tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tauno Heliö

Tauno Gabriel Heliö (24. maaliskuuta 1915 Tampere – 27. heinäkuuta 2009) oli suomalainen aitajuoksija ja pikajuoksija 1930- ja 40-luvuilla.
Tauno Heliö aloitti urheilu-uransa 1930-luvun puolivälissä Tampereen Kisa-Toverien (TKT) riveissä. Hän saavutti TUL:n mestaruuksia 400 metrin aidoissa vuosina 1937-1943 ja 400 metrillä vuosina 1939-1943. Hän osallistui Antwerpenin työläisolympialaisiin heinäkuussa 1937 ja sijoittui 400 metrin aidoissa kolmanneksi maanmiehen Erkki Virran ollessa samassa kisassa toinen.
Talvisodan jälkeen kesällä 1940 käydyissä Kaatuneiden muistokisoissa TUL:n urheilijat, kuten myös Tauno Heliö, olivat mukana yhdessä SVUL:n edustajien kanssa. Niissä hän sijoittui toiseksi Erkki Virran jälkeen. Jatkosodan aikaisissa Kalevan kisoissa Heliö saavutti useita mitaleita viimeisen SM-mitalin tullessa kesällä 1945. Tällöin Heliön päämatkaa eli 400 metrin aitoja hallitsi ”Bebbe” Storskrubb. Kaikkiaan hän saavutti neljä SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Hän kilpaili vielä 1940-luvun lopulla saavuttamatta enää Kalevan kisojen loppukilpailupaikkaa. TUL:n puolella 400 metrin aitojen ykkösnimeksi ohi Heliön nousi tällöin porilainen Arvo Hyökyranta.
Mataroja

Mataroja on kylä Kouvolan kaupungissa, Kymenlaakson maakunnassa, Etelä-Suomessa. Se sijaitsee Sippolan alueella, joka tunnetaan maaseutumaisemistaan ja historiallisista kohteistaan. Mataroja on perinteinen suomalainen kylä, jossa maatalous ja luonnonläheinen elämäntapa ovat yhä keskeisessä roolissa.
Historia.
Mataroja on ollut pitkään maatalousvaltaista aluetta. Kylän asutus ja maanviljely ovat muovanneet sen maisemaa vuosisatojen ajan. Alueella on säilynyt paljon vanhoja maatiloja ja perinteisiä rakennuksia, jotka kertovat kylän historiasta ja kulttuuriperinnöstä.
Luonto ja ympäristö.
Matarojan maisemaa hallitsevat laajat peltoalueet, metsät ja järvet. Kylän ympäristö tarjoaa erinomaiset mahdollisuudet ulkoiluun ja luonnossa liikkumiseen. Alueella voi harrastaa esimerkiksi patikointia, marjastusta ja kalastusta.
Palvelut ja elinkeinoelämä.
Mataroja on säilyttänyt maaseutumaisen elinympäristönsä, ja kylän infrastruktuuri on pitkälti paikallisten asukkaiden tarpeisiin suunniteltu. Kouvolan kaupungin palvelut ovat kuitenkin helposti saavutettavissa, tarjoten laajemmat kaupalliset ja julkiset palvelut sekä työpaikat.
Kulttuuri ja nähtävyydet.
Läheinen Sippolan kylä tunnetaan erityisesti kulttuurihistoriastaan. Sippolan kartano ja Sippolan kirkko ovat merkittäviä historiallisia kohteita, jotka houkuttelevat myös matkailijoita. Matarojan kylämaisema itsessään tarjoaa vierailijoille rauhallisen ja autenttisen suomalaisen maaseutukokemuksen.
Liikenneyhteydet.
Matarojalta on matkaa [[valtatie 15|valtatie 15:lle noin kolme kilometriä ja kouvolaan 21km. 
[[Luokka:Kouvolan kylät]]
Majoituslautakunta

Majoituslautakunta () oli Suomessa kunnallinen lautakunta, joka vastasi sotaväen majoittamisesta kunnan alueelle. Lautakunta, johon valittiin jäsenet aina joka kolmas vuosi, määritteli myös majoittamisesta maksettavat korvaukset tai tarjosi sotilaille tarpeen mukaan asuntoja. Lautakunta saattoi myös maksaa sotilaille rahallisen korvauksen, mikäli nämä olivat oikeutettuja majoituspalveluun mutta järjestivät asumisensa itse. Aluksi toiminnasta vastasi majoitustoimikunta, jonka nimi muutettiin vuoden 1878 johtosäännöllä majoituslautakunnaksi.
Venäjän vallan aikana sotilaiden majoittamisessa oli käytännössä kysymys Venäjän armeijan Helsingissä oleskelleista sotilaista. Majoittaminen koski lähinnä upseereita ja alipäällystöä. Ensisijaisesti sotilaat majoitettiin kasarmeihin ja valtion omistamiin kiinteistöihin. Kaupungin tehtävä oli huolehtia siitä, että sillä oli asuntoja varalla, mikäli valtion asunnot eivät riittäneet.
Mieletön vilppi

Mieletön vilppi on Elisa Viihteen, Nelosen ja Ruudun true crime -dokumenttisarja.
Sarja perustuu Marko Erolan kirjoihin "Vilpitön mieli – miten myin Suomen täyteen väärennettyä taidetta" (Tammi 2017) ja "Mieletön vilppi – tositarinoita suuresta taidehuijauksesta" (Tammi 2020), jotka kertovat Jouni Rannan ja Veli Sepän tarinat paljastaen samalla suomalaisen taideväärentämisen mittakaavan.
Jouni Ranta (s. 1950) teki taulukauppaa yli 30 vuotta muun muassa Turussa ja Helsingissä toimineissa taidegallerioissa. Ranta tuomittiin väärennösten levittämisestä kahteen vankilatuomioon, ensin vuonna 2005 kahdeksi vuodeksi ja neljäksi kuukaudeksi ja vuonna 2019 puoleksitoista vuodeksi, ja hän kärsi kummastakin noin puolet.
Veli Seppä (1947–2022) oli hitsaaja ja Suomen taidehistorian tuotteliain väärentäjä. Seppä tehtaili 1980-luvulta lähtien tuhansia väärennöksiä tunnettujen taiteilijoiden, esimerkiksi Akseli Gallen-Kallelan, Helene Schjerfbeckin ja Reidar Särestöniemen maalauksista ennen kuin sai ehdollisen tuomion vuonna 2017.
Əli Əsədov

Əli Hidayət oğlu Əsədov (s. 30. marraskuuta 1956) on azerbaidžanilainen poliitikko, joka on toiminut Azerbaidžanin pääministerinä vuodesta 2019 lähtien.
Əsədov syntyi Bakussa. Hän opiskeli vuosina 1974–1978 G. V. Plehanovin Moskovan kansantalousinstituutissa. Vuosina 1978–1980 hän suoritti asepalvelusta. Vuosina 1978–1981 ja 1985–1989 hän työskenteli Azerbaidžanin SNT:n tiedeakatemian taloustieteen instituutissa tutkijana. Vuosina 1981–1984 hän opiskeli Neuvostoliiton tiedeakatemian taloustieteen instituutissa Moskovassa. Vuosina 1989–1995 hän toimi dosenttina Bakun sosiaalihallinnon ja valtiotieteiden instituutissa.
Vuosina 1995–2000 Əsədov istui kansanedustajana Azerbaidžanin parlamentissa. Vuonna 1998 hänet nimitettiin presidentin talousasioiden neuvonantajaksi, jona hän toimi Heydər Əliyevin ja İlham Əliyevin alaisuudessa. Vuosina 2012–2017 hän toimi presidentinhallinnon varajohtajana. Vuonna 2019 hänet nimitettiin pääministeriksi.
Parapunainen

