tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lokomobiili

Lokomobiili (myös höyrylokomobiilina tunnettu) on pääasiassa maatalouden voimakoneena käytetty yhdeksi kokonaisuudeksi rakennettu höyrykattila ja mäntähöyrykone teholtaan yleensä 5–10 kW, joka oli tavallisesti varustettu pyörillä niin, että sitä voitiin kuljettaa käyttöpaikalta toiselle hevosten vetämänä. Lokomobiiliksi on nimitetty myös suurempitehoisia, kiinteästi asennettavia höyrykoneen ja -kattilan yhdistelmiä, joita valmistettiin teollisuuden voimakoneiksi.
Lokomobiilin polttoaineena maataloudessa käytettiin Suomessa lähes poikkeuksetta puuta. Lokomobiili kehittyi käyttökelpoiseksi Englannissa ja Yhdysvalloissa 1800-luvun puolivälissä. Suomessa ne alkoivat yleistyä 1890-luvulla, ensin ulkomailta tuotuina ja sitten kotimaassa valmistettuina. Tärkein käyttötarkoitus oli puimakoneen pyörittäminen. Polttomoottori syrjäytti lokomobiilin uusien koneiden markkinoilta 1920-luvulla. Sodan aiheuttaman moottoripolttoainepulan vuoksi lokomobiileja oli käytössä aina 1950-luvun alkuun saakka kunnes maaseudun sähköistys ja yleistyvät traktorit (joissa oli hihnapyörä paikallaan olevien kuormakoneiden pyörittämiseen) tekivät ne lopullisesti tarpeettomiksi. Enimmillään Suomessa oli käytössä noin 6 000 lokomobiilia.
Oman höyrykoneensa voimalla itsenäisesti liikkumaan kykeneviä lokomobiileja nimitetään vetokoneiksi.
Frank Rutherford

Frank Garfield Rutherford Jr. (s. 23. marraskuuta 1964) on entinen bahamalainen kolmiloikkaaja, kotimaansa ensimmäinen yleisurheilun olympiamitalisti.
Rutherford suoritti taloustieteen ja tietojenkäsittelytieteen tutkinnot Houstonin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hänestä tuli ensimmäinen bahamalainen, joka voitti kolmesti NCAA:n kolmiloikkamestaruuden.
Rutherford saavutti pronssia Indianapolisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1987 tuloksella 17,02. Myöhemmin samana vuonna hän oli kolmas samassa kaupungissa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa . Rooman MM-kilpailuissa hän putosi karsinnassa. Vuonna 1991 hän sijoittui Sevillan MM-hallikisoissa kahdeksanneksi tuloksella 16,61, mutta putosi Tokion MM-kisoissa loppukilpailusta.
Rurherford saavutti pronssia Barcelonan olympialaisissa 1992 tuloksella 17,36. Hän kukisti neljänneksi sijoittuneen Leonid Vološinin neljällä sentillä. Myöhemmin samana vuonna Rutherford sijoittui toiseksi Havannan maailmancupissa tuloksella 17,06. Stuttgartin 1993 ja Göteborgin 1995 MM-kilpailuissa hän putosi loppukilpailusta. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui yhdenneksitoista. 
Rurherford hyppäsi ennätyksensä 17,41 m São Paulossa 17. toukokuuta 1992. Tulos oli syntyessään Bahaman ennätys, jonka Leevan Sands sittemmin rikkoi. Rutherford pyörittää nykyään nimeään kantavaa säätiötä, joka tukee nuorten bahamalaisten koripalloilijoiden ja amerikkalaisen jalkapallon pelaajien kouluttautumista Yhdysvalloissa. Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen, MBE, toukokuussa 2003.
Tappajahai 3

Tappajahai 3 ("Jaws 3-D") on Joe Alvesin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1983. Se on toinen jatko-osa Steven Spielbergin vuoden 1975 "Tappajahai"-elokuvalle. Elokuvateattereihin tehtiin versio, joka käytti kolmiulotteista polarisaatiotekniikkaa; DVD- ja televisiolevitykseen tehtiin ”tavallinen” versio.
Juoni.
Läheisessä Meri-huvipuistossa tapahtuu verilöyly. Valkohain poikanen yllättää ihmiset altaassa ja hetken kuluttua poikanen kuolee. Myöhemmin tapahtuu kuitenkin lisää murhia, ja saadaan selville, että asialla on kolmas valkohai: paljon julmempi ja suurempi kuin edelliset.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Tappajahai 3" saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallisesti arviota ”huono”.
Sheltie

Sheltie (Yhdysvalloissa "silkie") on pitkäkarvainen marsurotu. Rodun tärkein tuntomerkki on pitkä, suora turkki. Se on eräs vanhimmista marsuroduista.
Historiaa.
Sheltie hyväksyttiin Englannissa uutena rotuna vuonna 1973 ja Yhdysvalloissa kahdesti vuosina 1932 (nimellä "angora") ja vuonna 1980. American Cavy Breeders Association hyväksyi sen vuonna 1980.
Ulkonäkö.
Sheltien turkin tulee olla pitkä, pehmeä ja tuuhea. Eläimellä ei saa olla rusetteja (karvapyörteitä) eikä sen turkki saa kasvaa eteenpäin silmille. Käytännön syistä turkki pidetään täydessä mitassaan, jos eläintä aiotaan käyttää näyttelyissä. Turkin voi leikata lyhyemmäksi (pari senttiä) eli klipata, jos sitä ei näyttelytetä. Jos turkin leikkaa, sitä on toinen marsu jyrsinyt yms; menee näyttelyyn ja marsu on yli puolivuotias, se laitetaan suoraan klipattuun luokkaan.
Hoito.
Turkin hoitaminen on vaativin osuus sheltie-marsun hoidossa. Turkin päivittäinen hoito tulee aloittaa eläimen ollessa muutaman kuukauden ikäinen. Näyttelyihin tarkoitetun eläimen pitkä turkki on käärittävä nyyteille jotta se pysyisi siistinä ja säästyisi kulumiselta ja pureskelulta. Nyytittäminen aloitetaan kun karva alkaa laahata marsun perässä, se meinaa värjäytyä virtsan tai putujen takia tai takkuuntuu, ja sitä jatketaan kunnes turkki leikataan eli klipataan. Jatkuva kampaaminen ja nyytittäminen kuluttaa karvaa, mistä johtuen sheltie-marsujen näyttelyura klippaamattomien luokissa on varsin lyhyt.
Näyttelysheltieitä pidetään usein erillishäkeissä, jotteivät muut marsut pääsisi nakertamaan sen karvaa. Toinen keino säästää näyttelyeläinten turkkia on pitää ne laumassa, mutta huolehtia siitä, että laumalla on jatkuvasti paljon heinää pureskeltavaksi.
Yamakasi

