tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Santeri Pasi

Santeri Pasi (s. 31. heinäkuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Pasi edustaa Superpesiksessä pelaavia Imatran Pallo-Veikkoja. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä. Pasi saavutti SM-pronssin kaudella 2024. Hän pelaa ulkokentällä polttolinjassa. Pasi on pelannut viisi Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 13 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Lisa Ajax

Lisa Ajax (s. 13. elokuuta 1998) on ruotsalainen laulaja. Hän voitti vuoden 2014 "Idol"-kilpailun historian nuorimpana voittajana. Lisäksi hän on kilpaillut Melodifestivalen-laulukilpailussa vuosina 2016, 2017, 2019, 2022 ja 2024.
Venla Roine

Venla Roine (s. 25. kesäkuuta 2006) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Kansallisessa liigassa Helsingin Palloseuraa.
Roine pelasi juniorina Kaarinan Nappuloissa ja vuodesta 2018 alkaen Turun Palloseurassa. Hän pelasi TPS:n edustusjoukkueessa Naisten Ykkösessä kaksi ottelua kaudella 2022. Kaudella 2023 TPS oli Kansallisessa liigassa, jossa Roine pelasi neljä ottelua. Kaudella 2024 Roine oli Ykköseen pudonneen TPS:n ykkösmaalivahti ja pelasi 21 sarjaottelua. Kaudeksi 2025 hän siirtyi liigajoukkue Helsingin Palloseuraan.
Roine on pelannut Suomen alle 16-, alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Onkamaa

Onkamaa on kylä Haminan Vehkalahdella. Se sijaitsee Haminan, Miehikkälän ja Virolahden rajalla. Kylän postinumeroalueen väkiluku oli 90 henkeä vuonna 2023.
Onkamaan kyläasutus muodostui 1500-luvulla Onkamaanjärven ympärille. Kylässä oli 12 taloa vuonna 1570, mutta pitkän vihan aikana talojen määrä puolittui vuoteen 1596 tultaessa. Kylä kuului hallinnollisesti Virolahteen, mutta kirkollisesti Vehkalahteen. Joki mahdollisti matkaamisen Virolahdelle, jossa kyläläiset hoitivat verot ja oikeudelliset asiat. Kirkolliset asiat hoidettiin metsätietä pitkin. Nykyisin osa Vehkalahden Marian kirkolle johtavasta kirkkopolusta kuuluu Luonnonperintösäätiön omistamaan 15 hehtaarin suuruiseen luonnonsuojelualueeseen nimeltä Lehtoranta. Onkamaan säilynyt rakennuskanta on vanhimmillaan peräisin 1800-luvulta.
Kansakoulun perustamisesta vuonna 1901 vastasivat isäntä Antti Lahti yhdessä poikansa Anton Lahtelan ja Onkamaan Kattilakoskella sijainneen sahan omistaneen tehtailija K. Mäkelän kanssa. Samana vuonna perustettiin Onkamaan raittiusyhdistys. Koulu lopetti toimintansa vuonna 1971. Sittemmin se myytiin Onkamaan Toverit -urheiluseuran käyttöön 1980-luvulla. Kalle Mäkelän vuonna 1892 perustama Kattilankosken saha tuhoutui tulipalossa vuonna 1901, siitä on jäljellä kiviperustukset.
Onkamaan Toverit -urheiluseura perustettiin vuonna 1903. Venäjän hyökättyä Ukrainaan seuran johtokunta uudelleennimesi seuran Onkamaan Urheiluseuraksi vuonna 2025. Seura tunnetaan hiihtäjistään, joihin lukeutuu muun muassa olympiavoittaja Sulo Nurmela. Kylän urheiluhistoriaa juhlistamaan on pystytetty mestarihiihtäjien muistokivi.
Irina Vlah

Irina Vlah (s. 26. helmikuuta 1974) on moldovalainen poliitikko, joka on toiminut Gagauzian kuvernöörinä ja edustajana Moldovan parlamentissa.
Tausta ja yksityiselämä.
Vlah syntyi Comratissa vuonna 1974. Hän opiskeli oikeustiedettä Comratin valtionyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1996. Vuonna 2008 hän väitteli tohtoriksi oikeustieteestä aiheenaan Moldovan perustuslaki.
Valmistuttuaan Vlah työskenteli aluksi veroviraston tarkastajana kunnes hän siirtyi Gagauzian toimeenpanevan komitean lakitiimiin.
Vlah on aikaisemmin ollut naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Poliittinen ura.
Vuonna 2005 Vlah valittiin Moldovan parlamenttiin ja hän uusi paikkansa viisi kertaa. Parlamentissa Vlah kuului aluksi kommunistien ryhmään, mutta oli vuosina 2004–2015 sitoutumaton. Jätettyään kommunistisen puolueen parlamenttiryhmän Vlah ilmoitti aikovansa asettua ehdolle Gagauzian kuvernöörinvaaleissa ja jätti paikkansa parlamentissa. Hän voitti vaalit saatuaan 51 % äänistä jo ensimmäisellä kierroksella. Virkaanastujaiset pidettiin 15. huhtikuuta ja paikalla olivat mm. presidentti Nicolae Timofti ja pääministeri Chiril Gaburici. Virkansa puolesta Vlah kuului myös Moldovan hallitukseen.
Vuoden 2019 kuvernöörinvaaleissa Vlah uusi paikkansa ennätyksellisellä 91 % äänisaaliilla. Hänen merkittävin vastaehdokkaansa tuolloin oli Serghei Cimpoeș, joka sai vain hieman yli 7 % äänistä. Vuonna 2023 häne ei enää voinut asettua ehdolle vaaleissa. Hänen seuraajakseen nousi Evghenia Guțul. Vlah ei osallitunut seuraajansa virkaanastujaisiin.
Vlah oli sitoutumattomana ehdokkaana vuoden 2024 presidentinvaaleissa, mutta karsiutui pois jo ensimmäisellä kierroksella saatuaan hieman yli 5 % äänistä. Kampanjoidessaan Vlah piti luvattoman vaalitilaisuuden Naslavcean kylässä aivan Ukrainan rajan tuntumassa alueella, joka oli suljettu. Vlah joutui omien sanojensa mukaan rajavartijoiden ahdistelemaksi, mutta Moldovan poliisi kieltäytyi aloittamasta tutkintaa aiheen tiimoilta, koska Vlah liikkui selkeästi kielletyllä alueella ilman lupaa. Lisäksi poliisi huomautti, että Vlah oli yrittänyt pelotella rajavartijoita julkaisemalla näiden kuvia internetissä.
Moldovan EU-jäsenhakemusta käsittelevässä kansanäänestyksessä Vlah kampanjoi EU-jäsenyyttä vastaan. 
Presidentinvaalien jälkeen Vlah perusti uuden puolueen nimeltä Moldovan sydän.
Syyskuussa 2025 Puola, Viro ja Latvia määräsivät Vlahille maahantulokiellon Puolaan viideksi vuodeksi ja Latviaan toistaiseksi. Puolan ulkoministeriö ilmoitti syyksi sen, että Vlah on avustanut Venäjää vaikuttamaan vuoden 2025 parlamenttivaaleihin. Aiemmin myös Kanada ja Liettua ovat määränneet Vlahin maahantulokieltoon.
Eurolaul 1998