Parapunainen (C16H11N3O3) on atsoväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena. Sitä valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1889, ja se on yksi ensimmäisistä kaupallisesti tuotetuista synteettisistä väriaineista.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa parapunainen on oranssia tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee etanoliin ja bentseeniin.
Parapunaista valmistetaan p-nitroaniliinin diatsoniumsuolan ja 2-naftolin välisellä atsokytkentäreaktiolla.
Parapunaista voidaan käyttää esimerkiksi puuvillapohjaisten tekstiilien värjäämiseen punaiseksi, musteissa, maaleissa ja värikynissä. Etuna on edullisuus, mutta huonona puolena heikko valonkesto. Parapunaisen käyttö on vähentynyt muiden väriaineiden korvatessa sitä.
Vakhtang Gorgasalin ritarikunta

Vakhtang Gorgasalin ritarikunta () on georgialainen ritarikunta, joka perustettiin 24. joulukuuta 1992. Sitä myönnetään tunnustuksena sotilaille, jotka ovat osoittaneet rohkeutta ja sankaruutta taistellessaan isänmaan ja sen yhtenäisyyden puolesta.
Ritarikunnassa on kolme luokkaa:
Jano (kappale)

Jano on suomalaislaulaja Pave Maijasen kappale, joka julkaistiin "Palava sydän" -albumilla syksyllä ja singlenä toukokuussa 1985. Kappaleesta tuli todellinen hittikappale ja on Maijasen tunnetuimpia kappaleita. Maijanen sovitti kappaleen omalla nimellään, mutta sävelsi ja sanoitti salanimellä M. (Maija) Paavonen.
Kappaleen ovat levyttäneet myös Make Kataja (1985), Ilpo Kestilä (1985), Finlanders (2001) sekä Maija Vilkkumaa (2015). Maijanen on laulanut kappaleen myös englanniksi nimellä ”Water” studioalbumilleen "Would You" vuonna 1987.
Kappaleen synty.
Maijasen mukaan kappale syntyi Dingo-yhtyeen "Kerjäläisten valtakunta" -albumin äänityksissä Takomo-studiolla alkuvuodesta 1985. Yhtyeen laulajalle Pertti Neumannille Maijanen valitteli mielessään kalvaavaa sanaa ”jano”. Neumann kehotti Maijasta pitämään sanasta kiinni ja luottavansa häneen, että siitä tulee jotain.
Maijanen oli käynyt hiljattain Marokossa yhdessä Dingon kanssa ottamassa kansikuvia tulevan albumin kanteen. Hän ei ollut tuolloin käynyt vielä Etelä-Espanjassa, mutta näki silmissään Andalusian polttavan auringon, kalkitut talot ja flamencon. Kappaletta tehdessään Maijanen palautti mieleensä Agadirin tunnelmia ja kuvitteli samanlaisia miljöitä olevan myös Andalusiassa.
Levytys.
Kappale levytettiin Finnvoxin studiolla huhtikuun alussa 1985. Maijasen Marokon-reissulta matkamuistoksi ostamia savirumpuja kuullaan kappaleen introssa. Maijanen lisäsi ”savibongojen” kopautuksia rumpali Miri Miettisen soittaman rumpuraidan seuraksi. Kappaleen soolokitaristina toiminut Peter Lerche soittaa alun tulisen, flamenco-henkisen kitarasoolon akustisella kitarallaan, täysin improvisoimalla. Paven serkku Masa Maijanen soittaa kappaleessa bassoa ja on muistellut ”tuplanneensa” kappaleen bassoraidan legendaarisella Fender Stratocaster -sähkökitaralla. Masa Maijanen on epäillyt sen olevan koko uransa ainoa kappale, jolle on merkitty Gramexissa niin sanottu ”sivusoitinlisä”.
Vastaanotto ja musiikkivideo.
Kun kappale oli äänitetty, Pave meni viemään viereisessä rakennuksessa, Pitäjänmäen Arinatie 6:ssa sijainneen EMI:n Suomen osaston toimitusjohtajalle Rolf Kronqvistille kappaleen C-kasetilla. Kappaleen kuunneltuaan Maijanen on kertonut Rolfin kuunnelleen kappaleen suu auki ja antaneen lopuksi aplodit.
Kappale julkaistiin singlenä toukokuussa ja nousi miltei samanlaisiin hittisfääreihin kuin Maijasen edellinen hitti ”Lähtisitkö”. Kappale oli Suomen jukeboxien kolmanneksi soitetuin single ja singlemyynnissä neljänneksi myydyin.
Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, jonka käsikirjoittajana ja taiteellisena ohjaajana toimi valokuvaaja Kari ”Gogh” Riipinen. MusicTV-henkisellä videolla androgyyniksi muuntautunut Pave kierii lattialla ja heittää vanhan Noso-merkkisen kitaransa seinään. Video tehtiin hyvin pienellä budjetilla ja on hyvin olennainen ajan musiikkivideoille. Televisiossa video esitettiin kesäkuussa ja se herätti suurta huomiota Levyraadissa, sillä videolla vahvasti meikattu, Duran Duran -henkinen mallityttö pääsi huippumalliksi ohjaaja Riipisen muistelmien mukaan.
Desak Made Rita Kusuma Dewi

Desak Made Rita Kusuma Dewi (s. 24. tammikuuta 2001 Buleleng) on indonesialainen kiipeilijä. Hän on erikoistunut nopeuskiipeilyyn.
Vuonna 2023 Kusuma Dewi voitti kultaa kiipeilyn MM-kilpailuissa nopeuskiipeilyssä ajalla 6,49 sekuntia. Samalla hän ansaitsi paikan vuoden 2024 Pariisin olympiakisoihin. Hän voitti kultaa myös vuoden 2023 Aasian kisoissa. Pariisin olympialaisissa hän hävisi puolivälierässä.
Kusuma Dewi oli BBC:n julkaisemalla 100 inspiroivan ja vaikutusvaltaisen naisen listalla vuonna 2023.
Armenialainen viittomakieli

Armenialainen viittomakieli () on Armeniassa käytettävä viittomakieli, jota käyttää pääsääntöisesti maan kuurojen yhteisö. Sillä ei ole tunnettuja sukulaiskieliä. Kieltä käyttää arviolta 14 000 henkilöä.
Jean-Baptiste Antoine Lassus

Jean-Baptiste Antoine Lassus (1807–1857) oli ranskalainen arkkitehti ja arkeologi. Hän oli uusgoottilaisen koulukunnan johtavia arkkitehteja Ranskassa. Hän ryhtyi Victor Hugon johtaman romanttisen suunnan innoittamana tutkimaan etenkin Filip II Augustin aikaista gotiikkaa.
Zyzz

