tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pori Big Band

Pori Big Band on vuonna 1971 Porissa perustettu big band. Se toimi alun perin Pori Jazz 66 ry:n yhteydessä porilaisten jazzharrastajien orkesterina. 
Pori Big Band oli merkittävä koulutusorganisaatio 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin rytmimusiikin opetus suomalaisissa musiikkioppilaitoksissa teki vasta tuloaan. Vuonna 1979 Pori Big Band, johtajanaan Raimo Henriksson ja laulusolistinaan Monica Aspelund, esiintyi Yhdysvaltojen itärannikolla muun muassa New Yorkin kuuluisalla Village Vanguard -jazzklubilla. Seuraavana vuonna orkesteri vieraili jälleen New Yorkissa Aarno Ranisen valmentamana, esiintymispaikkoina Village Vanguardin lisäksi ”jazzkirkko” St. Peter’s ja Columbian yliopisto. Solistina toimi orkesterin kanssa tuolloin yhteistyötä tehnyt saksofonisti Frank Foster. Aiemmin samana vuonna 1980 Pori Big Band konsertoi Kööpenhaminassa, Amsterdamissa ja Nizzassa solisteinaan Frank Foster ja Monica Aspelund. Syksyllä 1983 Pori Big Band kiersi Puolassa Frank Fosterin johdolla.
Pori Big Band on esiintynyt lähes joka vuosi Pori Jazz -festivaaleilla, usein tapahtuman avajaiskonsertissa.
Nykyään orkesteri toimii Palmgren-konservatoriossa hallinnollisesti itsenäisenä yksikkönä. Yhteistyö Pori Jazz 66 ry:n kanssa jatkuu myös edelleen. Pori Big Bandin taiteellinen tuottaja on Juha Järvinen .
Pori Big Band on julkaissut viisi albumia. Viimeisin on kesällä 2012 ilmestynyt "Luhtahuitti", jossa orkesterin solistina vierailee bassoklarinetisti Tapani Rinne. Levyn kappaleet ovat Tapani Rinteen ja Arttu Takalon sävellyksiä. Sovituksia ovat kirjoittaneet Iro Haarla ja Arttu Takalo.
Persepolis (sarjakuva)

Persepolis on Marjane Satrapin omaelämäkerrallinen sarjakuvateos. Sarjakuvan nimi viittaa historialliseen Persepoliin kaupunkiin. Sarjakuva on suomennettu kahtena kirjana. Ensimmäinen osa "Persepolis: Iranilainen lapsuuteni" kuvaa tekijän lapsuutta Iranin vallankumouksen aikana ja toinen, "Persepolis 2: Kotiinpaluu," hänen opiskeluaikaansa Itävallassa. 
Kun islamilaiset fundamentalistit pääsevät valtaan, tyttöjen pitää käyttää huivia. Satrapi pelastuu vain täpärästi uskonnollisen poliisin käsistä. Hänen sukulaisiaan ja ystäviään joutuu vankilaan ja teloitetaan. Iranin ja Irakin välisen sodan kuvataan pönkittävän uskonkiihkoilijoiden hirmuhallintoa. 
Sarjakuvassa on runsaasti huumoria, joka kumpuaa esimerkiksi siitä, kuinka ihmiset vastustavat uskonnollista valtaa. Teos kuvaa myös iranilaisen kulttuurin rikkautta ja pitkää historiaa. Sitä vastoin fundamentalismin kuvaus on herättänyt kauhua ja pahoinvointia. Sarjakuvakriitikko Heikki Jokisen mukaan teoksen sanoma totalitarismin ja uskonkiihkoilun vaarasta on aina ajankohtainen. 
Sarjakuvien pohjalta on tehty myös iranilais-ranskalainen animaatioelokuva "Persepolis", joka julkaistiin 2007. Elokuvan ovat ohjanneet Vincent Paronnaud ja Marjane Satrapi. Elokuva oli ehdolla Parhaan animaatioelokuvan -Oscar-palkintoon vuoden 2008 gaalassa. Islamistit ovat osoittaneet mieltään elokuvan televisioesityksiä vastaan.
Maarian vaakuna

Maarian vaakuna oli Maarian kunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa pitäjällekin nimensä lainanneesta Neitsyt Mariasta. Neitsyt Maria oli lisäksi pitäjän keskiaikaisen harmaakivikirkon suojeluspyhimys, joka esiintyi rukousasennossa myös pitäjän isonvihan aikaisessa nostoväen lipussa. Kruunu ja Marian monogrammit selventävät vaakunan sisältöä.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä rukoukseen polvistunut Neitsyt Maria, saateena kummallakin puolellaan Marian monogrammi; kaikki kultaa”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Maarian kunnanvaltuusto hyväksyi sen 17. heinäkuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1967 Maarian liityttyä Turun kaupunkiin.
Retkikunta 2

Retkikunta 2 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 2. miehistö. Retkikunta miehitti asemaa 10. maaliskuuta 2001 - 20. elokuuta 2001.
Retkikunta 2:n aikana asemalle tuotiin useita koelaitteistoja. Miehistö myös valmisti Destiny-laboratoriomoduulin ottamaan vastaan tulevia koejärjestelyitä. Keskeisenä tehtävänä oli lisäksi selvittää miten miehistöä voitaisiin suojata avaruussäteilyn vaikutuksilta.
Miehistö.
Retkikunta 4:n miehistö toimi Retkikunta 2:n varamiehistönä.
Kaikki retkikunnan jäsenet olivat käyneet jo aikaisemmin ISS:llä avaruussukkulalla kymmenen päivää kestäneellä tarviketäydennyslennolla STS-101 (19.5.2000-26.5.2000). 
Retkikunta 2:n aikana ISS:lle tehtiin neljä sukkulalentoa ja yksi Sojuz-lento: 
Retkikunnan miehistö suoritti kolme avaruuskävelyä. 1. avaruuskävelyllä (kesto 5 tuntia 59 minuuttia) asennettiin Atlantis-sukkulan tuoma uusi ilmalukko Unity-moduuliin. 2. avaruuskävelyllä (kesto 6 tuntia 29 minuuttia) asennettiin happi- ja typpitankit. 3. avaruuskävely (kesto 4 tuntia 2 minuuttia) käytti ensimmäistä kertaa uutta ilmalukkoa ja sen aikana asennettiin kaksi viimeistä tankkia, happi- ja typpitankki, ilmalukon ulkopuolelle.
Mandariinikukastaja

Mandariinikukastaja ("Dicaeum trigonostigma") on pienikokoinen kaakkoisaasialainen varpuslintu.
Esiintyminen.
Mandariinikukastajien esiintymisalue ulottuu Intiasta Kaakkois-Aasiaan Singaporeen saakka sekä Filippiineille. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Scopoli kuvaili lajin holotyypin Malakan niemimaalta saadusta näytteestä. Lajista tunnetaan 17 alalajia.
Elinympäristö.
Trooppiset ja subtroopiset kosteat metsät.
Ykkösen kausi 2003

Ykkönen on Suomen toiseksi korkein jalkapallon sarjataso. Kaudella 2003 sarja pelattiin yhtenä koko maan kattavana 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja TP-47 nousi suoraan Veikkausliigaan. Toiseksi sijoittunut RoPS karsi liigapaikasta Veikkausliigassa sijalle 13 sijoittunutta FC KooTeePeetä vastaan ja nousi Veikkausliigaan.
Kaudella 2002 Ykkösessä pelannut HIFK luopui sarjasta ja tilalle nostettiin Kakkosesta FC Korsholm. FC Korsholm ja OLS putosivat suoraan Kakkoseen. Sijoille 11–12 sijoittuneet joukkueet karsivat sarjapaikasta Kakkosen joukkueiden kanssa.
Karsintaottelut.
RoPS nousi Veikkausliigaan yhteismaalein 6–4
P-Iirot nousi Ykköseen yhteismaalein 4–1. 
FC Kuusankoski säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 5–2.
Karl Ivanainen