Eurolaul 1998 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 1998. Kilpailuun lähetettiin 51 ehdotusta, joista kymmenen valittiin kilpailuun.
Kilpailu pidettiin 24. tammikuuta ETV:n studiossa Tallinnassa. Voittajan valitsi kansainvälinen raati, jonka jäsenistä kukin pisteytti kappaleet Eurovision laulukilpailusta tutulla pisteytyskaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Raadin muodostivat Jordi Catala (Espanja), Seamus Crimmins (Irlanti), Mate Victor (Unkari), Hans Barksjö (Ruotsi), Birte Krohn (Saksa), Kato Hansen (Norja), Erkki Pohjanheimo (Suomi), Jos Moons (Belgia), Tanya Peck (Iso-Britannia), Jacques Donzel (Sveitsi) ja Erman Munis (Turkki). Kilpailun voitti Koit Toome kappaleella "Mere lapsed".
Lähetyksessä järjestettiin myös tulokseen vaikuttamaton puhelinäänestys, jonka Koit Toome myös voitti.
Marius Määttänen

Marius Määttänen (s. 7. toukokuuta 2007 Norja) on norjansuomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa maajoukkuetasolla Norjaa ja seuratasolla Norjan pääsarjassa pelaavaa Vålerengan joukkuetta. Määttänen edusti Norjaa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2024 ja 2025 ja alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 1. divisioonan A-lohkossa vuonna 2025.
Anita Lindblom

Anita Lindblom (14. joulukuuta 1937 Gävle – 6. syyskuuta 2020 Ranska) oli ruotsalainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli maansa suosituimpia iskelmätähtiä 1960-luvulla. Lindblom kouluttautui alun perin balettitanssijaksi, mutta herätettyään huomiota revyyartistina hän sai kevyitä rooleja muun muassa Ragnar Friskin ohjaamissa elokuvissa 1950-luvun lopulla. Läpimurtonsa hän teki kappaleella ”Sånt är livet” ja saavutti suosiota myös Saksassa.
Lindblom oli vuosina 1966–1970 naimisissa nyrkkeilijä Bo Högbergin kanssa. Avioliitto aiheutti paljon otsikoita juorulehdistössä, ja vuonna 1969 he muuttivat Ranskaan pakoon maksamattomia veroja. Pari erosi seuraavana vuonna, mutta Lindblom jäi asumaan Ranskaan, missä hän levytti omia versioitaan Édith Piafin kappaleista. Hän teki vielä joitakin elokuvarooleja, muun muassa yhden pääosista "Eräässä rakkaustarinassa". Lindblom vetäytyi kokonaan julkisuudesta 1980-luvun alussa.
Karin Juel

Karin Sofia Juel (o.s. Engdahl; 26. toukokuuta 1900 Tukholma – 2. toukokuuta 1976 Tukholma) oli ruotsalainen laulaja ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi erityisesti Martin Kochin kirjoittamien laulujen tulkitsijana. Juel kirjoitti myös joitakin kevyitä romaaneja.
Julia Dufvenius

Elin Julia Dufvenius (s. 8. lokakuuta 1975 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä.
Dufvenius kasvoi kommuunissa yksinhuoltajaäitinsä kanssa, joka toimi muun muassa Nationalteaternin tuottajana. Hän tutustui jo pienenä teatteripiireihin ja lukion jälkeen pääsi Göteborgin yliopiston teatterikorkeakouluun. Dufveniuksen läpimurto oli toinen pääosista "Glappet"-sarjassa vuonna 1997. Hän on sittemmin näytellyt muun muassa Dramatenissa.
Lappajärven Veikot (naisten pesäpallo)

Lappajärven Veikot (LaVe), tunnettu myös nimellä Lavettaret, on lappajärveläisen samannimisen urheiluseuran naisten pesäpallojoukkue, jonka edustusjoukkue pelaa Ykköspesiksessä.
Historia.
Lappajärven Veikkojen naisten toiminta alkoi 80-luvulla. Tuolloin joukkue pelasi Maakuntasarjassa. Lavettaret pääsivät ensimmäistä kertaa Suomensarjaan vuonna 1990, viettäen siellä kaksi kautta. Lavettarien toiminta jatkui 90-luvun ja 2000-luvun aaltoilevasti, toiminnan katketen kokonaan useampaan kertaan.
Marraskuussa 2012 Lavettarille myönnettiin paikka Ykköspesiksestä kaudeksi 2013. Sarjapaikan myöntämisen taustalla oli Vimpelin Vedon Suomensarjan joukkueen kanssa kasvanut yhteistö. Vedon joukkue oli kaudella 2012 sijoittunut toiseksi Suomensarjassa ja ansainnut paikan Ykköspesiksestä. Yhteistyön myötä Vedon edustujoukkue siirrettiin Lavettarien alle ja Veto luopui Suomensarjan paikastaan.
Kauden 2016 päätteeksi joukkue nousi ensimmäistä kertaa Superpesikseen voitettuaan nousukarsinnassa Mynämäen Vesan. Ensimmäisellä Superpesis-kaudellaan Lavettaret sijoittuivat sarjassa viimeiseksi, välttäen kuitenkin putoamisen sarjan laajentumisen takia. Toisella Superpesis kaudellaan joukkue nappasi ensimmäisen kolmen pisteen voiton Superpesiksessä 17. kesäkuuta 2018 voitolla Rauman Ferasta. Joukkue putosi kauden 2019 päätteeksi Ykköspesikseen hävittyään sarjakarsinnat Siilinjärven Pesikselle.
Lavettaret jatkoivat seuraavalla kaudella Ykköspesiksessä. Joukkue voitti oman lohkonsa kaudella 2022, mutta hävisi finaalissa Haminan Palloilijoille eikä noussut Superpesikseen.
Tilastot ja luettelot.
Maratontaulukko.
Lappajärven Veikkojen pisteet Superpesiksen/SM-sarjan maratontaulukossa.
Mia Leche Löfgren

Ebba Maria Lovisa ”Mia” Leche Löfgren (aik. von Friesen; 10. lokakuuta 1878 Lund – 8. huhtikuuta 1966 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja pasifisti.
Leche syntyi Lundissa ja muutti lapsena Tukholmaan, kun hänen isänsä palkattiin eläintieteiden professoriksi Tukholman korkeakouluun. Leche kävi Anna Whitlockin johtamaa koulua, missä hänen opettajanaan toimi muun muassa Ellen Key. Hän meni 22-vuotiaana naimisiin Fredrik von Friesenin kanssa. Pari sai kaksi lasta ennen kuin erosi kahdeksan vuotta myöhemmin, kun Leche meni uusiin naimisiin asianajaja Eliel Löfgrenin kanssa, joka myöhemmin toimi oikeusministerinä ja ulkoministerinä. Hän menetti huoltajuuden aiemmasta avioliitosta syntyneisiin lapsiin, ja suhde poikaan palautui vasta tämän täysi-ikäistyttyä. Toinen lapsi, tytär, kuoli 11-vuotiaana ilman, että Leche sai koskaan tavata tätä uudelleen. Löfgrenin kanssa Leche sai yhden tyttären.
Leche alkoi 1900-luvun alussa kirjoittaa kirjallisuusarvosteluja konservatiiviseen "Vårt Land" -lehteen, mistä hän pian siirtyi naistenlehti "Iduniin". Ensimmäisen maailmansodan aikana Leche kampanjoi aktiivisesti sotaa vastaan ja oli mukana perustamassa Naisten kansainvälistä rauhan ja vapauden liittoa, missä hän pitkään toimi. Leche myös tuomitsi 1930-luvulla Saksassa nousseen antisemitismin ja väkivallan ihannoinnin. Yhdessä Torgny Segerstedtin kanssa hän oli "Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidningenissä" näkyvimpiä Natsi-Saksan vastustajia toisen maailmansodan aikana.
Leche julkaisi elämäkerran Ellen Keystä sekä useita muistelmia. Hän muutti vanhoilla päivillään Tukholmaan ja hänet on haudattu sinne.
Eliittikisat 1987

