tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Isokankaan luonnonsuojelualue

Isokankaan luonnonsuojelualue on 1127 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelu- ja pohjavesialue Oulun kaupungissa entisen Ylikiimingin rajan lähellä, Sanginjoen pohjoispuolella. Se on harjumaisemaa, jonka keskellä on tummavetinen Isonkankaanjärvi. Järven ympärillä on aarnialue. Alue on myös Oulun kaupungin tärkeimpiä säilyneitä luonnonalueita sekä suosittu retkeilykohde.
Luonnonsuojelualue perustettiin kesällä 1987, kun Oulun kaupunginhallitus teki kaupunginvaltuuston aloitteesta lääninhallitukselle esityksen 331 hehtaarin kokoisen alueen rauhoittamisesta luonnonsuojelualueeksi. Alue suojeltiin lääninhallituksen 17. joulukuuta 1987 antamalla päätöksellä. Vuonna 2020 alue laajennettiin 1127 hehtaarin suuruiseksi. 
Alueella on myös Isokankaan retkeilypolku, joka on rakennettu ohjaamaan retkeilijöitä. Retkeilypolku liittyy läheisesti Kalimen retkeilypolkuun ja Korpilammen riistapolkuun.
Selkäkari (Oulu)

Selkäkari (myös Piispanletto ja Surmankari) on matala asumaton saari ja luonnonsuojelualue Kiviniemen kaupunginosan edustalla Kempeleenlahdella. Saari ja sitä ympäröivät vesialueet ovat arvokkaita lintuvesialueita.
Saarella pesii merilintuja, ja se on muun muassa karikukkojen ("Arenaria interpres") pesimispaikka. Saarella pesii myös lähes sata naurulokkipariskuntaa.
Olcott Deming

Olcott Hawthorne Deming (28. helmikuuta 1909 – 20. maaliskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen diplomaatti.
Deming oli Nathaniel Hawthornen jälkeläinen. Hän syntyi Westchesterin piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa. Valmistuttuaan Rollins Collegesta vuonna 1935 hän työskenteli Tennessee Valley Authoritylle sekä opettajana Greenwichissä, Connecticutissa. 
Deming liittyi Yhdysvaltain ulkoministeriöön vuonna 1942. Hän työskenteli mm. Yhdysvaltain ensimmäisenä suurlähettiläänä Ugandaan vuosina 1962–1965. Hän kuoli verenmyrkytykseen Washington DC:ssä 98-vuotiaana.
Iwo Jiman taistelu

Iwo Jiman taistelu ("operaatio Detachment") oli Yhdysvaltain ja Japanin välinen taistelu Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin pienellä Tyynenmeren saarella Iwo Jimalla helmi–maaliskuussa 1945. Yhdysvaltain maihinnousun tarkoitus oli valloittaa saari sen strategisten lentokenttien tähden.
Taistelut.
Yhdysvaltalainen merijalkaväki suoritti maihinnousun Iwo Jiman saarelle noin neljälläsadalla amtrackilla ja maihinnousualuksella. Japanilaiset kuitenkin olivat vastassa Yhdysvaltain joukkoja. Kun yhdysvaltalaiset olivat edenneet ensimmäisten dyynien yli ja parisen sataa sotilasta oli edennyt noin neljäsosan rannasta, japanilaiset avasivat tulen. Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaat onnistuivat kuitenkin murtamaan puolustuksen.
Saarta puolustaneen Japanin keisarillisen armeijan asemat olivat järeästi linnoitetut. Ne koostuivat suurista bunkkereista, piiloon kaivetusta tykistöstä ja kahdeksantoista kilometriä pitkästä tunneliverkostosta. Taistelu oli ensimmäinen, joka käytiin Japanin kotisaarilla. Puolustajien vastarinta oli ankaraa. Taistelussa kuoli noin 18 000 japanilaista sotilasta.
Lipun nosto Suribachi-vuorelle.
Yhdysvalloille Iwo Jiman taistelusta tuli merkittävä symboli ja propaganda-ase. Associated Pressin valokuvaaja Joe Rosenthal kuvasi viittä merijalkaväen ja yhtä laivaston sotilasta pystyttämässä tähtilippua saaren lounaiskärjellä sijainneelle Suribachi-vuorelle. Joe Rosenthalin valokuva "Raising the Flag on Iwo Jima" on eräs tunnetuimmista ja kuuluisimmista toista maailmansotaa kuvaavista valokuvista. 
Elokuvat.
Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat "Isiemme liput" (2006) ja "Kirjeitä Iwo Jimalta" (2006) kertovat Iwo Jiman taistelusta. Elokuvista ensimmäisenä mainittu käsittelee tapahtumia yhdysvaltalaisten ja jälkimmäinen japanilaisten näkökulmasta.
Hildegard Behrens