Karl Fredrik Ivanainen (; 20. syyskuuta 1856 Pietari – 1887 Karan pakkotyövankila, Siperia) oli suomalaissyntyinen venäläinen vallankumouksellinen.
Karl Ivanainen syntyi Savonlinnasta Pietariin muuttaneen suutarin Adam Adamsson Ivanaisen perheeseen. Hän kävi suomalaisen seurakunnan koulua, pääsi vuonna 1873 ripille ja sai passin Suomen passivirastosta Pietarissa. Sen jälkeen hän työskenteli viilaajana patruunatehtaalla ja osallistui veljensä Konstantinin kanssa tšaikovskilaisen narodnikkikerhon kokouksiin.
Lokakuussa 1874 Ivanainen matkusti laittomasti Sveitsiin, jossa hän työskenteli valajana Genevessä ja Zürichissä. Siellä hän tutustui ensimmäisen internationaalin Sveitsin osaston perustajaan Herman Greulichiin.
Palatessaan Venäjälle toukokuussa 1875 Ivanainen pidätettiin. Kesäkuusta lähtien hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa, kunnes tammikuussa 1876 hänet siirrettiin Pietarin tutkintavankilaan. Kuulusteluissa Ivanaista syytettiin osallistumisesta Aleksandr Nizovkinin järjestämiin kokouksiin, työläiskassan jäsenyydestä ja kielletyn kirjallisuuden levittämisestä. Elokuussa 1876 hänet päästettiin vapaaksi poliisin tarkkailun alaisena.
Joulukuussa 1876 Ivanainen osallistui Zemlja i voljan Kazanin katedraalin edessä järjestämään Venäjän ensimmäiseen poliittiseen mielenosoitukseen. Hän levitti propagandaa pietarilaisten työläisten keskuuteen ja oli mukana Stepan Halturinin ja Viktor Obnorskin perustaman vallankumouksellisen "Severnyi sojuz russkih rabotših" -järjestön toiminnassa.
Vuoden 1877 lopussa Ivanainen pidätettiin Pietarin lähellä. Tammikuussa 1879 hänet karkotettiin Aunuksen läänin Puudožiin. Sieltä Ivanainen lähetettiin Vyšni Volotšokin kautta Siperiaan, mutta Tomskiin päästyään hänen sallittiin palata Euroopan-puoleiselle Venäjälle poliisin tarkkailun alaisena.
Vuonna 1880 Ivanainen asettui Odessaan, jossa hän liittyi Mihail Trigonin johtamaan Narodnaja volja -ryhmään. Sen paljastuttua lokakuussa 1881 hän siirtyi maan alle, joutui pidätetyksi Harkovassa, mutta onnistui pakenemaan poliisilaitokselta. Joulukuussa 1881 Ivanainen pidätettiin Moskovassa, josta hänet lähetettiin Odessan vankilaan. Huhtikuussa 1883 Odessan sotaoikeus tuomitsi hänet Halturinin ja Nikolai Želvakovin tekemää kenraalimajuri Strelnikovin murhaa koskeneessa oikeudenkäynnissä 15 vuodeksi pakkotyöhön.
Vuonna 1884 Ivanainen saapui nykyisessä Taka-Baikalian aluepiirissä sijainneeseen Karan pakkotyövankilaan, jossa hänet vuonna 1886 päästettiin vapaaseen työryhmään. Hän teki itsemurhan kesällä 1887 hukuttautumalla järveen Nižnjaja Karassa.
Grámos

Grámos () eli Grámmos (Γράμμος) on Kreikan kylä sekä samanniminen Nestórion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Γράμμου, "Dimotikí Enótita Grámmou") ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 18 (vuonna 2011).
Grámos on saanut nimensä sen lähellä sijaitsevasta Grámmos- eli Grámosvuoresta. Kylän aiempi nimi oli "Grámmosta" (Γράμμοστα). Nykyisen nimensä kylä sai 20. elokuuta 1927. Grámoksessa oli vuonna 1900 160 asukasta ja viisi vuotta myöhemmin 450.
Grámos oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Nestórion kuntaan yhdessä Akríteen ja Arréneen kanssa.
Larisa Šepitko

Larisa Jefimovna Šepitko (, 6. tammikuuta 1938 Artjomovsk (nykyinen Bah’mut), Donetskin alue – 2. heinäkuuta 1979 Kalininin alue) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja.
Larisa Šepitko valmistui vuonna 1963 Neuvostoliiton elokuvainstituutin VGIK:n ohjaajalinjalta. Hänen diplomityönsä oli Tšingiz Aitmatovin pienoisromaaniin ”Kamelin silmä” perustuva elokuva "Znoi" (”Helle”, 1963). Suuri menestys oli entisestä naislentäjästä kertova "Krylja" (”Siivet”, 1966). Šepitkon päätyönä pidetään toiseen maailmansotaan sijoittuvaa runollista ja pateettista elokuvaa ”Nousu” ("Voshoždenije", 1976), joka pohjautuu Vasil Bykaun (Bykov) pienoisromaaniin "Sotnikov".
Šepitko kuoli auto-onnettomuudessa Valentin Rasputinin teokseen perustuvan elokuvan "Jäähyväiset Matjoralle" kuvausten alkuvaiheissa. Sen viimeisteli hänen aviomiehensä Elem Klimov. 
Šepitko sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon postuumisti vuonna 1979. Samoihin aikoihin Elem Klimov koosti vaimonsa muistoksi lyhytelokuvan "Larisa" (1980).
Zhangjiang Hi-Tech Park

Zhangjiang Hi-Tech Park perustettiin Shanghaissa, Kiinassa heinäkuussa 1992 . Sen pinta-ala on 25 neliökilometriä. Alueella on "Technical Innovation Zone", "Hi-Tech Industry Zone", "Scientific Research and Education Zone" ja asuinalue.
Vuoden 2005 lopussa puistossa oli 4 300 yritystä. Sinne on panostettu noin 14 miljardia dollaria ulkomaisia sijoituksia. Kiinalainen panostus rakennuksiin jne. oli noin 70 miljardia yuania. Alueella oli tuolloin 91 T&amp;K-keskusta. 
Alue on keskittynyt tietotekniikkaan ja biotekniikkaan.
Ykkösen kausi 2004

Ykkönen on Suomen toiseksi korkein jalkapallon sarjataso. Kaudella 2004 sarja pelattiin 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja KuPS nousi suoraan Veikkausliigaan. Toiseksi sijoittunut IFK Mariehamn karsi liigapaikasta Veikkausliigassa sijalle 13 sijoittuneen Jazzin kanssa ja nousi Veikkausliigaan.
Kaudella 2003 Ykköseen pudonnut FC KooTeePee nostettiin kaudeksi 2004 takaisin Veikkausliigaan, koska FC Jokerit luopui sarjapaikasta. Ykköseen nostettiin Kakkosesta tilalle GBK. GBK ja FC Kuusankoski putosivat suoraan Kakkoseen. Sijoille 11–12 sijoittuneet joukkueet karsivat sarjapaikasta Kakkosen joukkueiden kanssa.
Sarjataulukko.
Ykkösen voittaja nousee suoraan Veikkausliigaan, toiseksi sijoittunut karsii Veikkausliigassa 13. sijoittuneen joukkueen kanssa. Kaksi viimeistä putoavat suoraan Kakkoseen. 11. ja 12. sijoittuneet joukkueet karsivat Ykkösen paikasta Kakkosen nousukarsintojen häviäjiä vastaan.
Karsintaottelut.
IFK Mariehamn nousi Veikkausliigaan yhteismaalein 3–2.
VG-62 säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 4–1.
KPV nousi Ykköseen rangaistuspotkukilpailulla.
Juan-les-Pins

