tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arkadi Belinkov

Arkadi Belinkov (1921 Moskova, Neuvosto-Venäjä – 1970 New Haven, Yhdysvallat) oli neuvostoliittolainen kirjailija, joka loikkasi Yhdysvaltoihin.
Belinkov toimi sotakirjeenvaihtajana ja kirjoitti romaanin "Tšernovik tšuvstv, antisovjetski roman". Hän sai kirjan vuoksi kuolemantuomion, mutta tuomio muutettiin kahden vuoden vankeustuomioksi, johon lisättiin 25 vuotta. Armahduksen hän sai 1956, jolloin hän pakeni Unkarin ja Jugoslavian kautta Yhdysvaltoihin. Hän sovelsi kehittämäänsä romaanimallia formalisti Juri Tynjanovin elämään ja tuotantoon. Teoksissaan hän pohtii sivistyneistön asemaa sosialistisessa järjestelmässä. Hänen varhaistuotantonsa on kadonnut lähes kokonaan.
Stensån

Stensån on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 45 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Stensån vesistössä sen 47 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 285 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Båstadin kunnassa.
Joki lähtee Vita sjönistä ja virtaa metsäalueen pilkkumaisten peltojen läpi laskien lounaassa sijaitsevaan Vemmentorpasjöniin. Järvi on muodostunut Hallandsåsin hajualueen koillisreunalle. Joki alkaa seuraamaan harjualueen pohjoista reunaa, jossa tulee vastaan Sjöaltesjön. Joki saapuu Våxtorpissa peltomaa-alueelle, jota ennen on joella bifurkaatiohaara, johon yhtyy sivu-uoma Klippebäcken. Virtaavat vedet ovat kuluttaneet pehmeään maaperään uomien ympärille raviineja. Viimeiset kilometrit ovat joelle rauhallista etenemistä, joka päättyy Båstadissa harjualueen reunalla mereen laskuna.
Brazorian piirikunta

Brazorian piirikunta () on Yhdysvaltain Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 374 264 vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 4 170 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Angleton ja sen suurin asutuskeskus on Pearland.
Piirikunta perustettiin vuonna 1836.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 46,1 prosenttia on valkoisia, 29,41 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 14,5 prosenttia afroamerikkalaisia. 93,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,1 vuotta.
Shane Willis

Shane Willis (s. 13. kesäkuuta 1977 Edmonton) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan pääasiassa AHL-liigassa, mutta myös viidellä kaudella NHL-liigassa edustaen tuolloin Carolina Hurricanesia ja Tampa Bay Lightningia.
Pelaajaura.
Willis pelasi junioriurallaan WHL-liigan Prince Albert Raidersissa. Jo ensimmäisen WHL-kauden jälkeen Tampa Bay Lightning varasi hänet vuoden 1995 NHL:n varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Willis jatkoi WHL-liigassa, eikä tehnyt sopimusta Tampa Bayn kanssa, minkä vuoksi hän oli uudelleen varattavissa vuoden 1997 varaustilaisuudessa, jolloin Carolina Hurricanes varasi hänet.
Willis pelasi vielä kauden 1997–1998 WHL-liigassa edustaen Lethbridge Hurricanesia. Hän siirtyi kaudeksi 1998–1999 Carolinan organisaatioon ja pelasi valtaosan kaudesta AHL-liigan Beast of New Havenissa. Kaudella Willis teki läpimurtonsa NHL-liigaan ja pelasi pisteiden valossa uransa parhaan kauden. Kauden aikana hän teki 20 maalia ja 24 syöttöpistettä. Pudotuspelien toisessa ottelussa Scott Stevens taklasi Willisiä, joka sai aivotärähdyksen eikä pelannut enää loppukeväänä. Kauden päätteeksi hänet valittiin NHL:n tulokkaiden tähtikentälliseen. Willis ei kyennyt enää pelaamaan samalla tasolla seuraavalla kaudella ja Carolina kauppasi hänet ja Chris Dingmanin Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Kevin Weekesiin.
Willis pelasi Tampa Bayssa kolme kauden aikana vain 12 ottelua. Hän ei enää saanut urallaan peliaikaa NHL:ssä, joten hän pelasi useassa AHL-joukkueessa. Kaudella 2005–2006 hän edusti sveitsiläistä HC Davosia ja ruotsalaista Linköpings HC:ta. Willis lopetti ammattilaisuransa kauden 2008–2009 jälkeen.
Surfside Beach (Texas)

Surfside Beach on kaupunki Brazorian piirikunnassa, Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 482.
Väestö.
Kaupungin asukkaista 88,70 prosenttia on valkoisia ja 3,20 prosenttia afroamerikkalaisia. 2,02 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 57,4 vuotta.
Jake Jervis

Jake Mario Jervis (s. 17. syyskuuta 1991 Wolverhampton, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Jervis on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Stefan Wul

Stefan Wul, oikealta nimeltään Pierre Pairault (27. maaliskuuta 1922 – 26. marraskuuta 2003) oli ranskalainen kirjailija ja hammaslääkäri. Stefan Wul oli Pairaultin salanimi, jolla hän julkaisi kaikki teoksensa.
Wul kirjoitti vuosina 1956–1959 useita johdonmukaisesti eteneviä ja kekseliäitä tieteisromaaneita. Esikoisromaani "Retour à "0"" (”Paluu nollaan”) kuvaa maailmaa, jossa Maan rikolliset pienennetään ja lähetetään vangeiksi Kuuhun. Tämä johtaa kuitenkin katastrofiin, jossa ihmiskunta Maassa tuhoutuu. Kaksi Kuun vankia, mies ja nainen, palaa Maahan, ja heistä polveutuu uusi ihmiskunta. Vuonna 1957 julkaistu "Niourk" on J. G. Ballardin teoksia muistuttava kertomus, joka sijoittuu maailmaan, jossa meret ovat kuivuneet. Päähenkilö kokee lamarckistisen evoluutioloikan syömällä octopi-mutanttien aivoja ja ryhtyy rakentamaan tuhoutuneen maailman hylättyyn teknologiaan perustuvaa parempaa maailmaa. "Rayons pour Sidar" (”Sidarin peilisäteet”) on hillitön ja osin epäuskottava avaruusooppera. Vuonna 1957 julkaistussa "La peur géante" (”Suunnaton pelko”) –teoksessa kostonhimoiset merieliöt nostattavat valtamerten pinnat. Tämä romaani on saattanut saada vaikutteita Karel Čapekin teoksesta Salamanterisota. Samana vuonna julkaistiin myös teos "Oms en série", joka kuvaa kaukaista humanoidien hallitsemaa planeettaa. He ovat hankkineet kutistettuja ihmisiä lemmikkieläimikseen. Humanoidit kutsuvat ihmisiä nimellä "oms", omit. Osa omeista saa elää näennäisen vapaasti suuressa puistomaisessa eläintarhassa, jossa humanoidit kuitenkin käyvät säännöllisesti teurastamassa omeja. Oms en sérien pohjalta tehtiin vuonna 1973 ranskalais-tšekkoslovakialainen animaatioelokuva Villi planeetta ("La Planète sauvage"). Vuonna 1958 julkaistun romaanin "Le temple du passé" (”Muinainen temppeli”) päähenkilö on haaksirikkoutunut vieraalle planeetalle. Hän yrittää pelastaa tovereitaan, jotka planeetalla asuva valasmainen otus on nielaissut. Päähenkilö päätyy horrostilaan, jossa hänen elintoimintonsa lähes pysähtyvät. Aeoneja myöhemmin ihmiskansa löytää hänet ja tunnistaa hänet viimeiseksi Atlantiksen eloonjääneeksi. Samana vuonna julkaistu "L'orphelin de Perdide" (”Perdidin orpo”) kertoo samoin vieraalle planeetalle haaksirikkoutuneesta ihmisestä hieman avaruusoopperamaiseen tyyliin. Romaanin pohjalta on vuonna 1982 tehty ranskalais-unkarilainen animaatioelokuva Les Maîtres du temps. Vuoden 1959 jälkeen Wul ei julkaissut uusia teoksia pitkään aikaan. Vuonna 1977 hän julkaisi kaksiosaisen Noô saagan.
Suomennokset.
Wulin teoksista on suomennettu "Rayons pour Sidar" vuonna 1978 nimellä "Sidarin peilisäteet".
Jade Nyström