Eliittikisat järjestettiin vuonna 1987 ensimmäistä kertaa. Kyseessä oli uusi kilpailusarja, johon kuului kahdeksan kilpailua: Saarijärvellä, Lapinlahdella, Kokkolassa, Ylivieskassa, Lappeenrannassa, Varkaudessa, Savonlinnassa, Lohjalla ja Lahdessa. Kyseessä oli ranking-kilpailu, jossa jokaiselta urheilijalta laskettiin kolme parasta Eliittikisoissa tehtyä tulosta. Kymmenne parasta eliittiurheilijaa palkittiin voittajan saadessa 50 000 markkaa.
Osakilpailut.
Saarijärvi.
Saarijärven eliittikisat järjestettiin 20. kesäkuuta 1987.
Miehet
Naiset
Lapinlahti.
Lapinlahden eliittikisat järjestettiin 21. kesäkuuta 1987.
Miehet
Naiset
Kokkola.
Kokkolan eliittikisat järjestettiin 23. kesäkuuta 1987.
Miehet
Naiset
Johanna Ridefelt

Johanna Ridefelt (s. 27. elokuuta 1996) on ruotsalainen suunnistaja. MM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan kymmenes sija Doksyn MM- kilpailuissa 2021. EM-kilpailuissa. Ridefelt saavutti pronssia viestissä Morin EM-kilpailuissa 2024. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan kuudes sija Rakveren EM-kilpailuissa 2022. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on parhaimmillaan sijoittunut kolmanneksitoista vuonna 2022. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti vuonna 2015 kultaa viestissä ja hopeaa keskimatkalla ja vuonna 2016 pronssia keskimatkalla. Ridefelt edustaa seuratasolla OK Linne.
Kangasmäki

Kangasmäki on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Charismatic Leaders

Charismatic Leaders on suomalaisen Wheelin studioalbumi, joka on julkaistu 3. toukokuuta 2024 Inside Out Musicin kautta.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Empire", "Porcelain" ja "Disciple". "Empire"-kappaleelle julkaistiin myös musiikkivideo. Albumin kappaleet käsittelevät politiikan henkilökultteja. Yhtyeen laulaja-kitaristi James Lascelles kutsuu albumia yhtyeen raskaaksi metallialbumiksi.
Kokoonpano.
Yhtyeen kokoonpano:
Olavi Räsänen (professori)

Olavi Räsänen (27. toukokuuta 1931 Suonenjoki – 28. syyskuuta 2020 Oulu) oli suomalainen lääkäri ja patologian professori.
Olavi Räsäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Eemil Räsänen ja Impi Onerva Karvonen ja puoliso vuodesta 1953 Leila Astrid Elisabet Laitinen (k. 2019). Räsänen tuli ylioppilaaksi Suonenjoen yhteiskoulusta 1952 ja valmistui Turun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1962. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli Oulun yliopistossa 1969, ensimmäisenä patologiasta, ja sai siellä patologian anatomian erikoislääkärin pätevyyden 1967.
Räsänen oli Oulun lääninsairaalan vt. kirurgian apulaislääkäri 1963, Oulun yliopiston patologian laitoksen assistentti 1963–1966 ja laboraattori 1966–1972 ja Kainuun keskussairaalan patologian ylilääkäri 1969–1970. Oulun yliopistossa hän oli patologian apulaisprofessori 1972–1995 ja patologian anatomian va. professori 1986–1987 ja toimi patologian laitoksen johtajana 1986–1988. Räsänen oli myös Oulun yliopistollisen keskussairaalan patologian osaston apulaisylilääkäri 1979–1995 ja va. ylilääkäri 1986–1988. Haukiputaan vs. kunnanlääkäri Räsänen oli 1963–1965 ja Suomen Syöpäyhdistyksen Oulun laboratorion vastaava lääkäri 1970–1980. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Yksityislääkärinä Räsänen toimi vielä eläköidyttyään ja oli erityisesti akupunktion asiantuntija. Hän oli myös tunnettu maratonien ja ultrajuoksujen harrastaja.
Orion-luokka (sukellusvene)

Orion-luokka oli Ranskan merivoimien kahden sukellusveneen muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Alukset.
Alukset tilattiin vuoden 1928 laivasto-ohjelmassa.
HAL 9000

HAL 9000 (tai yksinkertaisesti HAL tai Hal) on kuvitteellinen tekoälyhahmo ja Avaruusseikkailu-sarjan pääantagonisti. HAL (Heuristically Programmed Algorithmic Computer) esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1968 elokuvassa 2001: Avaruusseikkailu. Se on älykäs tekoälytietokone, joka ohjaa Discovery One -luotaimen järjestelmiä ja on vuorovaikutuksessa aluksen astronautimiehistön kanssa. Vaikka osa HALin laitteistosta näkyy elokuvan loppupuolella, hänet kuvataan enimmäkseen kameran linssinä, jossa on punainen ja keltainen piste, ja tällaisia ​​yksiköitä on sijoitettu ympäri alusta. Douglas Rain ääninäyttelee HAL 9000:n kahdessa Avaruusseikkailu-sarjan elokuvasovituksessa. HAL puhuu pehmeällä, rauhallisella äänellä ja keskustelevalla tavalla ja on ystävällisesti vuorovaikutuksessa miehistön jäsenten David Bowmanin ja Frank Poolen kanssa, kunnes hän alkaa toimia virheellisesti. Elokuvassa HAL aloitti toimintansa 12. tammikuuta 1992 HAL Laboratoriesissa Urbanassa, Illinoisissa, tuotantona numero 3. Aktivointivuosi oli aiemmissa käsikirjoituksissa 1991 ja muuttui vuodeksi 1997 Clarken romaanissa, joka kirjoitettiin ja julkaistiin elokuvan yhteydessä. Discovery One -avaruusalusten järjestelmien ylläpidon lisäksi Jupiterin (tai romaanissa Saturnuksen) planeettojenvälisen lennon aikana HAL osoittaa kykyjä puhesynteesiin, puheentunnistukseen, kasvojentunnistukseen, luonnollisen kielen prosessointiin, huulilta lukemiseen, taiteen arvostamiseen, emotionaalisen käyttäytymisen tulkintaan, automaattiseen päättelyyn, avaruusalusten ohjaamiseen ja tietokoneshakkiin.
Shannon Woodward

Shannon Marie Woodward (s. 17. joulukuuta 1984 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. Sabrina Collinsin roolista sarjassa "Isän tyttö", Elsie Hughesin roolista sarjassa "Westworld" ja Di Di Malloyn roolista sarjassa "The Riches".
Elämä ja ura.
Woodward syntyi vuonna 1984 Phoenixissa, Arizonassa. Hän muutti lapsena perheensä mukana Floridaan, jossa hän aloitti näyttelemisen. Hän teki ensimmäisen televisioroolinsa 7-vuotiaana sarjassa "Clarissa Explains It All", jossa hän näytteli yhdessä jaksossa Missy-nimistä tyttöä. Woodward opiskeli Boca Ratonissa Olympic Heights Community High Schoolissa.
Vuosina 2001–2007 Woodward vieraili useissa televisiosarjoissa, mm. sarjojen "Veljemme on nero", "Perhe paketissa", "Ilman johtolankaa", "Todistettavasti syyllinen" ja "" yhdessä tai muutamassa jaksossa. Vuonna 2005 hän näytteli ensimmäisissä (jos ei oteta huomioon vuoden 1996 "Tornado!"-tv-elokuvaa) elokuvissaan, "Man of the House" ja "The Quiet".
Woodward esitti yhtä päärooleista, Di Di Malloyta, sarjassa "The Riches" (2007–2008). Hänen toinen merkittävä televisioesiintymisensä tapahtui vuosina 2010–2014 "Isän tyttö" -sarjassa, jossa hän näytteli Sabrina Collinsia. Woodward esiintyi Elsie Hughesina vuonna 2016 alkaneen "Westworldin" kahdella ensimmäisellä kaudella.
Woodward oli mukana Katy Perryn vuoden 2012 dokumenttielokuvassa "". Hän on kertonut olevansa Perryn hyvä ystävä. Hän on myös esiintynyt Perryn "Hot n Cold" -musiikkivideolla.
Woodward ääninäytteli vuonna 2020 Dinaa "The Last of Us Part II" -videopelissä, jonka myötä hän pääsi British Academy Games Awards -ehdokkaaksi Sivuosan esittäjä -kategoriassa.
Roland Morillot -luokka