Juan-les-Pins on Ranskan kaupunki Provence-Alpit-Rivieran alueella Ranskan Rivieralla. Se sijaitsee Nizzan ja Cannesin välillä Antibesin kunnassa, varsinaisesta Antibesin kaupungista länteen, niemen länsilaidalla.
Juan-les-Pins on suosittu kansainvälisten seurapiirien matkailukohde, jossa on kuuluisa kasino, yökerhoja ja hiekkarantoja. Se on myös tunnettu heinäkuisesta jazz-festivaalista, joka tuo kaupunkiin säännöllisesti jazzin kärkinimiä.
Historia.
Paikka on ollut perinteisesti tunnettu pinjamännyistään (). Antibesin kaupungin asukkaat tapasivat retkeillä alueella mäntyjen varjossa ja kerätä männynoksia ja käpyjä tulisijojaan varten. Kylä sai nimensä 12. maaliskuuta 1882. Nimen "Juan" espanjalaisen muodon valitsemisen syy on epäselvä ja kylälle on ehdotettu muitakin nimiä, kuten "Héliopolis", "Antibes-les-Pins" ja "Albany-les-Pins". Vuonna 1883 kylä sai oman rautatieaseman Pariisi-Lyon-Méditerranée -radan varteen.
Houston (artisti)

Houston (s. 26. lokakuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka on levyttänyt muun muassa 50 centin ja Eminemin kanssa. Houston on tehnyt kappaleen ”I Like That”.
Houston on julkaissut albumin nimeltä "It's Already Written" sekä singlet ”I Like That (feat. Chingy, Nate Dogg &amp; I-20)” ja ”Ain't Nothing Wrong”.
Keltakylkikukastaja

Keltakylkikukastaja ("Dicaeum aureolimbatum") on kotoperäinen indonesialainen varpuslintu.
Esiintyminen.
Keltakylkikukastajat elävät Indonesiassa, nimialalaji "aureolimbatum" Sulawesilla ja lähisaarilla, alalaji "laterale" Sangihen saarella. Wallace kuvaili lajin holotyypin Sulawesin Minahassan vuoristosta. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Trooppiset ja subtroopiset kosteat metsät.
Feng Zikai

Feng Zikai (, s. 1898 Tongxiang, Zhejiang, Kiina - 1975) oli kiinalainen taidemaalari, kirjailija ja musiikinopettaja.
Feng opiskeli alkuvuosina Hong Yin johdolla. Vuonna 1921 hän matkusti Japaniin jatkaakseen opintojaan. Kiinaan palattuaan Feng opetti taiteita ja musiikkia Shanghaissa, Zhejiangissa ja Chongqingissa. Hän kirjoitti laajalti eri aiheista, kuten kirjallisuudesta, maalauksesta, musiikista, kielten kääntämisestä sekä kalligrafiasta.
Sprachpanscher des Jahres

Sprachpanscher des Jahres () on ironinen palkinto, jota saksalainen kielenhuoltoyhdistys "Verein Deutsche Sprache" jakaa vuosittain "erityisen merkittävistä virhesuorituksista saksan kielen käytössä". Liiton jäsenet (noin 30 000 vuonna 2007) äänestävät voittajan, jolle myönnetään ansioistaan kunniakirja. Palkinto jaettiin ensi kerran vuonna 1997, jolloin sen nimi oli "Sprachschuster des Jahres".
Kielenturmelijaksi on valittu henkilöitä ja järjestöjä, jotka puutteellisen kielitaitonsa vuoksi käyttävät trendikkäitä vieraskielisiä ilmauksia silloinkin, kun käsitteille on vastineet saksan kielessä. Lainasanojen alkuperäiskieli on yleensä englanti. Saksan rautatiet on voittanut äänestyksen kahdesti.
Pacatianus

Tiberius Claudius Marinus Pacatianus (hallitsijanimeltään "Imperator Tiberius Claudius Marinus Pacatianus pius felix Augustus", k. 248) oli roomalainen sotilas ja usurpaattori, joka julistautui Rooman keisariksi Moesian tai Pannonian provinssissa luultavasti huhtikuussa 248. Laillinen Rooman keisari oli tuolloin Philippus Arabs.
Pacatianuksen aikaisempi elämä ja ura ovat osittain hämärän peitossa. Hän saattoi olla sama Claudius Marinus, joka mainitaan yhdessä tämän isän Claudius Sollemnius Pac(atianuksen?) kanssa Bostrasta löytyneessä piirtokirjoituksessa. Sen mukaan Claudius Sollemnius oli Arabia Petraean provinssin maaherra keisari Severus Alexanderin aikana ja myöhemmin Syria Coelen maaherra. Pacatianus saattaa olla myös sama henkilö, joka mainitaan toisessa Bostrasta löytyneessä piirtokirjoituksessa, jossa kerrotaan tämän äidin olleen eräs Cornelia Optata A[...] Flavia ja sisko Pacata. Keskiajalla eläneen bysanttilaisen historioitsijan Johannes Zonaraksen mukaan Pacatianus kuului Rooman armeijaan Tonavalla. Hän saattoi olla centurio, sotilastribuuni tai legioonan legaatti. Monet nykyajan historioitsijat ovat päätelleet Pacatianuksen kuuluneen senaattiin ja hallinneen monia Tonavan provinsseja. Zonaras kertoo myös, että Pacatianus ei ollut hallitsijan arvoinen, mistä on päätelty, että hän ei ollut armeijan komentaja vaan saattoi olla alemman arvoasteen upseeri.
Kapinan tarkka syy on epävarmaa, mutta tiedetään että Tonavan alue oli tuohon aikaan toistuvasti goottien hyökkäyksien kohteena. Alueen roomalaisissa joukoissa oli suurta levottomuutta. 400-luvun lopulla ja 500-luvun alussa eläneen itäroomalaisen historioitsijan Zosimoksen mukaan Rooman armeijassa oli useita kurinpito-ongelmia. Pacatianuksen kapinan ajankohta tiedetään kolikoista. Se on luultavasti alkanut huhtikuussa 248, kun Pannonian tai Moesian joukot huusivat Pacatianuksen keisariksi. Hän saattoi ottaa Viminaciumissa sijainneet rahapajan haltuunsa, sillä ei tiedetä yhtään kolikkoa, joka olisi lyöty Philippus Arabsille Viminaciumissa vuonna 248/249.
Philippus lähetti senaattori Gaius Messius Quintus Deciuksen kukistamaan Pacatianusta, jonka omat joukot kuitenkin murhasivat pian kapinan alun jälkeen. Syytä tähän ei tiedetä. Pacatianus saattoi epäonnistua goottien hyökkäyksien torjumisessa.
Cross the Line

Cross the Line on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Doom Unitin debyyttialbumi. Albumi julkaistiin 18. marraskuuta 2009. Sen kappaleista on tähän mennessä julkaistu singlenä "Killing Time", "Chameleon" ja "Hide Your Scars" joista kaikista tuli hittejä, ja ne saivat paljon radiosoittoaikaa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 8 viikkoa.
Ptyodactylus hasselquisti

Ptyodactylus hasselquisti (, , "viuhkajalkagekko" tai "Hasselqvistin gekko") on gekkolaji. Laji on liikkeellä päivin ja öin. Viuhkavarvasgekon ravinto koostuu erilaisista hyönteisistä, mm. heinäsirkoista ja toukista. Laji on saalistaja, mutta ihmiselle vaaraton. Lajin koko on aikuisena noin 12–15 senttiä. Terraarioeläimeksi se on juuri sopiva. Gekko on myös oiva kiipeilijä ja voi kiivetä jopa sileimmillä pinnoilla. Nimi viuhkavarvasgekko tulee sen viuhkamaisista jaloista.
"Ptyodactylus hasselquisti" elää luonnonvaraisena alueella, joka ulottuu Egyptin itäosista Arabian niemimaalle Jemeniin ja Saudi-Arabiaan.
Borg