Yamakasi on parkouria, free runningia ja muunlaisia akrobaattisia harjoituksia yhdistävä ranskalainen ryhmä, jonka katsotaan kehittäneen parkourin.
Nimi "yamakasi" on johdettu lingalan kielestä. Ilmaisu "Ya makási" tarkoittaa suomeksi lähinnä sanapareja "vahva mies, vahva henki", ja siihen sisältyy lajin alkuperäinen ja edelleen voimassa oleva keskeinen tavoite: vahva yksilö on vahva niin ruumiiltaan, hengeltään kuin arvoiltaankin. Termiä "yamakasi" käytetään myös yleisnimenä kuvaamaan erityistä esittämisen muotoa erotuksena edellä mainituista samantapaisista lajeista. 
Yleistä.
Yamakasin perustivat vuonna 1997 Pariisin lähiöistä kotoisin olevat David Belle, Sébastien Foucan, Yann Hnautra, Charles Perrière, Malik Diouf, Guylain N'Guba-Boyeke, Châu Belle Dinh, Laurent Piemontesi ja Williams Belle. Ryhmä hajosi 1998 David Bellen ja Sébastien Foucanin jätettyä sen erimielisyyksien vuoksi. Vuoden kuluttua Laurent Piemontesi, Châu, Williams ja Yann perustivat ryhmän uudelleen. 
Nykyisin parkourina tunnetun "liikkumisen taiteen" () kehittivät Ranskassa 1980-luvulla nämä yhdeksän nuorta miestä. Ajatuksena on edetä kaupunkimaisessa ympäristössä pisteestä A pisteeseen B niin nopeasti kuin mahdollista, yamakasissa kuitenkin ilman esteettistä painopistettä. Näin ollen yamakasin harjoittaja esittää voltteja ja temppuja, mutta parkouraajat eivät niitä tee. Näillä ja free runningilla on kuitenkin joitakin eroja.
Viitteitä populaarikulttuuriin.
Ryhmä on näytellyt kahdessa fiktiivisessä elokuvassa, vuonna 2001 ensi-iltansa saaneessa, Luc Bessonin tuottamassa elokuvassa "Yamakasi" sekä sen vuonna 2004 tehdyssä jatko-osassa "The Great Challenge". Vuonna 2007 ESPN, Laurent Piemontesi ja Châu Belle Dinh tekivät parkour-raportin Yamakasin jäsenistä.
Joan Oró

Juan Oró Florensa (26. lokakuuta 1923 Lérida, Katalonia, Espanja – 2. syyskuuta 2004 Barcelona) oli espanjalainen biokemisti, joka tutki muun muassa elämän syntyä.
Orón yksi tunnetuimmista tuloksista oli elämälle tärkeiden nukleiinihappojen erään emäksen, adeniinin tuotanto elottomilla kemiallisilla reaktioilla vetysyanidista 1959–1962. Tämä on merkittävimpiä elämän synnyn kokeellisia tutkimuksia Miller-Ureyn kokeen jälkeen. Oró väitti ensimmäisenä komeettojen kuljettaneen eloperäisiä molekyylejä maapallolle.
Kerulen

Kerulen (, ) on noin 1 250 kilometrin pituinen joki, joka virtaa Mongoliassa ja Kiinassa.
Kerulenin lähde sijaitsee Mongoliassa noin 1 750 metrin korkeudessa lähellä Burhan Haldunin vuorta Hentiivuorilla noin 180 kilometriä koilliseen Ulaanbaatarista. Kerulen virtaa Burhan Haldunista itään läpi Hentiin provinssin. Joki virtaa itäisen Mongolian aroilla ja tyhjentää vetensä Hulun nuurin järveen Kiinassa. Järvellä ei normaalisti ole laskujokia, mutta runsasvetisinä vuosina järvi tulvii äyräittensä yli Mutnaya Protokan wadia pitkin, ja laskee vetensä Argun-jokeen, joka on Amurin alkujuoksu. Näin muodostuvalla Kerulen-Argun-Amur-jokisysteemillä on pituutta 5 052 kilometriä.
Karhunruoho

Karhunruoho eli pohjankarhunruoho ("Tofieldia pusilla") on Alismatales-lahkoon ja karhunruohojen sukuun kuuluva monivuotinen, mätästävä ruoho.
Ulkonäkö ja koko.
Karhunruoho kasvaa 8–20 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja vaaleanvihreä väriltään. Kasvin juurakko on suikertava, suomuinen ja lyhyt. Karhunruohon lehdet ovat 1–8 millimetriä pitkiä, 2–3 millimetriä leveitä, 3–7-suonisia, miekkamaisia ja jäykkiä. Lehdet kasvavat litteänä tyviruusukkeena. Karhunruoholla on enintään 1–2 pientä varsilehteä.
Karhunruohon kukat ovat kaksineuvoisia ja aluksi vähän nuokkuvia. Kukinnolla on pituutta 3–20 millimetriä, ja se on pieni- ja tiheäkukkainen ja tähkämäinen latvaterttu. Karhunruoholla on viidestä kymmeneen kukkaa. Kehä on kaksikiehkurainen ja kiehkurat ovat keskenään samanlaisia ja kolmilehtisiä. Kehälehtien väri on vihertävä tai kellanvalkoinen. Karhunruoho kukkii vyöhykkeillä VI–VIII keski- ja loppukesällä.
Karhunruohon hedelmä on pysty, soikeahko ja väriltään harmahtava kota.
Levinneisyys.
Suomessa kasvi on yleinen maan pohjoisosassa. Lisäksi sitä tavataan harvinaisena Itä-Suomessa ja Pohjanlahden rannikolla Vaasan korkeudelle saakka. Karhunruohoa tavataan lisäksi muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Venäjällä, Alppien alueella, Islannissa, Britanniassa, Färsaarilla, Grönlannissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Elinympäristö.
Karhunruoho kasvaa purojen ja jokien varsilla, lähteiköillä, lettosoilla, ravinteikkailla tunturikankailla sekä sammaleisilla kallioilla. Kasvi suosii kalkkia.
Rupiah Banda

Rupiah Banda (13. helmikuuta 1937 – 11. maaliskuuta 2022) oli sambialainen poliitikko ja Sambian neljäs presidentti, joka toimi presidentin virassa vuosina 2008–2011. Hän toimi Levy Mwanawasan varapresidenttinä ennen tämän kuolemaa 19. elokuuta 2008. Mwanawasan kuoleman jälkeen Banda toimi sijaispresidenttinä ja hänet valittiin jatkamaan toimessa kansanvaalilla 30. lokakuuta 2008. Hänen vastaehdokkaansa Michael Sata oli tulosten laskennassa aluksi johdossa, mutta hävisi lopulta niukasti Bandalle. Sata väitti vaaleja vilpillisiksi ja vaati äänien uudelleenlaskentaa.
Vuonna 2011 järjestetyt presidentinvaalit Sata voitti, ja Banda väistyi presidentin virasta syyskuun lopulla.
Sambian talous kasvoi voimakkaasti Bandan kauden aikana, mutta hänen hallintoansa on syytetty myös laajamittaisesta korruptiosta. Banda muun sulki edeltäjänsä Mwanawasan perustaman korruption vastaisen ryhmän. Bandan epäillään kavaltaneen yli 10 miljoonaa euroa kautensa aikana. Hänen syytesuojansa kumottiin vuonna 2013, mutta häntä ei tuomittu missään vaiheessa rikoksista.
Arthur Rowe

Arthur Rowe (17. elokuuta 1936 Barnsley – 13. syyskuuta 2003) oli brittiläinen kuulantyöntäjä.
Rowe aloitti yleisurheilun vuonna 1955, ja vuonna 1957 hän voitti ensimmäisen Britannian mestaruutensa kuulantyönnössä. Vuoden 1958 Kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa Rowe voitti mestaruuden tuloksella 17,57 m. Vähän myöhemmin Tukholman EM-kilpailuissa hän työnsi loppukilpailun viimeisellä kierroksella Britannian ennätyksen 17,78 m ja ohitti siihen saakka kilpailua johtaneen Viktor Lipsnisin, jonka parhaaksi tulokseksi jäi 17,47 m.
Elokuussa 1959 satakiloinen ja 187 cm pitkä Rowe työnsi Euroopan ennätyksen 18,59 m. Heinäkuussa 1960 hän menetti ennätyksen Vilmos Varjúlle kolmeksi päiväksi mutta paransi sitten ennätystä 18,92 metriin ja lokakuussa 19,11 metriin. Rooman 1960 olympialaisten loppukilpailusta hän karsiutui. Hän paransi Euroopan ennätystä jälleen Lontoossa 5. elokuuta 1961 ensin tulokseen 19,19 m ja sitten tulokseen 19,43 m. Kaksi päivää myöhemmin Mansfieldissä hän teki viimeisen ennätyksensä 19,56 m ja oli vuoden 1962 EM-kilpailujen kuulantyönnön suurin voittajasuosikki. Hän kuitenkin luopui yleisurheilusta vähän ennen EM-kisoja ja jatkoi urheilu-uraansa muun muassa rugbyn parissa. Hänen kuulantyönnön Euroopan ennätyksensä rikkoi Vilmos Varjú vasta vuonna 1966.
Kuurolan koulu