Zyzz (oik. Aziz Sergejevitš Šaveršjan, , ; 24. maaliskuuta 1989 Moskova – 5. elokuuta 2011 Bangkok) oli australialainen kehonrakentaja, malli ja internetpersoonallisuus. Hän nousi kuuluisuuteen erityisesti fitness- ja kehonrakennuspiireissä 2010-luvun alussa.
Elämäkerta.
Aziz Sergejevitš Šaveršjan syntyi Moskovassa Neuvostoliitossa vuonna 1989, ja muutti perheensä kanssa Australiaan vuonna 1993. Hän aloitti kehonrakennuksen 17-vuotiaana isoveljensä inspiroimana, joka oli jo aktiivinen kehonrakentaja. Zyzz dokumentoi kehonmuutoksensa ja jakoi elämäntyyliään aktiivisesti sosiaalisessa mediassa, erityisesti Youtubessa ja Facebookissa. Hänestä tuli nopeasti internetilmiö, erityisesti nuorten miesten keskuudessa, jotka ihailivat hänen ulkonäköään ja elämäntapaansa.
Zyzzin vaikutus näkyi paitsi hänen seuraajiensa elämässä, mutta myös yleisemmin "aesthetics"-käsitteen, eli estetiikan tavoitteluun kehonrakennuksessa, leviämisessä fitness-kulttuurissa. Zyzz julkaisi myös oman kuntosaliohjelmansa ja ruokavalionsa, ja hänestä tuli roolimalli monille, jotka pyrkivät saavuttamaan samankaltaisen fyysisen kunnon.
Zyzz kuoli 22-vuotiaana sydänkohtaukseen lomaillessaan Bangkokissa Thaimaassa 5. elokuussa 2011. Kuolemansa jälkeen hänestä tuli kulttihahmo, ja hänen perintönsä näkyy edelleen monien nuorten miesten inspiroitumisena kuntosaliharjoitteluun ja esteettisen kehon tavoitteluun.
Vaikutus.
Zyzzin elämään ja kuolemaan liittyviä dokumentteja ja artikkeleita on julkaistu, ja hänen tarinansa on edelleen suosittu fitness- ja internetkulttuurissa. Hänen vaikutuksensa on näkynyt myös useiden fitness-brändien ja -tapahtumien perustamisessa, jotka juhlistavat hänen elämäntapaansa ja filosofiaansa.
Bruère-Allichamps

Bruère-Allichamps on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin seitsemän kilometriä Saint-Amand-Montrondin kaupungista luoteeseen.
Kunnan nähtävyys on Noirlacin luostari. Sisterssiläisluostarin rakentaminen aloitettiin vuonna 1150. 1500-luvulta Ranskan suureen vallankumoukseen saakka sen munkit omistautuivat yhtä paljon yhteisön omaisuuden hallintaan kuin henkiseen elämäänsä. Vuonna 1791 luostari takavarikoitiin kansallisomaisuudeksi, ja suuren osan 1800-luvusta aluetta käytettiin posliinitehtaana. Luostari siirtyi Cherin departementin omistukseen vuonna 1909. Vuosina 1950-1980 rakennuksille tehtiin kattava ennallistava kunnostustyö. Luostarista tuli kulttuuriperintökohde vuonna 2008, ja nykyään se on kulttuuritila, joka on myös avoinna vierailijoille ympäri vuoden.
Louis Charbonneau (kirjailija)

Louis Charbonneau (1924–2017) oli yhdysvaltalainen journalisti ja tieteiskirjailija.
Charbonneaun tunnetuin teos lienee vuonna 1958 ilmestynyt "No Place on Earth".
Charbonneaulta on suomennettu ainoastaan "Intruder" nimellä "Ohjelmoitu tuhoamaan".
Bahrainin pääministeri

Bahrainin kuningaskunnan pääministeri ( ) on maan hallituksen päämies, jonka nimittää kuningas suoraan. Perustuslaki ei edellytä pääministerin olevan edustajaneuvoston jäsen.
Itsenäistymisensä jälkeen Bahrainilla on ollut vain kaksi pääministeriä: Khalifa ibn Salman Al Khalifa, kuninkaan setä, ja Salman bin Hamad Al Khalifa, kruununprinssi. Khalifa bin Salman Al Khalifa kuoli 11. marraskuuta 2020.
Ennen pääministerin virkaa prinssi Salman bin Hamad bin Isa Al Khalifa toimi varakuninkaan, kruununprinssin ja perillisen tehtävissä. Hän toimi ensimmäisenä varapääministerinä maaliskuusta 2013 marraskuuhun 2020. 
Nykyinen varapääministeri on Khalid bin Abdullah Al Khalifa.
Jaakko Haanpää

Jaakko Petteri Haanpää (s. 30. toukokuuta 2003 Tampere) on suomalainen kamppailu-urheilija ja potkunyrkkeilyn maailmanmestari. Järvenpään Kehäkarhuja edustava Haanpää kilpailee 81-kiloisten sarjassa. Haanpään valmentajana toimii Juha Saurama vuodesta 2022. 
Haanpää aloitti kamppailulajit 10-vuotiaana. Potkunyrkkeilyn lisäksi hän on kilpaillut nyrkkeilyssä, hokutoryu ju-jutsussa, karatessa, brasilialaisessa jujutsussa, lukkopainissa sekä vapaaottelussa.
Saavutuksia kamppailu-urheilussa.
Potkunyrkkeiliy.
MM-kilpailut
Vapaaottelu.
Art Of Fight 10 keskeytysvoitto
Fərhad Bədəlbəyli

Fərhad Şəmsi oğlu Bədəlbəyli (s. 27. joulukuuta 1947 Baku, Azerbaidžanin SNT) on azerbaidžanilainen pianisti ja säveltäjä, joka on saanut sekä Neuvostoliiton että Azerbaidžanin kansantaiteilijan arvonimet. Fərhadin isä Şəmsi Bədəlbəyli oli teatteriohjaaja ja näyttelijä.
Skålværin kirkko

Skålværin kirkko () on Alstahaugin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1889.
Tjøttan kirkko

Tjøttan kirkko () on Alstahaugin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1851.
Sandnessjøenin kirkko

Sandnessjøenin kirkko () on Alstahaugin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1881.
Hökümə Qurbanova

Hökümə Abbasəli qızı Qurbanova (; 11. kesäkuuta 1913, Bakun kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 2. marraskuuta 1988, Baku, Azerbaidžanin SNT) oli azeritaustainen neuvostoliittolainen teatteri- ja elokuvanäyttelijätär, Neuvostoliiton kansantaiteilija (1965).
Toft

Toft on taajama Brønnøyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,26 neliökilometriä ja asukasluku 215 vuonna 2023.
Askvollin kirkko

Askvollin kirkko () on Askvollin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1863.
Vilnesin kirkko

Vilnesin kirkko () on Askvollin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1674.
Rustaveli-katu

Rustaveli-katu () on Georgian pääkaupunki Tbilisin pääkatu. Katu on saanut nimensä maan kansallisrunoilija Šota Rustavelin mukaan. Kadun varrella on monia hallinnollisesti ja kulttuurillisesti merkittäviä rakennuksia.
Katu.
Rustaveli-katu alkaa idässä Vapaudenaukiolta. Kadun eteläpuolella sijaitsee neuvostokaudella rakennettu Georgian parlamenttitalo. Pohjoispuolella sijaitsee Tbilisin ooppera- ja balettiteatteri ja luksushotelleja.
Historia.
Venäjän keisarikunta liitti aikaisemmin safavidien ylivallan alaisen nykyisen Georgian alueen Kartli-Kakhetin kuningaskunnan itseensä vuonna 1801 ja levitti seuraavien vuosikymmenten aikana valtaansa alueella edelleen. Georgian pääkaupunki Tbilisi eli silloinen Tiflis muistutti vielä tuolloin tyypillistä persialaista kaupunkia, minkä lisäksi se oli kärsinyt huomattavia tuhoja persialaisten käsissä vuonna 1795. Vuonna 1845 Venäjän Kaukasian varakuninkaaksi nimitetty Mihail Vorontsov päätti muuttaa kaupungin ilmettä rakennuttamalla sen uuden pääkadun. Tarkoituksena oli luoda uusi eurooppalainen metropoli. Alkujaan katu tunnettiin nimellä Golovin () aikaisemman venäläisen varakuningas Jevgeni Golovinin mukaan. Nykyisen nimensä katu sai Georgian kansallisrunoilija Šota Rustavelin mukaan vuonna 1918. 
Rustaveli-katu on ollut pitkään eri mielenosoitusten näyttämö. Vuonna 1956 Neuvostoliiton turvallisuusjoukot ampuivat mielenosoittajia, jotka olivat raivostuneet Nikita Hruštšovin Stalinin tuominneesta puheesta. Vuonna 1978 katu vallattiin georgialaisten vaatiessa georgian kielen aseman parantamista. Vuonna 1989 mielenosoittajia kuoli jälleen huhtikuun 9. päivän tragediassa. Neuvostoliiton romahtaessa puhkesi Georgian sisällissota ja joulukuussa 1991 Rustaveli-kadusta tuli yksi Zviad Gamsakhurdian eroon johtaneiden tapahtumien keskipisteistä. Kadun varren rakennukset etenkin sen itäosassa kärsivät huomattavia vahinkoja, joita korjattiin seuraavan vuosikymmenen ajan.
Vuonna 2003 mielenosoittajia veti kadulle ruusuvallankumous, joka nosti valtaan Mikheil Saakašvilin. Hänen hallintonsa vastaiset mielenosoitukset kadulla hajotettiin vuorostaan marraskuussa 2007. Vuonna 2024 kadun täyttivät Venäjä-mielisenä pidetyn agenttilain vastustajat.
Norsk Sjømannsforbund