Borg voi tarkoittaa seuraavaa:
Sukunimi.
Sukunimeä Borg on käyttänyt usea suku. Tunnetuimpia ovat
Kōko Tsurumi

Kōko Tsurumi (, s. 28. syyskuuta 1992 Saitama) on japanilainen telinevoimistelija.
Tsurumi osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008 vain 15-vuotiaana. Hän karsiutui loppukilpailusta permannolla ja eritasonojapuilla, mutta selviytyi finaaliin puomilla ja moniottelussa. Lopputuloksissa Tsurumi oli puomilla kahdeksas ja moniottelussa 17:s. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Japanin joukkueen jäsenenä viidenneksi. Samana vuonna Tsurumi osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin: puomilla hän jäi neljänneksi, mutta eritasonojapuilla ja permannolla hän voitti kultaa.
Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Tsurumi sijoittui moniottelussa pronssille ja eritasonojapuilla hopealle. Puomilla hän sijoittui kuudenneksi.
Tsurumi on 141 senttimetriä pitkä ja painaa 34 kilogrammaa.
Erehdys

Erehdys on epähuomiossa tai ajattelemattomuuttaan tehty virhe. 
Oikeudellinen merkitys.
Oikeustoimi voi perustua erehdykseen, jos on tapahtunut motiivierehdys tai ilmaisuerehdys. Motiivierehdys tarkoittaa, että oikeustoimen osapuolet ovat erehtyneet joko tosiasioista tai oikeustoimeen sovellettavasta lainsäädännöstä tai muusta sääntelystä. Jos tahdonilmaisu saapuu vastaanottajalle eri muodossa kuin antaja on tarkoittanut, puhutaan joko ilmaisuerehdyksestä tai ilmaisua välitettäessä tapahtuneesta virheestä.
Oikeusjärjestystä tulkitaan niin, että osapuolten on itse huolehdittava siitä, että oikeustoimen sisältö vastaa heidän tarkoittamaansa sisältöä. Näin asia on periaatteessa, mutta käytännössä voidaan esimerkiksi testamentti julistaa pätemättömäksi testamenttaajan erehdyksen perusteella. Tahdonilmaisun vaikuttimia koskeva erehdys ei saa oikeudellista suojaa. Ilmaisuerehdyksessä kiinnitetään huomiota siihen havaitsiko vastapuoli tai olisiko tämän pitänyt havaita tahtonsa ilmaisseen henkilön erehdys. Jos ilmaisun vastaanottaja ei tiennyt tai hänen ei olisikaan pitänyt tietää erehdyksestä, on tahdonilmaisu antajaansa sitova erehdyksestä huolimatta. Jos tahdonilmaisun sisältö on muuttunut sen siirtyessä antajalta vastaanottajalle, ei ilmaisu sido antajaansa, mikäli hän kohtuullisessa ajassa ilmoittaa asiasta vastaanottajalle erehdyksestä tiedon saatuaan.
Kymin vaakuna

Kymin vaakuna oli Kymin maalaiskunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa entisestä lohijoesta Kymijoesta sekä sen äärellä sijainneesta Kyminkartanosta, jossa toimi kruununkalastamoja.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä pystyssä hyppäävä hopeinen lohi, sen yläpuolella kultakruunu”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Kymin kunnanvaltuusto hyväksyi sen 28. huhtikuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön myöhemmin samana vuonna 30. toukokuuta. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1977, kun Kymi ja siitä aiemmin erotettu Karhula liitettiin valtioneuvoston päätöksellä Kotkan kaupunkiin.
Elonkorjaajat

Elonkorjaajat oli 1960-luvun lopulla syntynyt ja 1970-luvulla toiminut taiteilijaryhmä. Ryhmän poikkitaiteellisissa tapahtumissa ja näyttelyissä yhdistettiin maalausta, valokuvaa, runoutta, ääntä ja esinetaidetta.
Ryhmän johtohahmona toimi Jan Olof Mallander. Muita jäseniä olivat muun muassa Carolus Enckell, Antero Kare, Olli Lyytikäinen, valokuvaajat Philip von Knorring, Carl-Erik Ström, arkkitehti Stuart Wrede, säveltäjä Pekka Airaksinen ja Ilkka Juhani Takalo-Eskola.
Suomessa tuntemattomampi Stuart Wrede on toiminut ulkomailla, muun muassa MOMAn arkkitehtuuriosaston johtajana.
Toiminnan keskuksena oli helsinkiläinen "Cheap Thrills" -galleria eli "Halvat Huvit". Galleria muun muassa esitteli kansainvälistä käsitetaidetta suomalaisyleisölle. Elonkorjaajat esittivät myös ensimmäisinä Suomessa videotaidetta vuonna 1971.
Videon ohella Elonkorjaajat välittivät ensimmäisiä kosketuksia minimalismiin ja käsitetaiteeseen, kuten Fluxus-ryhmään.
Ryhmä järjesti vuosina 1970-1978 joukon näyttelyitä ja tapahtumia. Tärkeimpiä olivat "Todelliset valheet" vuonna 1970, "Elonkorjuupäivät" 1971 ja "Tajunnan tarroja" 1976. Ryhmäläiset suosivat naivistisilla keinoilla leikittelyä ja primitiivisyyttä. Elonkorjaajat olivat kiinnostuneita myös itämaisista filosofioista, kasvisruoasta, luonnosta ja mystiikasta.
Elonkorjaajaryhmällä oli takautuva näyttely Tammisaaressa kesällä 2009. Ryhmän taiteilijoiden töitä oli esillä Salon taidemuseon Veturitalli-näyttelytilassa kesällä ja syksyllä 2014. Pääosa teoksista oli Olli Lyytikäisen. Hänen lisäkseen esillä oli teoksia Pekka Airaksiselta, Carolus Enckelliltä, Antero Karelta, Philip von Knorringilta, Jan Olof Mallanderilta, Carl-Erik Strömiltä, Ilkka Juhani Takalo-Eskolalta, Erik Uddströmiltä, Janne Vainiolta, Peter Widéniltä ja Stuart Wredeltä sekä eräiden ryhmän jäsenten käyttämältä yhteisnimimerkiltä Leo Ruuskaselta.
Uhkapeliä Shanghaissa

Uhkapeliä Shanghaissa ("The Shanghai Gesture") on Josef von Sternbergin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1941. 
Tuotanto.
Tuottaja Arnold Pressburger päätti vuonna 1941 herättää henkiin idean filmata sensaationäytelmä, jonka filmatisointi ei siihen mennessä ollut onnistunut, eli John Coltonin "The Shanghai Gesture", jonka tapahtumapaikka oli eksoottinen kiinalainen bordelli.
Ilotalo oli kuitenkin tabu tuolloisessa Hollywoodissa, ja miljöö muutettiin luksuspelitaloksi.
Sternberg sai hankkeeseen myötämielisen tuottajan, aiemmat vapautensa ohjaajana ja ehdottoman määräysvallan joka alueella näyttelijävalinta mukaan lukien. Kun ohjaaja tarjoutui lähettämään käsikirjoituksen maineikkaalle saksalaiselle näyttelijälle Albert Bassermanille, tämä vastasi, että näytteleminen Sternbergin elokuvassa olisi kunnia, eikä hänen tarvitse lukea käsikirjoitusta etukäteen.
Juoni.
Elokuva alkaa kun nuori amerikkalainen tyttö saapuu isoon kiinalaiseen pelikasinoon.
Tyttö esittäytyy nimellä "Poppy" eli Unikko, (Gene Tierney)mikä herättää sekavia mielipiteitä ja tunteita.
Nyt paikalle ilmestyy talon emäntä (Ona Munson); hän on jääkylmä ja julma nainen, joka kantaa syvää kaunaa entiselle aviomiehelleen.
Hän ei tiedä että Poppy on hänen tyttärensä ja on kylmästi myymässä tätä prostituoiduksi ennen kuin totuus paljastuu; nyt käy selväksi että hänen entinen miehensä ei kavaltanut hänen rahojaan: ne olivat kiinni suuressa jos varmassa rakennushankkeesta ja olisi maksettu heti sen valmistuttua - mutta kohtalo päätti toisin! 
Tierneyn liekkimäinen hehku ja Munsonin jäinen olemus täydentävät toisiaan loistavasti - ja loppukohtaus onkin sitten suurta draamaa.
Victoria Hislop