Kuurolan koulu oli kyläkoulu Kokemäen Kuurolassa. Se lakkautettiin vuonna 2006. Vuonna 2005 koulun oppilasmäärä oli 24.
Koulu perustettiin vuonna 1886, ja sitä remontoitiin 1950-luvulla. Koululla oli oma jääkiekkokenttä, mutta se poistatettiin lakkauttamisen jälkeen. Koulun viimeisenä rehtorina toimi Tuulevi Kava.
Vince Bellissimo

Vince Bellissimo (s. 14. joulukuuta 1982) on kanadalais-italialainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2010 Italian Serie A:ssa pelaavaan Asiagoon.
Ura.
Bellissimo pelasi viimeisen juniorikautensa USHL-liigan Toledo Scarecrowsissa 2001–2002. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi hyökkääjäksi, ja hän sijoittui sarjan pistepörssissä toiseksi tehtyään 76 pistettä 61 ottelussa. Florida Panthers varasi Bellissimon NHL:ään 158. varauksena. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi NCAA-yliopistosarjaan Länsi-Michiganin yliopiston joukkueeseen. Bellissimo pelasi lopulta yliopistosarjassa kolme kautta, ja siirtyi ammattilaiseksi yliopistokauden 2004–2005 jälkeen, kun teki loppukauden mittaisen sopimuksen AHL:n San Antonio Rampagen kanssa maaliskuussa 2005.
Syyskuussa 2005 Bellissimo teki kahden vuoden sopimuksen NHL-joukkue Carolina Hurricanesin kanssa. Hän ei Carolinassa päässyt pelaamaan, vaan pelasi farmissa sekä AHL:ssa että ECHL:ssä. Kausi 2005–2006 meni osaksi AHL:n Lowell Lock Monstersissa ja ECHL:n Florida Everbladesissa, ja kauden 2006–2007 Bellissimo pelasi kokonaisuudessa ECHL:ssa.
Bellissimo siirtyi kaudeksi 2007–2008 Saksan DEL-liigaan ERC Ingolstadtin joukkueeseen. Saksassa Bellissimo oli DEL-liigan neljänneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja, kun hän viimeistei 55 ottelussa 31 maalia. SM-liigajoukkue KalPa hankki Bellissimon joukkueeseensa kaudeksi 2008–2009. Hän sai potkut kuitenkin joukkueesta heikosti sujuneen alkukauden jälkeen marraskuussa. Loppukaudeksi hän siirtyi Itävallan pääsarjaan HC Innsbruckiin.
Bellissimo palasi kaudeksi 2009–2010 Saksan liigan Ingolstadtiin. Tammikuussa 2010 hän kuitenkin vapautettiin sopimuksestaan, ja hän siirtyi Seria A:ssa pelaavaan Asiagoon.
Aymen Zidane

Aymen Zidane (, s. 3. maaliskuuta 1983 Tunis) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, jonka nykyinen seurajoukkue on EGS Gafsa.
Ura.
Zidane aloitti uransa Stade Tunisienissa, jossa hän oli pitkään Hassen Bejaouin ja Wissem Naoualin varamaalivahtina. Kaudella 2008–2009 Naoualin siirtyessä US Monastiriin sai Zidane ykkösmaalivahdin roolin. Hän kuitenkin siirtyi kauden lopussa Gafsaan.
Sagamu

Sagamu eli Shagamu on kaupunki Nigerian Ogunin osavaltiossa, noin 50 kilometriä koilliseen maan suurimmasta kaupungista Lagosista. Vuonna 2000 siellä oli noin 174 000 asukasta. 
Sagamun alueella on huomattavat kalkkikivivarat, mistä jalostetaan kaupungissa sementtiä Länsi-Afrikan suurimmassa sementtitehtaassa. Alueen maataloustuotteista tärkeimpiä ovat kaakao ja kolapähkinät. 
Kaupungissa toimii yliopistollinen opetussairaala OOUTHS (Olabisi Onabanjo University teaching Hospital Sagamu).
Peniocereus greggii

Peniocereus greggii on kaktus, jota tavataan Yhdysvalloissa ja Meksikossa.
"P. greggii" on monivuotinen kasvi, joka voi kasvaa 2,1 metriä korkeaksi. Sillä on suuret juuret ja pääjuuri voi painaa jopa 30 kilogrammaa. "P. greggii"n kukat ovat noin 10 senttimetriä halkaisijoiltaan ja ne ovat valkoiset. Kukat aukeavat vain yhden yön ajaksi. Hedelmä on punertava ja vajaa kahdeksan senttimetriä pitkä.
"P. greggii" on kuivien maiden kasvi. Sitä esiintyy aavikoiden ruohomailla ja pensaikkoalueilla. Sen kanssa kasvaa usein esimerkiksi "Larrea divaricata" - ja "Prosopis glandulosa" -pensaita. "P. greggii" on koko levinneisyysalueellaan harvinaistunut.
Edmund Piątkowski

Edmund Piątkowski (31. tammikuuta 1936 Konstantynów – 28. maaliskuuta 2016) oli puolalainen kiekonheittäjä.
Edmund Piątkowski voitti Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kultaa kiekonheitossa. Hänen voittotuloksensa oli 53,92 m, jolla hän sai 10 cm:n eron hopeamitalisti Todor Todoroviin. Seuraavan vuoden toukokuussa hän ensin vei lajin Euroopan ennätyksen Italian Adolfo Consolinilta tuloksella 57,89 m ja paransi sitten 14. kesäkuuta 1959 Varsovassa maailmanennätyksen lukemiin 59,91 m. Rooman 1960 olympialaisissa ME-mies jäi viidenneksi tuloksella 55,12 m.
Vuonna 1961 Jay Silvester otti Piątkowskilta maailmanennätyksen ja ylitti samalla ensimmäisenä kiekonheittäjänä virallisesti 60 metrin rajan. Viisi päivää myöhemmin eli 16. elokuuta Piątkowski ylitti myös tuon rajan heittäessään Łódźissa Euroopan ennätyksen 60,47 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 55,13 m. Pistesijoille hän pääsi myös Tokion olympialaisissa 1964 (seitsemäs tuloksella 55,81), Budapestin EM-kilpailuissa 1966 (neljäs tuloksella 56,76) ja Méxicon olympialaisissa 1968 (seitsemäs tuloksella 59,40). Vielä Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 53,64 m. 
Piątkowskilla oli pituutta 182 cm ja parhaina urheiluvuosinaan hän painoi 90 kg.
Suomen Viro-yhdistysten liitto