Roland Morillot -luokka oli Ranskan merivoimien kuuden sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset tilattiin hieman ennen toista maailmansotaa. Sotatoimien alkaessa ainoastaan kolmen veneen köli oli laskettu ja lopulta kaikki tilaukset peruutettiin.
Alukset.
Alukset olivat paranneltuja versioita Redoutable-luokasta. Niiden polttoainemäärää oli kasvatettu 85 tonnilla, mikä oli sijoitettu painolastitankkeihin. Polttoainemäärän kasvatuksen jälkeen alusten toimintamatka oli 10 000 merimailia 10 solmun nopeudella. Ensimmäinen alus tilattiin 1934. Vuonna 1937 tilattiin toinen ja kolme seuraavaa vuonna 1938. Näiden lisäksi annettiin 1940 tilausvaltuutus kahdeksalle alukselle.
Diane-luokka

Diane-luokka voi tarkoittaa seuraavia:
Émeraude-luokka (sukellusvene, 1938)

Émeraude-luokka oli Ranskan merivoimien neljän miinanlaskukykyisen sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset tilattiin hieman ennen toista maailmansotaa. Sotatoimien alkaessa ainoastaan yhden veneen köli oli laskettu ja lopulta kaikki tilaukset peruutettiin.
Alukset.
Alukset olivat suurennettuja ja paranneltuja versioita Saphir-luokasta. Niiden toimintamatka oli 5 600 merimailia 12 solmun nopeudella. Ensimmäinen alus tilattiin 1937 ja kolme seuraavaa vuonna 1938.
Phénix-luokka

Phénix-luokka oli Ranskan merivoimien 13 sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset tilattiin hieman ennen toista maailmansotaa. Sotatoimien alkaessa ainoastaan yksi vene oli tilattu. Kaikki tilaukset peruutettiin ennen töiden aloittamista.
Alukset.
Alukset olivat suurennettuja ja paranneltuja versioita Aurore-luokasta. Niiden runkoa oli pidennetty ja varustusta parannettu niin, että niitä voitaisiin käyttää trooppisilla alueilla. Aluksista ensimmäisen, "Phenix", tilausvaltuutus annettiin vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa. Lisäksi 12 aluksen tilausvaltuutus sisältyi vuoden 1940 laivasto-ohjelmaan. Näiden alusten nimiksi varattiin: "Brumaire", "Floréal", "Frimaire", "Fructidor", "Germinal", "Messidor", "Niobe", "Pluvôise", "Prairal", "Thurmidor", "Vendômaire" ja "Ventôse".
Allen (Texas)

Allen on kaupunki Texasissa Yhdysvalloissa. Se on noin 110 000 asukkaan kaupunki Dallasin–Fort Worthin metropolialueella.
Historia.
Allenin perusti 1870 Houston and Texas Central Railwayn ostaja, ja hän nimesi paikkakunnan Texasin oikeusministerin Ebenezer Allenin mukaan. Tämä oli myös rautateiden edistäjä.
Allenissa oli vuonna 1884 noin 350 asukasta, kolme kirkkoa, koulu, tuolitehdas ja jauhomylly. Texas Traction Companyn rautatie valmistui Alleniin 1908, ja vuonna 1915 asukkaita oli noin 550.
Allen sai 1953 kunnallishallinnon. Silloin siellä oli noin 400 asukasta.
Allenin asukasluku alkoi 1960-luvun lopulla kasvaa nopeasti, minkä taustalla oli Dallasin ja Planon taloudellinen kehittyminen sekä Dallasin kansainvälinen lentoaseman rakentaminen. Allenissa oli vuonna 1970 hieman vajaa 2 000 asukasta, kun vuonna 1980 asukkaita oli jo yli 8 000, vuonna 1990 yli 18 000 ja vuonna 2000 yli 43 000.
Väestö.
Allenin väkiluku oli vuonna 2023 Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston arvion mukaan 111 620. Vuoden 2020 väestönlaskennassa asukkaita oli 104 627 ja kymmenen vuotta aiemmin 84 246.
Vuonna 2023 Allenin asukkaista 55,7 prosenttia oli valkoisia, 10,6 prosenttia mustia ja 0,3 prosenttia Amerikan alkuperäisasukkaita. Aasialaisten osuus oli 19,6 prosenttia ja latinoiden 11,8 prosenttia. Aasialaisten osuus asukkaista on suuri, sillä Texasissa aasialaisia on noin 6 prosenttia ja Dallasin–Fort Worthin metropolialueella noin 8 prosenttia asukkaista.
Urheilu.
Allenissa toimii kaksi ammattilaispalloiluseuraa, jääkiekkojoukkue Allen Americans ja hallijalkapalloa pelaava Dallas Sidekicks. Kummankin seuran kotihalli on Credit Union of Texas Event Center. Americans perustettiin kaudelle 2009–2010, ja se on voittanut mestaruuksia ECHL-liigassa.
The Revenge of Alice Cooper

The Revenge Of Alice Cooper on Alice Cooperin albumi, joka julkaistiin 25. heinäkuuta 2025. Alkuperäinen Alice Cooper -yhtye hajosi vuonna 1974, joten The Revenge of Alice Cooper on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi yli 50 vuoden tauon jälkeen. Kaksi albumin kappaleista pohjautuu vanhoista demonauhoista kaivettuihin Glen Buxtonin riffeihin.
Petri Halinen

Petri Halinen (s. 1960) on suomalainen arkeologi, joka toimii parhaillaan Museoviraston yli-intendenttinä. Halinen väitteli vuonna 2005 filosofian tohtoriksi aiheenaan Lapin esihistoriallinen asutus ja elinkeinot. Halinen toimi Suomen arkeologisen seuran puheenjohtajana vuosina 2011–2012 ja "Muinaistutkija"-lehden päätoimittajana vuosina 1996–2002.
Matti Roth

Matti Roth (s. 10. marraskuuta 1993) on suomalainen viihdetaiteilija, radiojuontaja ja jalkapalloerotuomari. Roth tuli alun perin tunnetuksi vuonna 2014 perustetusta "Blokess"-sisällöntuotantoryhmästä. Nykyään Blokess-ryhmällä on yli 400 000 seuraajaa eri sosiaalisen median kanavissa. Nykyään Roth toimii Pop FM -radiokanavan juontajana. 
Roth toimii Suomen Palloliiton pääsarjatason jalkapalloerotuomarina. Hän debytoi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa 2. lokakuuta 2022 ottelussa VPS - HIFK.
R.Smg. Bronzo