Norsk Sjømannsforbund (lyh. NSF; vuosina 1910–1933 "Norsk Matros- og Fyrbøterunion") on norjalainen merimiesten ammattiliitto, joka kuuluu keskusjärjestö LO:hon. Se on perustettu vuonna 1910 ja sillä oli noin 11 500 jäsentä vuonna 2024.
Unge Ferrari

Unge Ferrari (myös Stig Brenner, oik. Stig Joar Haugen; s. 2. elokuuta 1990 Hamar) on norjalainen räppäri, jonka esikoisalbumi "Til mine venner" ilmestyi vuonna 2015. Hän on maansa suosituimpia hip hop -artisteja ja tehnyt yhteistyötä myös ruotsalaisten muusikoiden kanssa.
Johan Adler Salvius

Johan Adler Salvius (synt. "Johan Salvius"; 1590 – 24. elokuuta 1652) oli ruotsalainen vapaaherra, valtaneuvos ja diplomaatti. Hän toimi Ruotsin edustajana Westfalenin rauhanneuvotteluissa.
Kike Salas

Enrique Jesús "Kike" Salas Valiente (s. 23. huhtikuuta 2002 Morón de la Frontera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Salas liittyi andalusialaisseura Sevilla Fútbol Clubiin vuonna 2013 ollessaan 11-vuotias. Hän teki ensiesiintymisensä seuran reservijoukkueessa 10. tammikuuta 2021 ottelussa Yeclano Deportivoa vastaan.
27. huhtikuuta 2021 Salas teki seuran kanssa vuoteen 2024 asti ulottuvan sopimuksen. Salas onnistui vakiinnuttamaan reservijoukkueessa avauskokoonpanopaikkansa nopeasti ja hänen ensimmäinen maalinsa syntyi 9. tammikuuta 2022 pelatussa ottelussa Real Balompédica Linensea vastaan.
Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa Salas teki 10. syyskuuta 2022 vieraskentällä Espanyolia vastaan. 31. tammikuuta 2023 hän solmi seuran kanssa jatkosopimuksen, joka ulottui vuoteen 2026 asti. Samalla hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Tenerifeen.
Salas palasi lainasopimuksensa jälkeen takaisin Sevillaan ja hänet nostettiin pysyvästi edustusjoukkueeseen kokoonpanoon tammikuussa 2024.
Härkösuo (Jyväskylä)

Härkösuo on suo Jyväskylässä Etelä-Keljon kaupunginosassa, lähellä Muuramen rajaa. Tyypiltään se on keskiosistaan nevaa (suursara- ja lyhytkorsinevaa), reunuksiltaan mäntyvaltaista rämettä ja korpea. Härkösuo muodostaa Muuramen kunnan puolella sijaitsevan Hongistonkorven kanssa 24 hehtaarin laajuisen Natura 2000 -suojelualueen. Itse suo on 17,6 hehtaarin laajuinen, josta 10,5 hehtaaria kuuluu kaupungille.
Härkösuolla esiintyy suojeltavaa lapinsirppisammalta sekä kiiltosirppisammalta, jotka ovat Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteen mukaan Suomen vastuulajeja. Kasvistoon kuuluu myös muun muassa rauhoitettu suovalkku ja punakämmekkä. Suon linnustoon kuuluu ainakin varpushaukka ja teeri, joka saattaa myös soida suolla.
Härkösuon eteläosaa on ojitettu, muuten suo on säilynyt luonnontilaisena.
Kotae Expo

Kotae Expo on Suomen suurimpiin japanilaisen ja korealaisen kulttuurin tapahtumiin lukeutuva tapahtuma. 
Nimestään huolimatta Kotae Expo on järjestäjiensä mukaan con-tapahtuma, ja tapahtuma koostuukin monista coneista tutuista elementeistä, joita sovelletaan uudenlaisen tapahtumapaikan vaatimusten mukaisesti. Kotae Expo järjestettiin ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024, jolloin tapahtuma keräsi Tampereen messu- ja urheilukeskukselle yli 4000 osallistujaa. Tapahtuma tullaan järjestämään toisen kerran marraskuussa 2025.
Tapahtumaa järjestetään vapaaehtoisvoimin, ja sen taustalta löytyy voittoa tavoittelematon yhdistys Kotae ry. Tapahtuma keskittyy ohjelmassaan puhe- ja esitysohjelmien rinnalla erityisesti osallistavaan ohjelmaan, ja tavoittelee ohjelmistoonsa työpajoja, eri urheilulajien näytöksiä ja kokeilutunteja, tanssia, pelejä, sekä muita aktiviteetteja, joihin mukaan pääsee osallistumaan myös itse.
Tapahtuma pyrkii vastaamaan alan tapahtumien kasvaneeseen kysyntään, ja toimimaan kohtaamispaikkana niin uusille kuin vanhoillekin harrastajille, tarjoten samalla mielekästä tehtävää koko viikonlopun ajalle. Tapahtuman arvoihin lukeutuvat turvallisuus, ystävällisyys, ja lämminhenkisyys. Jokainen on järjestäjien sanojen mukaan tervetullut tapahtumaan sellaisena kuin on, ja tärkeintä tapahtumassa on pitää hauskaa yhdessä muiden samojen teemojen harrastajien kanssa. Tapahtumassa esimerkiksi cosplayn, eli eri hahmoiksi pukeutumisen ilon pääseekin jakamaan satojen muiden harrastajien ja kavereiden kanssa.
Kotae.
Kotae -sanana tulee japaninkielestä, ja tarkoittaa vastausta tai ratkaisua.
Kotae Expo pyrkii olemaan vastaus tapahtumien kasvaneeseen kysyntään, ja tarjoamaan harrastamiselle puitteet, joissa sekä uudet harrastajat että pitkänlinjan konkarit pääsevät kohtaamaan toisensa, jakamaan tietotaitoaan ja esittelemään taitojaan.
Tapahtuman ja sitä ympäröivän kulttuurin kehittyessä ja kysymysten muuttuessa, haluaa yhdistys olla mukana vastaamassa myös niihin.
Kotae ry:n toiminta.
Kotae ry on perustettu ensisijaisesti Kotae Expon järjestämistä varten. Yhdistyksen tarkoituksena on lisätä, kehittää ja ylläpitää mahdollisuuksia japanilaisen populaarikulttuurin harrastamiseen, erityisesti tapahtumajärjestämisen keinoin. 
Päätapahtuman järjestämisen ohella yhdistys pyrkii kuitenkin järjestämään myös paljon muuta toimintaa. Kotae ry ollaankin nähty messutapahtumissa järjestämässä monipuolista osasto-ohjelmaa, sekä järjestämässä pop-up meidokahvila toimintaa muissa tapahtumissa.
Məmməd Araz