Jade Isabella Alexandra Nyström (ent. Jere Nyström, 5. tammikuuta 2004 Lapinjärvi) on vuonna 2024 uransa lopettanut suomalainen korkeushyppääjä. Hän oli ikäluokkansa poikien sarjan mestari 14-, 15- ja 16-vuotiaissa. Hän edusti Korian Pontta ja hänen valmentajanaan toimi Kai Niemi. Nyströmin ennätykseksi jäi 23. heinäkuuta 2021 Lappeenrannassa hypätty 194 cm. Nyström halusi kilpailla miesten sarjoissa, koska koki epäreiluna sen että transnaiset menisivät naisten sarjoihin.
Vuonna 2021 Nyström oli 17-vuotiaana kaikkien aikojen nuorimpana ehdolla Suomen urheilugaalassa Vuoden esikuva -palkinnon saajaksi. Palkinto myönnettiin Petra Ollille.
Nyström sai "Queer Of The Year" -kilpailun Esikuva-palkinnon vuoden 2020 syyskuussa Pride-viikolla. Nyström on kertonut olevansa transnainen. Hänen on sanottu olevan Suomen tunnetuin transnainen.
Nyströmin elämästä on tehty viisiosainen dokumenttisarja "Jade".
Ammonin oraakkeli

Ammonin oraakkeli oli antiikin aikainen Ammon-jumalan oraakkeli, joka toimi nykyisellä Siwan keitaalla Egyptissä. Kreikkalaiset yhdistivät Ammonin Zeukseen, ja siksi oraakkelia on kutsuttu myös "Zeus Ammonin oraakkeliksi".
Oraakkeli toimi pyhäkössä, joka oli rakennettu keinotekoiselle, noin 30 metriä ympäristöään korkeammalle kukkulalle. Paikka tunnetaan nykyisin nimellä "Aghurmi". Temppelin edustalla oli noin 22 x 11 metrin kokoinen esipiha. Temppelirakennus koostui kolmesta peräkkäisestä huoneesta.
Kreikkalaisessa mytologiassa sekä Herakles että Perseus olivat käyneet kysymässä neuvoa oraakkelilta. Oraakkelia pidettiin erehtymättömänä. Historiassa Ammonin oraakkeli tunnetaan erityisesti siitä, että Aleksanteri Suuri kävi sen luona vuonna 331 eaa. sen jälkeen kun oli vallannut Egyptin, ja ennen itään suuntautuneen sotaretkensä jatkamista. Aleksanterin kerrotaan halunneen kysyä, onko hän Filippoksen vai Zeuksen poika, ja onko hän voittamaton. Oraakkelin kerrotaan julistaneen Aleksanterin Zeuksen pojaksi.
Todellisuudessa ei ole varmuutta siitä, mitä Aleksanteri kysyi ja mitä oraakkeli vastasi. Se sen sijaan on varmaa, että käynnin jälkeen Aleksanteri piti itseään Zeuksen poikana. Plutarkhoksen mukaan oraakkelipappi olisi puhunut vajavaista kreikkaa, ja halutessaan sanoa "ō paidion" (, ”oi poikani”) olikin lausunut vahingossa "ō paidios" ( = , ”oi Zeuksen poika”). Joka tapauksessa Aleksanteri oli saamaansa vastaukseen tyytyväinen, ja se vaikuttaa vahvistaneen hänen aiemmat käsityksensä itsestään.
Kreikkalais-roomalainen museo

Kreikkalais-roomalainen museo () on arkeologinen museo Aleksandrian kaupungissa Egyptissä. Se on Egyptin merkittävimpiä erityisesti kreikkalais-roomalaisen kauden löydöksiä esitteleviä museoita.
Historia ja rakennus.
Museo on perustettu vuonna 1892. Se siirrettiin nykyiseen, suurempaan museorakennukseen vuonna 1895, jolloin sen avasi kediivi Abbas II. Rakennus on ollut suljettuna uudistustöiden vuoksi vuodesta 2005. Sen olisi tarkoitus avautua jälleen vuodenvaihteessa 2020–2021, tosin avaamista on aiemminkin lykätty.
Museo sijaitsee Aleksandrian keskustassa sen mukaan nimetyllä al-Mathaf -kadulla. Museorakennus edustaa uusklassista arkkitehtuuria, ja sen julkisivua koristaa kuusi pylvästä sekä kreikankielinen piirtokirjoitus (”Museo”). Rakennus koostuu 25 näyttelysalista.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä faaraokaudelta, antiikin ajalta Ptolemaiosten valtakaudelta ja Rooman keisarikaudelta, varhaiskristilliseltä ja bysanttilaiselta kaudelta sekä myös islamilaiselta kaudelta osmanivallan aikaan saakka. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa muumioita, sarkofageja, rakennusten koristeosia, veistoksia, mosaiikkeja, seinämaalauksia, keramiikkaa, tekstiilejä, koruja ja rahoja. Monet esineet osoittavat kaksisuuntaista vaikutusta egyptiläisen ja kreikkalais-roomalaisen kulttuurin välillä. Museoesineet ovat peräisin lahjoituksista sekä museon johtamista arkeologisista kaivauksista. Esineet ovat Aleksandriasta tai sen lähistöltä ja myös kauempaa, kuten Fayyumin (Faijum) alueelta.
Eräisiin merkittäviin museoesineisiin lukeutuvat suurikokoinen Ramses II:n graniittipatsas, musta Apis-härkä, 12. dynastian aikaiset sfinksit ja Aleksanteri Suuren marmoriveistoksen pää; Afroditen, Herakleen ja Apollonin patsaat; sekä lukuisat muumioidut roomalaiset, mikä kertoo egyptiläisen hautaustavan myöhemmästäkin suosiosta.
Mårten Fredrik Ringbom

Mårten Fredrik Ringbom (Ringbohm) (15. helmikuuta 1770 Harju – 31. joulukuuta 1811 Turku) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies.
Ringbomin vanhemmat olivat Harjun ja Ylöjärven kappalainen Mårten Ringbom ja Sara Edenius ja puoliso vuodesta 1802 Katarina Eleonora Lindström (k. 1840). Ringbom tuli ylioppilaaksi 1787 ja suoritti tuomarintutkinnon 1792. Turun hovioikeuden auskultantti hän oli 1793 ja Tammisaaren vt. pormestari 1798 ja vakinainen vuodesta 1806. Hän oli porvarissäädyssä valtiopäiväedustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.
Komprachcice