R. Smg. Bronzo oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Acciaio-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Tarantosta Tosilta, missä köli laskettiin 2. joulukuuta 1940. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1941 ja luovutettiin laivastolle 2. tammikuuta 1942.
Palvelus.
Alus nousi 12. heinäkuuta 1943 Syrakusan edustalla pintaan lähellä kuninkaallisen laivaston osastoa luultuaan sitä italialaiseksi. Sukellusvene antautui käytyään lyhyen tulitaistelun miinanraivaajien "HMS Bostonin", "HMS Cromartyn", "HMS Poolen" ja "HMS Seahamin" kanssa. Vallattu sukellusvene nimettiin "HMS P714:ksi". Se luovutettiin 29. tammikuuta 1944 Vapaan Ranskan laivastolle aluksen koeajojen päätyttyä. Alus sai nimen "FNFL Narval". Se romutettiin 1948.
Cloud (elokuva)

Cloud ( ) on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut japanilainen psykologinen trillerielokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kiyoshi Kurosawa ja jonka pääroolia esittää Masaki Suda..
Juoni.
Pesulassa työskentelevä Yoshii (Masaki Suda) ostaa ja myy tavaroita internetissä käyttäjänimellä Ratel. Kun hänen myyntioperaationsa laajenee, hän päättää irtisanoutua töistä ja muuttaa taloon maaseudulle tyttöystävänsä Akikon (Kotone Furukawa) kanssa. Bisneksissään auttamaan hän palkkaa paikallisen nuorukaisen nimeltä Sano (Daiken Okudaira).
Yoshiin yhä häikäilemättömämmäksi käyvä trokaaminen alkaa kuitenkin kerätä hänelle runsaasti vihamiehiä. Hermostuttavat tapaukset seuraavat toisiaan, ja hänelle kaunaa kantavat lyöttäytyvät yhteen kostaakseen hänelle väkivaltaisesti.
Julkaisu.
Cloud ensiesitettiin Venetsian elokuvajuhlilla 30. elokuuta 2024, ja se sai ensi-iltansa Japanissa 27. syyskuuta 2024.
Cloud valittiin Japanin viralliseksi ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin saajaksi vuoden 2025 Oscar-palkintogaalaan, mutta se ei päässyt ehdokkaaksi asti.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivustolla Cloudin arvosteluista 93 % on positiivisia.
Farida Khanum

Farida Khanum (; s. 1929 Amritsar) on pakistanilainen laulaja. Häntä kutsutaan “Ghazalin kuningattareksi“.
Khanum syntyi Amritsarissa, mutta vietti lapsuusvuosiaan Kolkatassa. Intian jaon aikana hän siirtyi perheineen Pakistanin puolelle. Hänen vanhempi siskonsa oli laulaja Mukhtar Begum. Khanum sai patiala gharana -koulukunnan mukaisen opetuksen ja oppi laulamaan khayal-, thumri- sekä dadratyylejä. Khanum aloitti uransa laulajana ja näyttelijänä 1950-luvulla, jolloin hän käytti nimeä Farida Neeli. Hän esiintyi vuonna 1953 elokuvassa "Sailab", mutta ei menestynyt eikä jatkanut uraa näyttelijänä. Sen sijaan hän menestyi ghazalien tulkitsijana. Khanum on laulanut muiden muassa Munir Niazin, Dagh Dehlvin, Faiz Ahmad Faizin, Ghulam Mustafa Tabassumin ja Tasleem Fazlin tekstejä. Hän on tehnyt esiintymisiä usein myös Intiassa.
Naskalitonnikala

Naskalitonnikala ("Gymnosarda unicolor") on makrilleihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan indopasifiselta merialueelta.
Koko ja ulkonäkö.
Naskalitonnikala kasvaa tavanomaisimmin 40–120 cm pitkäksi ja painaa 15–20 kg. Suurimmillaan laji voi saavuttaa noin 250 cm:n pituuden ja 130 kg:n massan. Kala on ruumiinrakenteeltaan pitkänomaisen virtaviivainen ja suuripäinen. Naskalitonnikalalla on kaksi selkäevää, joista etumainen on pidempi ja matalampi. Selkäevien jälkeen on kuudesta yhdeksään eväkettä. Eväkkeitä on myös peräevän jälkeen. Rintaevät ovat lyhyet ja pyrstönvarressa on kölievät. Lajin hampaat ovat kookkaat ja terävän kartiomaiset. Naskalitonnikala on selästään sinertävän tai vihertävän musta ja vaalenee kylkissä hopeanharmaaksi ja vatsassa valkoiseksi.
Levinneisyys ja elitavat.
Naskalitonnikalaa tavataan Afrikan itärannikolta ja Punaiseltamereltä Japaniin ja Ranskan Polynesiaan. Laji liikkuu useimmiten ulapoilla yksin tai muutaman yksilön parvina, mutta voi tulla myös lähemmäs rannikkoa koralliriutoille. Se on peto, joka saalistaa ravinnokseen parvina liikkuvia kaloja, esimerkiksi sillejä, kummeliturskia, huulikaloja, makrilleja tai napostajia. Naskalitonnikalat ovat nopeita uimareita ja voivat saavuttaa 80 kilometrin tuntinopeuden. Naskalitonnikalan lisääntymiskauden huippu on joulukuulta helmikuulle, mutta paikoitellen se kutee vuoden ympäri.
Naskalitonnikala on hyvin suosittu urheilukalastuksen kohde ja sitä kalastetaan jonkin verran ravinnoksi myös kaupallisestikin. Muihin tonnikalalajeihin verrattuna sen liha ei kuitenkaan ole yhtä arvostettua.
U-2518

U-2518 oli Saksan laivaston XXI-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 6. marraskuuta 1943 Hampurista Blohm &amp; Vossilta, missä köli laskettiin 16. elokuuta 1944 telakkanumerolla 2518. Alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 4. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään Friedrich Weidner.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin miehistökoulutukseen 31. laivueeseen, mistä se siirrettiin 1. huhtikuuta 1945 11. laivueeseen. Aluksen miehistö antautui 9. toukokuuta veneineen Hortenissa liittoutuneille. Alus siirrettiin 18. toukokuuta Osloon, mistä se lähti 3. kesäkuuta. Alus saapui 7. kesäkuuta Pohjois-Irlantiin Lisahallyyn.
Alus luovutettiin 14. helmikuuta 1946 Ranskalle. Se liitettiin Ranskan laivastoon nimellä "Roland Morillot". Alus poistettiin 17. lokakuuta 1967 laivastoluettelosta ja nimettiin "Q426:ksi". Alus romutettiin vuonna 1969.
Luettelo Lorden kappaleista

Tämä on luettelo Lorden kappaleista. Lorde (oikealta nimeltään Ella Yelich-O’Connor) on uusiseelantilainen pop- ja indie folk -musiikkia esittävä laulaja–lauluntekijä. Hän julkaissut kolme studioalbumia. Hänen menestyneimpiä kappaleitaan ovat ”Royals”, ”Team”, ”Tennis Court” ja ”Green Light”. Lorde on esiintynyt vierailevana artistina muun muassa Charli XCX:n ja Disclosuren kappaleilla.
Katso myös: Lorden diskografia
Semptalin

