Nico Aaltonen

Nico Aaltonen (s. 15. kesäkuuta 1988 Lappeenranta) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Aaltonen on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Ura.
Seuraura.
Lappeenrannassa syntynyt Aaltonen on Hyvinkään Ahmojen kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Pohjois-Uudenmaan Kiekossa ja Hyvinkään Jää-Ahmoissa, joista Aaltonen siirtyi Helsingin IFK:n B-junioreihin kaudeksi 2004–2005. Hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden keväällä 2005. Kauden 2005–2006 Aaltonen pelasi suurimmaksi osaksi HIFK:n A-nuorissa, mutta vahvisti myös joukkueen B-nuoria kevään 2006 pudotuspeleissä, joissa hän oli HIFK:n paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8.
Kaudeksi 2006–2007 Aaltonen teki kolmivuotisen sopimuksen Rauman Lukon SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan sen A-nuorissa, joiden varakapteenina Aaltonen toimi. Hän oli tehoilla 18+20=38 joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. Lukon SM-liigajoukkueessa Aaltonen pelasi kahdeksan runkosarja- ja kolme playoff-ottelua. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden yhden maalin. Kaudella 2007–2008 Aaltonen nousi Lukon kokoonpanoon Juha-Pekka Haatajan loukkaannuttua ja pelasi SM-liigassa kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Kyseinen maali oli hänen liigauransa ensimmäinen ja se syntyi 14. helmikuuta 2008 Saimaan Palloa vastaan. Aaltosen osuma jäi Lukon 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Aaltonen väläytteli ajoittain pienellä peliajalla, mutta hänen loppukautensa pilasi kuitenkin selkävaivat. Aaltonen pelasi kauden aikana myös yhteensä 16 Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa sekä lainalla Kajaanin Hokissa ja Mikkelin Jukureissa tehopistein 5+8=13. Maaliskuussa 2008 hän jatkoi sopimustaan kahdella vuodella kevääseen 2011 saakka.
Kaudella 2008–2009 Aaltonen pelasi Lukossa 40 runkosarjaottelua tehopistein 5+1=6 sekä kolme playout-ottelua tehopistein 1+1=2. Hän ei aluksi mahtunut joukkueen kokoonpanoon ja siirtyi Lukon A-nuorten avuksi. Aaltonen pelasi joukkueessa myös yhden playoff-ottelun ja voitti A-nuorten SM-pronssia keväällä 2009. Hän pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla Kajaanin Hokissa saman vuoden tammikuussa. Aaltonen nousi kauden aikana loukkaantumisten myötä Lukon SM-liigajoukkueen kokoonpanoon, mutta hänen kautensa päättyi kuitenkin omaan loukkaantumiseen kesken playoutien, kun Aaltosella oli meneillään kauden henkilökohtaisesti paras jakso. Kaudella 2009–2010 hänellä oli vaikeuksia mahtua Lukon kokoonpanoon, jossa Aaltonen pelasi 35 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua.
Harjoituskaudella 2010–2011, elokuussa 2010 Aaltonen joutui noin kahdeksi kuukaudeksi sivuun loukkattuaan polvensa Vaasa Cupissa. Kuntouduttuaan lokakuussa hän siirtyi marraskuun maaottelutaukoon kestäneellä lainasopimuksella Hokkiin. Joulukuussa Aaltonen siirtyi lainalle Lempäälän Kisaan. Hän pelasi siellä kuusi ottelua ja siirtyi saman kuun lopulla taas Hokkiin 28. tammikuuta 2011 asti kestäneellä sopimuksella. Yhteensä Aaltonen pelasi kauden aikana 20 Mestis-ottelua tehopistein 3+10=13. Palattuaan Lukkoon hän profiloitui varsin käyttökelpoiseksi alivoimapelaajaksi. Aaltonen pelasi joukkueessa kauden aikana yhteensä 22 runkosarja- ja kymmenen playoff-ottelua tehopistein 1+4=5. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudeksi 2011–2012 Aaltonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän mahtui alkukaudella joukkueen kokoonpanoon vain kolmeen otteluun, kunnes Ässät lainasi Aaltosen aluksi marraskuun maaottelutaukoon kestäneellä sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon lokakuussa 2011. Hänen lainapestiään jatkettiin pariin otteeseen ja kesti kaikkiaan kahdeksan ottelun verran joulutaukoon asti. Aaltonen kävi välillä Ässissä paikkaamassa Sami Mutasen loukkaantumista. Hän teki runkosarjan aikana yhteensä 41 ottelussa tehot 6+7=13, jotka on Aaltosen yhden kauden piste-ennätys SM-liigassa. Hän vietti myös neljän pisteen iltaa 26. tammikuuta 2012, jolloin Aaltonen teki Ässien 1–6-voittoon päättyneessä vierasottelussa Espoo Bluesia vastaan tehot 1+3=4 ja palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kolmen tähden tähtipelaajana. Tehoistaan ja kovasta yrittämisestään huolimatta hän ei löytänyt vielä omaa rooliaan joukkueesta ja jäi varsin vähälle peliajalle. Aaltonen jäi melko näkymättömäksi myös kaudella 2012–2013, joka päättyi Suomenmestaruuteen.
Kaudeksi 2013–2014 Aaltonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestikseen ja Vaasan Sportin riveihin. Hänen runkosarjansa jäi kuitenkin vain 28 ottelun mittaiseksi, kun Aaltonen oli loukkaantumisen takia sivussa marraskuun 2013 puolestavälistä tammikuulle 2014 saakka. Elokuussa hän siirtyi harjoituskauden 2014–2015 loppuun asti kestävällä try-out -sopimuksella Espoo Bluesiin. Kauden kynnyksellä Aaltosen koeaikaa jatkettiin 6. lokakuuta 2014 asti. Hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja jäi lopulta ilman sopimusta. Lokakuun puolivälissä Aaltonen siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan paitaan. Joulukuussa hän siirtyi loppukaudeksi Kazakstanin mestaruussarjaan Arlan Kokshetaun riveihin. Aaltonen eteni joukkueen kanssa aina finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin Irtyš Pavlodar otteluvoitoin 4–1.
Aaltonen siirtyi kaudeksi 2015–2016 Ison-Britannian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle EPIHL-joukkue Manchester Phoenixiin. Joulukuussa 2015 hän kuitenkin jätti joukkueen perhesyistä. Tammikuussa 2016 Aaltonen teki loppukauden sopimuksen Kiekko-Vantaan kanssa.
Maajoukkueura.
Aaltonen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Hänet nimettiin ensimmäiseen turnaukseen alun perin varamieheksi, mutta Aaltonen sai paikan kisajoukkueesta korvattuaan edustuskelvottoman Kai Kantolan. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Suomen kapteenina.
Aaltonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin hän voitti hopeaa. Aaltonen pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005 voittaen pronssia. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Aaltonen palkittiin Pohjola-leirin parhaana pelaajana vuonna 2003.