tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tidjân Ba

Tidjân Ba (s. 21. marraskuuta 1978 Helsinki, Suomi) on suomalais-senegalilainen laulaja, näyttelijä ja luokanopettaja. Hän on Kwan-yhtyeen toinen laulaja ja hän on asunut kuudessa maassa, muun muassa Yhdysvalloissa, Saksassa ja Ranskassa. 
Ba on ollut mukana myös vuoden 2004 "Keisarikunta"-elokuvassa, jossa hän esitti Mukamboa. Lisäksi hän on ollut kilpailijana "Suomen Pelkokerroin" -ohjelmassa vuonna 2008, "Reikä seinässä" -kilpailuohjelmassa vuonna 2009 ja Tähdet, Tähdet -ohjelmassa vuonna 2024.
Ban isä on senegalilainen ja äiti suomalainen. 
Ba on tehnyt sanoituksia niin Kwanille kuin Lanalle. Lisäksi hän on vieraillut muutamien artistien levyillä. 
Ba julkaisi ensimmäisen suomenkielisen soolokappaleen nimeltään "Kun ei voi unohtaa" Youtubessa maaliskuussa 2021.
Trollvasstinden

Trollvasstinden on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuorenhuippu ja osana Yykeän kunnassa sijaitsevaa Isskardtindanen vuorimassiivia. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 440 metriä ja on siten Isskardtindanen huipuista korkein. Huipun itä- ja kaakkoispuolella sijaitsee Isskardbreen-jäätikkö.
Aubrey Le Blond, Emil Imboden ja Josef Imboden kiipesivät huipulle itäharjannetta pitkin 26. heinäkuuta 1898.
Jørgen Rostrup

Jørgen Rostrup (s. 5. marraskuuta 1978) on norjalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Hän toimi Norjan suunnistusmaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2017–2020.
Rostrup on edustanut muun muassa Turun Suunnistajia, Bækkelagets SK:ta ja Kristiansand OK:ta.
Nuorten maailmanmestaruuskisoista Rostrup voitti 1997 ja 1998 pikamatkan kultaa sekä 1998 normaalimatkan pronssia. Ensimmäisen aikuisten MM-kultansa hän voitti Invernessissä 1999 pikamatkalta. Tampereen MM-kisoissa 2001 Rostrup voitti normaalimatkalta kultaa ja pikamatkalta pronssia. MM-viestikultaa hän voitti Västeråsissa 2004 ja Aichissa 2005.
Rostrup toimi Norjan suunnistusmaajoukkueen päävalmentajana marraskuusta 2017 lokakuuhun 2020.
Rostrup on voittanut Jukolan viestin vuonna 1999 Bækkelagets SK:n joukkueessa ja 2001 Turun Suunnistajien joukkueessa.
László Benedek

László Benedek (5. maaliskuuta 1905 Budapest, Unkari – 11. maaliskuuta 1992 New York) oli unkarilaissyntyinen elokuvaaja, ‑leikkaja, ‑ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Ura.
Ennen toista maailmansotaa Benedek työskenteli Unkarissa elokuvateatterissa. Juutalaisuuden vuoksi Benedek päätti karata maasta, missä häntä auttoi amerikkalainen elokuvaohjaaja Louis B. Mayer. Benedek päätyi Hollywoodiin, jossa hän ohjasi vuonna 1944 ensimmäisen elokuvansa.
Benedek sai osakseen suurta huomiota "Kauppamatkustajan kuoleman" filmatisoinnillaan (1951), mikä toi hänelle parhaan ohjaajan Golden Globen. Parhaiten Benedek muistetaan kuitenkin moottoripyöräjengistä kertovasta elokuvastaan "Hurjapäät" ("The Wild One", 1953), joka muun muassa oli kielletty Britanniassa vuoteen 1967 asti. Benedek teki töitä myös televisiosarjojen parissa.
Isaac Hanson

Clarke Isaac Hanson (s. 17. marraskuuta 1980 Tulsa, Oklahoma) on vanhin Hanson-yhtyeen jäsenistä. Hän soittaa yhtyeessä pääasiallisesti kitaraa ja laulaa. Isaac toimii myös yhtenä yhtyeen lauluntekijöistä.
Elämäkerta.
Isaac Hanson on vanhin Hansonin perheen seitsemästä lapsesta. 11-vuotiaana vuonna 1992 hän perusti veljensä Taylorin kanssa yhtyeen, joka myöhemmin nousi kuuluisuuteen nimellä Hanson.
Isaac Hanson avioitui 30. syyskuuta 2006 pitkäaikaisen tyttöystävänsä Nicole Dufresnen kanssa. Heillä on kolme lasta, vuosina 2007 ja 2008 syntyneet pojat ja 2014 syntynyt tytär.
Lokakuussa 2007 Isaacilla todettiin keuhkoveritulppa ja hänet leikattiin myöhemmin samassa kuussa. Sairauden syyksi todettiin jatkuvan kitaran soiton aiheuttama alueellinen lihaskasvu ja arpikudos.
Pielisjärven vaakuna

Pielisjärven vaakuna oli Pielisjärven kunnan tunnus. Se oli saanut aiheensa erämaaluonnosta, jota vaakunan palokärki symboloi. Vaakunan musta pieli on suora viittaus kunnan nimeen.
Vaakunan selitys on ”kultaisessa kentässä musta palokärki, jonka päälaki ja kynnet punaiset, kentän oikea pieli musta”. Vaakunan on suunnitellut Tapio Vallioja, ja Pielisjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. tammikuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 4. toukokuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973, kun Pielisjärven kunta yhdistyi Lieksan kauppalan kanssa Lieksan kaupungiksi.
Toto IV

Toto IV on yhdysvaltalaisen rockyhtye Toton neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1982. Albumi on yksi Toton suosituimmista, ja se sisältää kappaleet ”Africa”, ”Rosanna” ja ”I Won't Hold You Back”. Albumi sai kuusi Grammy-palkintoa, muun muassa vuoden parhaana albumina.
Palkinnot.
Albumi voitti kuusi Grammy-palkintoa, jotka olivat: Vuoden albumi (”Album Of The Year”), paras suunniteltu, ei klassinen albumi (”Best Engineered Recording - Non-Classical”), vuoden tuottaja (”Producer Of The Year”) ja albumin ”Rosanna”-kappale sai kolme Grammya: vuoden levytys (”Record Of The Year”, paras laulusäestyksellinen instrumentaalikappale (”Best Instrumental Arrangement Accompanying Vocal(s)”) ja paras kaksi- tai useampiääninen laulusovitus (”Best Vocal Arrangement For Two Or More Voices”).
Linnikin lause

Linnikin lause vastaa analyyttisen lukuteorian alalla Dirichlet'n aritmeettisia lukujonoja koskevan lauseen pohjalta nousevaan luonnolliseen kysymykseen. 
Olkoot "a" ja "d" sellaisia keskenään jaottomia positiivisia kokonaislukuja, että 1 ≤ "a" ≤ "d".
Tällöin aritmeettinen lukujono
"a" + "nd", 
missä "n" käy läpi kaikki positiiviset kokonaisluvut, sisältää Dirichlet'n lauseen mukaan äärettömän määrän alkulukuja. 
Olkoon "p"("a","d") näistä pienin kullakin "a" ja "d".
Linnikin lauseen mukaan on tällöin olemassa sellaiset positiiviset reaaliluvut "c" ja "L", että:
 formula_1
Lause on nimetty Juri Vladimirovitš Linnikin mukaan. Hän todisti sen vuonna 1944. Vaikka Linnikin todistuksen mukaan "c" ja "L" ovat efektiivisesti laskettavissa, hän ei esittänyt niille numeerisia arvoja.
Vakiota "L" kutsutaan Linnikin vakioksi. Seuraava taulukko kuvaa edistysaskeleita sen arvon laskemisessa.
Lisäksi Heath-Brownin tuloksessa vakio "c" on efektiivisesti laskettavissa. 
Tiedetään, että "L" ≤ 2 lähes kaikilla kokonaisluvuilla "d".
Yleistetyn Riemannin hypoteesin avulla voidaan osoittaa, että 
 formula_2
missä formula_3 on Eulerin funktio. 
On myös esitetty olettamus, että:
 formula_4
Dick Orkin