Komprachcice ("Gmina Komprachcice", ) on maalaiskunta Opolen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 9 120.
Opolen piirikunnan asukkaista 6,8 prosenttia asuu Komprachcicen kunnassa ja sen pinta-alasta 3,5 prosenttia kuuluu Komprachcicen kuntaan. Kylät Komprachcicen kunnassa ovat Chmielowice, Domecko, Dziekaństwo, Komprachcice, Ochodze, Osiny, Polska Nowa Wieś, Wawelno sekä Żerkowice. Sillä on yhteistä rajaa Dąbrowan, Prószkówin ja Tułowicen kuntien sekä Opolen kaupungin kanssa.
Vuoden 2019 lopussa 53,9 prosenttia Komprachcicen asukkaista oli naispuolisia ja 46,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 63,2 prosenttia ja eläkeikäiset 21,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,3 vuotta. Vuonna 2019 Komprachcicen kunnassa syntyi 86 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 17,4 prosenttia oli saksalaisia, ja saksan kielellä on kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Genevadsån

Genevadsån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 8 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Genevadsånin vesistössä sen 34 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun. Joen valuma-alueen pinta-ala on 224 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Laholmsbuktenissa Gullbrannassa Halmstadin kunnassa.
Vesistöalueen pääuoma loppuu Genevadsånin meanderoivaan osuuteen, joka virtaa peltojen keskellä. Vesistön yläpuolinen alue jakaantuu kolmen joen kesken: Vessingeån, Brostorpaån ja Alslövsån. Ne yhtyvät Genevadin taajaman edustalla. Haaroista Brostorpaån on valittu pääuoman yläjuoksun osaksi. Se alkaa suuren suoalueen Asperammsmossenin länsipuolelta ampuma-alueen sisältä. Se virtaa aluksi 8 kilometriä etelään päin metsämaita pitkin ja kääntyy vasta Bäckamotissa kohti lounasta peltoalueille. Seitsemän kilometrin päässä joki oikaisee länteenpäin ja yhtyy muihin sivujokiin Genevadissa.
Gut Panker

Gut Panker on kartano Pankerin kunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Lähellä Itämeren rantaa sijaitsevan kartanon historia alkaa myöhäiskeskiajalta. Sen etäisyys Hampurista on noin sata kilometriä koilliseen ja Kielistä noin 30 kilometriä itään. Suomalaisissa yhteyksissä Gut Panker tunnetaan myös nimellä Pankerin linna. Suomen kuninkaaksi aiottu Friedrich Karl syntyi siellä.
Historia.
Gut Panker kuului Rantzaun aatelissuvulle keskiajan lopulta vuoteen 1739, jolloin Ruotsin kuningas Fredrik I hankki sen omistukseensa. Fredrik I antoi Gut Pankerin aviottomien poikiensa Friedrich Wilhelm von Hessensteinin ja Karl Edward von Hessensteinin hallintaan. Näiden äiti oli Hedvig Taube. Karl Edward kuoli 1769, minkä jälkeen Gut Panker oli Friedrich Wilhelmin pääasiallinen asuinpaikka. Friedrich Wilhelm von Hessenstein kuoli Pankerissa 1808.
Friedrich Karl syntyi Gut Pankerissa toukokuussa 1868. Hänet tunnetaan valinnastaan Suomen kuninkaaksi vuonna 1918. Hän ei kuitenkaan koskaan toiminut kuninkaana, sillä Suomesta tehtiin tasavalta.
Gut Pankerin maita myytiin paikallisille talonpojille ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1928 perustettiin Hessische Hausstiftung varmistamaan, että kartano säilyy Hessenin ruhtinassuvun omistuksessa. Toisen maailmansodan jälkeen Gut Panker toimi idästä saapuneiden pakolaisten majoituspaikkana ja trakehneninhevosten kasvattamona. Kartanon päärakennus peruskorjattiin 1954.
Päärakennus ja puutarha.
Gut Pankerin päärakennuksen vanhimmat osat ovat noin vuodelta 1650, ja sitä laajennettiin barokin hengessä 1700-luvun alussa. Nykyisen asunsa rakennus sai 1800-luvun alussa, jolloin rakennettiin kolmikerroksiset asuintornit. Julkisivu on pidetty valkoisena. Kartanon puutarha oli aikoinaan barokkityylinen, mutta 1800-luvulla se muutettiin ajan hengen mukaisesti englantilaistyyliseksi maisemapuutarhaksi.
Gut Pankerin ympäristössä sijaitsee pieni Hofsee-niminen järvi, jonka vesilintukanta on monipuolinen. Läheinen Itämeri tuottaa alueelle leudon mikroilmaston, ja kasvillisuus on Pohjois-Saksan oloihin nähden erittäin rehevää.
Gut Panker on Hessenin ruhtinassuvun omistuksessa ja yksityiskäytössä. Kartanon sivurakennuksia on vuokrattu taiteilijoille ja käsityöläisille.
Fynin hiippakunta

Fynin hiippakunta (), aiemmin Odensen hiippakunta on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista. 
Se kattaa Fynin saaren ja sitä ympäröivät saaret. Hiippakunnan piispanistuin on Odensessa ja Odensen Pyhän Knuutin kirko (Sankt Knuds kirke) on hiippakunnan tuomiokirkko. Hiippakunta mainitaan ensimmäistä kertaa Saksan keisarin kirjeessä vuodelta 988. Hiippakunnan ensimmäinen piispa oli Odinkar Hvide (988–10??)
Hiippakunnan piispa on vuodesta 2023 ollut Mads Davidsen.
Rovastikunnat.
Hiippakunnassa on 11 rovastikuntaa, 234 seurakuntaa ja seitsemän vaaliseurakuntaa. Hiippakunnan alueella on 251 kirkkoa.
Giuseppe Gioachino Belli

Giuseppe Gioachino Belli (1791 Rooma – 1863 Rooma) oli italialainen runoilija. Hänen kirjoitti osan tuotannostaan italiaksi, osan Rooman murteella, jolla hän sepitti 2 279 sonettia "I sonetti romaneschi". Hän kirjoitti ne 1830–1837, mutta ne julkaistiin pääosin vasta hänen kuolemansa jälkeen 1886–1896. Hänen eläessään julkaistiin vain kolmisenkymmentä sonettia, enimmät hänen tietämättään. Hän tekee pessimismin sävyttämissä runoissaan pilkkaa papistosta ja aristokratiasta.
Belliä pidetään Carlo Portan ohella 1800-luvun merkittävimpänä italialaisena murrerunoilijana.
Fou Ts'ong

Fou Ts'ong (; 10. maaliskuuta 1934 Shanghai – 28. joulukuuta 2020 Lontoo) oli kiinalaissyntyinen, Isoon-Britanniaan 1950-luvulla muuttanut pianisti.
Fou tutustui länsimaiseen taidemusiikkiin isänsä, kielenkääntäjä Fu Lein avulla tämän palattua Ranskassa asumisen jälkeen Kiinaan. Hän opiskeli vuosina 1944–1948 Kiinassa työskennelleen italialaisen Mario Pacin johdolla. Vuosina 1954–1956 Fou suoritti opintoja Puolassa Zbigniew Drzewieckin johdolla. Vuonna 1955 hän sai kolmannen palkinnon ja Puolan radion palkinnon parhaasta masurkkaesityksestä viidennessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa.
Fou muutti vuonna 1959 Lontooseen ja teki esiintymisiä Euroopassa, Aasiassa, Australiassa sekä Amerikan mantereella. Kiinaan hän palasi kulttuurivallankumouksen päätyttyä. Seuranneina vuosikymmeninä hän kävi synnyinmaassaan usein esiintymässä ja luennoimassa. Joulukuussa 1982 Fou sai nimityksen Pekingin keskuskonservatorion apulaisprofessoriksi. Hän tuli tunnetuksi erityisesti Chopinin teosten tulkinnoistaan. Muita hänen ohjelmistossaan keskeisiä säveltäjiä olivat Franz Schubert, Wolfgang Amadeus Mozart, Georg Friedrich Händel, Domenico Scarlatti, Ludwig van Beethoven ja Claude Debussy. Fou teki levytyksiä useille levy-yhtiöille. Vuosina 1985 ja 2010 hän istui tuomariston jäsenenä kansainvälisessä Chopin-pianokilpailussa.
Fou oli kolmesti naimisissa. Vuosina 1960–1969 puolisona oli Jehudi Menuhinin Zamira-tytär. 1970-luvulla Fou meni naimisiin Hijong Hyunin kanssa, ja hänen kolmas vaimonsa oli kiinalaissyntyinen pianisti Patsy Toh. Hänellä oli kaksi poikaa. Fou kuoli koronaviruspandemiassa tartunnan saatuaan ja kaksi viikkoa sairaalassa oltuaan.
Panker