Victoria Hislop (s. 1959 Bromley, Kent) on brittiläinen kirjailija. Hän sai vuonna 2007 parhaan uuden kirjailijan British Book Awards -palkinnon esikoisromaanillaan "Saari" ("The Island"). Kreikkalainen televisiosarja "Saari" ("To Nisi") perustuu romaaniin.
Victoria Hislop asuu Kentissä yhdessä puolisonsa päätoimittaja Ian Hislopin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Google Ventures

Google Ventures on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii venture capital -rahoittajana varhaisen vaiheen yrityksille, joiden toimiala on Internet, ohjelmistot, tietotekniikka, cleantech, biotekniikka tai terveydenhuolto. Google Venturesin alkupääoma oli 100 miljoonaa dollaria. 
Google Venturesilla on kaksi toimistoa, molemmat Yhdysvalloissa. Toinen sijaitsee länsirannikolla Googlen pääkonttorin yhdeydessä Mountain View’ssä Kaliforniassa, toinen on itärannikolla Cambridgessa Massachusettsissa, jossa sijaitsevat muun muassa MIT ja Harvardin yliopisto. Google Ventures on Googlen tytäryhtiö.
Lokakuussa 2015 Alphabetistä tuli Google Venturesin emoyhtiö.
Ian Hislop

Ian Hislop (s. 13. heinäkuuta 1960 Mumbles, Swansea, Wales) on brittiläinen satiirikko, televisiokäsikirjoittaja ja "Private Eye" -lehden päätoimittaja. "Have I Got News for You" -televisiovisailun toisena kapteenina hän on ollut sarjan alusta alkaen. Käsikirjoituksia Hislop on tehnyt muun muassa komediasarjoihin "Sylkiäiset", "My Dad's The Prime Minister" ja "Murder Most Horrid".
Ian Hislopin puoliso on kirjailija Victoria Hislop, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta.
Paul Merton

Paul James Martin, taiteilijanimeltään Paul Merton (s. 9. heinäkuuta 1957 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen juontaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on tehnyt käsikirjoituksia muun muassa televisiosarjaan "Lunta tupaan". "Have I Got News for You" -televisiovisailun toisena kapteenina Merton on ollut sarjan alusta alkaen. Muita televisiosarjoja, joissa hän on esiintynyt ovat muun muassa Channel 4:llä 1991–1993 esitetty sketsisarja "Paul Merton, The Series" ja BBC:n esittämä haastatteluohjelma "Room 101", jota Merton isännöi.
Angus Deayton

Gordon Angus Deayton (s. 6. tammikuuta 1956) on brittiläinen juontaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Brittiläisen visailuohjelma "Have I Got News for Youn" puheenjohtajana hän oli sarjan alusta vuonna 1990 vuoteen 2002, jolloin hänet erotettiin tehtävästään. Syynä erottamiseen olivat iltapäivälehtien paljastukset Deaytoniin suhteesta prostituoituun ja huumeiden käytöstä. Erottamiseen vaikuttivat myös kilpailijajoukkueiden kapteenien Paul Mertonin ja Ian Hislopin aiheesta toistuvasti esittämät herjailut.
Näyttelijänä Deayton on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa "Toinen jalka haudassa", jossa hän esitti Victor Meldrew'n naapuria Patrick Trenchiä. Pienempiä rooleja hänellä on ollut muun muassa "Mustassa Kyyssä" ja "Mr. Beanissä".
Linja 1 (Pariisin metro)

Pariisin metron linja 1 (ligne 1) on ensimmäinen Pariisin metron linja Pariisissa Ranskassa. Se kulkee Pariisin läpi itä-länsisuunnassa La Défensestä Château des Vincennesiin. Pariisin keskustassa se kulkee muun muassa Avenue des Champs-Élyséesin ja Rue de Rivolin alla näiden koko pituudelta. Linjan pituus on 16,6 km ja siinä on 25 asemaa. Keskimääräinen asemaväli on 692 m. Linjan tunnusväri on keltainen. 
Linja on Pariisin metron käytetyin (jos RER-junia ei lasketa mukaan) 213 miljoonalla matkustajallaan vuonna 2008. Linjan kalustona on nykyään 6-vaunuisia kumipyöräisiä MP 89-junayksiköitä.
Historia.
Marraskuussa 1898 Pariisissa päätettiin ryhtyä ensimmäisen linjan rakennustöihin. Kahdenkymmenen kuukauden rakennustöiden jälkeen 19. heinäkuuta 1900 linja avattiin osuudella Porte Maillot–Porte des Vincennes Pariisin maailmannäyttelyä varten. Ainoastaan kahdeksan asemaa suunnitelluista 18:sta saatiin valmiiksi avajaisiin. Kymmenen muuta asemaa avattiin 6. elokuuta – 1. syyskuuta 1900 välisenä aikana. Vuonna 1934 linjaa laajennettiin ensimmäisen kerran, Porte des Vincennetistä Château des Vincennesiin. Laajennus otettiin käyttöön 24. maaliskuuta 1934 ja toi linjalle kolme uutta asemaa. 15. marraskuuta 1936 Porte Maillot’n asema rakennettiin uudelleen, jotta linjan jatkaminen länteen olisi mahdollista. 29. huhtikuuta 1937 linjaa jatkettiin länteen Porte Maillot’sta Pont de Neuillyyn ja linjalle tuli kaksi uutta asemaa. Vuonna 1963 linjan junat muuttuivat kumipyöräisiksi. Samaan aikaan asemat suurennettiin 6-vaunuisia junia varten. 1. huhtikuuta 1995 linjaa jatkettiin edelleen länteen Pont de Neiullystä La Défenseen ja linjalle tuli kaksi uutta asemaa. Vuonna 2013 linjalle tuli täysin automaattinen liikenne ja vuoroväliksi 85 sekuntia.
Tulevaisuus.
Linjaa suunnitellaan jatkettavaksi La Défensestä länteen Nanterreen. Myös linjan laajentamista itään Val de Fontenayhin on suunniteltu 2030-luvulle.
Reitti.
Linja kulkee seuraavien turistinähtävyyksien läheltä:
Johnny Hoogerland