Dick Orkin (9. heinäkuuta 1933 Williamsport, Pennsylvania – 24. joulukuuta 2017 Thousand Oaks, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen radiotuottaja ja -näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa parodisen supersankarihahmon Chickenmanin luojana, käsikirjoittajana ja pääosan esittäjänä. Toinen tunnettu Orkinin luoma radiosarja on "Tooth Fairy", jota on lähetetty yli 2 500:n radioaseman kautta.
Orkin johti perustamaansa radio- ja televisiomainoksia tuottavaa The Famous Radio Ranchia. Dick Orkin nimettiin National Association of Broadcasters Hall of Fameen vuonna 2002.
The Honeymooners

The Honeymooners oli yhdysvaltalainen komediasarja, jota CBS esitti lokakuusta 1955 syyskuuhun 1956.
The Honeymooners sai alkunsa Jackie Gleasonin sketseistä, joita hän esitti DuMont Television Networkin "Cavalcade of Stars" -viihdesarjassa vuodesta 1951 alkaen. Näissä avioparin ongelmia käsittelevissä sketseissä Gleason esitti Ralph Kramdenia ja Pert Kelton hänen puolisoaan Alicea. Myöhemmin sktseihin tuotiin lisää henkilöhahmoja, kuten Elaine Stritchin esittämä Trixie Norton.
CBS:n pääjohtaja William S. Paley sai houkuteltua Gleasonin pois DuMontilta. Aluksi myös CBS esitti "The Honeymoonersia" irrallisina sketseinä, kunnes kaudelle 1955 – 1956 siitä tehtiin normaalimuotoinen tilannekomediasarja. Sarjassa Audrey Meadows esitti Alice Kramdenia ja Joyce Randolph Trixie Nortonia. Jo aikaisemmissa sketseissäkin esiintynyt Art Carney esitti Ed Nortonin roolin.
Sarjan katsoluvut kuitenkin putosivat verrattuna aikaisempaan "The Jackie Gleason Show'hun", joten sarjaa ei jatkettu ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Gleason myi sarjan oikeudet CBS:lle 1,5 miljoonan dollarin kauppahinnalla. Myöhemmin "The Honeymoonersista" on tullut eräs taloudellisesti menestyneimmistä syndikoiduista televisiosarjoista.
Erik Byléhn

Erik Byléhn (15. tammikuuta 1898 – 14. marraskuuta 1986) oli ruotsalainen keskimatkojen juoksija. Hän voitti hopeaa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.17,0 sekä 1928 olympialaisissa Amsterdamissa 800 metrin juoksussa ajalla 1.52,8 .
HMS Colombo

HMS Colombo (viirinumero 89) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Carlisle-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä. Alus valmistui liian myöhään osallistuakseen ensimmäiseen maailmansotaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1917. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 18. kesäkuuta 1919.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kiinan asemalle 5. kevyt risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin telakalle huollettavaksi. Se palautettiin 15. maaliskuuta 1922 palvelukseen Itä-Intian laivastoasemalle 4. kevyt risteilijäviirikköön, missä alus oli vuoteen 1926.
Alus oli Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalla 8. risteilijäviirikössä tammikuussa 1930 alkaneeseen huoltoonsa saakka. Huollosta palattuaan alus siirrettiin Välimerelle. Alus siirrettiin heinäkuussa 1932 Itä-Intiaan vapauttamaan "HMS Emeraldin", missä alus palveli aina vuoteen 1935. Vuodet 1936–1939 alus oli reservissä.
toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Gibraltarille sijoitettuun 11. risteilijäviirikköön ja myöhemmin Pohjanmeren valvonnasta vastaavaan osastoon (). Alus valtasi saksalaisen "Henning Oldendorfin" 17. marraskuuta 1939.
"Colombo" palveli Itä-Intian osastossa, jolloin se osallistui Italian Somalimaan Kismajun sataman piiritykseen helmikuussa 1941 sekä samana vuonna marraskuussa Madagaskarin taisteluihin (operaatio Ironclad).
Vuonna 1942 alus liitettiin Itäiseen laivastoon ennen paluuta Englantiin muutettavaksi ilmatorjuntaristeilijäksi. Alus lähti Englantiin telakalle kesäkuussa 1942 ja työt alkoivat elokuussa. Alus varustettiin kolmella kaksiputkisella neljän tuuman Mk XIX -tykillä, kahdella kaksiputkisella Hazemeyerin Boforsin 40 mm -tykillä, kuudella sähkökäyttöisellä kaksiputkisella 20 millimetrin ja kahdella yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Alukseen asennettiin lisäksi tyyppien 281b, 272, 285 ja 282 tutkat.
Maaliskuussa 1943 palvelukseen palatessaan alus liitettiin Välimeren laivastoon, jonka mukana se osallistui Sisilian maihinnousun suojaamiseen sekä suojasi Algerian rannikon saattueita. Alus liitettiin 31. saattajaosastoon (), jonka mukana se oli suojaamassa Etelä-Ranskan maihinnousua (Operaatio Dragoon). Kaksi yksiputkista 20 millimetrin tykkiä poistettiin ja niiden tilalle asennettiin neljä yksiputkista 40 millimetrin Bofors Mk III -tykkiä huhtikuussa 1944. Vuoden 1944 lopulla alus oli Adrianmerellä.
"Colombo" siirrettiin reserviin jo ennen Euroopan taisteluiden loppumista. Alus siirrettiin BISCOlle romutettavaksi 22. tammikuuta 1948 ja se saapui romutettavaksi Cashmorelle Newportiin 13. toukokuuta.
Finlands Svenska Socialdemokrater

Finlands Svenska Socialdemokrater (FSD) (, ent. "Finlands Svenska Arbetarförbund FSA – Suomen Ruotsalainen Työväenliitto") on SDP:n valtakunnallinen ruotsinkielinen piirijärjestö. FSD:llä on toimistot Helsingissä ja Vaasassa. Järjestö perustettiin vuonna 1899 ja se on maan vanhin poliittinen järjestö. FSD koostuu 35 puolueosastosta, joissa toimii yhteensä noin 1 200 jäsentä.
Historia.
FSA:n juuret ovat porvarillisessa wrightiläisessä työväenliikkeessä. Vuonna 1883 perustetun Helsingin työväenyhdistyksen radikalisoituessa sen porvarilliset ruotsinkieliset jäsenet jättivät yhdistyksen ja perustivat 1891 Arbetets Vänner -yhdistyksen. Ruotsinkieliset työläiset puolestaan perustivat huhtikuussa 1898 Helsingfors Svenska Arbetarföreningin, jonka puuhamiehinä olivat Gustaf Wistbacka, Anders Käcklund ja Axel Weudel. Samana syksynä virisi ajatus valtakunnallisesta järjestöstä, joka toimisi Helsingin ohella myös Uudenmaan, Varsinais-Suomen ja Pohjanmaan ruotsinkielisillä seuduilla. Päätös FSA:n perustamisesta tehtiin huhtikuussa 1899, mutta perustava kokous pidettiin vasta vuoden kuluttua 22. huhtikuuta 1900, jolloin järjestön puheenjohtajaksi valittiin Axel Weudel, sihteeriksi Jean Boldt ja valistusohjaajaksi Anders Käcklund.
Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen järjestön toiminta pääsi taas käyntiin syksyllä 1919, kun se nimitti organisaattorikseen vaasalaisen A. Kunin, joka sitten alkoi matkustella Suomen ruotsinkielisillä alueilla järjestötoimintaa käynnistelemässä. Puhujien ja asiamiesten matkat tehtiin 1920-luvulla junilla, hevoskyydeillä ja polkupyörillä. Suojeluskuntien hallitsemalla maaseudulla sosiaalidemokraattien järjestötyö kohtasi paikoin vainoa muistuttavia vaikeuksia.
Ruotsinkielisten sosiaalidemokraattien järjestöllä oli oikeus nimittää jäsen puoluetoimikuntaan. Turun puoluekokouksessa vuonna 1969 puoluetoimikuntaan nimitetyksi tulivat sekä Lars Lindeman että Ulf Sundqvist. Sundqvist valiittiin vuonna 1975 SDP:n puoluesihteeriksi.
Rahoitus.
FSD on vastaanottanut puoluerahoitusta säätiöiltä ja järjestöiltä. Tuen antajia ovat olleet muun muassa Stiftelsen för det tvåspråkiga Finland, Svenska kulturfonden, Svenska litteratursällskapet i Finland, Teollisuusalojen ammattiliitto, Työväenlehdistön Kannatusyhdistys ry sekä Valistustyö ja vapaa kansanvalta ry.
Aimo Vuorinen