Panker on kunta Plönin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa pohjoisimmassa Saksassa. Se rajautuu pohjoisessa Kielinlahteen. Etäisyys Hampurista on noin sata kilometriä koilliseen ja Kielistä noin 30 kilometriä itään. Välittömästi Pankerin eteläpuolella sijaitsee Lütjenburgin pikkukaupunki.
Pankerin alueella sijaitsee Pankerin linna eli Gut Panker, joka tunnetaan muun muassa Suomeen kaavaillun kuninkaan syntymäkartanona. Pankerissa on myös Todendorfin sotilasharjoitusalue. Muut Pankerin kylät ovat Darry, Friedrichshof, Gadendorf, Matzwitz ja Satjendorf.
Panker mainitaan ensi kerran 1433 muodossa Pankuren. Paikannimi on slaavilaista alkuperää.
Herman Höckert

Herman Carlsson Höckert, ven. "Герман Хёкерт", (26. marraskuuta 1746 Tukholma – 7. kesäkuuta 1835 Vaasa) oli suomalainen kauppaneuvos, raatimies, suomen lähetyskunnan jäsen ja valtiopäivämies.
Historia.
Perhetausta.
Herman Höckertin vanhemmat olivat peruukintekijä Carl Höckert ja Catharina Elisabet Schultz ja puolisot 1774–1793 Hedvig Margaretha Sinius ja 1793–1834 Magdalena Christina Westling.
Työura.
Höckert, joka opiskeli kaupan alaa Tukholmassa, muutti Vaasaan alle 20-vuotiaana. Hän toimi siellä ensin kauppahuoneen kirjanpitäjänä, mutta sai kauppiaan oikeudet 1774. Höckert hankki ja rakennutti laivaveistämöiden osakkaana kauppa-aluksia, mutta omisti myös teollisuusyrityksiä ja piti kestikievaria. Hänet valittiin Vaasan kaupunginvanhimpiin 1780 ja raatimieheksi 1782. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1810. Höckert oli porvarissäädyssä valtiopäiväedustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.
Tullihallituksen ylijohtaja, valtioneuvos Herman Peter Höckert oli Herman Höckertin pojanpoika.
Hautatiedot.
Herman Höckert kuoli 7. kesäkuuta 1835. hänet ja puolisonsa Christina Westling on haudattu Vaasan Korsholmin seurakunnan hautausmaalle Mustasaareen.
Elaine McCoy

Elaine McCoy (7. maaliskuuta 1946 Brandon, Kanada – 29. joulukuuta 2020 Ottawa, Kanada) oli kanadalainen poliitikko, joka toimi 2005–2020 senaattorina. Sitä ennen hän oli ollut muun muassa Albertan provinssin hallituksessa.
McCoy syntyi Manitoban Brandonissa, mutta hän muutti perheensä kanssa useasti Kanadassa ja ulkomailla. Hän opiskeli Albertan yliopistossa, mistä hän valmistui vuonna 1969. Hän työskenteli sen jälkeen Albertan energialautakunnan sekä TransAlta Utilitiesin lainopillisena neuvonantajana.
Albertan politiikan jättävä provinssin pääministeri Peter Lougheed kysyi McCoytä pyrkimään paikalleen Albertan parlamenttiin. McCoy valittiin parlamenttiin vuonna 1986. Provinssin uusi pääministeri Don Getty valitsi McCoyn heti hallitukseensa.
McCoy sai ensimmäiseksi vastuulleen kuluttuja- ja yritysasiat sekä naisiin liittyvät kysymykset. Hänet valittiin 1989 työministeriksi ja sai silloin vastuulleen myös ihmisoikeudet sekä julkishallinnon. McCoy asetti ministerinä Albertan ihmisoikeuskomission tutkimuksen valkoista ylivaltaa kannattavien ryhmittymien selvittämiseksi. Hän oli myös aktiviinen perheväkivaltaan liittyvissä aiheissa ja loi niin sanotun Lake Louisen julistuksen, joka oli provinssin ensimmäinen toimintasuunnitelma naisiin kohdistuvan väkivallan vähentämiseksi.
McCoy istui Albertan parlamentissa vuoteen 1993 saakka. Vuonna 2005 pääministeri Paul Martin puolestaan valitsi hänet Kanadan senaattiin. McCoy edusti senaatissa sitoutumattomana ja oli vuonna 2016 luomassa itsenäisten senaattorien ryhmää. Hän ajoikin senaattorina senaatin uudistamista ja oli vahvasti sitä mieltä, että senaattoreiden pitäisi olla sitoumattomia.
Lütjenburg

Lütjenburg on kaupunki Plönin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa pohjoisimmassa Saksassa. Kielin itäpuolella sijaitseva Lütjenburg on Amt Lütjenburgin hallintokaupunki.
Maantiede.
Lütjenburg sijaitsee osavaltionsa itäosassa lähellä Kielinlahtea. Etäisyys Hampurista on noin 90 kilometriä koilliseen ja Kielistä noin 30 kilometriä itään. Amt Lütjenburg puolestaan on suhteellisen harvaanasuttu hallinnollinen alue Plönin piirikunnan koillisosassa, sen väkiluku on noin 15 000 (2019). Alue käsittää viisitoista kuntaa.
Historia.
Lütjenburgin historia alkaa varhaiskeskiajalta. Paikkakunta oli ympäröivän maaseudun kaupunkäynnin keskus, ja ensimmäisen kirkon peruskivi laskettiin vuonna 1156. Lütjenburg sai kaupunkioikeudet (Lüb'sche Stadtrecht, Lübisches Recht) 1275.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1643 Lütjenburg maksoi ruotsalaiselle Lennart Torstenssonille 1 000 taaleria (Reichstaler) niin kutsuttua paloveroa. Suurpalot tuhosivat kaupunkia 1633 ja 1645. Suuren Pohjan sodan aikana 1713 Lütjenburg maksoi paloveroa 2 000 taaleria. Sen jälkeen kaupungissa vallitsi rauhan ja kasvun kausi aina Napoleonin sotiin saakka. 1800-luvun loppu oli jälleen edistyksen aikaa, tuolloin rakennettiin 17-kilometrinen rataosuus Malente-Gremsmühlen–Lütjenburg. Liikenneyhteyksien kehittyminen mahdollisti paikallisten tuotteiden vientikaupan.
Vuonna 1950 Lütjenburgin väkiluku oli lähes 5 000, josta noin puolet oli idästä saapuneita pakolaisia. Lütjenburgin rautatieasema poistettiin käytöstä 1900-luvun lopulla.
Lütjenburgin historiallisessa ydinkeskustassa sijaitsee muun muassa raatihuone vuodelta 1790 ja St. Michaelis -kirkko. Kaupungin korkeimmalla kukkulalla on 1898 valmistunut näkötorni Bismarckturm.
Talous ja liikenne.
Lütjenburgin talouselämä hyötyy Itämeren rannalla sijaitsevan Hohwachtin turistikeskuksen läheisyydestä. Keskeinen liikenneväylä on Bundesstraße 202 (Oldenburg–Kiel).
Viborgin hiippakunta