Hildegard Behrens (9. helmikuuta 1937 Varel, Saksa – 18. elokuuta 2009 Tokio, Japani) oli saksalainen sopraano. Hänet tunnettiin laajasta repertoaaristaan, johon kuului rooleja muiden muassa Wagnerin, Weberin, R. Straussin ja Alban Bergin oopperoista. 
Ennen oopperalaulajan uraansa Behrens ehti valmistua Freiburgin Albert Ludwigs -yliopistosta, jossa hän oli opiskellut lakia. Laulunopintonsa hän aloitti Ines Leuwenin johdolla Freiburgin musiikkiakatemiassa.
Behrens teki debyyttinsä Freiburgissa vuonna 1971 roolissa W. A. Mozartin oopperassa "Figaron häät". Yhdysvaltain-debyyttinsä hän teki New Yorkin Metropolitan-oopperassa 1976, jolloin hän esitti Giorgettan roolin Giacomo Puccinin teoksessa "Il tabarro".
Behrens kuoli elokuussa 2009 valtimonpullistumaan Tokiossa, jossa hän oli luentomatkalla.
Nordisk Film

Nordisk Film A/S (aiemmalta nimeltään "Nordisk Films Kompagni af") on vuonna 1906 Tanskassa perustettu elokuvayhtiö. Nordisk Film on osa Egmont-konsernia, joka on Euroopan johtavia mediayhtiöitä. Egmont on kaupallinen säätiö, jonka voitosta jaetaan vuosittain 13 miljoonaa euroa erityisesti lasten ja nuorten sosiaalisia ja terveydellisiä oloja tukeviin hankkeisiin. Lisäksi tukea suunnataan taiteeseen, kulttuuriin ja tutkimukseen.
Nordisk Film on maailman vanhimpia elokuvayhtiöitä. Yhtiön palveluksessa oli 1 900 ihmistä. Nykyään Nordisk Film on Pohjoismaiden johtavia viihdeyrityksiä, jonka toiminta kattaa elokuvien ja tv-sarjojen kehittelyn, tuotannon ja jakelun, tietokonepelien tuotannon ja jakelun, gift card -liiketoimintaa sekä digitaalista mainontaa. Nordisk Filmillä on Sonyn PlayStationin levitysoikeudet, ja yhtiö omistaa elokuvateattereita Tanskassa, Ruotsissa ja Norjassa.
Suomessa Nordisk Film on suurin kotimaisen elokuvan levittäjä, jonka elokuvalevityksen johtana toimii Katarina Nyman. Yhtiö on osakas Solar Films -elokuvatuotantoyhtiössä. Se myöntää vuosittain tunnustuspalkinnon pohjoismaista elokuvaa edistäneelle elokuvalle tai tekijäryhmälle. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996.
Merimiehenkotimuseo