Aimo Kullervo Vuorinen (s. 25. syyskuuta 1929 Loimaa) on suomalainen Lappeenrannassa asuva kirjailija ja graafikko. Vuorinen on kirjoittanut suomalaisista Leningradin matkailijoista kertovan "Votkaturistit"-komedian (1976). Hän on kirjoittanut myös lehtipakinoita Etelä-Saimaa-lehteen nimimerkillä "Kuiskaaja".
Vuorinen kävi viisi luokkaa Hämeenlinnan lyseota ja suoritti sitten ammatillisia opintoja. Hän muutti Hämeenlinnasta Lappeenrantaan 1951.
Vuorisen kirjalliseen tuotantoon kuuluu näytelmiä ja kuunnelmia, kaksi romaania, lehtipakinoita ja Lappeenrannan paikallista historiaa kuvaavia teoksia. Hän on pyrkinyt kuvaamaan teoksissaan suomalaista elämänmuotoa usein jonkun rajatilaihmisen näkökulmasta ja komiikan keinoja käyttäen. 
Vuorisen "Votkaturistit"-näytelmää on esitetty vuodesta 1976 lähtien, ja sen on nähnyt ainakin puoli miljoonaa katsojaa. Vuorinen itse pitää parhaimpina 1980-luvulla kirjoittamiaan viittä näytelmää ("Vanhan miehen hyvästijättö", "Vierailu", "Runoilija käy kaupungissa", "Maisteri", "Veteraani").
Vuorinen on tehnyt myös käyttögrafiikkaa kuvittaen muun muassa paikallishistoriikkejä. Päätyökseen hän toimi 1951–1993 Chymos Oy:n tehtaalla graafikkona ja pakkaussuunnittelijana. Hän tuli opiskelemaan lähteneen pakkaussuunnittelijan sijaiseksi alun perin pariksi kuukaudeksi. Sijaisuus venähti 42 vuoden mittaiseksi. Hän on suunnitellut mm. Marianne- ja Omar-karkkien kääreet ja keksinyt niiden nimet.
Erkki V. Salokannel

Erkki Valdemar Salokannel (1. elokuuta 1923 Ylöjärvi – 24. heinäkuuta 1998 Tampere) oli suomalainen kirjailija.
Salokannel kävi kansakoulun ja sen jälkeen hänellä oli mainosalan opintoja. Hän toimi somistajana ja mainospäällikkönä OTK:lla sekä SOK:lla Kemissä ja Hämeenlinnassa sekä Tampereella vuosina 1940–1955. Hän oli yhteysjohtajana Mainos Lehmus oy:ssä 1955–1978 sekä tilapäisenä tiedotussihteerinä ja Tampereen kaupungin 200-vuotisjuhlatoimikunnan sihteerinä 1978–1979. Vuodesta 1980 Salokannel oli Mainostoimisto pk-mainoksen mainospäällikkö. Hän oli myös pakinoitsija (nimimerkillä "Punainen neilikka") Kansan Lehdessä vuosina 1962–1971.
Salokanteleen vanhemmat olivat varastomies Ahto Johannes Salokannel ja Hilma Vilhelmiina (o.s. Leponiemi). Puoliso oli Helvi Sylvi (o.s. Pirhonen) vuodesta 1949.
Erkki Eklund

Kaarlo Erkki Eklund (26. tammikuuta 1930 Helsinki – 3. joulukuuta 1981 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Eklundin romaani "Alppikengistä jäljet vain jää" kertoi saksalaissotilaiden vaiheista Lapissa toisen maailmansodan aikana. Åke Lindman ohjasi romaanin pohjalta samannimisen tv-sarjan 1973.
Tomáš Rolinek

Tomáš Rolinek (s. 17. helmikuuta 1980 Žďár nad Sázavou, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, hän pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Pardubicessa.
Rolinek aloitti pääsarjauransa vuonna 1999 HC Pardubicessä, jossa hän pelasi yhteensä 8 kautta ennen Venäjälle siirtymistään. Hän edusti kaudella 2003–04 Tšekin Extraligassa HC Libereciä ja HC Litvínovia, kunnes palasi takaisin HC Pardubiceen, jossa hän oli voittamassa pronssia kauden 2005 päätteeksi. Rolinek on edustanut kaudesta 2008–09 lähtien venäläistä KHL-seuraa, HK Metallurg Magnitogorskia.
Kaudesta 2005–06 hän on kuulunut Tšekin maajoukkueen luottopelaajiin ja on edustanut maataan vuosien 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2011 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Nostoraha

Nostoraha () oli Suomessa vuosina 1923–1959 käytössä ollut rahasumma, joka maksettiin hovioikeudelle haettaessa noston eli revision avulla muutosta hovioikeuden tuomioon tai päätökseen. Nostorahan ohella hovioikeudelle tarvitsi antaa kirjallinen ilmoitus tyytymättömyydestä. Nostoraha maksettiin takaisin, jos korkein oikeus muutti tai kumosi hovioikeuden langettaman tuomion tai palautti oikeusjutun alemman tuomioistuimen ratkaistavaksi. Jos riidan osapuolet sopivat jutun noston jälkeen tai korkein oikeus vahvisti hovioikeuden tuomion, niin hovioikeus sai pitää nostorahan. Samoin tapahtui, jos korkein oikeus ei ottanut juttua käsiteltäväkseen.
Nostorahan maksamisesta oli vapautettu varattomat, Suomen Pankki, Helsingin yliopisto, Valtiokonttori, Postisäästöpankki, Kouluvirkakunnan eläkekassa, Kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunta ja Puolustuslaitoksen leski- ja orpokassan johtokunta
Ennen nostoraha-nimityksen käyttöönottoa säädöksissä mainittiin pelkkä rahasumma, joka vuoden 1734 lain mukaan oli 200 talaria tai vastaava määrä hopeaa tai kultaa ja vuosina 1868–1923 sata talaria. Vuosina 1923–1950 nostorahan suuruus oli 200 markkaa ja vuosina 1951–1959 sen suuruus oli 2 000 markkaa. Nostorahoista kertyneet korkovarat määrättiin meneviksi valtiolle vuodesta 1954 lähtien.. Laki nostorahasta (409/1952) kumottiin lailla (428/1959) vuoden 1960 alusta lähtien, jolloin muutoksenhausta alettiin periä leimaveroa.
Futunan kieli