Suomen Viro-yhdistysten liitto ry. (SVYL) on ystävyysseura, jonka tarkoituksena on edistää Suomen ja Viron suhteita. SVYL perustettiin vuonna 1991 nimellä "Viro-yhdistysten liitto". (VYL). Se kasvoi yli 40:n paikallisosaston valtakunnalliseksi liitoksi 1990-luvun jälkipuoliskolla. Nykyään liittoon kuuluu 29 aktiivisesti toimivaa paikallista Viro-yhdistystä. SVYL kuuluu myös valtakunnalliseen Ystävyysseurojen liittoon.
SVYL edistää erityisesti Suomen ja Viron kulttuurisuhteita ja järjestää erilaisia tapahtumia, seminaareja ja matkoja Viroon. Liiton ansiomerkkiä Suomen ja Viron välisten suhteiden edistämisestä on jaettu vuodesta 2000 alkaen. Liitto kutsuu myös kunniajäseniä. Ensimmäiseksi kunniajäseneksi kutsuttiin vuonna 2012 liiton entinen pääsihteeri, vapaa kirjoittaja Kulle Raig. 
Liiton puheenjohtajana on toiminut muun muassa Turun yliopiston professori Kalervo Hovi ja kääntäjä, Viron Suomen-instituutin johtaja Sanna Immanen ja kirjailija Harri Raitis. 
Liiton toimisto sijaitsee Helsingin Suvilahdessa, osoitteessa Sörnäisten rantatie 22, 17. syyskuuta 2010 avatussa Eesti Maja -keskuksessa. Samoissa tiloissa toimivat muun muassa Tuglas-seura, Baltia-kirjasto, Viron Suomen-instituutti ja Enterprise Estonia.
Liiton lähimmät kumppanit Virossa ovat Viro-Suomi-seura, Tarton Suomi-seura, Pärnun Suomi-seura, Inkerinsuomalaisten liitto ja Tarton inkerinsuomalaisten seura, Viron parlamentin Suomi-ystävyysryhmä sekä Viron komitea.
viro.nyt-lehti.
Suomen Viro-yhdistysten liitto julkaisee viro.nyt-kulttuurilehteä. Lehteä on julkaistu vuodesta 2001 lähtien, ja se ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Päätoimittajan tehtävässä toimii Viro-yhdistysten liiton toiminnanjohtaja ja tämän lisäksi toimituskuntaan kuuluvat lehden taittaja sekä lukuisat vapaaehtoiset avustajat. 
Verkkopuoti.
Suomen Viro-yhdistysten liitolla on myös verkkopuoti, joka on ainoana Suomessa erikoistunut virolaiseen kirjallisuuteen.
Jäsenyys.
Suomen Viro-yhdistysten liittoon kuuluu 29 paikallista Viro-yhdistystä ympäri Suomen. Jokainen Viro-yhdistys ottaa vastaan uusia jäseniä. Jäsenetuna liiton jäsenyhdistysten jäsenet saavat muun muassa viro.nyt-kulttuurilehden kotiin neljä kertaa vuodessa sekä SVYL-jäsenkortin.
Rahoitus.
Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2024 ministeriö on myöntänyt Suomen Viro-yhdistysten liitolle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:
Grind

Grind on yhdysvaltalainen elokuva joka sai ensi-iltansa vuonna 2003, joka kertoo teineistä, jotka haluavat päästä skeittauksen huipulle.
Grindin päähenkilöita ovat Eric Rivers (Mike Vogel), Matt Jensen (Vince Vieluf), Dustin Knight (Adam Brody) ja Sweet Lou (Joey Kern). Elokuvassa nähdään myös skeittilegenda Bam Margera. Elokuvassa Eric ja hänen kaverinsa haluavat lähteä kiertueelle ja yrittää tavoittaa Jimmy Wilsonia (Jason London).
Hyundai H-1

Hyundai H-1 on Hyundain valmistama automallisarja, josta on myyty Euroopassa kolmea mallia:
Joulun tähdet (vuoden 1994 albumi)

Joulun tähdet – uusia joululauluja - ja tuttujakin! on eri suomalaislaulajien joululauluja sisältävä albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Albumin laulut ovat uusia, lukuun ottamatta kappaleita "Valkea joulu", "Helkkää pienet tiu'ut" sekä "Tähti tähdistä kirkkain".
Anthony Gilkison

Anthony Gilkison (3. kesäkuuta 1913 – 13. maaliskuuta 2000 Devon) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän osallistui vapaaehtoisena Suomen talvisotaan.
Anthony Gilkison opiskeli Oxfordissa, Heidelbergissä ja Münchenissä. Hän perusti 1930-luvun alussa Englannissa oman elokuvayhtiön. Hän teki varsinkin dokumenttielokuvia, ja läpimurtoteos oli Sankt Moritzia talviurheilukeskuksena esitellyt dokumentti.
Gilkisonin isä ja muut lähisuvun miehet kaatuivat ensimmäisessä maailmansodassa. Suomen talvisodan sytyttyä Gilkison perusti vapaaehtoisryhmän nimeltään "London Fire Volunteers". Neljästäsadasta vapaaehtoisesta kahdeksan valittua saapuivat paloauton kera Suomeen ja osallistuivat Helsingissä sammutustöihin ja myöhemmin karjalaisten evakuointiin. Jatkosodan puhjettua Gilkison palasi kotimaahansa ja osallistui sotaan laskuvarjojääkärinä Pohjois-Afrikassa ja Jugoslaviassa. Siteet Suomeen säilyivät, sillä hän avioitui suomalaisen naisen kanssa ja hänellä oli kesämökki Nauvon saaristossa.
Sotien jälkeen Gilkison työskenteli useissa eri maissa 20th Century Foxin palveluksessa. Lopulta hän perusti oman tv-yhtiön; tästä syntyi myöhemmin kansainvälinen yhtiö Viacom, jonka hallituksen puheenjohtajanakin hän toimi.
RTK

RTK tai RtK voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Anselme Gaëtan Desmarest

Anselme Gaëtan Desmarest (6. maaliskuuta 1784 Pariisi–4. kesäkuuta 1838 Maisons-Alfort) oli ranskalainen eläintieteilijä.
Anselme Gaëtan Desmarestin isä oli geologi Nicolas Desmarest (1725-1815). Hänen poikansa Eugène Anselme Sébastien Léon Desmarest (1816-1889) oli hyönteistieteilijä.
Desmarest kuvaili ja nimesi suuren määrän nisäkkäitä ja myös muutamia lintuja, muun muassa loistokaijan ("Polytelis swainsonii") ja valkokulmanäpsyn ("Poecilotriccus sylvia").
Wissem Naouali

Wissem Naouali (, s. 5. marraskuuta 1983 Menzel Témim, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, jonka nykyinen seurajoukkue on Olympique de Béja.
Ura.
Naouali pelasi pitkään Stade Tunisienin riveissä ja toimi myös joukkueensa kapteenina. Kaudella 2002–2003 hän voitti joukkueen kanssa Tunisian cupin. Kesällä 2008 Naouali päätti siirtyä Monastiriin ja solmi joukkueen kanssa kahden vuoden sopimuksen. Siirto kuitenkin peruuntui ja Naouali jatkoi vielä Stade Tunisienissa kaudella 2008-2009.
Kesällä 2009 Naouali siirtyi Espéranceen, jossa hän voitti ensimmäisellä kaudellaan uransa ensimmäisen Tunisian mestaruuden. Naouali saavutti toisella kaudellaan toisen Tunisian mestaruutensa, sekä uransa toisen Tunisian cupin voiton. Kahden menestyksekkään kauden jälkeen hän siirtyi ES Zarzisiin.
Iron Maidenin diskografia

Iron Maiden on englantilainen heavy metal -yhtye, joka on julkaissut 17 studioalbumia, 11 livealbumia, viisi kokoelmaa, neljä boksia, neljä EP:tä, 37 singleä, 16 videoitua konserttia ja dokumenttia sekä 36 musiikkivideota.
Iron Maidenin albumeita on myyty maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa kappaletta. Se on yksi maailman menestyneimmistä yhtyeistä.
Magic Night

Magic Night on Uriah Heep -yhtyeen helmikuussa 2004 julkaistu livealbumi. Konsertissa esiintyvät erikoisvierailijoina vuosien 1976–1979 laulusolisti John Lawton sekä Heather Findlay.
Riippuhämähäkit

