka kaikki avauksessa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 28 ottelua, joista 21:ssa hän oli avauskokoonpanossa. Hän teki maaliskuussa maalin peräkkäisissä liigaotteluissa Burnleyä ja Manchester Unitedia vastaan. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 24 valioliigaottelua, joista 17 avauskokoonpanossa.
Ajer on pelannut yli 30 ottelua Norjan eri nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Australiaa vastaan. Hän on pelannut elokuun 2025 puoliväliin mennessä 43 A-maaottelua, joissa kahta lukuun ottamatta avauskokoonpanossa ja 39 ottelussa täydet minuutit. Otteluista kahdeksan on ollut MM-karsintaotteluita, 13 EM-karsintaotteluita ja yhdeksän Kansojen liigaa.
Renard

Renard on ranskalainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Bajrang Punia

Bajrang Punia (; s. 26. helmikuuta 1994) on intialainen vapaapainija. Hän on olympia- ja MM-mitalisti, Aasian kisojen voittaja ja Aasian-mestari. Hän on pituudeltaan 166 cm. Häntä ovat valmentaneet Yogeshwar Dutt vuodesta 2012 ja Emzarios Bentinidis vuodesta 2018 lähtien.
Punia saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa pronssia 65 kg:n painoluokassa. MM-kilpailuissa hän on saanut samassa sarjassa hopeaa 2018, pronssia 2019 ja 2022 sekä sijoittunut 61-kiloisissa viidenneksi 2015 ja yhdeksänneksi 2016.
Punia on saavuttanut Aasian kisoissa 65 kg:n sarjassa kultaa 2018 ja 61-kiloisissa hopeaa 2014. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on saanut 65 kg:n painoluokassa kultaa 2019 ja 2020, hopeaa 2020 ja 2021 ja pronssia 2018, 61-kiloisissa hopeaa 2014 sekä 60 kg:n sarjassa pronssia 2013. Asian Indoor Gamesissa hän voitti kultaa 65-kiloisissa 2018.
Punia on voittanut Kansainyhteisön kisoissa kultaa 65 kg:n painoluokassa 2018 ja 2022 sekä saavuttanut 61-kiloisissa hopeaa 2014. Painin Kansainyhteisön-mestaruuden hän voitti 65 kg:n sarjassa 2016 ja 2017.
Punia saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa 65 kg:n sarjassa 2017. Hän voitti kadettien (17-vuotiaiden) Aasian-mestaruuden 50-kiloisissa 2010 ja 54 kg:n painoluokassa 2011 sekä sai nuorten Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 60-kiloisissa 2012.
Torsten Kaukoranta

Toivo Torsten (Totti) Ferdinand Kaukoranta (vuoteen 1906 saakka "Kiljander", 20. elokuuta 1879 Helsinki – 14. huhtikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, edistyspuolueen sihteeri ja kuoronjohtaja.
Torsten Kaukoranta syntyi Sortavalan seminaarin musiikinlehtorin Nils Kiljanderin perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta vuonna 1900, kävi Helsingin musiikkiopiston ja valmistui musiikinopettajaksi. Yliopisto-opinnot keskeytyivät kutsuntalakkoon osallistumisen takia. Kaukoranta työskenteli opettajana Viipurin kirkkomusiikkiopistossa, suomalaisessa reaalilyseossa ja orkesterikoulussa sekä toimi "Karjala"-lehden musiikkiarvostelijana.
Kaukoranta muutti vuonna 1909 Kuopioon, jossa hän työskenteli "Savon" toimitussihteerinä ja "Kuopion Sanomien" päätoimittajana. Vuonna 1922 hän siirtyi Mikkeliin "Länsi-Savon" päätoimittajaksi. Kaukoranta työskenteli sittemmin Kuopion suojeluskuntapiirin valistusohjaajana ja Jyväskylässä "Keskisuomalaisen" päätoimittajana vuosina 1928–1932. Ennen kuolemaansa hän toimi Kansallisen Edistyspuolueen puoluesihteerinä.
Kaukoranta toimi työnsä ohella kuoronjohtajana Helsingissä, Viipurissa, Kuopiossa ja Jyväskylässä. Hän oli innokas suojeluskuntalainen ja oli mukana Itä-Karjalan valloitusyrityksissä. Poliitikkona Kaukoranta kannatti laillisuutta ja vastusti lapuanliikkeen väkivaltaisuuksia.
Kirjailija Kyllikki Hämäläinen oli Kaukorannan tytär.
Valis