Futunan kieli (omakielinen nimi: "Fakafutuna") on polynesialainen kieli jota puhutaan Futunalla ja Alofilla. Termi itä-futuna on myös käytössä erottamassa se toisesta futunan kielestä (länsi-futuna, futuna-aniwan kieli), jota puhutaan Futunassa ja Aniwassa Vanuatulla. Yhteensä kielellä on noin 9700 puhujaa, jotka asuvat Futunan lisäksi myös Uudella-Kaledonialla.
Itä-futunan katsotaan olevan elinvoimainen ja sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. anuta ja itäuvea.
Vaikka Futuna on maantieteellisesti lähempänä Tongaa kuin Uveaa ja on vielä kauempana Samoasta, se on vahvasti samoalainen kieli.
Futunan kielen puhujat käyttävät kieltä jokapäiväisessä elämässään yleisesti. Ranska sen sijaan on koulutuksen kieli, minkä lisäksi sitä käytetään kontaktikielenä ulkopuolisten kanssa. RFO-radio lähettää myös joka päivä vartin mittaisen uutislähetyksen futunaksi.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Kaikki vokaalit voivat esiintyä niin pitkinä kuin lyhyinäkin.
Lähde:
Sanasto.
Lukusanat 1–10 itä-futunaksi:
Galvestoninlahti

Galvestoninlahti () on suuri estuaari Texasin ylärannikolla. Lahdessa on kuusi pienempää lahtea: Christmas Bay, West Bay, Lower Galveston Bay, Upper Galveston Bay, East Bay ja Trinity Bay. 
Vuonna 1947 Galvestoninlahdella sattui Yhdysvaltojen siihen asti vakavin teollisuusonnettomuus, kun ranskalaiseen "S.S. Grandcamp" -laivaan lastattu ja Monsanton tuottama ammoniunitraattilannoitelasti räjähti.
Roman Vališin

Roman Galjaskarovitš Vališin (; 13. joulukuuta 1937 – 1979) oli yksi toisen maailmansodan jälkeisen kauden merkittävimmistä udmurttilaisista kirjailijoista.
Roman Vališin syntyi talonpojan perheeseen Baškortostanin Kaltasyn piirin Verhni Tyhtemin kylässä. Opettajaopistosta valmistuttuaan hän opiskeli Udmurtian pedagogisen instituutin kielen ja kirjallisuuden tiedekunnassa. Hän työskenteli maaseudulla opettajana ja piirilehden toimittajana sekä myöhemmin Iževskissä Sovetskoi Udmurtija ja "Molot" -lehtien toimituksissa. Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hänen hyväksyttiin vuonna 1975.
Vališinin ensimmäinen kertomus ilmestyi vuonna 1958. Ensimmäinen kertomuskokoelma julkaistiin vuonna 1966. Kirjailijan tärkein teos on pienoisromaani "Töl gureź" (”Tuulten vuori”, 1978), josta hänelle myönnettiin postuumisti Udmurtian valtionpalkinto vuonna 1980.
Kirjailija kuoli sydänkohtaukseen vain 42-vuotiaana.
Viljo Salmi

Viljo Eerikki Salmi (14. helmikuuta 1903 Köyliö – 12. tammikuuta 1996 Rauma) oli suomalainen toimittaja, opettaja ja kirjailija. Hän teki työuransa Rauman kansalaisopiston rehtorina.
Elämä.
Köyhään torppariperheeseen syntyneellä SAlmella ei ollut lapsena mahdollisuutta koulunkäyntiin, mutta kansanvalistusseuran ja kansanopiston kautta hän pääsi myöhemmin Yhteiskunnalliseen Korkeakouluun. Sanomalehtimiestutkinnon, ylemmän kansansivistystutkinnon ja yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon suoritettuaan Salmi työskenteli "Lallin" aluetoimittajana Porissa sekä Suomen Vapaan Huollon valistussihteerinä Satakunnassa. Vuodesta 1935 lähtien hän toimi myös yhteiskunnallisten aineiden opettajana Porin työväenopistossa. Vuosina 1945-1966 Salmi työskenteli Rauman kansalaisopiston rehtorina. Lisäksi hän oli tuntiopettajana Rauman seminaarissa ja Rauman merikoulussa 1951-1978.
Salmen pääteos on vuonna 1977 omakustanteena ilmestynyt romaani "Kadonnut päiväpulkka", joka on Köyliön Kankaanpääseen sijoittuva torpparikuvaus. Kirjallisuuden ohella Salmi harrasti kuvataiteita ja oli Rauman taiteilijaseuran perustajajäsen.
Flor Vasiljev

Flor Ivanovitš Vasiljev (; 19. helmikuuta 1934 – 1978) oli toisen maailmansodan jälkeisen kauden tunnetuin udmurttilainen runoilija.
Flor Vasiljev syntyi opettajan perheeseen Udmurtian Jarskin piirin Berdyšin kylässä. Vuodesta 1949 lähtien hän opiskeli Glazovin opettajaopistossa ja vuodesta 1953 pedagogisessa instituutissa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli Komsomolin Glazovin kaupunkikomitean sihteerinä sekä paikallislehden ja myöhemmin "Komsomolets Udmurtii" ja Sovetskoi Udmurtija -lehtien toimittajana. Viimeisinä vuosinaan Vasiljev toimi "Molot"-kirjallisuuslehden toimittajana ja Udmurtian kirjailijaliiton puheenjohtajana. Hänet valittiin myös tasavallan korkeimman neuvoston jäseneksi.
Vasiljev alkoi kirjoittaa runoja jo opiskeluaikanaan. Ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1960. Runoilijan elinaikana häneltä julkaistiin seitsemän udmurtinkielistä ja viisi venäjänkielistä kokoelmaa. Vuonna 1978 hänelle myönnettiin postuumisti Udmurtian tasavallan valtionpalkinto.
Grafite

Edinaldo Batista Libano eli Grafite (s. 2. huhtikuuta 1979 Campo Limpo Paulista, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Santa Cruzin joukkuetta. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Grafite edusti useita seuroja ennen siirtymistään Saksaan vuonna 2007. Wolfsburgiin hän siirtyi ranskalaisesta Le Mansista 8 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2008–2009, kun Wolfsburg voitti historiansa ensimmäisen pääsarjamestaruuden, Grafite voitti maalikuninkuuden 28 maalillaan. Yhdessä Edin Džekon kanssa, he muodostivat Bundesliigan historian tehokkaimman hyökkäysparin yhteismaalimäärällään 54.
Wolfsburg pelasi ensimmäisen Mestarien liiga ottelun 15. syyskuuta 2009 venäläistä TsSKA Moskovaa vastaan. Ottelu päättyi saksalaisten 3–1-voittoon ja Grafite laukoi joukkueensa kaikki maalit tehden hattutempun.
Yliholhooja

Yliholhooja (ruots. "överförmyndare") on ruotsalainen virkamies, joka valvoo että holhoojat, uskotut miehet ja asianhoitajat suorittavat heille säädetyt tehtävät. Ruotsin jokaisessa kunnassa on oltava yliholhooja tai yliholhouslautakunta. Suurissa kunnissa yliholhoojan käytössä on oma kanslia ja sen virkamiehet. Kunkin läänin lääninhallitus valvoo alueensa yliholhoojia, tekee tarkastuksia ja tutkii heihin kohdistuvat valitukset.
Järjestelmä on luotu estämään oikeudenmenetyksien kohdistumista henkilöihin, jotka eivät kykene hoitamaan omaisuuttaan, käyttämään puhevaltaansa tai ottamaan haltuunsa oikeuksiaan. Yliholhoojan tehtävänä on valvoa henkilön omaisuuden käyttöä hänen hyödykseen, omaisuuden tuoton varmistamista ja sijoitusten turvallisuutta. Yliholhoojan valitsee kunnanvaltuusto ja toimintaa säätelee vanhempainkaari. Yliholhoojan päätöksiin voi hakea muutosta käräjäoikeudesta.
Lämmityspotentiaali