Viborgin hiippakunta (Viborgs stift ) on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista. Hiippakunnan perustaminen ajoittuu noin vuoteen 1060. Hiippakunnan ensimmäinen piispa oli silloin tehtävään nimitetty Heribert. Hiippakunta käsittää osan Jyllannin niemimaata Ålborin hiippakunnan eteläpuolella. Hiippakunnan tuomiokirkko on Viborgin Vor Frue Kirkko.
Hiippakunta jakautuu 11 rovastikuntaan ja 260 seurakuntaan ja sen piispana vuodesta 2014 toimii Henrik Stubkjær. 
Rovastikunnat.
Viborgin hiippakuntaan kuuluvat seuraavat rovastikunnat:
Aiheesta muualla.
Wikimedia Commonsilla on tietoja Viborgin hiippakunnastaː https://commons.wikimedia.org/wiki/Category:Diocese_of_Viborg
Lepidoperca

Lepidoperca on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on "Lepidoperca inornata". "Lepidoperca"-lajeja tavataan Australian eteläosista, Uudesta-Seelannista sekä Atlantin valtameren eteläosista. Sukuun luetaan seuraavat kymmenen lajia:
Suvun tieteellinen nimi "Lepidoperca" tulee kreikan kielen sanoista ’lepis’ (”suomu”) ja ’perke’ (”ahven”).
Arcadia (Kalifornia)

Arcadia on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Los Angelesin piirikuntaan ja sen etäisyys Los Angelesin keskustasta on noin 20 kilometriä koilliseen. Kaupunki on saanut nimensä kreikkalaiselta Arcadialta. Arcadian tunnettuja paikkoja on Santa Anita Park -raviurheilukeskus.
Maantiede ja ilmasto.
Arcadia sijaitsee San Gabrielin laaksossa San Gabrielin vuorten (San Gabriel Mountains) eteläpuolella. Kaupunkirakenteellisesti se nivoutuu yhteen Los Angelesin kanssa.
Arcadian vuotuinen keskilämpötila on 18,2 °C ja sademäärä 439 mm.
Historia.
Tuhansia vuosia sitten nykyisen Arcadian aluetta asuttivat Kalifornian intiaaneihin kuuluva tongva-heimo, jota veti puoleensa alueen runsaat luonnonantimet, kuten laaja vesivaranto. Arcadian ensimmäinen merkittävä maanomistaja oli skotlantilaissyntyinen Hugo Reid (1811–1852), joka oli avioitunut tongva-heimoon kuuluneen naisen kanssa. Reid aloitti karjankasvatuksen ja infrastruktuurin kehityksen.
Seuraava paikallinen mahtimies oli Lucky Baldwin (Elias Jackson "Lucky" Baldwin, 1828–1909), joka 1875 osti laajoja maa-alueita, joihin kuului myös nykyinen Arcadia. Baldwin vaikuttui seudun vehreydestä ja kutsui aluetta "paratiisiksi". Hän aloitti laajamittaisen rakentamisen ja nimesi uudisasutuksen Arcadiaksi. Vuonna 1903 asukkaita oli noin 500.
Maailmansotien välisenä aikana Arcadia alkoi muuttua maatalouskeskuksesta palveluammattien varaan perustuvaksi kaupungiksi. Santa Anita Park avattiin 1934. Toisen maailmansodan jälkeen Arcadia kasvoi viereisen Pasadenan esikaupungiksi. Kasvu oli erittäin nopeaa 1950- ja 1960-luvuilla, ja Arcadian kaupalliset palvelut kehittyivät ripeästi. Arcadia High School avattiin 1952. Lokakuussa 1974 avattiin kauppakeskus Westfield Santa Anita. 2010-luvulla Arcadian väestönkasvu hidastui huomattavasti.
Arcadia on vauras ja asuinkiinteistöjen hinnat ovat korkeat.
Talous ja liikenne.
Arcadian elinkeinoja ovat muun muassa tukku- ja vähittäiskauppa sekä taide- ja viihdeala. Merkittävä työnantaja on Nordstromin kauppaketju. Los Angelesin piirikunnan paikallisliikennettä hoitava Los Angeles County Metropolitan Transportation Authority (Metro) operoi myös Arcadiassa. Maantieliikenteen merkittävä akseli on Interstate 210 ("Foothills Freeway").
McCoy

McCoy on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Fylleån

Fylleån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 49 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Fylleånin vesistössä sen 64 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 394 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Halmstadin keskustan eteläpuolelle.
Joen kulku ja pääuoman osuudet.
Fylleån voitaisiin katsoa alkavan Femmenjärvestä, jolloin se olisi 44 kilometriä pitkä joki. Mutta Femmeniin laskee kaakosta päin tuleva lyhyt Fylleån, joka alkaa Lilla Svansjönin Åkersjönin lahdesta, ja siksi joen alkupiste sijaitsee järven luusuassa ja jonka vuoksi joen pituus on 49 kilometriä. Vesistöalueen pääuomalle saadaan yläjuoksulla vielä lyhyt Hultaån, joka laskee Stora Svansjöniin ja alempana Lilla Svansjöniin. Se alkaa Transjönistä, jonka eteläpäähän tulee vuorostaan suo-oja etelästä päin. Ojan nimi voisi olla Kvarnbäcken, sillä se alkaa myllyn patoamasta Kvarnsjönin ja Fullhövdenin kaksoisjärvestä.
Fylleån on yläjuoksullaan metsäjoki, joka laskee Femmenistä heti kolmen lammen läpi etelä-luoteeseen päin ennen kuin se pysähtyy kuuden kilometrin päässä patolampeen. Patolammen lähellä sijaitsee Byggetin kulmakunta. Tämän jälkeen saapuu joki 3,5 kilometrin päästä ja parin mutkan jälkeen laaksoon, jossa on paljon jokisedimenttiä. Laakson pohjalla risteilee entisten joenuomien uomia. Leveä laakso aloittaa 10 kilometriä pitkän jokilaakson, jossa joki virtaa sen pohjalle muodostuneiden neljän suvantomaisen järven kautta. Ne ovat Gyltigesjön, Töddesjön, Simlången ja Brearedsjön. Viimeisen järven rannalla sijaitsee Simlångsdalenin taajama. Kylästä viiden kilometrin päässä joen vapaan kulun katkaisee kaksi vesivoimalaitosta. Joki virtaa tämän jälkeen levollisemmin ja meanderoiden lietelaaksossaan. Lopuksi se laskee mereen Halmstadissa sen eteläpuolella Fyllingessä.
Vesivoimaa.
Fylleånin pääuomassa on 3 vesivoimalaitosta: Marbäck, Linneberga ja Lingforsen. Voimaloiden yhteisteho on 0,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 2,8 gigawattituntia.
Busiris

Busiris ( tai "Bousiris", ) eli Per-Usir (, ”Osiriksen talo”) voi viitata seuraaviin:
Taposiris

Taposiris (, myös "Taposeiris", , tai "Tafosiris", , ; ”Osiriksen hauta”) voi viitata seuraaviin paikkoihin muinaisessa Egyptissä:
China South Industries Group