Valis on Philip K. Dickin kirjoittama tieteisromaani. Teos julkaistiin alun perin englanniksi vuonna 1981. Kirjan nimi on lyhenne käsitteestä "Vast Active Living Intelligence System" "Valtava aktiivinen elävä älykkyysjärjestelmä", ja se viittaa Dickin 1970-luvun puolivälissä kokemiin näkyihin. Kirja on eräänlainen kirjailijan itseanalyysi. Sen päähenkilöinä on kaksi miestä. Toinen heistä on hullu, toinen ei.
Štš-405

Štš-405 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Martin telakalta, missä köli laskettiin 1939. Alus laskettiin vesille 1940 ja valmistui 7. kesäkuuta 1941.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus oli edelleen varustettavana telakalla ja otettiin palvelukseen 28. kesäkuuta, jolloin se liitettiin Tallinnassa N. E. Eihbaumin komentamaan erilliseen koulutusdivisioonaan Aluksen päälliköksi määrättiin kapteeniluutnantti I. A. Sidorenko. Alus lähti 19. heinäkuuta 1941 Kronstadtista Tallinnan kautta Triigiin, jonne se saapui 21. heinäkuuta.
Saapumispäivänään Triigiin alus lähti ensimmäiselle sotaretkelleen Bornholmin kaakkoispuolelle lähelle Stolpe-matalikkoa, jonne se saapui 24. heinäkuuta. Aluksen tähystäjä havaitsi seuraavien päivien aikana joitakin rahtilaivoja, mutta joko ei hyökätty tai hyökkäykset epäonnistuivat. Alus siirtyi 1. elokuuta Büsterortin majakalle, jossa tähystäjä havaitsi Saksan laivaston sotalaivoja ja 6. elokuuta kaksi rahtialusta. Alus lähti 8. elokuuta paluumatkalle.
Bogaskärin majakalla tapahtui 11. elokuuta onnettomuus, jossa päällikkö, koulutettavana ollut upseeri ja kaksi muuta miestä huuhtoutui mereen. Alus vajosi pohjaan, mistä se nousi pintaan puoli tuntia myöhemmin etsimään tuloksetta veden varaan joutuneita. Veneen päälliköksi tuli komissaarin käskyllä perämies luutnantti Penkin. Alus jatkoi matkaansa pinta-ajossa, jolloin se joutui ilmahyökkäykseen. Hyökkäyksessä haavoittui kaksi miestä. Matka jatkui vuorotellen pinnalla ja sukelluksissa. Alus saapui 12. elokuuta Ristnan edustalle, mistä jatkettaessa se ajoi 14. elokuuta karille. Aluksen avuksi saapuneet vartioalus ja raivaaja hinasivat sukellusveneen Tallinnaan, jonne ne saapuivat 15. elokuuta.
Aluksen päälliköksi siirrettiin komentaja M. V. Fedotov, jonka alaisuudessa vene osallistui Tallinnan evakuointiin 28.-29. elokuuta. Alus saapui 30. elokuuta Kronstadtiin, missä päälliköksi nimitettiin komentajakapteeni I. V. Gratšov. Alus lähti 9. marraskuuta jäänmurtajan avustamana Leningradiin, jonne ne saapuivat seuraavana päivänä.
Alus upotettiin 14. heinäkuuta 1942.
Anders Byström