Lämmityspotentiaali (engl. "Global Warming Potential", "GWP") on sen mitta, kuinka paljon lämpöenergiaa kasvihuonekaasu vangitsee ilmakehään tietyksi ajanjaksoksi suhteessa hiilidioksidiin (CO2). Se kertoo, kuinka paljon massayksikkö kyseistä kaasua sitoo lämpöä suhteessa massayksikköön hiilidioksidia ja se ilmaistaan suhdelukuna siten että hiilidioksidin lämmityspotentiaali on 1.
Lämmityspotentiaali lasketaan tietyn ajanjakson yli, yleensä 20, 100 tai 500 vuoden ajalle. Käytettävä ajanjakson pituus voi vaikuttaa suuresti hiilidioksidiekvivalentin arvoon. Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) viidennessä arviointikertomuksessa metaanin viipymä ilmakehässä on 12,4 vuotta. Palauteketjut huomioiden sen lämmityspotentiaali päästöjen seurauksena on 20 vuoden ajanjaksolla 86 ja 100 vuoden ajanjaksolla 34. Kun ajanjakso kasvaa 20 vuodesta 100 vuoteen, metaanin GWP laskee siis noin kertoimella 2,5.
Lämmityspotentiaali riippuu seuraavista tekijöistä:
Jos lämmityspotentiaali on korkea, usein myös kaasun kyky absorboida infrapunasäteilyä on korkea tai kaasun viipymä ilmakehässä on pitkä. GWP:n riippuvuus absorptiospektristä on monimutkaisempi. Vaikka kaasu absorboisi säteilyä tehokkaasti tietyllä aallonpituudella, tämä ei välttämättä vaikuta sen GWP:hen, jos ilmakehä jo absorboi suurimman osan saman aallopituuden säteilystä. Kaasulla on suurin lämmitysvaikutus, jos se absorboi lämpöenergiaa sellaisessa "aallonpituusikkunassa", jossa ilmakehä on jokseenkin läpinäkyvä. GWP voidaan määrittää aallonpituusriippuvassa muodossa ja esittää kuvaajana.
Koska kasvihuonekaasun lämmityspotentiaali riippuu suoraan sen infrapunaspektristä, voidaan kasvihuonekaasujen tutkimuksessa usein hyödyntää infrapunaspektroskopiaa tutkittaessa ihmisen toiminnan vaikutusta ilmaston lämpenemiseen.
Kioton pöytäkirja asettaa rajoituksia aineille, joiden pitoisuudet joko kasvavat nopeasti Maan ilmakehässä tai joiden lämmityspotentiaali on suuri.
Gennadi Krasilnikov

Gennadi Dmitrijevitš Krasilnikov (; 7. kesäkuuta 1928 – 1975) oli toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävin udmurttilainen kirjailija.
Gennadi Krasilnikov syntyi talonpojan perheeseen Alnašin kylässä Udmurtiassa. Keskikoulun jälkeen hän työskenteli paikallislehden ja Sovetskoi Udmurtija -sanomalehden toimittajana. Vuosina 1952–1957 hän opiskeli Maksim Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa Moskovassa. 
Tuotannossaan Krasilnikov kuvaa maaseudun pienen ihmisen sisäisiä konflikteja. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat pienoisromaanit "Vuž jurt" (”Vanha talo”, 1956), "Tonen kyĺiśko" (”Sinun luoksesi”, 1960), romaanit "Tölśaśka" (”Tuulikukka”, 1965), "Arlen kutskonez" (”Vuoden alku”, 1965) ja kertomuskokoelma "Koškiśez med koškoz" (”Joka menee, menköön vain”, 1971). Tekijän itsensä venäjäntäminä niitä julkaistiin Neuvostoliitossa suurina painoksina.
Krasilnikov työskenteli pitkään Udmurtian kirjailijaliiton puheenjohtajana. Hän toimi myös Venäjän federaation korkeimman neuvoston kansanedustajana ja Udmurtian korkeimman neuvoston puheenjohtajana.
Nikolai Baiterjakov

Nikolai Semjonovitš Baiterjakov (; 9. elokuuta 1923 – 1. huhtikuuta 1997) oli udmurttilainen runoilija.
Nikolai Baiterjakov syntyi talonpojan perheeseen Varzi-Jatšin kylässä Udmurtiassa. Hän opiskeli Možgan opettajaopistossa, työskenteli kolhoosissa ja rautatien rakennustyömaalla sekä osallistui toiseen maailmansotaan. Vuosina 1947–1964 hän toimi puoluevirkailijana, suoritti Iževskin puoluekoulun ja Neuvostoliiton kirjailijaliiton kurssit Moskovassa. Kirjailijaliiton jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 1958.
Baiterjakovin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuosina 1939–1940. Ensimmäinen runokokoelma julkaistiin vuonna 1953. Kirjailijan pääteoksia ovat runoelmat "Soldatjos ke koško" (”Sotilaat palaavat”) ja "Eš-Terek". Vuonna 1986 hänelle myönnettiin Udmurtian kansanrunoilijan arvonimi.
Nikolas

Nikolas ja Nicolas ovat miehen etunimiä, Nikolaus-nimen muunnelmia. Muodossa Nicolas on käytössä ennen kaikkea Ranskassa. Espanjankielisissä maissa nimi esiintyy kirjoitettuna "Nicolás".
Nikolas on nimen viime vuosikymmeninä yleistynyt suomenkielinen muoto. Maaliskuuhun 2025 mennessä se on annettu noin 1 960 henkilölle, kun taas Nicolas-nimisiä henkilöitä Suomessa on ollut noin 2 300. Sekä Nikolas- että Nicolas-nimisistä suomalaisista valtaosa on syntynyt vuoden 1960 jälkeen, joskin muutama Nikolas on ollut jo 1800-luvulla.
Nicolasin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 6. joulukuuta, Pyhän Nikolauksen perinteisenä muistopäivänä. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2010. Vuodesta 2020 lähtien nimi on samalla päivällä myös suomenkielisessä kalenterissa muodossa Nikolas.
Tunnettuja Nicolas-nimisiä.
Listan henkilöt ovat ranskalaisia, ellei toisin mainita.
Vitali Atjušov

Vitali Georgijevitš Atjušov (; s. 4. heinäkuuta 1979 Perm, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Atjušov on puolustaja. Hän edustaa venäläistä KHL-seura HK Neftehimik Nižnekamskia. Ottawa Senators Atjušovin NHL:ään yhdeksännellä kierroksella varausnumerolla 276.
Vitali Atjušov on edustanut pääsarjatasolla Krylja Sovetovia (1996–1999), Molot-Prikamje Permia (1999–2002), Ak Bars Kazania (2002–2003), Metallurg Magnitogorskia (2003–2011) ja Salavat Julajev Ufaa (2011–).
Atjušov on jääkiekon maailmanmestari Venäjän maajoukkueesta vuoden 2009 MM-kisoista.
Reflektometrinen interferenssispektroskopia