Oy Semptalin Ab (vuoteen 1934 asti Oy Finska Semptalin Ab, vuodesta 1969 Oy Novalit Ab) oli Helsingin Malmilla ja Herttoniemessä sekä Viipurin läänin Vahvialassa toiminut yritys. Se valmisti kattohuopaa, tervapaperia ja muita vesieristeitä sekä tuotti tislaamalla kivihiilitervasta pikeä, kreosoottia ja muita aineita.
Historiaa.
Yhtiön perustivat vuonna 1908 liikemies John Linsén ja kemianinsinööri Evert Magnus Ridderstad hankkimalla saksalaiselta keksijältä tälle 1908 myönnetyn suomalaisen patentin. Yhtiö laajeni ostamalla vuonna 1924 Viipurin läänin Vahvialassa sijainneen kattohuovan pohjahuopaa tuottaneen Tienhaaran Kattohuopateollisuus Oy:n ja 1939 sen lähellä sijainneen Hovinmaan paperitehtaan, mutta nämä tehtaat jäivät talvisodan rauhassa luovutetulle alueelle. Helsingin maalaiskunnassa Malmin rautatieasemalla sijainnut tehdas paloi 1932, ja uusi tehdas rakennettiin sen koillispuolelle Ormuspeltoon. Tämän tehtaan tislaamo paloi 1951, minkä jälkeen Malmille jäi muuta tuotantoa, mutta uusi tislaamo perustettiin 1954 Herttoniemen Työnjohtajankadulle, jossa jo vuodesta 1941 oli toiminut yhtiön kattohuopatehdas.
Vuonna 1967 Lemminkäinen oli aikeissa ostaa Semptalinin liiketoiminnan tuotemerkkeineen ja siirtää tuotannon Länsi-Uudellemaalle, mutta tämä ei toteutunut. Semptalin lopetti kattohuopatuotannon 1968, minkä jälkeen tytäryhtiöistä Oy Novalit Ab teki kattotervaa ja Tienhaara raakahuopaa. Semptalin-tuotemerkin on myöhemmin omistanut Icopal, joka on nykyisin Espoossa toimiva amerikkalaisomisteinen BMI Suomi Oy.
Pikitehtaankorttelit.
Semptalinin tehtaan alueella Pikitehtaankadun eteläpuolella Helsingin Ormuspellossa on nykyisin asuintaloja ja pienteollisuutta sekä tyhjiä tontteja, joille kaavaillaan rakennettavaksi lisää kerrostaloja. Alueen läpi on linjattu kulkemaan suunnitteilla oleva Viikin–Malmin pikaraitiotie.
Toimitusjohtajia.
Lähteet:
Petter Vesterheim

Petter Vesterheim (s. 30. syyskuuta 2004 Lørenskog, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Vesterheim edustaa SHL-joukkue Malmö Redhawksia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka.
Ennen SHL-uraansa Vesterheim edusti Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kasvattajaseuraansa Lørenskog IK:ta ja HockeyAllsvenskanissa Mora IK:ta. Vesterheim on pelannut kymmenen SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt yhden maalin. Vesterheim on pelannut kahdeksan SHL:n ylempien pudotuspelien ottelua ilman tehopisteitä. Vesterheim kuului Norjan joukkueeseen Suomen ja Latvian MM-kilpailuissa 2023 ja Tšekin MM-kilpailuissa 2024. Uran tilastot päivitetty 25. huhtikuuta 2025.
NHL-kausi 2024–2025

NHL-kausi 2024–2025 oli National Hockey Leaguen 107. kausi. Runkosarja alkoi perjantaina 4. lokakuuta 2024 ja loppui perjantaina 14. huhtikuuta 2025. Runkosarjan voitti Winnipeg Jets. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Florida Panthers, joka voitti kauden päätteeksi toisen peräkkäisen Stanley Cupin, kun joukkue kaatoi loppuotteluissa Edmonton Oilersin otteluvoitoin 4–2.
NHL laajentui Utahin osavaltiossa sijaitsevaan Salt Lake Cityyn, kun Utah Hockey Club korvasi Arizona Coyotesin.
 ensimmäisen varauksen sai San Jose Sharks, joka varasi kanadalaishyökkääjän Macklin Celebrinin.
Kauden ohjelma.
Tšekissä pelatut ottelut.
Ottelut pelattiin lokakuussa 02 Arenalla, Prahassa.
Suomessa pelatut ottelut.
Ottelut pelattiin marraskuussa Nokia Arenalla, Tampereella.
Tähdistöottelu.
Kauden 2025 tähdistöottelua ei järjestetty , 4 Nations Face-Offin vuoksi.
Morfydd Clark

Morfydd Clark (s. 1989 Ruotsi) on walesilainen näyttelijä. Clark teki läpimurtonsa vuoden 2019 kauhuelokuvassa "Saint Maud", josta hän oli ehdolla Bafta-palkinnon ja Walesin Bafta-palkinnon saajaksi. Clark esittää pääosaa fantasiasarjassa ', jossa hän näyttelee Galadrielia. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "His Dark Materials" ja '.
Kristiina Tikkala

Kristiina Tikkala (s. 1960) on suomalainen hallintotieteiden maisteri, joka on toiminut muun muassa Kolarin kunnanjohtajana.
Tikkala valittiin Kolarin kunnanjohtajaksi 6. marraskuuta 2018. Hän aloitti virassa toimimisen tammikuussa 2019. Tikkala joutui syyskuussa 2020 irtisanotuksi. Hänen väitettiin käyttäytyneen epäasiallisesti ja laiminlyöneen virkatehtäviä. Elokuussa 2023 Korkein hallinto-oikeus kumosi irtisanomispäätöksen, koska Kolarin kunta ei ollut osoittanut asiallista ja painavaa syytä ratkaisulleen. Vaikka irtisanominen todettiin laittomaksi, Tikkala ei palannut Kolarin kunnanjohtajan tehtäviin. Hän aloitti marraskuussa 2020 työskentelyn Lapinjärven teknisenä johtajana.
Tikkala on aikoinaan toiminut muun muassa Liikenneviraston ja Suomen ympäristökeskuksen johtotehtävissä. Hänet valittiin vuonna 2007 Vantaan talousjohtajaksi. Tätä ennen hän oli toiminut Lohjan kaupungin kehityspäällikkönä. Tikkala on lisäksi toiminut kokoomuksessa ja ollut sen vaaliehdokkaana.
Nestor Kronikoitsija

Nestor Kronikoitsija (n. 1065 – n. 1114) oli Kiovan Rusin alueella elänyt munkki, jonka nimiin laitetaan alueen historiasta kertova teos "Kertomus menneistä ajoista", joka tunnetaan myös nimellä "Nestorin kronikka".
Elämä.
Nestorin synnyinvuosi on epäselvä. Hänen varhaisesta henkilökohtaisesta elämästään, tai edes hänen vanhempiensa nimiä, ei tiedetä juuri mitään. Perhetaustan kuitenkin uskotaan olleen verrattain hyvin toimeentuleva ja/tai hyvät suhteet paikalliseen eliittiin omaava. Kiovan luolaluostariin Nestor meni ollessaan 17-vuotias. Ollessaan noin kolmikymmpinen Nestor alkoi kirjoittaa pyhien Boriksen ja Glebin sekä pyhittäjä Feodosin elämistä kertovia teoksia.
Nestorin kuolinajaksi merkitään joko 1113 tai 1114. Hänen arvellaan olleen kuolleessaan 58-vuotias ja viettäneen luostarissa 41 vuotta.
Suhde Nestorin kronikkaan.
Nestorin kronikan todellisesta kirjoittajasta alettiin käydä keskustelua jo 1800-luvun alussa, kun kreivi Sergei Rumjatsev epäili, onko Nestor todellisuudessa kirjoittanut kronikan.
Huolimatta siitä, että "Kertomus menneistä ajoista" tunnetaan nimenomaan Nestorin kronikkana, siihen kuuluu jonkin verran myös byzanttilaisia kronikoita. Tästä syystä nykyajan tulkinta on se, ettei Nestor itse kirjoittanut kroniikkaa, vaikka se onkin laitettu hänen nimiinsä. Koska teoksen kirjoittajasta ei ole täyttä varmuutta, Nestoria on kutsuttu myös nimellä Nestor Hagiografioija. Tunnetun kronikan lisäksi Nestorin nimiin on laitettu myös muita teoksia.
Pyhäksi julistaminen ja muistaminen.
Tarkka ajankohta, jolloin Nestor kanonisointiin, on epäselvä. Ukrainassa Nestoria muistellaan 27. lokakuuta, joka on myös ukrainan kielen päivä.
Kiovassa perustettiin vuonna 1873 Nestorin mukaan nimetty historiantutkimukseen keskittyvä tieteellinen seura.
Kronikkaa pidetään joka tapauksessa ensimmäisenä historiallisena kirjoituksena, joka kertoo Kiova Rusin alkuperästä, minkä vuoksi Nestoria arvostetaan Ukrainassa vielä tänäkin päivänä.
Yusif Səmədoğlu