Riippuhämähäkit (Linyphiidae) on suuri hämähäkkiheimo, jonka lajit tekevät verkkonsa vaakatasoon. Heimoon kuuluu maailmanlaajuisesti 581 suvussa yli 4300 lajia. Suomessakin lajeja on tavattu lähes 70 eri suvusta. Useimmat lajit ovat varsin pienikokoisia ja lajinmääritys vaatii lähes aina eläimen tutkimista mikroskoopin alla.
Valtavan lajimäärän takia heimon lajisto on monimuotoinen. Raajat voivat olla lyhyet tai melko pitkät; eivät yleensä kuitenkaan kolmea kertaa ruumista pidemmät. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet kahteen neljän silmän riviin. Eturuumis on yleensä pitkänomainen ja takaruumis naaraalla melko pyöreä ja kookkaammilla lajeilla usein kirjava, koiraiden takaruumis on yleensä sylinterinmuotoinen.
Riippuhämähäkkien saalistusseitti on viritetty vaakatasoon ja sen yläpuolella on pystysuuntaisia estelankoja. Saalistus toimii siten, että hyönteinen lentää estelankoihin ja putoaa verkkoon, jonka alapinnalla hämähäkki itse oleskelee selkä alaspäin. 
Esimerkkejä Suomessa tavatuista lajeista.
Suomessa on 281 riippuhämähäkkilajia.
Urheilukeihäs

Urheilukeihäs on keihäänheittoon tarkoitettu säännöissä määritelty keihäs.
Keihäs valmistetaan metallista tai muusta sopivasta materiaalista, ja se voi olla ontto tai umpinainen. Keihään osat ovat varsi, metallikärki ja narukierre. Varsi on poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoinen ja se ohenee narukierteen kohdasta jatkuvasti molempia päitä kohti. Varren pinta on sileä.
Miesten keihäs painaa 800 grammaa, naisten 600 grammaa, 19-vuotiaiden poikien 800 grammaa, 17-vuotiaiden poikien 700 grammaa, 19-vuotiaiden tyttöjen 600 grammaa ja 17-vuotiaiden tyttöjen 500 grammaa. Pituudeltaan miesten keihäs on 260–270 senttimetriä, naisten 220–230 senttimetriä. Keihään painopiste on selvästi keihään puolivälin etupuolella.
&lt;br clear="left"&gt;
Vuonna 1986 IAAF:n tekninen komitea määräsi miesten keihään painopistettä siirrettäväksi 4 cm eteenpäin, jotta keihäät eivät niin usein olisi tulleet maahan lappeelleen. Naisten keihään painopistettä siirrettiin 3 cm eteenpäin vuonna 1999.
Maria Emilie Snethlage

Henriette Mathilde Maria Elisabeth Emilie Snethlage (13. huhtikuuta 1868 Gransee-Kraatz, Brandenburg–25. marraskuuta 1929 Porto Velho, Brasilia) oli saksalais-brasilialainen lintutieteilijä.
Maria Emilie Snethlagen isä oli rovasti Emil Snethlage. Maria opiskeli yksityisesti kotona isänsä opastuksella. Vuonna 1900 hän aloitti luonnonhistorian opinnot Freiburgin yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1904. Väitöskirjan nimi oli "Über die Frage von Muskelansatz und der Muskulatur bei den Arthropoden". Anton Reichenowin kehotuksesta hän matkusti Brasiliaan Belémiin 1905 ja ryhtyi Emil Goeldin assistentiksi. Vuosina 1914–1922 hän toimi "Museu Paraense Emílio Goeldi"-museon johtajana Belémissä. Tämän jälkeen hän siirtyi Rio de Janeiroon kansallimuseon (Museo Nacional) tutkijaksi ja jatkoi työtään Amazonin alueella.
Maria Emilie Snethlage perehtyi Brasilian linnustoon perinpohjaisesti. Hän kirjoitti kymmeniä artikkeleita tieteellisiin sarjoihin ja laati teoksen "Catálogo das Aves Amazônicas" vuonna 1915. Snethlage kuoli sydänkohtaukseen 1929.
Snethlage valittiin British Ornithologists' Unionin kunniajäseneksi vuonna 1915.
Snethlage kuvaili ja nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa raitavatsakipuajan ("Hylexetastes stresemanni") ja lattanokkanäpsijän ("Hemitriccus minor").
Hirssisara

Hirssisara ("Carex panicea") on sarakasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvi. Tuppisara ("Carex vaginata") on hirssisaran hyvin läheinen sukulainen.
Ulkonäkö ja koko.
Hirssisaran varsi on 10–30 senttimetriä korkea ja varren latvassa on yksi hedetähkä. Hedetähkän alapuolella on 1–3 harvakukkaista emitähkää, joiden tähkäsuomut ovat väriltään tummanvihreitä. Pullakot ovat kellanvalkoisia, pitkänomaisia, palleromaisia ja epämukaisia. Kasvin lehdet ovat väriltään vaalean harmaanvihreät.
Hirssisaralla voi esiintyä hirssisarannoki ("Anthracoidea paniceae") -nokisientä.
Levinneisyys.
Suomessa hirssisaraa tavataan melko yleisesti Satakunnassa, Lounais-Suomessa, joissain osissa Etelä-Savoa, Etelä-Hämettä sekä Kuusamon, Tervolan ja Ylitornion seuduilla. Muissa osissa Suomea kasvia tavataan hajallisesti. Karuilla alueilla se ei kasva lainkaan. Suomen lisäksi kasvia tavataan muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Islannissa, Färsaarilla, Grönlannissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Länsi-Euroopassa, Britteinsaarilla, Italiassa, Itä-Euroopassa, Venäjällä ja Kaukasuksella.
Elinympäristö.
Hirssisara kasvaa letoilla sekä rehevillä ja kosteilla niityillä.
Skamandros

Skamandros (, ) on nykyisin nimellä Menderes tunnettu joki Troijan lähettyvillä. Se sai alkunsa Idavuorelta ja laski Hellespontoksessa Aigeanmereen.
Kuten kaikkien muidenkin jokien kohdalla kreikkalaisessa mytologiassa, Skamandros oli myös jumala, joksi joki oli henkilöitynyt. Hän oli Okeanoksen ja Tethyksen poika. Muut jumalat kutsuivat häntä nimellä Ksanthos (, ), ja hänellä oli nymfi Idaian kanssa poika, Teukros. Troijan sodassa Skamandros oli Troijan puolella.
Akhilleuksen pilkattua Skamandrosta joen jumala yritti hukuttaa hänet. Hera kuitenkin lähetti Akhilleuksen avuksi Hefaistoksen, jonka tuli lähes kuivatti Skamandroksen ennen kuin Hera käski Hefaistosta säästämään joen.
Ismo Jokinen

 Ismo Jokinen (s. 1961) on suomalainen toimittaja ja viestintäkouluttaja. Hän on juontanut ja tehnyt MTV3-kanavalle erilaisia juontoja ja tuottanut 1994-2004 Ruututoimitus-ohjelmaa. Jokinen on esiintynyt erilaisissa juontotehtävissä yli 30 vuotta. Viestintäkouluttajan työssä hän on luennoinut ja valmentanut useissa johtavissa suomalaisissa yrityksissä. Hän on erikoistunut valmennuksissaan median kohtaamiseen. Viime televisiojuontotyö on kesän 2019 Tangomarkkinoiden suorat finaalilähetykset yhdessä Lola Odusogan kanssa.
Citroën C4 Picasso

Citroën C4 Picasso on Citroënin vuodesta 2006 lähtien valmistama tila-automalli, joka korvasi Citroën Xsara Picasson. Vuonna 2018 auton nimeksi vaihdettiin Citroën C4 SpaceTourer.
Citroën C4 Picasso I (2006–2013).
Ensimmäisen sukupolven C4 Picasso esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2006 seitsemänpaikkaisena Grand C4 Picasso -mallina. Lyhyempi viisipaikkainen versio esiteltiin Geneven autonäyttelyssä seuraavana keväänä.
Vuoden 2006 Euro NCAP -kolaritestistä C4 Picasso sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2010 uudistettiin muun muassa puskureita. 
Citroën C4 Picasso II (2013–).
Toisen sukupolven C4 Picasso esiteltiin Citroën Technospace -konseptiautona Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä C4 Picasso sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2016 tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön ja puskureihin. 
Mallien nimiksi vaihdettiin vuonna 2018 C4 SpaceTourer ja Grand C4 Tourer.
Lappeenrannan Hiekkalinna