Johnny Hoogerland (s. 13. toukokuuta 1983 Yerseke, Alankomaat) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003. Hän on edustanut useita alemman tason ammattilaistalleja. Vuosina 2009–2013 hän ajoi Vacansoleil-joukkueessa, joka kilpaili UCI World Tour -tasolla vuodesta 2011 alkaen. Kaudella 2014 edusti UCI Continental Circuits -tason Androni-Giocattoli-tallia ja 2015 Team Roompotia.
Hoogerland voitti keväällä 2009 Driedaagse van West-Vlaanderen -etappikilpailun ja sijoittui Flanderin ympäriajossa 12:nneksi. Hän nousi monien pyöräilyn ystävien suosikiksi saman vuoden Espanjan ympäriajossa useiden irtiottojensa ansiosta. Kokonaiskilpailussa hän oli kahdestoista. Myöhemmin samana syksynä hän oli MM-kilpailuissa neljästoista, Pariisi–Tours-klassikossa kolmastoista ja Lombardian ympäriajossa viides.
Vuoden 2011 Ranskan ympäriajossa Hoogerland oli 9. etapilla irtiotossa neljän muun pyöräilijän kanssa, kun irtiotossa mukana ollut Juan Antonio Flecha joutui Ranskan televisioyhtiön auton töytäisemäksi. Hoogerland lensi iskun voimasta kaatuneen Flechan yli päin piikkilanka-aitaa. Hän jatkoi sisukkaasti etapin ja myöhemmin koko kilpailun maaliin.
Hoogerland voitti maantieajon Alankomaiden-mestaruuden 2013.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
Nuorten Flanderin ympäriajo, voitto
Nuorten Pariisi–Roubaix, toinen
Slovakian ympäriajo, etapin 2 voitto
Driedaagse van West-Vlaanderen, kokonaiskilpailun ja etapin 1 voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12.
MM-kilpailut, maantieajossa 14.
Lombardian ympäriajo, viides
Puolan ympäriajo, kiri- ja mäkikirikilpailun voitto
Britannian ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto
Tour de l'Ain, mäkikirikilpailun voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides
Belgian ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto
Maantieajon Alankomaiden-mestaruus
Samettiviuhkasiipi

Samettiviuhkasiipi ("Lophorina victoriae") on Australiassa esiintyvä paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan samettiviuhkasiipi on 23–25 cm. Koiras on selästään ja siivistään väritykseltään musta. Päälaki, kurkku, rinta ja pyrstö ovat väriltään kimaltavan vihreät. Koiras voi levittää siipensä viuhkamaisiksi. Lajin naaras on selästään ja päästään ruskea. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Rinta ja vatsa ovat vaaleanrukeat ja pilkulliset. Lajin nokka on pitkähkö ja alaspäin kaartuva.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Samettiviuhkasiipeä tavataan Australiasta Queenslandin pohjoisosasta Atherton Tablelandin tasankoalueelta. Lajin elinympäristöä ovat tasankoalueiden sademetsät ja kosteat rannikkoseutujen mangrovemetsät.
Ravinto.
Samettiviuhkasiipi kaivaa pitkällä nokalla puiden kuoresta hyönteisiä, hyönteisten toukkia sekä hämähäkkieläimiä. Laji voi syödä myös hedelmiä. Toisinaan niitä ammutaan laittomasti, koska ne voivat syödä viljeltyjä hedelmiä.
Lisääntyminen.
Lisääntymiskausi kestää elo-syyskuulta helmikuulle. Koiraat houkuttelevat naaraita paikalle avaamalla siipensä viuhkamaisiksi ja ääntelemällä. Kun naaras kiinnostuu, koiras ympäröi naaraan siivillään. Kun pariutuminen on ohi, koiras jättää naaraan pesimäpuuhiin yksin. Naaras munii yhdestä kahteen munaa ja hautoo niitä vajaat kolme viikkoa.
Yokosukan tutkimuspuisto

Yokosukan tutkimuspuisto () on osa Yokosukan kaupunkia Japanissa. Se on keskittynyt langattomaan tietoliikenteeseen. Useilla alan yrityksillä on tutkimuskeskuksia alueella. Teknologiakeskus rakennettiin 1990-luvulla NTT:n Yokosukan T&amp;K-keskuksen ympärille perustuen suunnitelmaan, joka oli tehty vuonna 1987.
Säde (nimi)

Säde on suomalainen naisen etunimi. Nimi johtuu sanasta säde, joka viittaa erityisesti auringon säteilyyn.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 2 051 Säde-nimistä naista ja toistakymmentä 10 miestä.
Wireless Valley

Wireless Valley on Tukholman pohjoispuolisen Kistan alueen teknologiakeskus, jossa on runsaasti tietotekniikkayrityksiä. Nimi on kopioitu Kalifornian Piilaaksosta. Ericsson on alueen ydintoimija. 
Muita langattomia laaksoja.
Wireless Valley-termin nosti esiin vuonna 1990 Virginia Tech-korkeakoulun professori Ted Rappaport. Hän pyrki kokoamaan Appalakkien ja Blue Ridge-vuorten väliseen laaksoon langattoman tietoliikenteen tutkimuskeskittymän. Hän perusti myöhemmin Teksasin Austiniin Wireless Valley Communicationsin, joka toi termin laajempaan tietoon. San Diegossa on kolmas yhdysvaltalainen "langaton laakso".
Suomessa Nokiaa tukeva tutkimus on luonut Espoosta "Wireless Valleyn".
Luukas (nimi)

Luukas, Lukas on miehen etunimi, suomalainen muunnelma kreikkalaisperäisestä nimestä Loukas (Λουκάς), joka tarkoittaa Etelä-Italiassa sijaitsevan Lucanian maakunnan asukasta. Nimen on tehnyt kristityissä maissa laajalti suosituksi Raamatussa mainittu lääkäri Luukas, jota varhaiskristillisistä ajoista saakka on pidetty myös Luukkaan evankeliumin ja Apostolien tekojen kirjoittajana, vaikkei niissä kirjoittajan nimeä mainitakaan. 
Evankelista Luukkaan muistopäivä on sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa vanhastaan 18. lokakuuta. Sama päivä on suomenruotsalaisessa kalenterissa Lukasin ja vuodesta 2010 lähtien myös suomenkielisessä kalenterissa Luukkaan nimipäivä.
Suomessa nimi Luukas on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 4 010 miehelle ja ainakin kolmelle naiselle. Muodossa Lukas nimi on annettu noin 4 270 miehelle ja noin 20 naiselle. Nimi oli 1900-luvulla varsin harvinainen mutta on vuoden 2000 jälkeen selvästi yleistynyt.
Sukiyaki (kappale)

Sukiyaki (, "Ue o muite arukō") on Hachidai Nakamuran säveltämä, Rokusuke Ein sanoittama ja Kyū Sakamoton esittämä japanilainen iskelmä vuodelta 1961.
Suomeksi kappaleen ovat esittäneet Saukin eli Sauvo Puhtilan suomennoksena Brita Koivunen ja In The Mood -yhtye.
Paul Éluard