Yusif Səmədoğlu (oikea sukunimi Vəkilov, 25. joulukuuta 1935 Baku – 16. elokuuta 1998 Baku) oli azerbaidžanilainen toimittaja, käsikirjoittaja ja kirjailija.
Yusif Səmədoğlu syntyi runoilija Səməd Vurğunin perheeseen. Hän opiskeli Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa Moskovassa vuodesta 1953 ja päätti opintonsa Azerbaidžanin valtionyliopistossa vuonna 1959. Səmədoğlu työskenteli "Azərbaycan"-aikakauslehdessä vuoteen 1965, Azərbaycanfilm-elokuvastudiolla vuosina 1965–1976, "Ulduz"-aikakauslehden päätoimittajana vuosina 1976–1987 ja "Azərbaycan"-lehden päätoimittajana vuodesta 1987. Hän sai Azerbaidžanin Komsomolin palkinnon vuonna 1970, tasavallan ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1980 ja toimi Azerbaidžanin SNT:n korkeimman neuvoston edustajana vuonna 1990.
Səmədoğlun pääteos on ”mytologinen, filosofinen ja psykologinen” romaani "Tuomiopäivä" ("Qətl günü"), joka sai Neuvostoliiton kirjailijaliiton palkinnon vuonna 1987. Sen aiheena ovat 1930-luvun Stalinin vainot.
Eurolaul 1997

Eurolaul 1997 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 1997. Kilpailuun lähetettiin 37 ehdotusta, joista kahdeksan valittiin kilpailuun.
Kilpailu pidettiin 15. helmikuuta Linnahallissa Tallinnassa. Voittajan valitsi kansainvälinen raati, jonka jäsenistä kukin pisteytti kappaleet kaavalla 10-8-6-5-4-3-2-1. Raadin muodostivat Juan Maria Clavagera (Espanja), Maria G (Iso-Britannia), Enrico Nuti (Italia), Hans Christian Anderssen (Norja), Pia Kalischer (Ruotsi), Hans Cuny (Saksa), Dusan Popovic (Slovenia) ja Gabriella Faludi (Unkari). Kilpailun voitti Maarja-Liis Ilus kappaleella "Keelatud maa".
Lähetyksessä jätrjestettiin myös tulokseen vaikuttamaton puhelinäänestys, jonka voittivat Maarja-Liis Ilus, Hanna-Liina Võsa ja Anne Värvimann kappaleella "Aeg".
Harry Christian Sibelius

Harry Christian Sibelius (1910 – 1951) oli suomalainen taidemaalari.
Harry Sibelius opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1928-1932, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1934-1936 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1939-1941. Taiteellisen debyyttinsä hän teki vuonna 1939 Helsingissä.
Hän oli Jean Sibeliuksen veljenpoika ja hänen töitään on esillä Ainolassa.
Eurolaul 1996

Eurolaul 1996 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 1996. Kilpailuun lähetettiin 18 ehdotusta, joista 13 valittiin kilpailuun.
Kilpailu pidettiin 27. tammikuuta Dekoltee-yökerhossa Tallinnassa. Osa kilpailijoista ei kuitenkaan saapunut paikalle, jolloin heidän kilpailukappaleista näytettiin videotallenteet. Kirile Loosta ei kuitenkaan nähty edes videota, vaan hänen kappaleensa "Maatütre tants" aikaan kuvattiin lavaa. Voittajan valitsi kansainvälinen raati, jonka jäsenistä kukin antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Raadin muodostivat Jos Moons (Belgia), Julian Vignoles (Irlanti), Kato M. Hansen (Norja), Dušan Popovič (Slovenia), Antero Päiväläinen (Suomi), Kenris MacLeod (Iso-Britannia), Bent-Erik Rasmussen (Tanska), Kemal Tursan (Turkki) ja Lora Kvint (Venäjä). Kilpailun voitti duo Maarja-Liis Ilus &amp; Ivo Linna kappaleella "Kaelakee hääl".
Lähetyksessä järjestettiin myös tulokseen vaikuttamaton puhelinäänestys, jonka voitti duo Hedvig Hanson &amp; Pearu Paulus kappaleella "Meeletu algus".
Eurolaul 1994

Eurolaul 1994 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 1994. Kilpailuun lähetettiin 34 ehdotusta, joista kymmenen valittiin kilpailuun.
Kilpailu pidettiin 26. helmikuuta Linnahallissa Tallinnassa. Voittajan valitsi 16-henkinen raati, jonka jäsenistä jokainen pisteytti kappaleet Eurovision laulukilpailusta tutulla kaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Kilpailun voitti Silvi Vrait kappaleella "Nagu merelaine".
Lähetyksessä järjestettiin myös tulokseen vaikuttamaton puhelinäänestys, jonka voitti duo Hedvig Hanson &amp; Pearu Paulus kappaleella "Kallim kullast".
Eurolaul 1993

Eurolaul 1993 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustuskappale Eurovision laulukilpailuun 1993. Viro ilmoittautui tuona vuonna Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa, joten Eurolaul järjestettiin tuolloin ensimmäistä kertaa. Janika Sillamaa valittiin sisäisesti edustamaan Viroa, ja karsinnassa valittiin vain edustuskappale. Kilpailuun lähetettiin 53 ehdotusta, joista kahdeksan valittiin kilpailuun.
Kilpailu pidettiin 20. helmikuuta ETV:n studiossa Tallinnassa. Voittajan valitsi kymmenhenkinen asiantuntijaraati. Kilpailun voitti kappale "Muretut meelt ja südametuld". Viro ei kuitenkaan läpäissyt tuona vuonna käytettyä Kvalifikacija za Millstreet -esikarsintaa eikä kappale näin päässyt varsinaiseen Eurovision laulukilpailuun.
Karsinnassa järjestettiin myös tulokseen vaikuttamaton puhelinäänestys, jonka voitti kappale "Lootus".
Siemieniakowszczyzna

Siemieniakowszczyzna on pieni kylä Puolassa, Valko-Venäjän rajan tuntumassa. Se sijaitsee Narewkan kunnassa Hajnówkan piirikunnassa, Podlasian voivodikunnassa. Kylä on tunnettu lähinnä nimestään, joka on Puolan pisin yksisanainen paikannimi ja koko Euroopan 13. pisin paikannimi 20 kirjaimellaan.
Historia.
Varhaisimmat maininnat kylästä ovat 1800-luvulta, kun se oli osa läheistä Babia Góran kylää. Paikalle perustettiin talo ja maatila vuonna 1890. Tilan omistaja oli paikallisten mukaan niin sanottu "Tarnopolin rouva" eli Helena Franciszka Laskowska, mutta 1800-luvun loppupuolella tontin osti eräs Nowa Wolan kylän asukas, sukunimeltään Niedźwiedź. Hän hankki kaksi lasta ja jakoi tontin heidän kesken. Vielä 1900-luvun lopulla joka ikisen kylän asukkaan sukunimi olikin Niedźwiedź.
1900-luvun keskivaiheilla Siemieniakowszczyznassa oli suosittu viinikauppa sekä Narewjoen varrella uimapaikka.
Toinen maailmansota.
Kylä tuhoutui kokonaan toisessa maailmansodassa, kun Saksan joukot piirittivät sen syyskuussa 1941. Asukkaille annettiin kaksi tuntia aikaa poistua tavaroidensa, mukaan lukien maksimissaan yhden hevosen ja lehmän kanssa. Tavarat lastattiin hevosvaunuihin ja asukkaat pakkosiirrettiin Bojaryn kylään. Saksalaiset pahoinpitelivät paikalliset ja polttivat koko kylän maan tasalle. Saksan tavoite oli tyhjentää aluetta ympäröinyt metsäalue, jotteivat vihollispartisaanit saisi tukea paikallisilta. Kylä rakennettiin uudelleen sodan jälkeen.
Ana Tejada