China South Industries Group Corporation (, lyhennys CSGC) tai China Ordnance Equipment Group Corporation () on erittäin suuri kiinalainen valtionyhtiö ja monialakonserni. CSGC toimii muun muassa puolustus- ja autoteollisuuden, uusien energiantuotantotapojen, öljynetsinnän, lääketeollisuuden, koneenrakennuksen, robotiikan, sähkötekniikan ja muiden toimialojen parissa. Konsernin kotipaikka on Peking. 
Vuonna 2020 CSGC oli yhdysvaltalaisen talousjulkaisu Fortunen maailman suurimpien pörssiyhtiöiden Global 500 -listalla sijalla 434. Vuonna 2017 konserniin kuului 76 suurempaa tytärkonsernia, joista suurimpiin lukeutuu autoteollisuuskonserni Changan Automobile. Konsernissa työskentelee noin 176 000 työntekijää (2019). Myös esimerkiksi 
Tukholman kansainvälinen rauhantutkimusinstituutti (SIPRI) arvioi toimialalta keräämiensä tietojen perusteella China South Industries Groupin olleen vuonna 2019 liikevaihdolla mitattuna maailman 24. suurin aseteollisuusyritys. SIPRIn mukaan CSGC:n aseteollisuuteen liittyvä liikevaihto (4,61 miljardia USD) edusti yhteensä 16 prosenttia yhtiön vuoden 2019 kokonaisliikevaihdosta (29,065 mrd. USD).
Yhdysvaltain presidentti Trump antoi 12. päivänä marraskuuta 2020 presidentin asetuksen, joka kieltää yhdysvaltalaisia henkilöitä ja yrityksiä sekä pysyvästi Yhdysvalloissa oleskelevia ulkomaalaisia sijoittamasta 31:een kiinalaiseen, asetuksen mukaan "kommunistisiin kiinalaisiin sotilaallisiin yrityksiin" () toimittavaan yrityskonsernin osakkeisiin. Asetus tulee voimaan 11. tammikuuta 2021, ja China South Industries Group Corporation on eräs listalla olevista suuryrityksistä.
Hamsterirotat

Hamsterirotat eli hamstraajat (Cricetomyinae) on Nesomyidae-heimoon kuuluva jyrsijöiden alaheimo. Se sisältää kolme sukua ja kahdeksan lajia, jotka elävät Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Hamsterien tapaan niillä on poskipussit ruoan kuljettamista varten. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus alaheimon suomenkieliseksi nimeksi on "hamstraajarotat".
Ulkonäkö ja koko.
Hamsterirotilla on roteva ruumis, suuri pää ja suhteellisen lyhyet ja tukevat jalat. Turkin väri vaihtelee harmaasta ruskeaan lukuun ottamatta valkoista tai harmaata alapuolta. Kaikilla hamsterirotilla on poskipussit, ja hamsterien ohella ne ovat ainoat Muroidea-yläheimon jyrsijät, joilla on poskipussit. Lyhythäntähamsterirotat ("Saccostomus") ovat pieniä ja keskikokoisia, lyhythäntäisiä hamsterirottia, ja ne muistuttavat hamstereita myös ulkomuodoltaan. Kaksi muuta sukua, keskikokoiset "Beamys"-lajit ja hyvin suurikokoiset jättiläishamsterirotat ("Cricetomys"), ovat ulkonäöltään rottamaisia pitkine häntineen ja suurine korvineen. Jättiläishamsterirotat ovat Afrikan suurimpia jyrsijöitä. Suurin laji on "Cricetomys ansorgei", jonka ruumiin ja pään yhteispituus voi olla 41 senttiä, hännän pituus 45 senttiä ja paino 2,8 kiloa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Hamsterirotat elävät Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Kaikkia kolmea sukua tavataan Itä- ja Etelä-Afrikassa, mutta jättiläishamsterirotat elävät myös Länsi-Afrikassa. Hamsterirottien elinympäristö vaihtelee hiekkatasangoista tiheisiin metsiin. Ne voivat myös etsiä ravintoa jätteiden seasta ihmisten hylkäämillä joutomailla tai elää viemäreissä yhdessä tavallisten rottien kanssa.
Elintavat.
Hamsterirotat ovat pääasiassa yöaktiivisia jyrsijöitä, jotka elävät yksin maanalaisissa käytävissä. Ne rakentavat pesänsä joko itse tai valtaavat sen muilta lajeilta. Pesä on suhteellisen monimutkainen, ja siinä on erillisiä kammioita muun muassa nukkumiseen, ulostamiseen ja ravinnon varastointiin, naarailla myös lisääntymiseen. Hamsterirotat vievät poskipusseissaan ruokaa pesäänsä joko käytettäväksi heti tai varastoitavaksi. Ruokakammiot palvelevat etenkin kuivien kausien aikana. Ravinnon kuljettamisen lisäksi hamsterirotat voivat käyttää poskipussejaan uhkailuun, jolloin ne puhaltavat pussit täyteen ilmaa.
Ravinto.
Hamsterirotille kelpaa hyvin monenlainen ravinto. Ne syövät niin hyönteisiä ja etanoita kuin siemeniä, hedelmiä ja sipuleita.
Lisääntyminen.
Naaras kantaa poikasia noin kuusi viikkoa, minkä jälkeen se synnyttää kerralla 1–10 poikasta.
St. Joseph (Missouri)

Saint Joseph on Missourissa sijaitseva Yhdysvaltojen kaupunki. Kaupungissa asuu 74 875 asukasta. Väkiluku laski kahdella ja puolella prosentilla vuosien 2010 ja 2019 välillä. Väestöstä 22,7 % on alle 18-vuotiaita ja 15,5 % yli 65-vuotiaita. Kaupungissa on hieman enemmän miehiä kuin naisia. Kaupungin pinta-ala on noin 113,93 neliökilometriä.
Greenville (Etelä-Carolina)

Greenville on kaupunki Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa. Se toimii Greenvillen piirikunnan hallintokeskuksena. Kaupungissa asui vuoden 2020 väestönlaskennassa 70 720 asukasta. Greenville on Greenvillen metropolialueen keskus, joka on Etelä-Carolinan osavaltion suurin metropolialue. Greenvillen alue on yksi Yhdysvaltain nopeimmin kasvavista kaupunkialueista.
Maantiede.
Greenville sijaitsee Etelä-Carolinan osavaltion luoteisosassa, Blue Ridge Mountains -vuorijonon aluskukkuloilla. Kaupunki on noin 230 kilometrin päässä Atlantasta, 160 kilometrin päässä Charlottesta ja 160 kilometrin päässä osavaltion pääkaupunki Columbiasta.
Talous.
Greenvillen talous painottui aiemmin laajalti tekstiiliteollisuuteen, mutta kaupungin talous on sittemmin monimuotoistunut, ja monien eri alojen ulkomaalaisilla yrityksillä on nykyään toimintaa kaupungissa.
Väestö.
Greenvillessä asui vuonna 2020 70 720 asukasta, joista 69,7 % oli valkoisia, 22,7 % mustia, 1,9 % aasialaisia ja 0,1 % alkuperäisasukkaita. 6,2 % oli hispaanoja tai latinoja. Ulkomailla syntyneiden osuus oli hieman yli seitsemän prosenttia.
Belleville (New Jersey)

Belleville on kunta ("township") New Jerseyssä, Yhdysvalloissa. Kunnassa asuu 36 181 asukasta, ja väestö nousi lähes kaksi prosenttia välillä 2010-2019.
Väestö.
Bellevillen asukkaista 65 prosenttia on 18-64-vuotiaita, 13 prosenttia yli 65-vuotiaita ja 22 prosenttia alle 18-vuotiaita. Enemmistö (51 %) asukkaista on naisia. Kotitalouksia on 12 257, joissa jokaisessa asuu keskimäärin kolme ihmistä. Hieman yli 30 prosenttia asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Dang Thai Son