Merimiehenkotimuseo toimii Oulun Pikisaaressa sijaitsevassa Matilan talossa, joka on kaupungin vanhin säilynyt puutalo. Rakennus on aikoinaan toiminut myös tullitupana, ja sen historialliset lähteet voidaan jäljittää aina 1730-luvulle. Rakennus selvisi vahingoittumatta vuoden 1822 suurpalosta. Museota ylläpitää Pohjois-Pohjanmaan museo.
Rakennus on alun perin toiminut tullitupana Oulusta Liminkaan johtaneen tien varrella, josta se siirrettiin Pikisaareen vuonna 1983. Rakennus sisustettiin 1880-luvun tyylin mukaan merimiehen kodiksi Isak Matilaisen mukaan. Museon näyttely muodostuu tyypillisestä 1800-luvun loppupuolen oululaisen merimiehen kodin esineistöstä.
Jim Sasser

James Ralph ”Jim” Sasser (30. syyskuuta 1936 Memphis, Tennessee – 10. syyskuuta 2024 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, lakimies ja diplomaatti.
Sasser syntyi Tennesseen Memphisissä ja opiskeli lakia useissa eri yliopistoissa. Hän sai oikeuden toimia lakimiehenä Tennesseen osavaltiossa vuonna 1961, jonka jälkeen hän harjoitti ammattiaan Nashvillessa. Sasser kuului myös Yhdysvaltain merijalkaväen reserviin vuosina 1957–1963.
Sasser valittiin Yhdysvaltain senaattiin Tennesseestä ensimmäisen kerran tammikuussa 1977 alkaneelle kaudelle. Hänet valittiin uudelleen 1982 ja 1988. Sasser toimi senaatissa muun muassa senaatin budjettikomitean puheenjohtajana ja hän oli ennen vuoden 1994 vaaleja vahva ehdokas demokraattisen puolueen seuraavaksi johtajaksi senaatissa. 1994 vaaleissa Sasser kuitenkin hävisi yllättäen republikaanien vastaehdokkaalle ja poliittisesti kokemattomalle Bill Fristille.
Senaatista tippumisen jälkeen presidentti Bill Clinton nimitti Sasserin Yhdysvaltain uudeksi Kiinan suurlähettilääksi. Sasser toimi suurlähettiläänä joulukuusta 1995 vuoteen 2001 saakka.
Sasserilla on vaimo Mary sekä lapset Gray ja Elizabeth.
John Melcher

John Melcher (6. syyskuuta 1924 – 12. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti Montanaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1969–1977 ja senaatissa 1977–1989. 
Melcher syntyi Sioux Cityssä, Iowassa. Hän opiskeli Minnesotan yliopistossa, palveli Yhdysvaltain maavoimissa toisessa maailmansodassa ja valmistui Iowa State Universitystä vuonna 1950.
Muutettuaan Forsythiin Montanaan hän perusti eläinlääkäriklinikan ja tuli myöhemmin valituksi kaupungin pormestariksi vuonna 1955. 
Melcher putosi senaatista vuoden 1988 vaaleissa.
Katrin Krabbe

Katrin Krabbe (s. 22. marraskuuta 1969 Neubrandenburg, Itä-Saksa) on entinen pikajuoksija, joka edusti Itä-Saksaa ja Saksaa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Hän edusti Itä-Saksaa Soulin kesäolympiakisoissa 1988, Etelä-Koreassa.
Krabbe jäi kiinni dopingin käytöstä vuonna 1992. Saksan yleisurheiluliitto antoi hänelle tapauksesta vuoden kilpailukiellon, minkä jälkeen IAAF lisäsi kilpailukieltoa kahdella vuodella. Krabbe haastoi IAAF:n oikeuteen, ja kahdeksan vuoden oikeustaistelun jälkeen IAAF suostui maksamaan Krabbelle korvauksia menetetyistä tuloista. Krabbe lopetti uransa doping-käryn seurauksena. Hänet valittiin Saksan vuoden urheilijaksi vuosina 1990 ja 1991. Krabbe valittiin vuonna 1991 myös .
Un día normal