Məmməd İnfil oğlu Araz (ent. İbrahimov; 14. lokakuuta 1933 Nahitševanin ASNT – 1. joulukuuta 2004 Baku) oli neuvosto-azerbaidžanilainen runoilija ja toimittaja. Arazille myönnettiin kansantaiteiljan arvonimi. Vuonna 2013 presidentti İlham Əliyev teki virallisen julistuksen Arazin 80-vuotisjuhlan kunniaksi.
Konvergenssiliike

Konvergenssiliike eli lähentymisliike tarkoittaa erilaisten kristillisten jumalanpalvelusperinteiden lähentymistä ja sulautumista toistensa kanssa. Kirkkokuntien erilaisten taustojen ja jumalanpalvelusperinteiden vuoksi liikkeellä on useita määritteleviä piirteitä. Konvergenssiliike pyrkii lähentämään erityisesti evankelista, karismaattista ja liturgista perinnettä.
Keskeinen ominaispiirre on keskittyminen seurakuntien ja kirkkojen yhtenäisyyteen, joka perustuu seurakuntien tarkoitukseen. Konvergenssiliikettä on määritellyt myös sen keskittyminen alkuseurakuntaan ja apostoliseen auktoriteettiin. Konvergenssiliikkeelle ominaista on myös erilaisten jumalanpalvelusperinteiden arvon tunnustaminen. Liike on käyttänyt spontaanin ja karismaattisen jumalanpalvelustyylin ohella myös liturgista muotoa käyttämällä yhteistä rukouskirjaa ja korostanut sakramentteja. Konvergenssiliike on vedonnut eri kirkkoihin ja yli kirkkokuntien rajojen.
Konvergenssiliikettä ei tule sekoittaa ekumeeniseen liikkeeseen. Molemmissa liikkeissä on yhtäläisyyksiä kuitenkin siinä, että ne näkevät arvoa kirkkokuntien eri palvelu- ja jumalanpalvelustavoissa.
Historia.
Konvergenssiliike alkoi ja sai suurimman vaikutuksensa 1900-luvun loppupuolella, erityisesti 1980- ja 1990-luvuilla. Liike ei syntynyt niinkään erityisten tapahtumien tuloksensa vaan tunnustuskuntien välisen suuntauksen kautta. Liike sai alkunsa kun erilaiset evankelista, karismaattista ja liturgista taustaa edustavat kirkot pyrkivät yhdistämään erilaisia jumalanpalvelusmuotoja. Kun eri seurakunnat ja kirkot ryhtyivät vuorovaikutukseen muiden samanmielisten seurakuntien ja kirkkojen kanssa, liikkeen voimakkuus ja vaikutus kasvoi.
Vaikutukset.
Konvergenssiliikkeellä on ollut merkittävä vaikutus kristinuskon kannalta, sillä se on synnyttänyt vuorovaikutusta perinteisesti erillään toimivien kirkkokuntien välillä. Liike on vaikuttanut moniin seurakuntiin ja kirkkoihin erityisesti niiden jumalanpalvelustapojen osalta.
Konvergenssiliikkeen julkaisuilla on ollut suuri vaikutus liikkeen sisäiseen elämään ja kasvuun. Eräs tärkeimmistä liikkeeseen vaikuttaneista kirjoista on Robert Webberin vuonna 1985 kirjoittama "Evangelicals on the Canterbury Trail: Why Evangelicals Are Attracted to the Liturgical Church". Webber kirjoitti myös useita muita kirjoja. Myös Richard Lovelacen artikkeli ""The Three Streams, One River?", on ollut vaikutusvaltainen liikkeen kannalta."
Simon Ward

Simon Ward (16. lokakuuta 1941 Beckenham, Kent – 20. heinäkuuta 2012 Taunton, Somerset) oli brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Wardin tunnetuin elokuvarooli oli pääosa Winston Churchillistä kertovassa elämäkertaelokuvassa "Nuori seikkailija" (1972). Hän sai roolista parhaan miespääosan ja vuoden lupaavimman tulokkaan Bafta-palkintoehdokkuudet.. Hän esitti pääosaa myös James Herriotin romaaniin perustuvassa televisioelokuvassa "Kaikenkarvaiset ystäväni" (1974).
Autokauppiasperheessä Kentin kreivikunnassa varttunut Simon Ward kiinnostui näyttelemisestä jo lapsena ja oli perustamassa lontoolaiseen Alleyn's School -kouluunsa vuonna 1956 nuorten teatteriryhmää, josta sittemmin tuli tunnettu National Youth Theatre. Vuonna 1961 Ward aloitti opinnot Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulussa. Menestyksekkään teatteri- ja elokuvauran katkaisi vuonna 1987 ilmeisesti yöllisen katuväkivallan aiheuttama kallonmurtuma ja sitä seuranneet useat aivoleikkaukset, joista Ward kuitenkin toipui vielä työkuntoon mutta kärsi loppuelämänsä veritaudista nimeltä polysytemia.
Chongqing IFS T1

Chongqing IFS T1 () on Chongqingissa Kiinassa sijaitseva 316 metriä korkea, 63-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2012, ja se valmistui 2016. Rakennuksessa on hotelli ja toimistotiloja. Rakennus on osa Chongqing International Finance Square -rakennuskokonaisuutta.
Nuori seikkailija

Nuori seikkailija (tv-esityksessä Nuori Winston, engl. "Young Winston") on Richard Attenborough’n ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva Britannian entisen pääministerin Winston Churchillin nuoruusvuosista. Vuonna 1972 ensi-iltansa saaneen elokuvan pääosaa näyttelee nuori englantilainen teatterinäyttelijä Simon Ward ensimmäisessä elokuvaroolissaan, ja Churchillin vanhempien rooleissa ovat Robert Shaw ja Anne Bancroft.
Juoni.
Vuonna 1897 nuori Churchill toimii sotakirjeenvaihtajana Intiassa ja kirjoittaa kokemuksistaan kirjan, joka herättää närkästystä siirtomaata hallitsevan brittiupseeriston keskuudessa. Churchillin yläluokkaiset vanhemmat ryhtyvät edistämään poikansa poliittista uraa. Nuori Winston osallistuu Sudanissa Omdurmanin taisteluihin 1898 ja tulee sitten vangituksi Etelä-Afrikassa keskellä toista buurisotaa. Hän onnistuu pakenemaan kotimaahansa, jossa hänet otetaan vastaan suurena sankarina.
Vastaanotto.
"Nuori seikkailija" oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksesta, lavastuksesta ja puvustuksesta. Bafta-palkintogaalassa se voitti puvustussarjan tuotuaan ehdokkuuden myös viidessä muussa kategoriassa. Näihin kuului Simon Wardin ehdokkuus sekä parhaan miespääosan että vuoden lupaavimman tulokkaan sarjoissa.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan televisioesityksen alla sen olevan mallikas ja kiinnostava historiallinen draama ja suuren valtiomiehen uraa hyvin taustoittava elämäkertatarina. "Iltalehdessä" Aune Kämäräinen valitteli, ettei elokuva yllä kuvaamansa hahmon mittoihin, vaikka tämän äidistä ja tulevasta puolisosta piirretäänkin taitavat naiskuvat.
Ilian valtionyliopisto

Ilian valtionyliopisto () on georgialainen yliopisto. Se perustettiin vuonna 2006, kun kuusi pienempää akateemista instituuttia yhdistyivät yhdeksi yliopistoksi.
Opiskelijoita yliopistossa on yli 15 000 ja henkilökuntaa noin 1200. Hallinnollisesti yliopisto jakautuu neljään tiedekuntaan:
Armenian kansallissankari