Dang Thai Son (; s. 2. heinäkuuta 1958 Hanoi) on vietnamilais-kanadalainen pianisti.
Dang sai varhaisimman musiikkiopetuksensa Vietnamissa äidiltään Thai Thi Lieniltä, joka oli mukana perustamassa musiikkiakatemiaa Hanoissa. Hän pakeni Vietnamin sotaa syrjäiselle seudulle ja harjoitteli huonokuntoisilla pianoilla, jotka oli viety turvaan musiikkiakatemiasta. Pianisti Isaak Katz tapasi Dangin matkallaan Vietnamissa ja kannusti tätä opintoihin Moskovan konservatoriossa. Dang opiskeli siellä Vladimir Natansonin ja Dmitri Baškirovin johdolla vuosina 1977–1986.
Vuonna 1980 Dang voitti ensipalkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Hän on tullut tunnetuksi etenkin Frédéric Chopinin, Claude Debussyn ja Maurice Ravelin tulkitsijana. Kaudella 2012–2013 Dang teki kansainvälisen kiertueen Ludwig van Beethovenin kaikki viisi pianokonserttoa kattaneella ohjelmalla. Dang on tehnyt levytyksiä muun muassa Deutsche Grammophonille. Hänen Chopinin pianokonsertoista Orchestra of the Eighteenth Centuryn ja Frans Brüggenin kanssa tekemänsä levytys myi Puolassa platinaa. Hän on levyttänyt myös esimerkiksi Ignacy Jan Paderewskin ja Franz Schubertin teoksia.
Dang on opettanut Université de Montréalissa, Oberlin Conservatory of Musicissa, Kunitachin musiikkikorkeakoulussa (Tokio), Taiwanin kansallisessa normaaliyliopistossa (Taipei) ja Pekingissä. Hän on Bydgoszczin Feliks Nowowiejski -musiikkiakatemian kunniatohtori. Hän on pitänyt mestarikursseja eri puolilla maailmaa. Dang on istunut tuomariston jäsenenä useissa kilpailuissa, kuten Chopin-pianokilpailussa, Tel Avivin Arthur Rubinstein -pianomestarikilpailussa, Busoni-pianokilpailussa, Hamamatsun kansainvälisessä pianokilpailussa ja Clevelandin kansainvälisessä pianokilpailussa. Hänelle on myönnetty puolalainen kulttuuriansiomitali Gloria Artis.
Suseån

Suseån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava noin 40 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Suseånin vesistössä sen 61 kilometriä pitkän pääuoman alaosan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 450 neliökilometriä, ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin lähellä Skreaa Falkenbergin kunnassa.
Joen kulku ja pääuoma.
Suseån saa nimensä Slättåkrassa jokilaakson tasangolla, jossa kolme sivu-uomaa yhtyvät Suseåniksi. Paikan korkeus on 44 metriä mpy. Nämä sivu-uomat ovat Slissån, Döblaån sekä vielä Slättåkran kautta virtaava metsäoja. Slättåkrasta etelään jatkuva laakso ei ole kovin kalteva, ja pohjalle on kertynyt sedimenttiä. Tämän vuoksi joki alkaa nyt meanderoida voimakkaasti. Muistona vanhoista uomista löytyy nykyisen uoman vierestä juoluoita. Osa niistä on luontaisia, mutta osa on voinut syntyä uoman oikaisussa. Alempana laakso kapenee ja soistuu. Kvibillessä joki saapuu viljellylle alueelle. Peltoalueella joki kääntyy eteläisestä kohti luoteista suuntaa. Se säilyttää suunnan lähes joensuuhun asti. Jokea seuraavat rautatie, moottoritie ja paikalliset maantiet. Joenvarsitaajamia ovat alaspäin mentäessä Kvibille, Getinge, Slöinge ja Heberg. Hebergissä joki käännähtää kohti lounasta ja laskee viiden kilometrin päässä mereen. Vesistön erikoisuus on kaksi Suseånia. Eteläisempi uoma on yllä kuvattu uoma, ja pohjoisempaa Suseånia kohdellaan pääuoman sivu-uomana.
Ruotsin vesistöviranomaiset valitsevat pääuomaksi sellaiset joen haarat, joiden virtaama on suurin. Tämän vuoksi Suseånin vesistön pääuomana on eteläisempi Suseån, joka on pohjoista Suseånia lyhyempi. Sen jatkeeksi tulee Slättåkrassa Slissånin sivuhaara, ja sekin vaihtuu Gräsåsissa Sjöabäckeniksi, joka laskee Övrabökesjönista. Järvi on pääuoman lähdejärvi, jonka vedenpinta on 146 metrin korkeudella mpy.
Vesivoimaa.
Suseånin pääuomassa on neljä vesivoimalaitosta: Boberg, Berte Qvarn, Mostorps gård ja Semb. Voimaloiden yhteisteho on 0,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 3,6 gigawattituntia.
Luke (nimi)

Luke on miehen etunimi. Se on Luukas-nimen englantilainen vastine.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Luke on maaliskuun 2025 loppuun mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 500 miehellä. Luke-nimi ei ole mukana almanakassa, mutta se esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston virallisessa koirien nimipäiväkalenterissa. Siinä Luken nimipäivä on 18. lokakuuta.
Tunnettuja Lukeja.
Luke taiteilijanimenä
Fakiiri joka juuttui vaatekaappiin

Fakiiri joka juuttui vaatekaappiin ("The Extraordinary Journey of the Fakir") on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut seikkailukomediaelokuva. Sen on ohjannut Ken Scott ja pääosia näyttelevät Dhanush, Bérénice Bejo, Erin Moriarty, Barkhad Abdi ja Gérard Jugnot. Elokuva perustuu Romain Puértolasin romaaniin "Fakiiri joka juuttui Ikea-kaappiin".
Li Yundi

Li Yundi (; s. 7. lokakuuta 1982 Chongqing) on kiinalainen pianisti.
Li soitti 4-vuotiaana harmonikkaa ja otti 7-vuotiaasta pianotunteja. Hän pääsi Dan Zhaoyin oppilaaksi Shenzhenin taidekouluun ja opiskeli lisäksi Hannoverin musiikki- ja teatterikorkeakoulussa. Vuonna 2000 Li voitti ensipalkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Hän saavutti myös muuta kilpailumenestystä, kuten ensipalkinnon kansainvälisessä Tzína Bacháouer -pianokilpailussa.
Vuonna 2003 Li julkaisi ensimmäisen levytyksensä, Deutsche Grammophonille äänittämänsä Chopin-levytyksen. Vuonna 2010 hän siirtyi EMI Classicsin artistiksi, ja sittemmin hän on levyttänyt myös Warner Classicsille. Li on saanut levytyksillään monia palkintoja, kuten Echo-palkinnon, Edison-musiikkipalkinnon ja "Gramophone"-lehden "Editor's Choice" -tunnustuksen. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Seiji Ozawa, Riccardo Chailly, Daniel Harding, Yannick Nézet-Séguin, Andrew Davis, Valeri Gergijev ja Gustavo Dudamel. Li istui Chopin-pianokilpailun tuomariston jäsenenä vuonna 2015 ja sai vuonna 2019 Puolan Gloria Artis -kulttuuriansiomitalin.
Li asettui vuonna 2006 Hongkongiin. Hän on opettanut Kiinassa ja pitänyt mestarikursseja kansainvälisesti.
Sakari Levänen