Lappeenrannan Hiekkalinna on Lappeenrannassa vuosittain rakennettava hiekkalinna. Hieman yli kolme miljoonaa kiloa hiekkaa kasataan haluttuihin kohtiin, tampataan ja tarvittaessa muotitetaan, jonka jälkeen itse veistäminen voi alkaa. Veistokset kestävät hyvin säävaihteluita. Syynä tähän on viimeistelyvaiheessa taideteosten päälle ruiskutettava puuliima-vesiseos, joka liimaa pienimmätkin yksityiskohdat säänkestäväksi.
Ensimmäisen kerran hiekkalinna rakennettiin Lappeenrannan sataman lähelle vuonna 2004. Linnan teemat vaihtuvat joka vuosi.
Vuoden 2010 ja 2011 hiekkalinnat suunniteltiin lasten ideoista ja piirustuksista. Vuoden 2011 Sirkus-teemaa oli suunnittelemassa jopa 250 lasta eri kouluista ja päiväkodeista.
Hiekkalinnan yhteydessä järjestetään monenlaisia aktiviteetteja lapsille ja lapsiperheille. Vuonna 2010 linnan yhteydessä oli teatteri-esityksiä lapsille, jättisuuri hiekkalaatikko, pomppulinna, Nikko-autorata, katusählykenttä, kahvila ja jäätelökioski. Tämän lisäksi myös leikkimökkikylä Williranta rakennetaan linnan kupeeseen. Willirannan rakentamisesta ja järjestelyistä vastaa Lappeenrannan Nuorkauppakamari ry. 
Hiekkalinnan vuotuinen kävijämäärä on ollut jatkuvasti kasvussa, ja on jo yli 180 000 henkilöä. Hiekkalinna on osa Huvisataman kokonaisuutta, jossa on tarjolla erilaisia ilmaishuveja. Hiekkalinna on avoinna kesäkuusta elokuun loppuun. 
Vuonna 2018 myös yleisöllä on mahdollisuus hiekkalinnan veistämiseen kaikille avoimilla veistovuoroilla.
Vuodesta 2021 lähtien Lappeenrannan peruskoulujen ala-asteen luokat ovat myös osallistuneet teosten suunniteluun sekä veistämiseen.
2023 Suosittu jätti kokoinen hiekkalaatikko tekee paluun Hiekkalinnan alueelle vieterilelujen läheisyyteen.
Tauno Karanko

Tauno Savolainen myöh. Karanko (8. maaliskuuta 1897 Valtimo – 7. joulukuuta 1939) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja, maanviljelijä Pekka Savolainen ja Aino Maria Piironen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Hellin Pitkäsen ent. Lahti kanssa.
Opinnot.
Savolainen kävi kaksi luokkaa Nurmeksen yhteiskoulua ja suoritti viidennen luokan Joensuun lyseossa vuonna 1931. Hän suoritti viestiupseerikurssin Santahaminassa vuonna 1929 ja Taistelukoulun luutnanttikurssin vuonna 1932 sekä kapteenikurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuosina 1936–1937.
Jääkärikausi.
Savolainen työskenteli harjoittelijana valtionrautateillä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 21. tammikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan 12. kesäkuuta 1917 ja lähetettiin Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Suomen sisällissota.
Savolainen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ensin koulutusaliupseeriksi ja myöhemmin joukkueen varajohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Säiniöllä sekä Viipurissa, jossa hän haavoittui taistelussa 28. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Savolainen siirrettiin sisällissodan jälkeen 21. kesäkuuta 1918 Sallan rykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin Lapin 1. rajavartiopataljoona. Hänet määrättiin 16. syyskuuta 1918 alkaen Lapin ryhmän 2. pataljoonan esikuntavääpeliksi ja edelleen 5. huhtikuuta 1919 alkaen koulutusaliupseeriksi sekä 17. syyskuuta 1919 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Kainuun rajavartiostoon. Tässä elämänsä vaiheessa hän muutti nimensä yhdessä veljensä Toivo Savolaisen kanssa "Karangoksi". Seuraavaksi hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1921 samanlaiseen toimeen Keski-Suomen rykmenttiin, josta hän erosi 7. heinäkuuta 1922 ja astui 17. elokuuta 1922 nuorempana upseerina Lapin rajavartioston palvelukseen, josta hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1930 Joensuun rajavartiostoon ja 20. elokuuta 1933 alkaen Kainuun rajavartiostoon. Kainuun rajavartiostossa hänet nimitettiin 2. komppanian päälliköksi 29. elokuuta 1933.
Talvisota.
Karanko osallistui talvisotaan Ryhmä Ilomäen viestiupseerina ErP 14:ssa, jonka riveissä hän kaatui viestipartiomatkalla taistelussa Kuhmon Hotakkavaarassa yöllä 7. joulukuuta 1939. Hänet haudattiin Valtimolle.
Pöytäpuutarha

Pöytäpuutarha on kasvintuotantoon tarkoitettu laite, jolla voi kasvattaa yrttejä ja muita kasveja sisätiloissa ympäri vuoden. Se sisältää kasvivalaisimen, ruukut, kasvatusalustat ja ravinteet. Sen toiminta perustuu vesiviljelytekniikkaan, jossa vesi on liikkeessä ja kiertää järjestelmässä. 
Pöytäpuutarhan on kehittänyt espoolainen yritys Viherasema Oy, joka myy pöytäpuutarhaa Zengrow-tuotenimellä. Muita tuotemerkkejä ovat ainakin Fiskars, Ikea ja Tregren..
Katujuna HöyryWille

Katujuna HöyryWille oli Lappeenrannan kaduilla ja satama-alueella kesäisin liikennöivä kulkuneuvo. Kyydin mahdollistivat paikalliset yritykset, yhteisöt ja kaupunki, jotka olivat rahoittamassa Huvisataman ilmaislaitteita ja junan toimintaa. 
Katujuna uudistui vuonna 2009. Uusi katujuna oli kaksivaunuinen Saksassa valmistettu ja se kulki maakaasulla. Junan vaunut olivat katettu ja niissä oli ikkunat, joten kiertoajelulle voi lähteä myös huonommallakin säällä. Vuonna 2010 katujunaan lisättiin laitteet, joiden avulla voitiin kuunnella reittiselostusta ja kaupungin historiaa. Selostuksia oli mahdollista kuunnella kuudella eri kielellä (suomi, ruotsi, englanti, venäjä, saksa ja ranska). Junan omistaa Lappeenrannan Seudun Yrityspalvelut Oy, joka on yksi Lappeenrannan kaupunkiyhtiöistä.
Katujuna liikennöi viimeisen kerran kesällä 2022. Junan korvasi katettu kiertoajelubussi.
Gibborim

Gibborim () on hepreankielinen sana, joka tarkoittaa "mahtavimpia". Gibborim on sanan gabar () superlatiivimuoto. Sitä usein käytetään kuvaamaan urheita, mahtavia tai merkityksellisiä ihmisiä. Juutalaisten "ohjeellisesta tekstikokoelmasta" Tanakista gibborim-sana löytyy yli 150 kertaa, ja sitä käytetään kuvaamaan esimerkiksi leijonia (Sananlaskujen kirjassa 30:30, "voimallinen"), metsämiehiä (1. Mooseksen kirjassa 10:9, "mahtava" tai "jalo"), sotilaita (Jeremian kirjassa 51:30, "sankareita") ja kuninkaita (Danielin kirjassa 11:3, "sankarikuningas" tai "voimallinen kuningas").
1. Mooseksen kirjassa 6:4 mainitaan nefilejä, joiden kuvataan olevan "mahtavia". "Gibborim" on käännetty eri tavoin eri suomennoksissa, esimerkiksi "sankareita" (1933, 1992), "valtiaat" (1776) ja "woimaliset miehet" (1642).
Nykyhepreassa "gibbor" tarkoittaa sankaria.
Proteiinisynteesiin osallistuvat aminohapot