Un día normal ("Tavallinen päivä") on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Juanesin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2002.
Albumi saavutti suuren suosion latinalaisessa Amerikassa. Ensimmäisenä myyntipäivänään se rikkoi kultalevyn rajan Kolumbiassa ja myöhemmin albumille myönnettiin platinaa ja multiplatinaa maissa, kuten Kolumbia, Meksiko ja Espanja. Albumi teki uuden ennätyksen pysymällä 92 viikkoa Billboardin Top Latin Albums -listalla.
Albumilla on myös kanadalaisen pop-laulajan Nelly Furtadon kanssa esitetty duetto ”Fotografía” ("Valokuva"), joka kertoo rakastavaisten erillään olosta. Albumin kaikki laulut olivat Juanesin kirjoittamia, poikkeuksena Joe Arroyon ”La noche” ("Yö").
Albumi voitti kaiken kaikkiaan kuusi Latin Grammy -palkintoa. Vuonna 2002 ”A Dios le pido” -kappale voitti paras rocklaulu -kategorian. Vuonna 2003 "Un día normal" -albumi oli ehdolla viidessä kategoriassa, jotka kaikki se voitti: vuoden albumi, vuoden rocksooloalbumi, vuoden laulu (”Es por ti”), vuoden levytys (”Es por ti”) ja paras rocklaulu (”Mala gente”).
"Un día normal" sai RIIA:n myöntämän triplaplatinalevyn myynnistään ja siitä tuli Juanesin toinen bestseller-albumi Yhdysvalloissa.
Adrian Ilie

Adrian Bucurel Ilie (s. 24. huhtikuuta 1974 Craiova, Romania) on romanialainen entinen jalkapalloilija. 180 senttimetriä pitkän Ilien pelipaikka oli hyökkääjä. Peliuransa jälkeen Ilie on toiminut liikemiehenä matkailun ja jalkapallon aloilla.
Ilie edusti ammattilaisuransa aikana kasvattajaseuraansa Electroputere Craiovaa (1991–1993), Steaua Bukarestia (1993–1996), Galatasarayta (1996–1998), Valenciaa (1998–2002), Alavésia (2002–2003), Beşiktaşia (2004) ja FC Zürichiä (2004–2005). 
Ura miesten sarjoissa alkoi jo vuonna 1991, 17-vuotiaana, kun hänet nostettiin junioreista Electroputeren ykkösjoukkueeseen. Seuraavana vuonna hän solmi seuran kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa. Jo debyyttikaudellaan Ilie nousi seuran tärkeimpien pelaajien joukkoon ja teki 30 sarjaottelussa 12 maalia. Tämä sai maan suurimman seuran, Steaua Bukarestin, kiinnostumaan hänestä. Steaua hankki Ilien vuonna 1993 maan silloisella ennätyssummalla.
Vuonna 1996 turkkilainen suurseura Galatasaray osti Ilien summalla, joka oli 20 kertaa edellistä siirtokorvausta suurempi. Hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut paikkaansa Galatasarayssa, eikä ollut säännöllisesti kentällä. Seuraava siirto, espanjalaiseen Valenciaan vuonna 1998, oli tärkeä Ilien uran kannalta. Ura lähti uuteen nousuun; parhaana esimerkkinä siitä ovat kauden 1997/98 jälkipuoliskolla 17 ottelussa tehdyt 12 maalia.
Ensimmäiset merkit Ilien uran aikaisesta päättymisestä nähtiin jo vuonna 2000. Hän kärsi jatkuvista loukkaantumisista eikä voinut olla mukana Valencian kokoonpanossa. Lopulta hänet vapautettiin sopimuksestaan mestaruuskaudella 2001–2002. Ilien seuraavakin seura löytyi Espanjasta; hän siirtyi Alavésin riveihin. Seura kuitenkin putosi pääsarjasta, ja Ilien sopimus purkautui. Hän suuntasi jälleen Turkkiin, koska Galatasarayn paikalliskilpailijan, Beşiktaşin, valmentaja, Ilien maanmies Mircea Lucescu, oli kiinnostunut saamaan hänet joukkueeseensa. Kuitenkin aika Beşiktaşin riveissä jäi lyhyeksi ja Ilie siirtyi Sveitsiin, FC Zürichin joukkueeseen. Siellä hän sai kohtalokkaan polvivamman, josta hän ei onnistunut toipumaan, ja päätti lopettaa uransa – vain 32-vuotiaana.
Romanian maajoukkueessa Ilie pelasi vuosina 1993–2005 yhteensä 55 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Hän oli mukana kolmissa arvokisoissa: MM-kisoissa 1998 sekä EM-kisoissa 1996 ja 2000.
Liikemiehen uralle Ilie ryhtyi matkailun alalla työskennelleen appensa suosituksesta. Hän sijoittikin suuria summia Poiana Braşoviin, joka tunnetaan suosittuna talvilomakohteena. Ilie rakennutti alueelle hotellin ja useita huviloita. Hän on sijoittanut rahojaan myös jalkapalloon; hän on jalkapalloseura Forex Braşovin omistaja.
Myös Ilien pikkuveli Sabin on tullut tunnetuksi jalkapalloilijana. Veljekset pelasivat samaan aikaan Valenciassa vuonna 1998.
Ernest Rogers Millington