Zachris (Sakari) Levänen (25. kesäkuuta 1841 Ikaalinen – 17. syyskuuta 1898 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, joka toimi Helsingin yliopiston matematiikan dosenttina ja professorina 1870–1890-luvuilla. Hän tutki muun muassa viivoitinpintoja, differentiaaliyhtälöitä sekä lukuteoriaa.
Levänen syntyi tuolloin Ikaalisiin kuuluneen Jämijärven Kontin kylässä. Hänen vanhempansa olivat torppari Sakari Levänpää ja Maria Juhontytär. Levänen kävi Porin yläalkeiskoulua opettaja Mathias Smedbergin suojattina ja myöhemmin Turun kymnaasissa hänen koulunkäyntinsä kustansi Nakkilan lukkari Karl Rothström.
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi 1862 Levänen opiskeli matematiikkaa Helsingin yliopistossa. Levänen valmistui filosofian maisteriksi 1869, jonka jälkeen hän toimi yliopiston observatorion apulaisena ja vt. amanuenssina. Vuonna 1875 Levänen väitteli tohtoriksi ja vieraili Leipzigin sekä Pariisin yliopistoissa. Vuodesta 1876 lähtien hän toimi Helsingin yliopiston matematiikan dosenttina ja hoiti myös professorin virkaa neljään otteeseen vuosina 1876–1877, 1880, 1885 ja 1887. Lisäksi Levänen toimi opettajana Helsingin ruotsalaisessa yksityislyseossa. 
”Originelliksi” luonnehdittu Levänen kuoli perheettömänä 57-vuotiaana syyskuussa 1898. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Digitaalinen kuvanveisto

Digitaalinen kuvanveisto (myös "3D-veisto") on kolmiulotteisen mallinnuksen menetelmä, joka vastaa läheisemmin perinteistä kuvanveistoa mutta digitaalisilla työkaluilla (tietokoneella). Digitaaliset työkalut toimivat lähemmin kuten savenveistossa käytetään ja niillä voidaan tehdä toimintoja, jota 3D-mallinnusohjelmilla ei voida tehdä.
Käyttökohteina ovat muun muassa videopelit, elokuvat ja televisio-ohjelmat joissa tuloksia käytetään animaatioissa ja visuaalisissa tehosteissa. Menetelmä soveltuu fotorealistiseen tulokseen pyrkimykseen ja hahmosuunnitteluun sekä animointiin. Digitaalisen kuvanveiston ohjelmistot käyttävät orgaanisempaa lähestymistapaa mallin luomiseen kuin kolmiulotteisen mallinnuksen ohjelmat, jotka on sovellettu enemmän teknisiin projekteihin, joissa tarvitaan tarkkoja työkaluja. Kuvanveiston ohjelmia ei koskaan käytetä mekaanisen suunnittelun projekteihin.
Esimerkkejä ohjelmista:
Luettelo Sturmabteilungin komentajista

Tässä artikkelissa luetellaan natsipuolueen (NSDAP) puolisotilaallisen siiven Sturmabteilungin (SA, kirjaimellisesti "myrskyosasto") komentajat vuosien 1920 ja 1945 välillä. 
Koko SA:n ylin komentaja oli , kirjaimellisesti "korkein SA-johtaja" joka oli nimetty asema, kun taas "esikunnan päällikkö" valvoi ryhmän päivittäistä toimintaa.
"Oberster SA-Führer".
Keskittääkseen SA:n uskollisuuden Hitler otti henkilökohtaisesti koko organisaation johtoonsa vuonna 1930 ja pysyi "Oberster SA-Führerina" koko Sturmabteilungin olemassaolon ajan. Vuoden 1931 jälkeen ne, joilla oli " Stabschef " arvo, kuten Ernst Röhm, hyväksyttiin SA:n komentajiksi. " Oberster SA-Führerillä " ei ollut erityisiä yhtenäisiä tunnuksia, ja se oli puolisotilaallinen arvonimi, joka voidaan merkitä monin eri tavoin. Esimerkiksi Göring loi monimutkaisen univormun, jossa oli hakaristi käsivarsinauha ja valkoiset palveluraidat. Sitä vastoin Maurice käytti ruskeaa Sturmabteilungin paitaa ilman tunnuksia, kuten Hitler, kun hänellä oli " Oberster SA-Führer " -titteli.
"Stabschef".
Vuoden 1931 jälkeen Stabschefiä pidettiin SA:n todellisena johtajana.
Stabschefin alkuperäiset tunnukset koostuivat tammi-lehtisestä merkeistä, jota käytettiin iskusotilaan univormun kauluksessa. Valokuva todisteet osoittavat, että Röhmillä oli sellaiset tunnukset varhaisina aikoina kuin hän oli "Stabschef". Kun Röhmin auktoriteetti lisääntyi, myös hänen tunnuksensa lisääntyivät. Vuoden 1931 puolivälistä peräisin olevista valokuvista nähdään, että Röhmillä on kaksi- ja sitten kolmilehtiset tunnusmerkit. Vuoden 1933 jälkeen Stabschefin tunnusmerkit koostuivat "ristikkäisten lanssien" kuviosta, jota seppelöi puoli tammenlehtiympyrä. Henkilökohtaisesti Röhmin suunnittelemana, se perustui Bolivian kenraalin tunnusmerkkeihin (Röhm toimi saksalaisena neuvonantajana Boliviassa 1920-luvun lopulla).
Kun Röhm murhattiin pitkien puukkojen yönä vuonna 1934, hänen seuraajansa Lutze muutti tunnusmerkit seppeleisestä tammenlehtikuvioon, joka on identtinen Reichsführer-SS:n tunnusmerkkien kanssa. Tämä säilyi tunnuksina sodan loppuun saakka.
Fredrik Ståhle

Fredrik Ståhle (6. lokakuuta 1754 Rauma – 19. huhtikuuta 1838 Rauma) oli suomalainen kauppias, laivuri ja valtiopäivämies.
Fredrik Ståhlen vanhemmat olivat raatimies Henrik Ståhle ja Maria Haka ja puoliso vuodesta 1778 Anna Katarina Lindqvist. Ståhle oli porvari ja laivuri, joka omisti raumalaisen "Adolf Fredrik" -nimisen aluksen. Hän oli Rauman kaupungin edustaja porvarissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809. Hän oli myös jäsen keisari Aleksanteri I:lle porvarissäädyn tervehdyksen ja onnittelut esittäneessä lähetystössä, keisarin saapuessa Porvooseen 18. kesäkuuta 1809.
Jacob Holmstén

Jacob Holmstén (13. syyskuuta 1770 Porvoo – 15. helmikuuta 1814 Loviisa) oli suomalainen kauppaneuvos, valtiopäivämies sekä valtiopäivien Siviili- ja talousvalokunnan jäsen.
Holmsténin vanhemmat olivat pellavankutoja Johan Holmsten ja Lena Balck ja puoliso vuodesta 1801 Margaretha Sophia Stenius. Porvoossa syntynyt Holmstén muutti Loviisaan 1800-alkuun mennessä. Kauppiaana hän harjoitti tuonti- ja vientikauppaa ja alkoi Suomen sodan sytyttyä taloudelliseen yhteistyöhön venäläisten kanssa. Hän oli toinen kahdesta kauppiaasta, jotka saivat oikeuden myydä Suomessa Venäjältä tuotuja tuotteita. Holmstén oli porvarissäädyssä valtiopäiväedustaja Porvoon valtiopäivillä 1809, tehden siellä taloudellisia aloitteita ja toimien talousvaliokunnan jäsenenä. Valtiopäivien jälkeen hän oli jäsen hallituskonseljin asettamassa kauppa- ja tullikomiteassa, jonka työn perusteella Suomeen valmistui 1812 uusi kauppamanifesti. Holmstén itse oli tosin tuonut Loviisaan siirtomaatavaroita osin laittomasti Ruotsin kautta ja vienyt lainvastaisesti sokeria Pietariin. Holmstén sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1812.