Ana Tejada Jiménez (s. 2. kesäkuuta 2002) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 Yhdysvaltain NWSL-sarjassa pelaavaa Utah Royalsia. Maajoukkuetasolla hän edustaa Espanjan naisten A-maajoukkuetta.
Tejada edusti ennen Yhdysvaltoihin siirtymistään kotimaassaan paria joukkuetta. Hän on pelannut nykyisessä joukkueessaan huhtikuuhun 2025 mennessä 20 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Hän oli Espanjan alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueen kanssa mukana voittamassa vuoden 2018 EM-kilpailuja. Joukkue voitti myös saman vuoden MM-kilpailut. Hän voitti alle 20-vuotiaiden naisten maajoukkueen kanssa vuoden 2022 MM-kilpailut. Tejada on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä kaksi A-maajoukkueottelua.
Madison Pogarch

Madison Pogarch (s. 5. marraskuuta 1997 Hartland, Livingstonin piirikunta, Michigan) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 167-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Utah Royalsia.
Pogarch edusti aluksi vuodet 2019–2022 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa Portland Thornsia. Hän keräsi joukkueessa nimiinsä 31 sarjaottelua, minkä lisäksi hän oli mukana voittamassa vuoden 2021 NWSL Challenge Cupia. Vuodet 2022–2023 Pogarch edusti San Diego Wavea. Hän pelasi joukkueessa 25 sarjaottelua ja teki niissä yhden maalin. Nykyisessä joukkueessaan hän on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä 30 sarjaottelua.
Pogarch pelasi vuonna 2019 yhden ottelun Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden naisten maajoukkueessa.
Ladislas Farago

Ladislas Farago (László Faragó, 21. syyskuuta 1906 Csurgó – 15. lokakuuta 1980 New York) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija ja historioitsija.
Faragon kirjojen aiheena ovat lähinnä toisen maailmansodan tapahtumat ja vakoilu. Hänet tunnetaan varsinkin kenraali George S. Pattonin elämäkerrasta "Patton: Ordeal and Triumph" (1964), jonka pohjalta tehtiin seitsemän Oscar-palkintoa saanut elokuva "Panssarikenraali Patton" (1970). Vuonna 1972 Farago tuli tunnetuksi väitteestään, jonka mukaan Martin Bormann oli elossa ja toimi liikemiehenä Argentiinassa.
Paige Monaghan

Paige Quinn Monaghan (s. 13. marraskuuta 1996 Succasunna, Morrisin piirikunta, New Jersey) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Utah Royalsia.
Monaghan edusti ammattilaisuransa aluksi vuodet 2019–2022 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa NJ/NY Gothamia. Hän keräsi joukkueessa nimiinsä 62 sarjaottelua, joissa hän iski kahdeksan maalia. Vuodeksi 2023 Monaghan siirtyi Racing Louisvilleen. Hän pelasi joukkuessa 22 sarjaottelua ja viimeisteli kolme maalia. Nykyisessä joukkueessaan hän on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä 23 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.
Monaghan pelasi vuonna 2019 yhden ottelun Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden naisten maajoukkueessa.
Kyproksenajokoira

Kyproksenajokoira () on kyproslainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Kyproksenajokoira on keskikokoinen, korkeuttaan pidempi ajokoira. Silmät ovat keskikokoiset ja soikeanmuotoiset; väriltään turkin väriin sointuvat, useimmiten siniset ja ne voivat olla myös keskenään eriväriset. Korvat ovat pitkät, v:n muotoiset ja kärjistään pyöristyneet. Urosten säkäkorkeus on 47–52 cm ja narttujen 45–50 cm; 2 cm:n vaihtelu suuntaan tai toiseen sallitaan. Urosten paino on korkeintaan 25 kg ja narttujen korkeintaan 22 kg.
Karvapeite on lyhyt, sileä ja tiheä. Tyypillisin väritys on harlekiini, josta mahdollisia ovat seuraavat muunnokset:
Lisäksi sallitaan kaikki muut ajokoirien värit, paitsi yksivärinen musta ja musta ruskein merkein.
Alkuperä.
Kyproksenajokoira polveutuu muinaisissa mosaiikeissa kuvatuista koirista, ja sitä on käytetty metsästykseen vuosisatojen ajan. Osmanien valtakunnan ja brittimiehityksen aikaan paikalliset koirat risteytyivät vieraiden valloittajien mukanaan tuomien koirien kanssa, mistä syntyi nykyinen rotu. Lisäksi on erittäin todennäköistä, että saarella suositut ranskalaiset ajokoirat ovat myös vaikuttaneet sen perimään.
Kyproksenajokoiraa on jalostettu omana rotunaan 1900-luvun lopulta lähtien. Sitä on käytetty ennen kaikkea jäniksen, mutta myös suuremman riistan, kuten villisian ja kauriin metsästykseen.
Digi Communications

Digi Communications N. V. on romanialainen tietoliikenneyritys ja Bukarestin pörssissä noteerattu osakeyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Bukarest.
Yhtiöllä oli vuonna 2025 viisi liiketoiminta-aluetta: Kaapelitelevisio, Kiinteät internet ja data-palvelut, Mobiilit tietoliikennepalvelut, Kiinteät puhelinpalvelut, sekä Direct-to-Home -satelliittivälitteiset ohjelmapalvelut.
Yhtiö sai alkunsa vuonna 1992, TVS Holding Brasov -niminen kaapelitelevisioyhtiö ryhtyi tarjoamaan palvelujaan Timisoarassa ja Brașovissa. Vuonna 1996 yhtiö yhdistyi Bukarestissä toimineen kaapelitelevisioyhtiön kanssa, ja yritysnimeksi tuli Romania Cable Systems S.A. (RCS). Tälle perustettiin internet- ja datapalveluja tarjoava tytäryritys Romania Data Systems S.A. (RDS) vuonna 1997; siitä kasvoi Romanian suurin palveluntarjoaja vuoteen 2002 mennessä. Se alkoi tarjoamaan kiinteitä puhelinyhteyksiä yritysasiakkaille vuosina 2003–2004 Romanian puhelinmarkkinoiden vapaututtua. Vuonna 2004 yhtiö solmi Telekom Romanian kanssa yhteistyösopimuksen ja ryhtyi markkinoimaan puhelinyhteyksiä suurelle yleisölle. Brandinimi Digi otettiin käyttöön vuonna 2004. Vuonna 2005 RCS yhdistyi TVS Holding Brasovin ja RDS:n kanssa Digi Communications -yhtiöksi.
Vuonna 2007 yhtiö julkisti 3G-mobiiliverkon tietoliikennepalvelut nimellä Digi Mobil. Sittemmin yhtiö laajensi myös 4G-verkkoihin. Kesäkuussa 2019 julkistettiin 5G-mobiiliverkon palvelut osassa Romanian kaupungeista.
Yhtiön kansainvälinen liiketoiminta alkoi vuonna 1998 Unkarista.