Kameido

Kameido () on Tokion kaupunginosa Kōtōn erillisalueella. Se sijaitsee erillisalueen koillisosassa Sumida- ja Arajokien välisellä alavalla suistomaalla. Kaupunginosaan kuuluu asuin-, liike- ja teollisuusalueita, ja se on rakentunut vilkkaan Kameidon rautatieaseman ympärille. Edo-kaudella Kameidossa sijaitsi Tokugawa-hallinnon rahapaino. Alueen nähtävyyksiin lukeutuu Kameido Tenjin-shan šintolainen pyhäkkö.
Kameidon kaupunginosan pinta-ala on 2,52 neliökilometriä, ja se jakautuu yhdeksään osa-alueeseen, jotka on numeroitu Kameido 1-chōme–Kameido 9-chōme. Niissä on yhteensä 64 048 asukasta (tammikuussa 2024). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 25 400 asukasta neliökilometrillä.
Historia.
Paikannimi "Kameido" merkitsee kirjaimellisesti ’kilpikonnakaivoa’. Alueella oli alkujaan kilpikonnaa muistuttanut saari, joka tunnettiin nimellä "Kameshima" (亀島). Nykyinen nimi lienee syntynyt, kun saaren nimi sekoittui siellä sijainneeseen "Kamegai"-nimiseen kaivoon (亀ヶ井). 
Kameido on alavaa suistomaata, joka historiallisesti kärsi toistuvista tulvista. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla alue tuli tunnetuksi Kameido Tenjin-shan šintolaisen pyhäkön sijaintipaikkana. Oppineisuuden kami Tenjinille omistettu pyhäkkö on kuuluisa japaninsinisateistaan ja tammikuisin järjestettävästä "Usokae"-seremoniastaan. Sotilashallinto sijoitti Edo-kaudella Kameidoon myös rahapainon, jossa painettiin kuparikolikoita. 1900-luvun vaihteeseen saakka alue sijaitsi kuitenkin vielä kaupunkirakenteen reunalla, ja siellä viljeltiin "daikon"-retiisejä ("Kameido daikon").
1900-luvulla Kameido kehittyi asuinalueena ja osana Kōtōn pienteollisuusvyöhykettä. Kaupunginosassa on tominut muun muassa kone- ja kemianteollisuutta. Kameidon rautatieaseman eteläpuolelta pois siirtyneen kellotehtaan paikalle valmistui vuonna 1997 suuri Sun Street -niminen ostoskeskus.
Kaupunkikuva ja rakennukset.
Kameido sijaitsee Kōtōn erillisalueen koillisreunalla. Alue rajautuu jokiin ja kanaviin: koillisessa Arajoen sivujokeen Kyūnakagawaan, pohjoisessa Kita-Jukkengawaan ja lännessä Yoko-Jukkengawaan. Etelärajalla kulkee Tokion pääkaupunkimoottoritie. Kameidon naapurikaupunginosia ovat etelässä Kōtōn erillisalueen Ōshima; lännessä Sumidan erillisalueen Kōtōbashi, Kinshi, Taihei, Yokokawa ja Narihira; pohjoisessa Sumidan Bunka ja Tachibana sekä idässä Edogawan erillisalueen Hirai ja Komatsugawa.
Kameido on osa Kōtōn pohjoisosien pienteollisuuden ja kaupallisten toimintojen vyöhykettä. Kaupunginosa on rakentunut vilkkaan Kameidon rautatieaseman ympärille. Aseman viereisten katujen varsille on keskittynyt kauppoja, ravintoloita ja baareja. Kameido Tenjin-shan historiallinen pyhäkkö sijaitsee kaupunginosan luoteisosassa: sen tunnusmerkkejä ovat punaiset kaarisillat ja keväisin kukkivat japaninsinisateet. Muita historiallisia nähtävyyksiä ovat esimerkiksi urheilijoiden suosiota nauttiva Katori-jinjan pyhäkkö ja Ryūgen-jin buddhalainen temppeli kivipuutarhoineen. Kaupunginosan itäosassa Kyūnakagawan varrella on suurehko Kameidon keskuspuisto, jossa on muun muassa baseball- ja tenniskenttiä.
Kameido on osa Tokion historiallista kauppiaiden ja käsityöläisten asuttamaa ”alakaupunkia” ("shitamachi"). Alueen aiemmin teollinen maine on 2000-luvulla kohentunut, ja se on houkutellut uusia asukkaita ja kaupunkielämää. Kameido tunnetaan muun muassa retrotunnelmaisista ostoskaduistaan ja paikallisista herkuistaan, joihin kuuluvat esimerkiksi "Kameido gyōza" -taikinanyytit. Kameidossa sijaitsee myös makeisliike Funabashiyan päätoimipaikka, jossa tarjoillaan "kuzumochi"-riisikakkuja ja "anmitsu"-jälkiruokaa.
Liikenne.
Kameidoa palvelee Kameidon rautatieasema, jota käyttävät JR Higashi-Nihonin Sōbu-linja ja Tōbu-rautateiden Kameido-linja. Kameido-linja pysähtyy myös Kameido-Suijinin asemalla Kameidon keskustan koillispuolella.
Kameidon etelärajalla kulkee itä–länsisuuntainen Tokion pääkaupunkimoottoritien linja nro. 7 (Komatsugawa-linja), joka liittää Tokion keskustan Chiban prefektuurin suuntaan. Muita pääkatuja ovat itä–länsisuuntaiset Keiyo-dōro eli Japanin valtatie 14 ja Kuramaebashi-dōri sekä pohjois–eteläsuuntaiset Meiji-dōri ja Maruhachi-dōri.