Paul Éluard, muita kirjailijanimiä Jean du Hault ja Maurice Hervent (oik. Eugène Émile Paul Grindel, 14. joulukuuta 1895 Saint-Denis, Ranska – 18. marraskuuta 1952 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen surrealistirunoilija, joka kuului surrealismin perustajiin.
Éluardin runomuotoinen julkilausuma "Les nécessités de la vie et la conséquence des rêves" surrealismin teorioista ilmestyi vuonna 1921. Hänen maineensa runoilijana perustuu kuitenkin teokseen "Capitale de la douleur" (1926), jota Jean-Luc Godard on käyttänyt elokuvassa "Alphaville" Toisen maailmansodan aikana hän julkaisi runoja salanimillä Jean du Hault ja Maurice Hervent. Hänen silloiset runonsa ”Liberté” ja ”Rendez-vous Allemand” levisivät kaikkialle Ranskaan.
Éluard julkaisi yli 70 teosta, runojen lisäksi kirjallisia ja poliittisia teoksia. Hänen tunnetuimpia myöhäiskauden teoksiaan ovat "Poésie ininterrompue" (1946) ja "Poémes politiques" (1948).
Elämä.
Éluard sairasti tuberkuloosia ja oleskeli usein parantoloissa. Hän osallistui kuitenkin ensimmäiseen maailmansotaan, jossa hän haavoittui. 1920-luvun puolivälissä hän liittyi kommunistipuolueeseen, josta hänet kuitenkin vuonna 1933 erotettiin. Hän liittyi puolueeseen uudestaan vuonna 1942 ja runot muuttuivat poliittisemmiksi. Jo 1930-luvulla hän oli hylännyt surrealismin. Hän toimi Ranskan vastarintaliikkeessä. Poliittinen sinisilmäisyys sai hänet ylistämään Stalinia. Milan Kundera on muistellut järkytystään, kun Paul Éluard hyväksyi julkisesti Kunderan ystävän, prahalaisen kirjailijan Zavis Kalandran hirttämisen vuonna 1950.
Picasson maalaus "Guernica" sai alkunsa Éluardin kehotuksesta tehdä selvä pesäero Francisco Francon hallintoon ja antaa tuki tasavaltalaisille.
Éluard tutustui davosilaisessa parantolassa Galaan (oik. "Elena Ivanovna Diakonova"), ja he avioituivat vuonna 1917. Heille syntyi tytär Cécile. Kun Galan ja Salvador Dalín suhde alkoi, Éluard otti avioeron. Hän järkyttyi Galan menettämisestä niin paljon, että katosi kuukausiksi, ja hänen luultiin jo kuolleen. Hän avioitui 1934 Nuschin (Maria Benz, k. 1946) kanssa, joka oli Man Rayn ja Pablo Picasson malli. Kolmannen avioliittonsa hän solmi Dominique Lauren kanssa vuonna 1951.
Henrik Jansson

Jan Anders Henrik Jansson (s. 20. maaliskuuta 1955 Pietarsaari) on turkulainen kirjailija, kriitikko ja kirjoittajaryhmien ohjaaja.
Pyhän Laurin kappeli

Pyhän Laurin kappeli () on Vantaalla Helsingin pitäjän kirkonkylässä sijaitseva Pyhän Laurin kirkon viereen rakennettu siunauskappeli. Kappelin harjannostajaiset pidettiin 6. marraskuuta 2009, ja se valmistui elokuussa 2010. 
Kappelin ovat suunnitelleet arkkitehdit Anu Puustinen ja Ville Hara vuonna 2003, jolloin Puustinen oli vielä opiskelija ja Hara juuri valmistunut. Hara ja Puustinen suunnittelivat myös rakennuksen kirkkotekstiilit. He voittivat arkkitehtuurikilpailun ehdotuksella, jonka mukaan edellinen, vuonna 1976 valmistunut kappeli purettaisiin uuden alta. Vanhan purkaminen herätti vastustusta, ja valitukset viivästyttivät hanketta vuosilla. Kappelissa on kaksi salia, iso noin 100 henkilölle ja pieni 25 henkilölle.
Kappelin ulko-ovella on suuri liuskekivillä täytetty allas, jonka ajatus on peräisin Raamatun jakeesta: "Hän vie minut vihreille niityille, hän johtaa minut vetten ääreen, siellä saan levätä." Altaassa ei kuitenkaan ole vettä. Vantaan seurakuntayhtymä on päättänyt pitää kaikki vesielementtinsä tyhjinä niiden aiheuttamien kustannusten vuoksi. 
Kuten Pyhän Laurin kirkon katossa, myös Pyhän Laurin kappelin katossa on käytetty kuparia. Kappelin sisällä on taiteilija Pertti Kukkosen patinoimia kuparilevyjä sekä salin lasiseinässä kupariverkkoa. Kupariverkon käytännöllinen tarkoitus on suojata huonetta auringonvalolta. Sen symbolinen tarkoitus kertoo tuonpuoleisen rajasta. Verhon ulkopuolinen osa painaa 950 kiloa ja on arvoltaan yli 100 000 euroa. Se varastettiin 2022, mutta saatiin pian takaisin.Rakennuksen käyttöikätavoite on 200 vuotta.
Taideteokset.
Kappelin taideteoksista järjestetyn kilpailun voitti Pertti Kukkonen ja toiseksi sijoittui Pekka Jylhä. Jylhän teoskokonaisuuden nimi on "Pyhä", ja se on kellaritiloissa sijaitsevassa vainajien näyttöhuoneessa. Teos "Sielu" on alas vievässä porrashuoneessa. Kukkosen teos "Ristin tie" koostuu tiilimuuriin kätketyistä, kulkua johdattavista valoista sekä reliefeistä, joiden materiaalina ovat erikokoiset savitiilet.
Palkinnot.
Pyhän Laurin kappeli on palkittu vuoden 2010 betonirakenteena. Kappelille on myönnetty Vantaan kaupungin Kehäkukka-palkinto laadusta, ja Vuoden valaistuskohde -palkinto. Syyskuun 2011 lopussa Pyhän Laurin kappeli sai "The European Copper in Architechture" -palkinnon kuparin onnistuneesta käytöstä.
Herrschaft

Herrschaft on ranskalainen electro/industrial metal-yhtye. Yhtye on julkaissut kolme täyspitkää albumia, joista viimeisimpänä kokoelma-albumi "Time &amp; Dust - The Remixes 2004–2014" vuonna 2014. Yhtye on julkaissut myös kaksi EP:tä.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2009

Kansainvälisen ampumaurheiluliito (ISSF) vuonna 2009 omat maailmanmestaruuskilpailut haulikko- ja riistamaalilajeille. Haulikkolajit järjestettiin 6.-17.8.2009 Slovenian Mariborissa ja riistamaalilajit 22.-30.8.2009 Heinolassa Vierumäellä Suomen urheiluopistolla.
Maribor.
Uudet ennätykset.
Kilpailuissa syntyneet uudet ja sivuavat maailmanennätykset.
Heinola.
Uudet ennätykset.
Kilpailuissa syntyneet uudet ja sivuavat maailmanennätykset.
Rubiinikukastaja

Rubiinikukastaja ("Prionochilus percussus") on pienikokoinen kaakkoisaasialainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 8–9 cm. Ruumiinmuodoltaan se on töpäkkä ja lyhytpyrstöinen, käytökseltään kiukkuinen ja äänekäs. Koiras on alapuolelta keltainen, sen rinnassa on punainen viiru, myös päälaella on punaista, ja tummalla poskella on vaalea viiksijuova. Naaras on väritykseltään vihertävä, vain rinnassa on hieman keltaista. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Temminck kuvaili lajin holotyypin Jaavalta vuonna 1826.
Esiintyvyys.
Rubiinikukastaja elää Kaakkois-Aasiassa Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa ja Myanmarissa. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Trooppiset ja subtrooppiset kosteat alankometsät.
Ravinto.
Rubiinikukastajien ruokavalioon sisältyy marjoja, varsinkin mistelinmarjoja, hyönteisiä, hämähäkkejä ja kukkien mettä, jota se imee teriöistä putkimaisella kielellään. Laji levittää tehokkaasti misteliä, koska se pyyhkii kloaakkinsa puun tai pensaan oksaan, jolloin mistelin sulamattomat siemenet tarttuvat oksaan, johon ne itävät.
Guillaume Michel Jérôme Meiffren Laugier

Guillaume Michel Jérôme Meiffren de Laugier, Chartrousen paroni (1772 Arles, Ranska – 1843 Arles) oli ranskalainen aatelismies sekä kasvi- ja lintutieteilijä.
Laugier työskenteli Coenraad Jacob Temminckin kanssa ja yhdessä he kuvailivat uudet lintulajit, rubiinikukastajan ("Prionochilus percussus") vuonna 1826 ja brahmanpöllön ("Athene brama") 1821. He kirjoittivat laajan viisiosaisen lintutieteellisen teoksen "Nouveau Recueil de Planches Coloriees D'Oiseaux" (1820–1839, F.G. Levrault, Pariisi).
Laugier toimi Arlesin pormestarina vuosina 1824–1830.
Port Hedland to Marble Bar Railway