Anders Byström (15. syyskuuta 1724 Tammisaari – 28. tammikuuta 1802 Helsinki) oli suomalainen kauppias, pormestari ja valtiopäivämies.
Byströmin vanhemmat olivat seppä Anders Bythare ja Maria Nyman ja puoliso vuodesta 1750 Gustafva Helena Merthen (k. 1773). Byström sai porvarinoikeudet Helsingissä 1753, oli Helsingin kaupunginvanhin 1758 ja toimi myös tilintarkastajaja ja porvarikaartin ratsumestarina sekä kaupungin kunnallispormestarina 1788–1794. Hän oli lisäksi edelläkävijä tupakanviljelijänä Suomessa jo vuodesta 1753, piti majataloa ja ravintolaa, omisti ensimmäiset teatterirakennukset Helsingissä ja avasi Kamppiin puiston kaupunkilaisille. Edelleen, hän oli tiilitehtailija, joka palveli erityisesti Viaporin rakennustarpeita. Byström tunnettiin myös vapaamuurarina. Ruotsin säätyvaltiopäivillä hän oli edustaja 1786 ja 1800. Kaikki Byströmin liiketoimet eivät onnistuneet, vaan hän joutui useaan otteeseen vararikkoon, ja myös hänen kuolinpesänsä julistettiin konkurssiin.
Rhun ap Iorwerth

Rhun ap Iorwerth (s. 27. elokuuta 1972) on walesiläinen poliitikko, joka on toiminut Plaid Cymrun varapuheenjohtajana vuodesta 2018. ja Walesin parlamentin jäsenenä vuodesta 2013 lähtien.
Ap Iorwerth syntyi Etelä-Walesin Tontegissa lähellä Pontypriddiä ja kasvoi Pohjois-Walesissä. Hän kävi Menai Bridgessä kymrinkielistä Ysgol David Hughes -lukiota ja opiskeli Cardiffin yliopistossa politiikkaa ja kymrin kieltä.
Vuonna 1994 ap Iorwerth aloitti toimittajana BBC Cymru Walesin ja BBC Westminsterin riveissä. Hän työskenteli toimittajana ja juontajana BBC:llä ja S4C:llä vuoteen 2013 asti, jolloin hän asettui ehdolle Walesin parlamentin täytevaaliin Ynys Mônin vaalipiirissä; hänet valittiin Walesin kansalliskokoukseen 58,2 prosentilla äänistä. Vuonna 2018 hänet valittiin yhdeksi Plaid Cymrun kahdesta varapuheenjohtajasta.
Štš-328

Štš-328 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Martin telakalta, missä köli laskettiin 17. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 17. heinäkuuta 1936.
Palvelus.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1939 Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon, jossa se nimettiin "Štš-424:ksi". Aluksen siirtoa edelleen suunniteltiin Tyynenmeren laivastoon, jossa nimettäisiin "Štš-136:ksi". Sukellusveneeseen törmäsi lokakuussa 1939 Kuolan niemimaan rannikolla kalastusalus, joka upotti sen.
Nokkasara

Nokkasara ("Carex lepidocarpa") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Nokkasara jaetaan eri alalajeihin, joita ovat etelännokkasara ("Carex lepidocarpa" ssp. "lepidocarpa") sekä kuusamonnokkasara ("Carex lepidocarpa" ssp. "jemtlandica"). Nokkasara alalajeineen kuuluu keltasararyhmään.
Nokkasaran lehdet ovat yleensä lyhyitä ja kapeita. Nokkasaran kukintona on tähkistö, joka koostuu yhdestä hedetähkästä sekä 1–3 emitähkästä. Emitähkät ovat selvästi toisistaan erillisiä. Emikukat ovat kolmiluottisia. Nokkasara muistuttaa hyvin paljolti keltasaraa ("Carex flava"), mutta sen kukinnon alimman emitähkän tukilehti on lyhyempi. Myös kukinnon emitähkät ovat keltasaralla tavallisesti tiiviimmin yhdessä.
Nokkasara kasvaa runsaskalkkisilla soilla. Nokkasara on yleisesti ottaen harvinainen, mutta sopivilla kasvupaikoilla se voi olla paikallisesti yleinen.
Suomessa nokkasaraa kasvaa kahdella toisistaan erillisellä alueella: Ahvenanmaalla sekä Kainuussa ja Koillismaalla. Ahvenanmaalla tavataan etelännokkasaraa ja Kainuussa sekä Koillismaalla lähinnä kuusamonnokkasaraa.
Etelännokkasara