Ernest Rogers Millington DFC (15. helmikuuta 1916 – 9. toukokuuta 2009) oli brittiläinen poliitikko. Hän toimi vuosina 1945–1950 parlamentin jäsenenä ensin Common Wealth -puolueen, sitten Työväenpuolueen edustajana. Hän oli viimeinen elossa ollut toisen maailmansodan aikainen parlamentin jäsen.
Ernest Millington, joka oli sota-aikana RAF:n lentäjä, voitti Chelmsfordin täydennysvaalit huhtikuussa 1945 ja oli läsnä parlamentissa Winston Churchillin Voitonpäivän puheen aikana. Hänet valittiin alun perin vasemmistolaisen Common Wealth -puolueen edustajana, mutta hän siirtyi vuotta myöhemmin työväenpuolueeseen. Millington oli valituksi tultuaan 29-vuotiaana parlamentin nuorin jäsen. Hän menetti paikkansa konservatiiviehdokas Hubert Ashtonille vuonna 1950, minkä jälkeen hän työskenteli opettajana Lontoossa. Ensimmäisen vaimonsa Gwenin kuoltua vuonna 1979 hän muutti 1980-luvun alussa toisen vaimonsa Ivyn kanssa Dordogneen, Ranskaan. Hän sai ansioistaan ”Distinguished Flying Cross” (DFC) -kunniamerkin.
Millingtonin omaelämäkertateos "Was That Really Me?" julkaistiin vuonna 2006.
Puy-de-Dôme

Puy-de-Dôme on Ranskan departementti numero 63, joka on nimetty hiljentyneen tulivuoren Puy de Dômen mukaan. Departementti sijaitsee Keski-Ranskassa Auvergne-Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 7 970 neliökilometriä ja siellä on 623 461 asukasta (2006). Puy-de-Dômen pääkaupunki on Clermont-Ferrand. Puy-de-Dôme on jaettu edelleen viiteen arrondissementtiin, 61 kantoniin ja 470 kuntaan.
Puy-de-Dôme oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Puy-de-Dôme muodostettiin Auvergnen provinssista ja sen nimi oli aluksi "Mont d’Or" (’Kultainen vuori’).
Departementista on neljä kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Montpeyroux, Saint-Floret, Saint-Saturnin ja Usson.
Magic Tour

Magic Tour (7. kesäkuuta 1986 – 9. elokuuta 1986) oli Queenin viimeinen kiertue, jonka he tekivät tunnetuimmalla kokoonpanollaan Freddie Mercuryn johdolla.
Kiertuepäivämäärät ja esiintymispaikat: Yleisöä:
Henri Guise