Reflektometrinen Interferenssispektroskopia (RIfS) on fysikaalinen menetelmä, joka perustuu valkoisen valon interferenssiin eli taittumiseen ohuiden kalvojen rajapinnoilla. RIfS menetelmää käytetään molekyylien välisten vuorovaikutusten tutkimiseen.
Periaate.
RIfS-menetelmän mittausperiaate pohjautuu Michelsonin interferometriin.
Toteutus.
Valkoinen valo ohjataan pystysuorassa suunnassa kennoon, joka muodostuu useasta ohuesta piidioksidi (SiO2) kalvosta, Ta2O5 kalvosta, ja uloimmasta SiO2 kalvosta (uloin kalvo voi olla kemiallisesti muokattu). Valon osa-aallot taittuvat kennon eri kalvojen rajapinnoissa, ja taittuneet aallot vaikuttavat toisiinsa joko vahvistaen tai heikentäen toisiaan superpositioperiaatteen mukaisesti. Muodostuva interferenssispektri voidaan detektoida diodirividetektorilla.
Kennon päällimmäinen SiO2 kalvo voidaan kemiallisesti muokata siten, että se pystyy sitomaan haluttuja tietyntyyppisiä molekyylejä. Molekyylien sitoutuminen kalvoon saa aikaan muutoksen kalvon fysikaalisessa paksuudessa (d), ja muuttaa samalla kalvon taitekerrointa (n). Fysikaalisen paksuuden d ja taitekertoimen n tulo määrittää kalvon optisen paksuuden. Muutos kalvon optisessa paksuudessa muuttaa interferenssispektriä, joka muodostuu valkoisen valon kulkiessa kennon läpi. Molekyylien sitoutumisominaisuuksia voidaan näin tutkia mittaamalla kennon läpi kulkevan valon interferenssispektrissä tapahtuvia muutoksia.
Sovellukset.
RIfS tekniikkaa voidaan soveltaa sekä kemiallisissa (kemoreseptori) että biologisissa detektiomenetelmissä. Kemialliset detektiomenetelmät sopivat erityisesti vaikeissa olosuhteissa suoritettaviin mittauksiin ja kaasufaasissa tapahtumiin mittauksiin. Näissa sovelluksissa RIfS kennon uloin SiO2 kalvo on useimmiten kemiallisesti muokattu epäselektiivisiä polymeereillä, jotka erottelevat tutkittavat kemikaalit esimerkiksi koon tai poolisuuden mukaan. Käytettäessä epäselektiivisiä mittausmenetelmiä mitattu interferenssispektri muodostuu usean eri analyytin vaikutuksesta. Näin ollen tulosten kvantitointi vaatii usean muuttujan analyysimenetelmien tai neuroverkkopohjaisten menetelmien käyttöä. Polymeeripinnoitteilla voidaan kuitenkin suorittaa myös selektiivisiä mittauksia, jos kennon kalvo päällystetään niin kutsutuilla molekyylimerkityillä polymeereillä (molecular imprinted polymers).
Kun RIfS-menetelmää sovelletaan biosensorimittauksissa, uloin SiO2-kalvo päällystetään polyetyleeniglykolin tai dekstraanin kaltaisilla polymeereillä, ja tähän polymeerikerrokseen sidotaan biomolekyylejä, jotka toimivat selektiivisinä tunnistimina. Teoriassa mikä tahansa biomolekyyli voi toimia tunnistimena (proteiinit kuten vasta-aineet, DNA/RNA kuten aptameerit, pienet orgaaniset molekyylit kuten estroni, ja jopa rasvat kuten fosfolipidikalvot). RIfS on leimaton tekniikka, joka mahdollistaa molekyylien välisten vuorovaikutusten tutkimisen aikaerotteisesti ilman fluoresoivien tai radioaktiivisten merkkiaineiden käyttoä.
Rantakylä (Kiuruvesi)

Rantakylä on kylä Kiuruveden kaupungin keskustan pohjoispuolella Kiuruveden rannalla. Rantakylä alkaa taajamasta Iisalmeen johtavan valtatie 27:n risteyksestä ja jatkuu Savirantaan saakka. Alue on valtatien halkoma. 
Nykyisen Rantakylän rakentaminen alkoi 1940-luvulla Korkeakankaan lehmihaan maisemiin, Kiuruveden ja sen pohjoispuolisen mäen rinteeseen. Rantakylästä on kasvanut tiivis taaja-asutusalue. Kylän ja Kiuruveden keskustan välillä kulkee valaistu jalankulun ja pyöräilyn väylä. 
Alueen taloista vanhimpia ovat Hingunniemi ja Hankaniemi. Vanhasta rakennuskannasta Hankaniemi on suojeltu rakennus (SR) ja luokitelu maakunnallisesti arvokkaaksi rakennukseksi. Paikallisesti rakennustaiteellisesti tai historiallisesti arvokaaksi on arvioitu Hingunniemen tila, jossa toimii Kiuruveden ammatillisen oppilaitoksen maatalousopetuksen osasto, on yksi kaupungin vetovoimatekijöitä maneeseineen ja hevostalleineen. Myös Lehtokaarre ja Saviranta on luokiteltu Hingunniemen tavoin rakennusperinnöltään paikallisesti arvokkaaksi ja tasoltaan SR-1:n rakennussuojelukohteeksi.
Rose Wilder Lane

Rose Wilder Lane (1886–1968) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän oli Laura Ingalls Wilderin ja Almanzo Wilderin ainoa aikuiseksi elänyt lapsi.
Lapsuus.
Rosen syntymä on hänen äitinsä kirjan "Neljä ensimmäistä vuotta" keskeinen tapahtuma. Huonosti onnistuneen sadon jälkeen Wilderit muuttivat Minnesotaan Spring Valleyn kaupunkiin. Rose Wilder asui opiskeluaikana tätinsä Eliza Jane Wilderin luona ja sai tältä feministisiä vaikutteita.
Rose Wilder ryhtyi Kaliforniaan muutettuaan kiinteistövälittäjäksi ja oli Kalifornian ensimmäinen nainen kiinteistövälittäjänä. Paremmin Wilder Lane tunnettiin kirjailijana ja libertaarisen suunnan perustajana ja republikaanipoliitikkona kuin kiinteistövälittäjänä. Rose Wilder avioitui Glaire Gillitte Lanen kanssa. Kesällä 1910 heille syntyi poika, joka kuitenkin kuoli pian syntymänsä jälkeen. Rose Wilder Lane ja Glaire Gillitte Lane erosivat vuonna 1918. Rose piti kuitenkin miehensä sukunimen. Eräs tutkija on arvellut Wilder Lanen olleen eron jälkeen vielä kahdesti naimisissa, mutta väitettä ei pystytä todistamaan.
Wilder Lane oli libertaarisen liikkeen perustaja yhdessä Ayn Randin ja Isabel Patersonin kanssa. Hän jätti perinnöksi saamansa Pieni talo -sarjan oikeudet republikaanipoliitikko Roger Lea MacBridelle.
Tuotanto.
Wilder Lane julkaisi lukuisia kirjoituksia, ja hän oli aikanaan menestyskirjailija, joskin kirjat ovat jääneet unohduksiin. Hän oli myös Laura Ingalls Wilderin kirjojen takana, sillä hän innoitti äitinsä kirjoittamaan kirjoja ja vähintään auttoi tätä niiden kirjoittamisessa.
Wilder Lanen kirjoja:
Raptori Moe!

Raptori Moe! (VHS- ja DVD-julkaisuissa nimellä "Raptori Moe! - disvertikaalinen livevideo") on suomalainen Hannu Peltomaan ohjaama vuonna 1990 valmistunut musiikkidokumenttielokuva.
Taustaa elokuvalle.
Hyvinkääläislähtöinen rap-yhtye Raptori teki vuoden 1990 aikana suuren menestyksen radioasemilla, tanssilavoilla ja albumilla. Kesällä 1990 julkaistu debyyttialbumi "Moe!" ylitti nopeasti 50 000 myydyn kappaleen eli platinalevyn rajan. Elokuvaa varten tehtiin ensin musiikkivideo keväällä 1990, jonka jälkeen rakennettiin jatkoksi konserttikollaasi, joka sisälsi kaikki albumin kappaleet, lavashow'ta, yleisön reaktioita ja osallistumista sekä kuvaa yhtyeen jäsenten keikkamatkoilta. Elokuvaa varten kuvaa kuvattiin yhtyeen keikoilta ympäri Suomea lavoilla, diskoissa ja ravintoloissa. Studiokuvaukset tehtiin Nokian vanhalla kaapelitehtaalla. Elokuva sai ensiesityksensä Helsingin elokuvateatteri Illusionissa 6. joulukuuta 1990. Se kuitenkin jäi katsojaluvuiltaan vaisuksi. Elokuva julkaistiin myös VHS-julkaisuna, joka menestyi huomattavasti paremmin, ja tämän myötä ohjaaja Peltomaa teki yhtyeestä vuonna 1991 jatkoelokuvan "Ajopuutaheinää", joka julkaistiin suoraan VHS-kasetille.
Paikkakunnat.
Lauluesitykset on koostettu eri paikkakunnilla kuvatuista konserttitaltioinneista, jotka kuvattiin kesä–syyskuussa 1990.
Konserttipaikkakunnat olivat Helsinki, Kuopio, Kajaani, Loviisa, Espoo, Lappeenranta, Savonlinna, Mäntsälä, Suonenjoki ja Hämeenlinna.
Julkaisut.
VHS-julkaisu sisältää myös paperilehtisen, jossa on tietoa yhtyeen historiasta. Elokuva julkaistiin DVD-formaatissa vuonna 2010, joka sisältää myös vuonna 1991 valmistuneen elokuvan "Ajopuutaheinää".
Hawkins-luokka (risteilijä)