Armenian kansallissankari () on armenialainen kunnianosoitus, joka perustettiin 22. huhtikuuta 1994. Tittelin yhteydessä henkilölle myönnetään myös isänmaan ritarikunnan tunnukset. Ensimmäinen tunnustuksen saaja oli katolikos Vazgen I.
Kansallissankarin titteli, sekä sen mukana tuleva isänmaan ritarikunnan tunnukset, on Armenian korkein mahdollinen kunnianosoitus. Sitä myönnetään tunnustuksena poikkeuksellisista ja kansallisesti merkittävistä teoista valtion hyväksi muun muassa maanpuolustuksen ja kansallisten arvojen saralla.
Isänmaan ritarikunnassa on vain yksi luokka:
City Point

City Point on New Yorkin Brooklynillä, Yhdysvalloissa sijaitseva kolmen pilvenpiirtäjän muodostama rakennuskokonaisuus. Sen korkein rakennus on 220 metriä korkea Brooklyn Point. Kaksi muuta ovat 157 metriä korkea City Point Tower II ja 110 metriä korkea City Point Tower I. Kaikki rakennukset on tarkoitettu asuinkäyttöön.
The Blue Nile

The Blue Nile oli skotlantilainen yhtye, jonka muodostivat Paul Buchanan (s. 16. huhtikuuta 1956), Robert Bell ja Paul Joseph ("PJ") Moore . Kolmikko tapasi opiskellessaan Glasgowin yliopistossa 1970- ja 80-lukujen taitteessa.
Yhtyeen debyyttisingle I Love This Life ilmestyi vuonna 1981, ja sen debyyttialbumi A Walk Across the Rooftops vuonna 1984. Tyylilajiksi oli muotoutunut romanttinen sophisti-pop: The Blue Nile vältteli rockin ja uuden aallon yleisempiä kliseitä syntetisaattori- ja rumpukonepohjaisilla sovituksilla, puhtaasti soivalla funkmaisella kitaralla, Buchananin korkealla lauluäänellä, jousisovituksilla ja keskitempoisilla sekä hitailla kappaleilla. Esikoisalbumilta löytyi myös yksi yhtyeen tunnetuimmiksi muodostuneista biiseistä, Tinseltown in the Rain.
The Blue Nilen kolmikko oli luonteeltaan perfektionistinen ja maltillinen perinteisten urapyrkimysten sijaan. Kakkosalbumi Hats ilmestyi vasta vuonna 1989. Se on muodostunut kenties yhtyeen arvostetuimmaksi albumiksi, The Downtown Lightsin ollessa albumin tunnetuin kappale. Yhtye päätyi myös soittamaan ensimmäiset keikkansa, esiintyen sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa vuosina 1990-91.
Kolmosalbumi Peace at Last (1996) oli paikoitellen vähemmän syntetisoitu, osaa kappaleista kuljetti kosketinten sijaan akustinen kitara. Yhtyeen viimeiseksi jäänyt albumi High ilmestyi vuonna 2004. The Blue Nilen jäsenten välit olivat tässä vaiheessa paikoin tulehtuneet, Paul Joseph Mooren jättäessä bändin. Buchanan ja Bell keikkailivat kiertuemuusikoiden kanssa High:n puitteissa vuosina 2006-2008, käyttäen keikoilla nimeä "Paul Buchanan sings the songs of The Blue Nile".
Paul Buchanan julkaisi sooloalbuminsa Mid Air vuonna 2012, sen sisältäessä riisuttuja ja lyhyehköjä pianokappaleita.
Yhtyeen musiikkia ovat kehuneet muut arvostetut muusikot, kuten Peter Gabriel, Rickie Lee Jones, Phil Collins ja The 1975 -yhtyeen Matty Healy. The Blue Nile teki Jonesin kanssa lyhyen aikaa yhteistyötä. Paul Buchanan on puolestaan soolourallaan laulanut mm. Peter Gabrielin OVO -projektissa.
Syvännekissahait

Syvännekissahait (Pentanchidae) on luomihaikaloihin kuuluva rustokalaheimo. Lajeja elää syvissä vesissä kaikissa valtamerissä. Heimon lajit luettiin aiemmin kuuluviksi kissahaihin.
Lajit ja anatomia.
Syvännekissahaihin kuuluu 11 tai 12 sukua ja ainakin 110 lajia. Heimon lajit voivat kasvaa 30–90 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat usein hoikkia ja virtaviivaisia. Selkäeviä on kaksi ja peräevä epäsymmetrinen. Syvännekissahailla ei ole kallossa silmien yläpuolella harjannetta, mikä erottaa ne kissahaista.
Levinneisyys ja elintavat.
Syvännekissahailajeja elää niin Atlantissa, Intian valtameressä kuin Tyynessämeressäkin. Ne liikkuvat useimmiten 200–2 200 metrin syvyydessä merenpinnasta. Heimon lajien ravintoa ovat kalat, pääjalkaiset ja äyriäiset. Muutamat syvännekissahait synnyttävät eläviä poikasia, mutta suurin osa lajeista laskee munakotelon koralleihin.
Nilsiän helluntaiseurakunta

Nilsiän helluntaiseurakunta on Kuopion Nilsiällä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1995. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Nilsiän keskustassa Nilsiäntiellä. 
Seurakunnan toimintaan kuuluvat viikoittaiset jumalanpalvelukset ja rukouskokoukset. Seurakunta tukee myös maakunnallista koulutyötä. 
Historia.
Helluntaiherätys saapui Nilsiään jo 1930-luvulla. Nilsiän helluntailaiset kuuluivat aluksi rukouspiirinä Kuopion helluntaiseurakunnan ja vuosina 1976–1995 Siilinjärven helluntaiseurakunnan alaisuuteen. Nilsiän helluntailaisten rukoushuone valmistui syksyllä 1987 ja itsenäinen paikallisseurakunta perustettiin vuoden 1995 alussa.
Pielaveden helluntaiseurakunta

Pielaveden helluntaiseurakunta on Pielavedellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1965. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Pielaveden keskustassa Puustellintiellä. 
Seurakunnan toimintaan kuuluvat sanan ja rukouksen iltojen ja ehtoolliskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, Israel-tilaisuudet, raamattupiiri, ystäväpiiri, työttömien ja eläkeväen ruokailut, lähetyskirpputori sekä lähetystyö.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Pielaveden Vaaraslahteen jo 1920-luvulla. Vaaraslahteen perustettiin rukouspiiri 1930-luvun vaihteessa ja Pielaveden helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1965. Edellisten tilojen ahtauden vuoksi seurakunta ryhtyi rakentamaan toimitiloja vuonna 1984. Uuden toimitilan kokoussaliin mahtuu 170 henkilöä ja rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Pertti Pakkala.
Rautalammin helluntaiseurakunta

Rautalammin helluntaiseurakunta on Rautalammilla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1952. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Rautalammin keskustassa Mäkitiellä. 
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuoristyö, hoitokotivierailut, kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö sekä lähetystyö Intiaan ja Karjalaan.
Rautavaaran helluntaiseurakunta