Proteiinisynteesiin osallistuvat aminohapot ovat perusaminohappoja eli aminohappoja, joita käytetään proteiinisynteesissä proteiinin rakennukseen ja niillä on oma kolmikirjaiminen geneettinen koodi. Näitä perusaminohappoja on 20 tai 22, riippuen lasketaanko selenokysteiini ja pyrrolysiini mukaan. Nämä kaikki aminohapot ovat -konfiguratiossa eli ne ovat -isomeerejä.
Ominaisuuksia.
Perusaminohapot voidaan lajitella niiden ominaisuuksien perusteella moneen ryhmään, tässä on esitetty yksi lajittelutapa.
Pyhiinvaeltajat

Pyhiinvaeltajat on Pelle Miljoonan kaunokirjallinen teos. WSOY julkaisi sen vuonna 2006.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1960-luvulle. Tarina kertoo päähenkilö Repan matkasta Haminasta maailmalle. Muita hahmoja ovat mm. brasilialainen Carmen ja suomalainen kirkonmies Elias sekä heidän lapsensa Santos ja Maria.
Kalle Koskinen

Kalle Koskinen (s. 3. tammikuuta 1972 Jyväskylä) on ammattilaisuransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija. Nykyisin hän toimii SM-liigaseura JYPin myyntineuvottelijana.
Ura.
Koskinen siirtyi vuonna 1993 JyP HT:n juniorijoukkueen kokoonpanosta pelaamaan SM-liigaa. Kasvattajaseurassaan hän pelasi seitsemän vuoden ajan, kunnes hän siirtyi Lahden Pelicansiin. Pelattuaan kaksi kautta Pelicansissa hän vaihtoi seuraa Ruotsin Elitserienissä pelanneeseen Timrå IK:hon. Takaisin JYPiin Koskinen palasi kaudelle 2008–2009. Hän lopetti uransa vuonna 2013 voitettuaan pronssia JYPin riveissä.
Radio Aino

Radio Aino oli Yleisradion digitaalinen radiokanava. Kanava lähetti marraskuusta 1999 vuoden 2002 loppuun ohjelmaa nuorille aikuisille, erityisesti naisille. Uuden digitaalisen radiokanavan oli tarkoitus olla vaihtoehto Radio Suomen ja Radiomafian väliin putoavalle kuuntelijajoukolle. 
Kanava kuului internetissä ja 29. marraskuuta 1999 alkaen myös pääkaupunkiseudun ULA-verkossa taajuudella 103,7 MHz. Tampereella kanava kuului ULA:lla taajuudella 88,3.
Radio Ainon ohjelmisto koostui pääosin ulkomaisesta pop- ja rock-musiikista sekä lifestyle-puheohjelmistosta. Eniten medianäkyvyyttä saivat kanavan radiopersoonat Maria Guzenina, joka toimitti Seppo Pietikäisen kanssa Parisuhdepalvelu - ohjelmaa sekä radiokokki Sami Garam. Kanavan uutiset tuotti Ylen Radiouutisten ns. ainomafia-ryhmä. Kanavan ohjelmapäällikkönä toimi Tuija Aalto.
Radio Aino pyrki panostamaan äänen laatuun sekä musiikissa että omissa jutuissa, koska tarkoitus oli houkutella pääkaupunkiseudun ulakuuntelijat ostamaan digitaalisia radiovastaanottimia. 
Radio Aino ei saavuttanut sille asetettuja kuuntelijamäärätavoitteita. Vuoden 2003 radiouudistuksessa sen tilalle perustettiin YleQ, joka myös jäi lyhytikäiseksi: se lopetti syyskuussa 2006.
Jääkiekon SM-liigakausi 1980–1981

Jääkiekon SM-liigan kausi 1980-1981 oli järjestyksessä SM-liigan kuudes kausi. Mestaruuden voitti Kärpät, jolle se oli historiansa ensimmäinen. Mestaruuden ratkaisi Kai Suikkanen. Hopeaa sai Tappara ja pronssia TPS. Runkosarjan voitti Tappara.
Runkosarja.
Kuusi parasta pudotuspeleihin, kaksi heikointa liigakarsintaan.
Palkinnot.
Runkosarjan pistepörssin voitti Reijo Leppänen, TPS 31+45=76. Pudotuspelien paras pistemies oli Kari Jalonen, Kärpät 7+14 = 21
Liigakarsinta.
Jokerit ja Lukko säilyivät SM-liigassa.
Karvatuppipunkit

Karvatuppipunkit eli sikaripunkit ("Demodex") on joukko mikroskooppisia punkkeja, jotka elävät nisäkkäiden ihon karvatupissa. Lajeja tunnetaan kaikkiaan 65, joista kaksi, "Demodex folliculorum" ja "Demodex brevis", elää ihmisen karvatupissa. Punkkien läsnäolo on normaalisti täysin huomaamatonta.
Nimitys sikaripunkki tulee näiden eläinten muodosta. Ne ovat 0,1–0,4 millimetrin pituisia ja huomattavasti paksuuttaan pidempiä. Jalkoja on kahdeksan ja ne ovat hyvin lyhyet. Punkki voi kuitenkin tarvittaessa siirtyä karvatupesta toiseen ihoa pitkin. Tämä tapahtuu yleensä yöaikaan. Silmät ovat pienet. Punkit myös siirtyvät isännästä toiseen ihokontaktin välityksellä. Ihmisellä karvatuppipunkkeja elää erityisesti kulmakarvojen, ripsien ja nenän alueella.
Punkit käyttävät ravinnokseen karvatupen yhteydessä olevien rauhasten erittämää talia sekä kuolleita ihosoluja. Ruuansulatus on niin tehokasta, ettei punkki ulosta lainkaan. Hedelmöitys on sisäinen ja punkit munivat talirauhasten tiehyisiin, missä toukat aikuistuvat noin viikossa. Kuollut punkki hajoaa karvatupen sisällä.
Eläimillä liikaa lisääntyneet karvatuppipunkit voivat aiheuttaa ihotaudin, demodikoosin.
Krasnoarmeisk (Moskovan alue)

Krasnoarmeisk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmaan laskevan Vohra-joen rannalla 51 kilometriä Moskovasta koilliseen. Asukkaita on 26 294 henkeä (vuonna 2010).
1500-luvulta lähtien paikalla sijaitsi Muromtsevon kylä, jonne vuonna 1834 perustettiin pellavakehräämö. Vuonna 1928 tehtaan ympärillä sijainneet työläisasutukset yhdistettiin Krasnoflotskin taajamaksi, joka seuraavana vuonna sai nimen Krasnoarmeiski. Vuonna 1946 taajamasta tuli kaupunki.
Krasnoarmeisk on huomattava tekstiiliteollisuuden keskus. Kaupungin eteläosassa on erikoiseen uusgoottilaiseen tyyliin vuosina 1812-1815 rakennettu Pyhän Nikolaoksen kirkko.
Kotelniki

Kotelniki () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 22 kilometriä Moskovasta kaakkoon Moskovan kehätien ja Ljubertsyn kaupungin välittömässä läheisyydessä. Asukkaita on 32 338 henkeä (vuonna 2010).
Kotelnikin kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvulla. Vuonna 1931 kylän lähellä sijainneen hiekkalouhoksen yhteyteen rakennettiin tiilitehdas ja vuonna 1931 Kotelniki sai taajaman statuksen. Vuonna 1959 aloitti toimintansa teräsbetonitehdas. Vuonna 2004 taajamasta tuli kaupunki.
Lipton