Hawkins-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston viiden raskaan risteilijän muodostama sotalaivaluokka.
Suunnittelu.
Amiraliteetti aloitti uuden risteilijäluokan suunnittelun vuonna 1915 poistamaan Saksan keisarikunnan laivaston aseistettujen saarronmurtajien ja kaappareiden valtameriliikenteelle aiheuttamaa uhkaa. Tämä oli seurausta saksalaisten risteilijöiden jahtaamiseen tarvittujen risteilijöiden hajaantumisesta maailmanmerille elokuusta joulukuuhun 1914 ja samanaikaisesti ei ollut vastaavia aluksia käytettävissä joukkojenkuljetussaattueiden suojaamiseen. Kesäkuussa 1915 Amiraliteetti pyysi suunnitteluvirastolta parannetun Birmingham-luokan piirustuksia. Aluksilla tuli olla mainittua luokkaa raskaampi aseistus, suurempi nopeus ja pidempi toiminta-aika. Suunnitteluvirasto esitti 9 000 tonnin runkoa erilaisilla aseistusvaihtoehdoilla. Vaihtoehtoina olivat kahdeksasta kuuteentoista kappaletta kuuden tuuman tykkejä tai seka-aseistus kaksi 9,2 tuumaa ja kahdeksan 6 tuuman tykkiä. Mutta esityksestä huolimatta alukset aseistettiin 7,5 tuuman tykeillä, joiden ampumatarvike painoi 200 naulaa.
Igor Mirnov

Igor Sergejevitš Mirnov (, s. 15. syyskuuta 1984 Tšita, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) venäläinen jääkiekkoilija. Hän edustaa KHL-seura Salavat Julajev Ufaa.
Mirnov aloitti uransa vuonna 2001 Dynamo Moskovassa, jossa hän nousi huipulle yhdessä joukkuetoverinsa Aleksandr Ovetškinin kanssa. Ottawa Senators hänet NHL:ään , toisella kierroksella, numerolla 67. Varsinainen läpimurtokausi Mirnoville oli 2006–2007, jolloin hän saavutti 45 pistettä (21+24) 49 ottelussa. Kesken kauden 2007–2008 hän siirtyi Metallurg Magnitogorskiin, jossa pelasi seuraavankin kauden. Kaudella 2009–2010 Mirnov pelasi Atlantissa, MVD:ssä ja Sibir Novosibirskissa. Seuraavalla kaudella hän jatkoi Sibir Novosibirskissa ja kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Salavat Julajev Ufaan.
Noutajat.net

Noutajat.net oli suomalainen Yle TV1:llä vuosina 2000–2001 esitetty tietokilpailu. Ohjelmaa esitettiin vuonna 2000 ja alkuvuodesta 2001 torstaisin (kevätkaudella 2000 jaksot uusittiin perjantaisin) ja maaliskuusta 2001 alkaen lauantaisin. Viimeinen jakso esitettiin kesäkuussa 2001. Ohjelman juontajana toimi Mari Kakko.
"Noutajat.net-"ohjelmassa kilpailutehtäviin ja -kysymyksiin etsittiin vastaukset internetistä. 
"Noutajat.net-"jaksossa oli neljä kilpailijaa. Ohjelmaan päässeet saivat palkkioksi ISDN-liittymän ja internet-yhteyspaketin. Yhdellä loppukilpailuun päässeellä kilpailijalla oli mahdollisuus voittaa kotitietokone.
The Colbert Report

The Colbert Report on yhdysvaltalainen Peabody- ja Emmy-palkittu satiirinen televisiosarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 2005–2014 Comedy Central -kanavalla maanantaista torstaihin sen ns. emosarjan The Daily Show'n jälkeen. Ohjelmaa juonsi Stephen Colbert.
The Colbert Report on parodia Yhdysvalloissa suosituista henkilövetoisista ajankohtaisohjelmista, joiden sisältö rakentuu juontajan persoonalle ja tämän esittämille mielipiteille. Tunnetuin esimerkki näistä ohjelmista on Fox News -kanavan "O'Reilly Factor". Ohjelmassa Colbertin juontajapersoonan näkemykset ovat erittäin konservatiivisia. Hän kritisoi mm. liberaalia maahanmuuttopolitiikkaa, homoavioliittoja sekä ylistää vapaita markkinoita.
Ohjelmassaan Colbert on esitellyt englannin uudissanan "truthiness", joka tarkoittaa ominaisuutta, jonka perusteella henkilö voi päätellä asian totuudenmukaisuuden intuitiivisesti välittämättä todellisuudesta tai faktoista. Sanaa on myöhemmin käytetty yhdysvaltalaisessa mediassa useaan otteeseen, ja American Dialect Society valitsi sen vuoden 2005 sanaksi.
Heinäkuussa 2006 Colbert esitteli ohjelmassaan uudissanan "wikiality", joka tarkoittaa totuuden päättämistä konsensuksen perusteella faktojen sijaan. Colbert ylisti Internet-tietosanakirja Wikipediaa, jossa hänen mukaansa faktat eivät häiritse kaikille sopivan totuuden muodostumista. Wikipedia, jota käyttäjät voivat vapaasti muokata, oli hänen mukaansa omaksunut "truthiness"-filosofian. Colbert kehotti katsojiaan menemään tietosanakirjan englanninkielisen version norsuja käsitelleeseen artikkeliin ja lisäämään sinne väärän tiedon norsujen määrän moninkertaistumisesta. Seurauksena lukuisia Wikipedian norsuja käsitelleitä artikkeleita jouduttiin suojaamaan väliaikaisesti muutoksilta.
The Colbert Reportin viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa joulukuussa 2014.
Pälvisilsa

Pälvisilsa (ihmislääketieteessä myös "Tinea capitis") on ihon zoonoosi sieni-infektiosairaus.
Eläimillä.
Eläimillä pälvisilsaa aiheuttaa "Trichophyton verrucosum" -sieni. Pälvisilsaa esiintyy pääasiassa naudoilla mutta myös muilla koti- ja lemmikkieläinlajeilla maailmanlaajuisesti.
Eläimillä pälvisilsa ilmenee pyöreinä ja karvattomina läikkinä, jotka suurenevat ajan myötä. Läikkiä esiintyy erityisesti päässä ja kaulalla. Oireet esiintyvät voimakkaimpina nuorilla eläimillä. Pälvisilsa ei aiheuta kutinaa, mutta oireileviin kohtiin voi kehittyä kutiavia sekundaaritauteja. Eläinten pälvisilsaa hoidetaan lääkepesuaineilla.
Ihmisillä.
Ihmisillä pälvisilsaa ("Tinea capitis") aiheuttavat useat eri sienilajit. Sitä esiintyy yleisimmin lapsilla. Ihmisen pälvisilsa aiheuttaa hilsettä ja punoitusta päänahkaan ja sieni-infektioon voi liittyä sekundaarinen bakteeri-infektio. Ihmisen pälvisilsaa hoidetaan sienilääkkeillä ja mahdollisesti antibiooteilla.
Itäminen, leviäminen, ennaltaehkäisy.
Pälvisilsan itämisaika on kolmesta kuuteen viikkoa.
Pälvisilsa leviää sekä suorana että epäsuorana kosketustartuntana ja suljetuissa tiloissa jopa ilmassa pölyn mukana. Sieni-itiöt voivat säilyä ihanteellisissa olosuhteissa (alle 10 °C lämpötila, kuivassa) jopa kymmenen vuotta. Nauta voi levittää tautia useita kuukausia oireiden häviämisen jälkeen. Terve ja tautia vastaan rokotettu eläin voi levittää itiöitä karvoissaan ja eläintilalla tauti voi puhjeta pitkänkin ajan jälkeen uudestaan.
Eläimille on kehitetty pälvisilsarokote, joka sarjassa annettuna antaa elinikäisen immuniteetin tautia vastaan.
Roland Stoltz (1931 syntynyt jääkiekkoilija)