Rautavaaran helluntaiseurakunta on Rautavaaralla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1959. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Rautavaaran keskustassa Savontiellä osoitteessa Savontie 4. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-nimiseen kirkkokuntaan. 
Seurakunnan toimintaan kuuluvat sunnuntaisten jumalanpalvelusten lisäksi Raamatun opetus, perjantaisin nuorisokahvila Cafe Life, lähetystyö, maanantaisin, keskiviikkoisin ja perjantaisin kello 10-15 palveleva kirpputori, myyjäiset, leirit, pyhäkoulu, kaiken kansan ruokailut sekä kirjallisuus- ja musiikkimyynti tilaisuuksien yhteydessä. 
Diakonia on vahvasti laajentunut viime vuosina. Ostokortteja jaetaan vuorokuukausin Rautavaaran evankelisluterilaisen diakoniapalvelun kanssa. Seurakunta on mukana Hyvällä sydämellä- hankkeessa. Seurakunta järjestää myös lauluvierailuja hoito- ja hoivakodeissa. Niin ikään työharjoittelu ja terapityötoiminta sekä evankeliointipalvelut kuuluvat seurakunnan työmuotoihin
Historia.
Helluntaiherätyksen ohella Rautavaaralla on pitkään vaikuttaneet useat eri herätyskristilliset suuntaukset. Helluntailainen Saimi Timonen oli yksi enismmäisistä Rautavaaralla vierailleista evankelistoista. Albin Roininen toi seurat 1930-luvulla Nurmesniemelle. Vuonna 1945 Rautavaaralle saapui puhujamatkalle saapui Viljam Kuosmanen ja Paavo Riekkinen, jonka seurauksena Rautavaaraalla järjestettiin kastetilaisuus. Rautavaaran helluntailaiset toimivat aluksi Kuopion helluntaiseurakunnan yhteydessä itsenäistyen paikallisseurakunnaksi tammikuussa 1959.
Sodan jälkeen useat helluntailaiset julistajat kiersivät Rautavaaralla. Tilaisuuksia järjestettiin kahviloissa, työväentalolla, kunnantalolla ja valistustalo Tapiolassa. 1950-luvulla sai alkunsa myös seurakunnan lapsityö. 1950-luvulla työn keskustana toimi myös Karmitsan talo ja vuosikymmenen aikaan uskoon tuli useita kymmeniä henkilöitä. Muutaman vuosikymmenen aikana seurakunnan jäsenmäärä kasvoi yli 100 henkeen ja työ laajentui viiden pitäjän alueelle.
Helluntaiseurakunta sai omat tilat vuonna 1965. Rukoushuonerakennusta laajennettiin ja peruskorjattiin jokaisella vuosikymmenellä. Vuonna 2007 seurakunta hankki uudet tilat vuonna 1990 valmistuneesta virastotalosta.
Sonkajärven helluntaiseurakunta

Sonkajärven helluntaiseurakunta on Sonkajärvellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1971. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Sonkajärven keskustassa Lyseotiellä. 
Seurakunta järjestää rukous-, lähetys-, evankelioimis-, päivä- ja ehtoollistilaisuuksia. Lisäksi toimintamuotoihin kuuluvat lastentapahtumat, pyhäkoulu ja lukuhetkiä lapsille seurakunnan tilaisuuksissa. Seurakunta tekee yhteistyötä paikallisten toimijoiden kanssa. Vuonna 2011 seurakunta aloitti kirpputoritoiminnan Sonkajärvellä. Kirpputorin tuotolla seurakunta tukee lähetystyötä.
Vesannon helluntaiseurakunta

Vesannon helluntaiseurakunta on Vesannolla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1951. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Vesannon keskustassa Paavonpolulla. 
Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, teetupatoiminta sekä lähetystyö Avainmedian kautta.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Vesannolle ensimmäistä kertaa 1910- ja 1920-luvulla, jolloin Vesannolla vierailivat muun muassa Maikki Snellman, Helena Halinen ja Pekka Brofeldt. Helluntaiherätyksen vaikutus vakiintui Vesannolla ennen sotia erityisesti Oinaskylässä. Aluksi vesantolaiset liittyivät Viitasaaren helluntaiseurakuntaan ja seurakunta toimi Viitasaaren alaisena rukouspiirinä.
Vesannon helluntaiseurakunta järjestäytyi itsenäiseksi paikallisseurakunnaksi 5. elokuuta 1951 Peippolan Ahveniskylällä. Seurakunnan oma rukoushuone hankittiin vuonna 1984 Terveystieltä. Rakennus remontoitiin seurakunann toimitilaksi ja työntekijöiden asunnoksi. Rukoushuone vihittiin käyttöön kesäkuussa 1985 ja se palveli seurakuntaa vuoteen 2007 saakka, jolloin seurakunta muutti uusiin tiloihin Paavonpolun varrelle.
Bandana (albumi)

Bandana on yhdysvaltalaisen rap-artisti Freddie Gibbsin sekä tuottaja Madlibin toinen yhteisalbumi, joka julkaistiin 28. kesäkuuta 2019 ESGN:n, Keep Cool Recordsin, Madlib Invazionin ja RCA Recordsin kautta. Albumi on jatkoa Gibbsin ja Madlibin ylistetylle "Piñatalle" (2014). Albumilla vierailevat Pusha T, Killer Mike, Anderson .Paak, Yasiin Bey ja Black Thought.
Freddie Gibbs pitää albumia ”manifestina” ja on kertonut kirjoittaneensa ison osan albumin lyriikoista ollessaan vangittuna. Hänen lyriikoitaan albumilla ollaan kuvailtu ”kyynisyyden ja empatian välillä kiertelyksi”. Päivä albumin julkaisun jälkeen Madlib kertoi X:ssä tehneensä albumin kappaleiden taustat käyttäen ainoastaan iPadia.
Albumi sai erittäin positiivisen vastaanoton ilmestyessään, ja se debytoi "Billboardin" 200 -listalla sijalla 21. Vuonna 2022 "Rolling Stone" listasi "Bandanan" kaikkien aikojen 197. parhaaksi hip hop -albumiksi.
Perhoset (elokuva)

Perhoset on Jenni Toivoniemen ohjaama ja Anna Brotkinin käsikirjoittama suomalainen komediaelokuva, joka tuli ensi-iltaan syyskuussa 2024.
Elokuvan pääosia näyttelevät Aksa Korttila, Jani Volanen ja Leea Klemola. 
Elokuva sijoittuu yhteen kesäviikonloppuun äkkipikaisen elinkeinoministerin (Klemola) maakuntamatkalle Seinäjoella, jossa mikään ei mene suunnitelmien mukaan. "Perhoset" on komedia aikuisuutta etsivästä tyttärestä (Korttila) ja sitä viimeiseen asti välttelevästä isästä (Volanen).
Elokuvan tuottaja on Miia Haavisto Tekele Productionista ja sen levittää ja markkinoi SF Studios.
Oiva (ravintola)