Etelännokkasara ("Carex lepidocarpa" subsp. "lepidocarpa") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluvan nokkasaran ("Carex lepidocarpa") nimialalaji.
Etelännokkasaran lehdet ovat melko lyhyitä. Kukintona on useasta tähkästä koostuva tähkistö, jossa on erilliset hede- ja emitähkät. Hedetähkä on perällinen ja emitähkien pullakoiden suuodat ovat hieman taipuneita. Nokkasaran toisella alalajilla, kuusamonnokkasaralla ("Carex lepidocarpa" subsp. "jemtlandica"), lehdet ovat pidempiä, hedetähkä on perätön ja pullakoiden suuodat ovat lyhyitä ja suoria.
Etelännokkasaraa tavataan Suomessa harvinaisena lähinnä Ahvenanmaalla.
Etelännokkasara on luokiteltu Suomessa vuonna 2019 äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) lajiksi. Vuonna 2010 se oli luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi (EN) lajiksi.
Vanadiinitetrafluoridi

Vanadiinitetrafluoridi (VF4) eli vanadiini(IV)fluoridi on vanadiinin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Sitä voidaan käyttää fluoraavana reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa vanadiinitetrafluoridi on vihreää tai ruskehtavaa kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen ja rakenne on polymeeri muistuttaen tina(IV)fluoridin rakennetta. Vanadiinitetrafluoridi reagoi veden kanssa hydrolysoituen vanadyylifluoridiksi ja liukenee etanoliin. Kuumennettaessa aine disproportioituu vanadiinitrifluoridiksi ja vanadiinipentafluoridiksi. Yhdiste on Lewis-happo ja reagoi esimerkiksi fluoridien kanssa kompleksiseksi fluorovanadaatti(IV)ioneiksi (esimerkiksi [VF6]2-). Useita muitakin komplekseja tunnetaan.
Vanadiinitetrafluoridia voidaan valmistaa kuumentamalla vanadiinia ja fluoria. Tavanomaisempi tapa on kuitenkin vanadiini(IV)kloridin ja vetyfluoridin reaktio tai vanadiinipentafluoridin pelkistys.
V + 2 F2 → VF4
VCl4 + 4 HF → VF3 + 4 HCl
Vanadiinitetrafluoridia voidaan käyttää fluoraavana reagenssina. Sitä voidaan mahdollisesti hyödyntää myös elektroniikassa tai spintroniikassa.
Walesin parlamenttivaalit 2021

Walesin parlamenttivaalit 2021 järjestettiin 6. toukokuuta 2021. Niissä valittiin Walesin parlamentin eli Seneddin kaikki 60 edustajaa, 40 yhden hengen vaalipiireistä enemmistövaalitavalla ja 20 viidestä neljän edustajan suurvaalipiiristä suhteellisella listavaalilla D’Hondtin menetelmää hyödyntäen. Vaalit voitti työväenpuolue, joka sai tasan puolet paikoista eli 30. Pääministerinä jatkoi Mark Drakeford.
Vaalit olivat Walesin ensimmäiset, joissa myös 16- ja 17-vuotiaat saivat äänestää.
Tulokset.
Lähde:
Jääpallon Suomen Cup 2021–2022