Port Hedland to Marble Bar Railway (myös Marble Bar Railway) oli vuosina 1911–1951 toiminut Western Australian Government Railwaysin omistama kapearaiteinen rautatieosuus Länsi-Australian osavaltiossa Australiassa. Rautatien raideleveys oli 1 067 mm, ja se yhdisti osavaltion pohjoisrannikolla sijainneen Port Hedlandin satamakaupungin sisämaassa sijaineeseen Marble Barin kaivoskaupunkiin. Rautatien avautuessa liikenteelle se oli järjestyksessään toinen Pilbaran alueen rautateistä.
Rautatien avautuessa liikenteelle lähin toinen rautatieasema oli Marble Barista etelään sijainnut Meekatharra. Tämän vuoksi kiskot ja rautatiekalusto oli laivattava Port Hedlandiin.
Rautatien lakkauttamiselle annettiin lupa 18. joulukuuta 1950. Viimeinen juna Port Hedlandista lähti 25. lokakuuta 1951 ja rautatie lakkautettiin 31. lokakuuta 1951.
SIE Japan Studio

SIE Japan Studio (Sony Interactive Entertainment Japan Studio, SIEJ) on Sony Interactive Entertainmentin omistama pelitalo. SIEJ on ollut aiemmin SCE Japan Studio, eli Sony Computer Entertainment Japan Studio (SCEJ).
Team ICO ja Project Siren ovat kehitysryhmiä, jotka kuuluvat Sonyn studioihin Japanissa.
Helmikuussa 2021 kerrottiin yhtiön toimintojen uudelleenjärjestelystä, jonka seurauksena yhtiö keskittyy "Astro's Playroomin" kehittäneen Team ASOBIn ympärille.
Yhtiö on kehittänyt itse joukon tunnettuja pelejä sekä toiminut yhteistyössä useiden muiden yhtiöiden kanssa näiden pelien kehityksessä. Yhtiön roolit ulkoisten kehittäjien kanssa, lokalisoinnissa ja immateriaalioikeuksien hallinnassa keskitetään jatkossa PlayStation Studiosin globaaleihin toimintoihin.
Paksunokkakukastajat

Paksunokkakukastajat ("Prionochilus") on toinen kukastajien heimon varpuslintusuvuista.
Paksunokkakukastajat ovat pieniä, 9–10 cm pitkiä, lyhytpyrstöisiä varpuslintuja, joilla on ruumiin kokoon nähden tukeva nokka. Sukuun kuuluu kuusi lajia, jotka kaikki elävät Kaakkois-Aasiassa. Neljän lajin koiraat ja naaraat ovat erivärisiä. Suvun lajit ovat kiinteästi yhteydessä misteliin, jonka marjoja ne syövät ja levittävät siemeniä ulosteidensa mukana.
Paksunokkakukastajia on kuusi lajia:
Dmitri Baženov

Dmitri Ivanovitš Baženov (, 7. heinäkuuta 1904 nykyisen Udmurtian Balezinon piirin Karšurin kylä – 1946 Kislovodsk) oli udmurttilainen kirjailija.
Dmitri Baženov syntyi kyläkoulun opettajan perheeseen. Hän kävi Glazovin opettajaopiston ja työskenteli opettajana, Možgan kansanvalistusosaston johtajana, NKP(b):n aluekomitean agitproposaston työntekijänä sekä Jakšur-Bodjan opettajaopiston johtajana.
Baženov tunnetaan parhaiten lehtimiehenä ja kirjallisuuskriitikkona. Hänen kaunokirjallinen pääteoksensa on pienoisromaani "Śöd peri" (”Musta vihuri”, 1927), joka kuvaa Venäjän kansalaissotaan osallistuneita nuorisoliittolaisia.
Valens (caesar)

Gaius Aurelius Valerius Valens (hallitsijanimeltään "Gaius Aurelius Valerius Valens Pius Felix Augustus", kuoli tammi-helmikuussa 317) oli Rooman keisari yhdessä Liciniuksen kanssa 8. lokakuuta 316 alkaen kuolemaansa saakka. Ennen keisariksi tuloaan hän oli toiminut Daakian rajajoukkojen komentajana Liciniuksen alaisuudessa. 
Valensin keisariksi nimittänyt Rooman valtakunnan itäosan augustus Licinius oli jo pitkään ollut sotajalalla lännen keisaria Konstantinus Suurta vastaan. Rauhanneuvottelut Konstantinuksen kanssa epäonnistuivat, ja Campus Ardiensiksen taistelussa tammikuussa 317 Licinius hävisi tälle toistamiseen. Huolimatta tappiosta Konstantinus antoi Liciniuksen jäädä virkaan. Hän tyytyi vain ottamaan hallintaansa Liciniuksen hallussa olleet Euroopan puoleiset alueet, mutta vaati, että hänen kiusakseen keisariksi nimitetty Valens erotetaan tehtävästään. Liciniuksen oli pakko suostua tähän, ja niinpä hän antoi teloittaa Valensin joko tammi- tai helmikuussa 317.
Ivan Djadjukov

Ivan Tihonovitš Djadjukov (, 11. syyskuuta 1896 – 1955) oli udmurttilainen kirjailija.
Ivan Djadjukov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Zavjalovon piirin Babinon kylässä. Vuonna 1918 hän liittyi vapaaehtoisena puna-armeijaan, jonka riveissä hän osallistui Venäjän kansalaissotaan. Vuonna 1920 hän opiskeli Sarapulin puoluekoulussa ja työskenteli sen jälkeen Gudyri-lehden toimituksessa.
Djadjukov kirjoitti 1920-luvun alusta lähtien ajankohtaista kansalaislyriikkaa ja kertomuksia, joiden taiteellinen arvo on usein vähäinen. Kirjailijan pääteoksena pidetään vuonna 1925 ilmestynyttä, Venäjän vallankumousta edeltävää udmurttikylää kuvaava kertomusta "Paška Pedor" (”Fjodor Paškin”), jonka hän 1930-luvulla laajensi pienoisromaaniksi. Djadjukov tunnetaan myös lastenkirjailijana.
Daniil Maiorov

Daniil Afinogenovitš Maiorov (, 15. joulukuuta 1889 – 25. huhtikuuta 1923) oli udmurttilainen runoilija.
Daniil Maiorov syntyi nykyisen Udmurtian Grahovon piirin Verhnjaja Igran kylässä köyhän talonpojan perheeseen. Vuodesta 1912 hän työskenteli rautatieläisenä ja työläisenä Ašgabatissa ja Kokandissa. Vuoden 1917 lopussa Maiorov muutti takaisin kotiseudulleen ja meni töihin Jelabugassa ilmestyneen udmurtinkielisen Gudyri-lehteen. Vuonna 1921 hän siirtyi toimituksen mukana Iževskiin.
Maiorov kirjoitti ajankohtaista vallankumouslyriikkaa, käänsi udmurtiksi venäläisiä lauluja ja laati näytelmiä näytelmäkerhoja varten. Maaliskuussa 1923 hän palasi kotikyläänsä, jossa hän joutui henkirikoksen uhriksi.
Oliivikukastaja

Oliivikukastaja ("Prionochilus olivaceus") on Filippiinien kotoperäinen varpuslintu.
Esiintyminen.
Oliivikukastaja elää Filippiineillä ja siitä tunnetaan kolme alalajia. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. Tweeddale kuvaili lajin holotyypin Dinagatista Filippiineiltä vuonna 1877.
Elinympäristö.
Trooppiset ja subtrooppiset kosteat alankometsät.