Ravintola Oiva (1960- ja 1970-luvulla Bistro, 1980-luvulla Kallion Oiva Bistro), on Helsingin Kalliossa 1930-luvulta alkaen toiminut ravintola. Nykyiseen osoitteeseensa Porthaninkatu 5:een Kolmannen linjan kulmassa se muutti 1941, kun uusi rakennus valmistui. Oiva on tullut koko Suomessa tunnetuksi Juha Vainion sanoituksesta laulussa ”Kolmatta linjaa takaisin”, jossa lauletaan: ”Saa Oivan portsari lantin, jonka velkaa jäin...”
Historiaa.
Alkuperäisen Oivan perusti J. A. Koivulaakso nykyistä pohjoisemmaksi, Kolmannen ja Neljännen linjan välissä sijainneeseen puutaloon. Kun nykyinen toimitalo valmistui 1941, Oiva muutti sen varta vasten ravintolaksi suunniteltuihin katutason tiloihin.
Ravintoloitsija Koivulaakso kuoli 1955, ja hänen leskensä myi Oivan ravintolassa työskennelleille Ruotsalaisen pariskunnalle.
Oivan kolmannet omistajat olivat konditorioillaan menestyneet Lempi ja Heikki Hildén, jotka ostivat paikan 1960-luvun puolivälissä ja muuttivat sen nimen vuonna 1967 ranskalaistyyliseksi Bistroksi. Ravintolan erikoisuudeksi tuli liharuokien noutopöytä, ”seisova paistipöytä”, jossa hääräili ravintolapäällikkö Hjördis Sundvall. Keskiviikko- ja lauantai-iltaisin Bistro toimi tanssiravintolana, esiintyjänä usein Asser Fagerströmin trio. Elokuussa 1971 ravintola laajeni viereisen lihakaupan tiloihin, jonne perustettiin baari. Hildénit alkoivat laajentaa ravintolaketjuaan niin, että vuonna 1974 siihen kuuluivat myös Bankett Hildén ja Pam-Pam Kluuvissa, Riemukaari (ent. Falerno) Punavuoressa ja Piratti Lauttasaaressa. Kauppaneuvos Heikki Hildénin kuoltua Lempi Hildén myi kesällä 1974 viisi ravintolaansa Fazerin ja Nestlén omistamalle Go-Inn -yhtiölle. Vuonna 1977 Go-Inn remontoi Oivan pöytiintarjoiluravintolasta itsepalveluun painottuvaksi ja ruokatarjonnassa avokeittiöön, lounaisiin ja pizzoihin panostavaksi. Vuonna 1982 Kantaravintolat osti Go-Inniltä Bistron, Pam-Pamin ja Esplanadin puiston Happy Daysin, ja Bistron nimeksi tuli Kallion Oiva Bistro.
Ravintola menestyi hyvin läpi 1980-luvun, kunnes iski Suomen 1990-luvun alun lama. Vuonna 2006 nimi palautettiin alkuperäiseksi Oivaksi, ja vuonna 2011 ravintolan osti sen päällikkönä toiminut Johanna Rönkkö puolisoineen.
Oiva tänään.
Nykyisin Oiva toimii arkisin lounasravintolana, ja iltaisin kortteliravintolana. Iltaisin ruokaa tarjoillaan tiistaista lauantaihin. Ravintolassa on usein iltaohjelmaa, kuten karaokea, kaikille esiintyjille avoimia "open stage" -iltoja ja bingoa.
Lounaspöytänsä ansiosta Oiva äänestettiin "Helsingin Uutisten" lukijakyselyssä vuonna 2024 kaupungin parhaaksi buffet-ravintolaksi. Se sai 309 ääntä 1618:n annetun äänen kokonaismäärästä. Sitä ennen ravintola on palkittu kahdesti Suomen parhaana brunssipaikkana.
Tauno Mustonen

Tauno Mustonen (13. elokuuta 1908 Rääkkylä – 2. maaliskuuta 1940 Viipuri) oli suomalainen kestävyysjuoksija. 1930-luvulla Mustonen oli Työväen Urheiluliiton nimekkäimpiä 25 000 metrin ja maratonin juoksija. Hän voitti muun muassa Antwerpenin työläisolympialaisten 25 000 metrin kilpailun vuonna 1937. Mustonen kaatui talvisodan loppuvaiheessa.
Tauno Mustonen kilpaili TUL:n alaisessa Helsingin Kisa-Tovereissa. Hänen päämatkojaan olivat pitkät ratamatkat ja myöhemmin 25 000 metrin maantiejuoksut ja maratonit. Parhaaksi ratajuoksuvuodeksi muodostui kausi 1937. Samana vuonna hän edusti Suomea Antwerpenin työläisolympialaisissa heinäkuun lopulla 1937 ja voitti 25 000 metrin juoksun. Vuoden 1939 lokakuussa Mustonen juoksi seuraavan vuoden Helsingin olympialaisten maratonradalla vuoden parhaan suomalaisajan 2.36.51, joka oli vuoden 1939 maailmantilastossa 17:nneksi paras.
Siviilityössään Mustonen toimi Dallapé-orkesterin autonkuljettajana ja järjestysmiehenä. Lisäksi hän hieroi sekä urheilijoita että Dallapén muusikkoja. Talvisodassa Mustonen kuului helsinkiläiseen Ässä-rykmenttiin, joka taisteli Karjalankannaksella. Hän haavoittui joulukuussa 1939, mutta toipui ja palasi rintamalle joukko-osastoonsa. Hän kaatui konekiväärisuihkuun perääntymisvaiheessa maaliskuun alussa 1940 Viipurissa.
Hippolyte Le Bas

Louis Hippolyte Le Bas tai Lebas (1782–1867) oli ranskalainen arkkitehti. Hänen päätyönsä on Notre-Dame de Loretten kirkko Pariisissa (1824). Hän tuli 1840 École des beaux-artsiin professoriksi ja johti samalla Pariisin huomattavinta ateljeeta, jonka oppilaita olivat muun muassa veljekset Henri ja Théodore Labrouste ja Charles Garnier.
Tverrelvdalen

Tverrelvdalen on taajama Alattion kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 457 vuonna 2023.
Rafsbotn

Rafsbotn (, kveeniksi "Rässivuono") on taajama Alattion kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 456 vuonna 2023.
Amtmannsnes

Amtmannsnes on taajama Alattion kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,24 neliökilometriä ja asukasluku 436 vuonna 2023.
Talvik

Talvik eli Talmulahti on taajama Alattion kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 291 vuonna 2023. Vuosina 1863–1964 Talvik oli itsenäinen kunta. Alueella on juoksusaven takia jatkuva maanvyöryn vaara; kesäkuussa 2020 maanvyöry vei mukanaan kahdeksan rakennusta.
Askin kirkko

Askin kirkko () on Askøyn kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1908.
Herdlan kirkko

Herdlan kirkko () on Askøyn kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1863.
Bhakti Tirtha Swami

Bhakti Tirtha Swami (25. helmikuuta 1950 Cleveland, Ohio – 2005) oli yhdysvaltalainen Krishna-liikkeen johtohahmo.
Bhakti Tirtha Swamin alkuperäinen nimi oli John Edwin Favors, ja hänellä oli kristillinen tausta. Hän aloitti opiskelun Princetonin yliopistossa vuonna 1968 yhtenä ensimmäisistä sinne laajamittaisesti hyväksytyistä afroamerikkalaisista opiskelijoista. Hän opiskeli psykologiaa ja afroamerikkalaisuuden tutkimusta. Bhakti Tirtha Swami osallistui aktiivisesti kansalaisoikeusliikkeen toimintaan. Hän nousi Southern Christian Leadership Conferencen nuorisojaoksen johtoon ja ajoi aktiivisesti Third World Centerin (myöhemmin Carl A. Fields Center) yliopistoon perustamisen (1972) asiaa. Opiskeluaikanaan Bhakti Tirtha Swami otti käyttöönsä nimen Tshombe Abdul. Valmistuttuaan hänet initioitiin vaishnava-perinteeseen ja hänelle annettiin nimi Ghanashyam Das. Vuonna 1979 Bhakti Tirtha Swami sai munkkina sannyasa-arvon. Tällöin hän sai nimen, jolla hänet vastaisuudessa tunnettiin. Bhakti Tirtha Swami valittiin Krishna-liikkeen hallintoelinkomission jäseneksi vuonna 1982, ja hän oli vuodesta 1985 saakka initioiva hengellinen mestari.
Bhakti Tirtha Swami oli yksi ensimmäisistä afroamerikkalaisista hinduguruista maailmassa. Hän oli julkinen puhuja ja tuottelias kirjoittaja. Hän matkusteli opettamassa Amerikassa, Euroopassa, entisen Neuvostoliiton alueella, Afrikassa ja Aasiassa. Kuulijoiden joukossa oli Nelson Mandela. Vuonna 1990 Bhakti Tirtha Swami sai tunnustukseksi humanitaarisesta ja hengellisestä työstään nigerialaisen Okpe-kuningaskunnan kunniaylipäällikön arvon. Luentojen pitämisen lisäksi hän osallistui televisio- ja radio-ohjelmiin sekä uskontokuntien välisiin konferensseihin. Bhakti Tirtha Swami kuoli melanoomaan vuonna 2005. Hän oli lisäksi kärsinyt diabeteksesta.