Jääpallon Suomen Cup-mestaruus 2021–2022 ratkaistiin yhdeksällä joukkueella. Alkuottelut pelattiin kahdessa lohkossa, joista kummastakin voittajat etenivät suoraan loppuotteluun.
Lappeenrannan Veiterä voitti Suomen cupin mestaruuden.
Alkulohkot.
Jyväskylä.
Lohko A pelattiin Jyväskylässä 13.11.-14.11.2021.
Lohkossa pelasivat Akilles, Kampparit, JPS, WP-35 ja Botnia.
Oulu.
Lohko B pelattiin Oulussa 5.-7.11.2021
Lohkossa pelasivat HIFK, Narukerä, OLS ja Veiterä.
Štš-325

Štš-325 () oli Neuvostoliiton Itämeren laivaston dieselkäyttöinen Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Martin telakalta, missä köli laskettiin 20. marraskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1937.
Palvelus.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1939 Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon, jossa se nimettiin uudelleen "Štš-421:ksi". Alus vaurioitui 8. huhtikuuta 1942 osuttuaan miinan Porsangerin vuonon edustalla. Miehistö jätti aluksensa, minkä jälkeen sukellusvene "K-22" tuhosi hylyn torpedolla.
Believe Me (Lordin kappale)

Believe Me on Lordin singlejulkaisu vuodelta 2021. Se on ensimmäinen single yhtyeen "Lordiversity" -boxilta. Kappale on boxisetin discoalbumilta "Superflytrap". Animaatio-musiikkivideon ovat tehneet Jarno Sirviö, Mr. Lordi, Mr. Kaarle sekä Routa Salmi.
Chunky Panday

Suyash Panday (; s. 26. syyskuuta 1962 Bombay, Maharashtra, Intia), tunnetaan nimellä Chunky Panday, on intialainen elokuvanäyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Lisäksi hän on työskennellyt joissakin bangladeshilaisissa elokuvissa. Hän on esiintynyt noin sadassa elokuvassa yli kolmen vuosikymmenen aikana.
Yksityiselämä.
Panday meni naimisiin Bhavana Khoslan kanssa 17. tammikuuta 1998. Heillä on kaksi tytärtä, vuonna 1998 syntynyt näyttelijä Ananya Panday ja vuonna 2004 syntynyt Rysa Panday.
Mark Drakeford

Mark Drakeford (s. 1954) on walesiläinen työväenpuoluetta edustava poliitikko, joka toimi Walesin pääministerinä vuosina 2018–2024.
Drakeford syntyi Lounais-Walesin Carmarthenissa. Hän opiskeli latinaa Kentin yliopistossa. Hän oli yhteiskuntatieteiden lehtorina Swansean yliopistossa vuosina 1991–1995 ja siirtyi Cardiffin yliopistoon, jossa hänestä tuli vanhempi lehtori vuonna 1999 ja professori vuonna 2003. Hän jatkoi akateemista uraansa vuoteen 2013 asti, jolloin hänestä tuli ministeri Walesin hallituksessa.
Vuosina 1985–1993 hän istui South Glamorganin kreivikunnanvaltuustossa. Hän kampanjoi Walesin itsehallinnon puolesta, joka hyväksyttiin kansanäänestyksessä vuonna 1997. Hän toimi Walesin hallituksen terveys- ja sosiaaliasioiden erityisneuvonantajana Rhodri Morganin pääministerikaudella 2000-luvun alkupuolella. Hänet valittiin Walesin kansalliskokoukseen vuoden 2011 vaaleissa. Vuonna 2013 hänestä tuli Walesin hallituksen terveys- ja sosiaaliministeri.
Joulukuussa 2018 Drakeford valittiin Walesin työväenpuolueen johtajaksi, minkä myötä hänestä tuli Walesin pääministeri. Hän erosi virasta vuonna 2024, ja hänen seuraajakseen valittiin Vaughan Gething.