UVB-76

UVB-76 (epävir. , , 'surisija') on venäläinen radioasema, joka lähettää lyhytaaltotaajuudella (SW) 4 625 kHz SSB-modulaatiolla lyhyttä noin 1,2 sekunnin mittaista, sumutorvea muistuttavaa merkkiääntä pitäen sitten noin 1 sekunnin tauon. Kyseistä ääntä lähetetään koko ajan ympäri vuorokauden, vuodesta toiseen. Toisinaan merkkiäänen lähetys keskeytyy ihmisäänen venäjän kielellä puhumaan viestiin, joka sisältää numerosarjoja ja radioaakkosia. Lähetettyjä viestejä on suuri määrä. Niiden tarkoitus tai todellinen merkitys ei ole tiedossa. 
Lähetin on aluksi sijainnut Povarovossa Venäjällä ja on toiminut ainakin vuodesta 1982. Syyskuun 2010 jälkeen, jolloin Venäjällä suoritettiin sotilaspiirien uudelleenjärjestys, lähetyspaikka on siirtynyt Povarovosta uuteen sijaintiin ja käytössä on ollut uusi tunnus MDŽB (kyrillisillä aakkosilla МДЖБ). Vuodesta 2015 lähtien käytössä on ollut tunnus ŽUOZ (kyrillisillä aakkosilla ЖУОЗ). Vuodesta 2010 lähtien aseman aktiivisuus on lisääntynyt, eli lähetettyjen viestien määrä on ollut huomattavasti suurempi kuin aiempina vuosina. 
Viestien rakenne.
Ennen viestiä lausutaan kahdesti vastaanottajien joukkotunnus ŽUOZ (eli koko läntiselle sotilaspiirille), minkä jälkeen kerrotaan itse viestin sisältö: numerosarjoja ja yksi tai useampi koodisana venäläisillä radioaakkosilla tavattuna. Pienen hetken kuluttua sama viesti toistetaan kokonaisuudessaan. Osa viesteistä on jo aiemmin lähetettyjä.
Vuotaneet keskustelut.
Tiettävästi kanavalta on kerran kuultu ulkopuolisten keskustelua. 3. marraskuuta 2001 kuultiin seuraavat lauseet:
 — Я – 143. Не получаю генератор. ["Olen 143. En vastaanota generaattoria (äänilähdettä)."]
 — Идёт такая работа от аппаратной. ["Se tulee laitteisto(huoneesta)."]
Spekulaatiot aseman käyttötarkoituksesta.
Tavalliseksi numeroasemaksi aseman lähetysten aikataulut ovat melko epäsäännöllisiä. Lähetysten on arveltu olevan tapa pitää viestimiehet hereillä tai mobilisaatiokäskyjä sotilaspiirien esikunnille. 
Monilla numeroasemilla on tapana pitää HF-taajuuttaan varattuna jollain helposti tunnistettavalla summeriäänellä tms. Jatkuva tunnisteääni helpottaa sellaisen pienen matkaradiovastaanottimen virittämistä numeroaseman taajuudelle, jossa ei ole tarkkaa taajuusnäyttöä. Mahdollisille ulkomaisille 'illegaaleille' tällainen tavallinen kaupasta ostettava lyhytaaltovastaanotin on riskitön, koska se ei paljasta haltijaansa, kuten matkapuhelimet, tai erikoiset satelliitti- tms. yhteysjärjestelyt voisivat tehdä tehtävän vastaanottotilanteissa.
Tehokkaan lähettimen kantama on lyhytaalloilla hyvin pitkä, ja peittoalue kattaa myös televerkkojen ulkopuoliset alueet, joten menetelmä soveltuu hyvin etäisten vastaanottajien ohjeistamiseen yksisuuntaisilla sanomilla.
Aseman on myös spekuloitu olevan osa Venäjän Perimetr-ydinpuolustusjärjestelmää, jonkinlainen ilmakehän radioheijastumia tarkkaileva tieteellinen koe tai mahdollisesti jonkinlainen horisontin taakse ulottuva tutkajärjestelmä – samantapainen kuin Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen ilmi tullut Duga-järjestelmä, joka toimintansa aikana häiritsi radioasemia.
Aseman lähetys oli alun perin tehty Moskovan 1. sotilaspiirin 624. radiokeskuksesta. Se oli tarkoitettu Moskovan sotilaspiirin kutsuntapaikkojen tiedottamiseen (vastaavanlainen asema etelän sotilaspiirin tiedottamiselle toimii taajuuksilla 5 448 kHz päivällä ja 3 756 kHz yöllä). Infoviestien lähetyksessä on aina mukana kolmenumeroinen tunnus, jolla kutsuntapaikan operaattori tunnistaa itsensä ja näin viesti tulee perille. Tunnuksen jälkeen tulee koodilause, jonka käännetään tiettyjen sääntöjen mukaan. Kuitenkin normaalisti asema lähettää äänimerkkejä noin 21–34 kertaa minuutissa. Niiden tarkoitus on näyttää vastaanottajalle, että asema on päällä ja toimii, ja sillä voidaan myös tarkistaa vastaanottimet. 
Nykyisin tämä radioverkko toimii Venäjän federaation läntisen sotilaspiirin komento- ja tiedotusverkkona. Se edelleenlähettää niin kutsutun monoliitti-muodon signaaleja eli salattuja komentoja. Asemalla on nykyisin ainakin kaksi lähetintä, joista yksi on Pietarista 25 kilometriä pohjoiseen Kerron kylässä (60. viestintäkeskuksen lähetinkeskus) ja toinen on Naro-Fominskissa, Moskovasta etelään (69. viestintäkeskuksen lähetinkeskus).