Frank Roland Stoltz (1. elokuuta 1931 – 19. helmikuuta 2001) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edusti Ruotsin jääkiekkomaajoukkuetta 218 kertaa. Hänen pääsarjauransa kesti 1949–1970 ja sen kuluessa hänen seurojaan Ruotsissa olivat Atlas Diesels IF ja Djurgårdens IF. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi kiekkokommentaattorina.
1950- ja 1960-lukujen johtaviin ruotsalaispelaajiin lukeutuva Roland Stoltz oli tunnettu puolustajaparista, jonka toinen osapuoli oli Lasse Björn. Hänen vahvuuksiaan olivat kehittynyt pelisilmä ja korkeatasoinen taktinen osaaminen.
Djurgårdens IF on jäädyttänyt Stoltzin pelinumeron 2.
Roland Stoltz kuoli syöpään.
Salawat Julajev

Salawat Julajev (, ; 16. kesäkuuta 1754 – 8. lokakuuta 1800) oli baškiirien kansallissankari ja runoilija, yksi Venäjän vuosien 1773–1775 talonpoikaissodan johtajista ja Jemeljan Pugatšovin taistelutoveri.
Salawat Julajev syntyi kunnanvanhimman perheeseen nykyisen Baškortostanin Salawatin piirin Tekejevon kylässä. Hänen isänsä Julai Aznalin oli osallistunut baškiirien kapinaan vuosina 1735–1740. Lokakuussa 1773 Salawat kutsuttiin taistelemaan hallituksen puolella Pugatšovia vastaan, mutta Sterlitamakin sotajoukon kanssa hän siirtyi Orenburgia piirittäneiden kapinallisten puolelle. Pugatšov antoi Salawatille everstin arvon. Baškiriassa hän keräsi 10 000 miehen armeijan, joka taisteli menestyksekkäästi Krasnoufimskin ja Kungurin seuduilla. Touko–kesäkuussa Salawat toimi yhdessä Pugatšovin joukkojen kanssa osoittautuen taitavaksi sotapäälliköksi. Hän jatkoi kapinaa vielä Pugatšovin vangitsemisen jälkeen, mutta marraskuussa 1774 jäi vangiksi Medjašin kylän luona. Salawat vietiin ensin Ufaan ja sitten Moskovaan, jossa hänet isänsä kanssa tuomittiin vuonna 1775 raipparangaistukseen ja ikuiseen pakkotyöhön Rogervikin (nykyisen Paldiskin) linnoitukseen.
Salawatin runot kehottavat kansaa taisteluun riistäjiä vastaan, ylistävät kotiseudun kauneutta ja romanttista rakkautta. Hänen teoksensa ovat säilyneet suullisena kansanperinteenä.
Salawat Julajevin mukaan on nimetty Salavatin kaupunki Baškortostanissa. Tasavallan kirjallisuuden ja taiteen valtionpalkinto kantaa hänen nimeään. Hän on suosittu kirjallisuuden ja kuvataiteen aihe. Hänen hahmonsa esiintyy myös Baškortostanin vaakunassa.
Denis Platonov

Denis Aleksandrovitš Platonov (, s. 6. marraskuuta 1981 Saratov, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) venäläinen jääkiekkoilija. Platonov edustaa KHL-seura Metallurg Magnitogorskia.
Pelaajaura.
Platonovin ura alkoi Kristall Saratovissa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa vuonna 1999. Nashville Predators varasi Denis Platonovin vuoden varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella, vuorolla 75. Vuonna 2002 Platanov siirtyi Venäjän superliigaan Ak Bars Kazaniin. Platonovilla on kolme AHL-ottelua Milwaukee Admiralsista vuodelta 2003, muuten kausi kului Kazanissa.
Kesken kauden 2004–2005 Platonov siirtyi Kazanista Neftehimik Nižnekamskiin. Kaudeksi 2005–2006 Platonov siirtyi Metallurg Magnitogorskiin, jossa hän oli voittamassa niin Venäjän mestaruutta vuonna 2007 kuin Euroopan seurajoukkueiden mestaruutta vuonna 2008. Kaudeksi 2011–2012 Platonov siirtyi Avangard Omskiin, josta hän vaihtoi kuitenkin kesken kauden saman sarjan Salavat Julajev Ufaan.
Syksyllä 2012 Platonov palasi Magnitogorskiin.
Shenae Grimes

 
Shenae Sonya Grimes (s. 24. lokakuuta 1989 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hän on tunnettu parhaiten roolistaan Annie Wilsonina nuorten sarjassa "90210". Grimes sai huomiota ensimmäistä kertaa kotimaassaan näytellessään vierailevana näyttelijänä sarjassa "Naturally, Sadie". Hän on isänsä puolelta irlantilainen ja äitinsä puolelta italialainen.
Ura.
Grimesin uran alkutaipaleelta tunnetaan parhaiten hänen roolisuorituksensa Teressa Greenina, pahoin järkyttyneenä tyttönä sarjassa "Coronation Street".
Vuonna 2006 Grimes sai pääroolin nuorten sarjassa "". Vuonna 2008 hänet valittiin päärooliin Annie Wilsoniksi nuorten sarjaan "90210". Samana vuonna hän näytteli Ashley Tisdalen rinnalla sivuroolissa elokuvassa "Picture This", ja JoJon rinnalla elokuvassa "True Confessions of a Hollywood Starlet". 
Grimes palasi "Degrassin" 8. tuotantokaudelle, mutta hänen roolinsa on vieraileva "90210"-sarjan kiireistä johtuen.
Hupputasku

Hupputasku ("Oenanthe monacha") on isokokoinen kivitaskun sukulainen.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 17,5 cm, siipien kärkiväli 29,5–30,5 cm ja paino 18–23 g. Hupputasku on selvästi suurempi kuin kivitasku. Juhlapukuisen koiraan höyhenpuku on kaksivärinen: selkä, siivet, pyrstön keskiosa, rinta, kurkku, leuka ja kyljet ovat mustat, muut osat valkoisia. Naaras alapuolelta vaalean kermanvärinen, siivet tummanruskeat, selkä ja pää hiekanruskeat, yläperä valkoinen ja vaaleassa pyrstössä on tumma kärki ja keskusta.
Esiintyminen.
Hupputasku elää Afrikan koilliskolkassa Egyptissä, Sudanissa ja Djiboutissa sekä Aasian puolella Lähi-idässä, Arabian niemimaalla ja paikoin Pakistaniin ja Intian länsilaidalle asti. Kaikkialla sen esiintymisessä on laajoja aukkoja. Laji on paikkalintu, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Hupputaskun elinympäristöä ovat kuivat ja kuumat rotkot, laaksot ja kalliot. Paikoin se elää ihmisasutuksen seuralaisena aavikoiden kylissä ja kaupungeissa.
Lisääntyminen.
Hupputaskun reviiri on suuri ja se puolustaa sitä muita hyönteissyöjälintuja vastaan. Pesintä tunnetaan varsin huonosti. Yksi pesä sijaitsi töyräässä syvällä onkalossa, toisinaan se on rakennuksen kolossa.
Ravinto.
Laji on pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat ja vähäisessä määrin siemenet.