Lipton on Unileverin omistama teemerkki, jota on myynnissä yli 150 maassa.
Unilever myi marraskuussa 2021 Liptonin yhdysvaltalaiselle CVC Capital Partnersille 4,5 miljardin euron hinnalla.
Historia.
Liptonin historia alkoi vuonna 1871 Skotlannissa, jonne Thomas Lipton avasi ruokakaupan. Vuonna 1889 hän laajensi toimintaansa teealalle. Tee oli aiemmin kallis varakkaiden juoma, jonka laatu ja maku vaihtelivat alkeellisten pakkaus- ja kuljetusmenetelmien takia. Lipton halusi tehdä teestä juoman, jonka laatu olisi taattua, mutta hinta kohtuullinen. Hän osti Ceylonin, nykyisen Sri Lankan, saarelta teeplantaaseja ja järjesti teen pakkauksen ja kuljetuksen edullisesti suoraan saarelta kauppoihinsa ”Direct from the tea garden to the tea pot” -sloganin ajatuksen mukaisesti. Lipton pyrki varmistamaan teen tuoreuden ja tasalaatuisuuden myymällä teepaketteja irtoteen sijaan, mikä oli aikanaan harvinaista. Vuonna 1893 Lipton perusti Thomas J Lipton Co. -yrityksen, jonka pääkonttori sijaitsi Hobokenissa, New Jerseyssä. Unileverin omistukseen Lipton siirtyi vuonna 1971. Lipton-tee oli menestys ja onkin nykyään maailman johtavia teemerkkejä.
Rainforest Alliance.
Vuoden 2008 alusta lähtien Liptonin Yellow Label -tee on ollut Rainforest Alliance -sertifioitua. Unilever on ilmoittanut sitoutuneensa hankkimaan kaiken pussiteensä vuoteen 2015 mennessä ja kaiken teensä vuoteen 2020 mennessä sertifioiduilta tiloilta. Vuoden 2011 loppuun mennessä yritys hankki 28 % teestä sertifioiduilta tiloilta.
Klimovsk

Klimovsk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 55 kilometriä Moskovasta etelään. Kaupungin läpi kulkee Moskovan ja Serpuhovin välinen rautatie (Grivnon asema) ja M2-valtatie. Asukkaita on 55 800 henkeä (vuonna 2008).
1800-luvun alussa nykyisen kaupungin paikalla oli Klimovkan kylä, jonne vuonna 1883 ryhdyttiin rakentamaan kutomakoneita valmistavaa tehdasta. Tehtaan asutus sai taajaman statuksen vuonna 1928 ja vuonna 1940 siitä tuli Klimovskin kaupunki.
Nykyään tässä naukogradissa, tiedekaupungissa on koneenrakennus-, elintarvike- ja sotateollisuutta.
Ari Hilli

Ari Hilli (s. 17. maaliskuuta 1968 Oulu) on entinen jääkiekkoilija ja toimii SM-liigajoukkue Oulun Kärpissä maalivahtivalmentajana. Hillin lempinimi on ”Benny”.
Jääkiekkoura.
Hilli pelasi juniorina Kärpissä, kunnes siirtyi KalPaan kausiksi 1987–1990. Kiekko-Espoon (1.div.) maalivahtina hän oli kaudet 1990–1992. Seuraava kausi kului HJK:n ja FoPSin maalivahtina. Kiekko-Vantaaseen Hilli liittyi 1993–1994. Peliuran jälkeen Hilli aloitti maalivahtivalmentajan tehtävät Kiekko-Espoossa (1995–1997). Ennen Kärppien edustusjoukkueen valmennustehtäviä vuonna 1998 Hilli ennätti valmentaa myös Kärppien B-junioreita.
Saavutukset (jääkiekko).
18-vuotiaiden EM-kulta vuodelta 1986 ja 20-vuotiaiden MM-pronssi 1988.
Saavutukset (valmentajaura).
SM-kulta vuosina 2004, 2005, 2007, 2008, 2014, 2015 ja 2018. SM-hopea vuosina 2003, 2009 ja 2019 sekä
SM-pronssi vuonna 2006, 2016 ja 2024.
Rögle BK

Rögle BK on ruotsalainen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Ängelholm. Seura pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla SHL:ssä, jonne se nousi kaudeksi 2015–2016. Aikaisemmin se on pelannut Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä 1992–1996, 2008–2010 ja 2012–2013. Joukkue on ollut kahdesti SHL:n loppuottelusarjassa ja hävinnyt molemmat, vuosina 2021 ja 2024.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Moskvajoki

Moskvajoki eli Moskovanjoki () on Moskovan kaupungin läpi virtaava ja Okaan Kolomnan lähellä laskeva joki Moskovan ja osittain myös Smolenskin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 473 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 17 600 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Moskovan ylängöltä. Tärkeimmät sivujoet ovat Ruza, Istra, Jauza, Pahra ja Severka. Keskimääräinen virtaama on 109 kuutiometriä sekunnissa. Virtausta säännöstelevät Možaiskin, Ruzan, Ozerninskojen ja Istran tekoaltaat sekä Petrovo-Dalnejen ja Rubljovon lähellä sijaitsevat padot. Vettä virtaa jokeen myös Volgasta Moskovan kanavaa pitkin. Moskvajoen rannalla sijaitsevat Možaiskin, Zvenigorodin, Moskovan, Žukovskin, Bronnitsyn, Voskresenskin ja Kolomnan kaupungit.
Joen nimitys.
Joen nimen alkuperä on pitkään kiinnostanut tutkijoita. 1800–1900-luvulla sille esitettiin lukuisia suomalais-ugrilaisiin, slaavilaisiin ja balttilaisiin kieliin pohjautuvia etymologioita. Myöhemmin useimmat niistä, kuten komin "mösk" ’lehmä’ + "va" ’vesi’, on torjuttu tieteellisesti kestämättöminä. Nimistöntutkija Jevgeni Pospelov pitää teoksessaan ”Moskovan alueen paikannimet” mahdollisina seuraavia selityksiä:
Odrysia

Odrysia () oli antiikin aikainen traakialaisten heimojen liittouman muodostama kuningaskunta, joka hallitsi nykyisten Bulgarian ja Romanian sekä Kreikan ja Turkin osia 400-luvulta 300-luvulle eaa. 
Odrysia oli ensimmäinen traakialaisten kuningaskunta, joka sai valtaa tällä alueella, kun useat heimot ryhmittyivät yhden kuninkaan alaisuuteen. Ensimmäinen yhteinen kuningas oli nimeltään Teres (vallassa noin 475–445 eaa). Aluksi valtakuntaan kuuluivat Traakian itäosat, ja se ulottui pohjoisessa Tonavan suulle asti. Myöhemmin valtakunta kasvoi merkittävästi: idässä Mustallemerelle, pohjoisessa Tonavalle, lounaassa Strymon-joen laaksoon ja luoteessa triballien ("Triballi") heimon asuttamiin maihin asti.
Valtakunta sai nimensä Uscudaman eli Odrysian kaupungista, lähellä nykyistä Edirneä nykyisessä Turkissa. Kuningas Seuthes III siirsi pääkaupungin nykyisen Bulgarian keskiosiin Seuthopoliihin, joka on nyttemmin jäänyt tekojärven alle.
Hisaryan kaupungin läheltä Keski-Bulgariasta on löytynyt Odrysian kuninkaallinen palatsi, jonka rakennutti Teres II (351–341 eaa).
300-luvulla eaa. valtakunta hajosi kolmeksi pienemmäksi kuningaskunnaksi. Niistä Seuthopolis säilyi pisimpään.