Henri Guise (oik. Henri I de Lorraine, Guisen herttua; 31. joulukuuta 1550 – 23. joulukuuta 1588 Blois) oli ranskalainen sotilas ja poliitikko. Hän taisteli hugenotteja vastaan Ranskan uskonsodissa ja oli katolisen liigan johtaja.
Henri Guise oli François Guisen vanhin poika. Hän oli yksi katolisen puolen johtajista Ranskan uskonsodissa ja hugenottien päävastustaja. Hän osallistui Pärttylinyön verilöylyn suunnitteluun 1572 ja oli mukana perustamassa katolista liigaa vuonna 1576.
Espanjan kuningas Filip II liittoutui katolisen liigan kanssa 1584. Kun Espanjan voittamaton armada eteni pohjoiseen vuonna 1588 tavoitteenaan lyödä protestanttinen Englanti, Ranskan kuningas Henrik III antoi periksi katoliselle osapuolelle. Armada kuitenkin kärsi tappion heinäkuussa 1588 ja voimasuhteet Ranskassakin muuttuivat. Jouluna 1588 Henrik III houkutteli Guisen suvun päämiehet Henri Guisen ja tämän veljen kardinaali Louis Guisen Bloisin linnaan, missä molemmat salamurhattiin.
Bungie Studios

Bungie Studios on yhdysvaltalainen pelitalo, joka perustettiin heinäkuussa 1991 nimellä Bungie Software Products Corporation (yleisesti lyhennetään Bungie Software).
Bungien suosittuja videopelisarjoja ovat "Halo" ja "Destiny". "Halo"-sarjan oikeudet jäivät Microsoftille Bungien irtautuessa omaksi yhtiöksi, ja nykyään sarjaa kehittää 343 Industries.
Historia.
Yhtiön historia alkaa vuodesta 1990, jolloin Alex Seropian kehitti Macintoshille kloonin "Pong"-pelistä nimeltä "!Gnop", jota levitettiin ilmaiseksi. Tämän jälkeen hän Seropian kehitti ensimmäisen kaupallisen pelinsä "Operation Desert Storm". Toiminta laajeni kun Seropianin luokkakaveri Jason Jones esitteli lähes valmista peliä "Minotaur: The Labyrinths of Crete". Kolmatta peliä "Pathways Into Darkness" varten yritykseen rekrytoitiin kolmas henkilö pelin grafiikan tekemiseen. Vuoteen 1994 mennessä yritys oli kasvanut kuuteen henkilöön.
Vuonna 2000 Microsoft osti Bungien.
Bungie oli osa Microsoft Game Studiosia vuosina 2000–2007 kunnes irtautui itsenäiseksi yhtiöksi. 
Vuonna 2010 yhtiö teki 10 vuoden julkaisusopimuksen Activisionin kanssa. Bungien Marty O'Donnell on myöhemmin kutsunut yhteistyötä huonoksi alusta alkaen. Yhteistyö tiedettiin riskiksi ja siitä tuli aivan niin huono kuin he arvioivat. Julkaisusopimuksen tavoitteena oli, että Bungie säilyttäisi immateriaalioikeudet itsellään, mutta Activision painosti monin tavoin, joka johti O'Donnellin irtisanomiseen vuonna 2014. Bungie jätti Activisionin vuonna 2019.
Tammikuussa 2022 Sony ilmoitti Bungien ostamisesta 3,6 miljardin dollarin hinnalla. Bungie jää itsenäiseksi tytäryhtiöksi Sonyn omistuksessa ja kehittää useille alustoille ja sillä on mahdollisuus "itsejulkaisuun". Kauppa valmistui heinäkuussa 2022.
Pelit.
Tunnettuja pelejä ovat:
Barcelona (albumi)

Barcelona on albumi, jonka Queenin johtohahmo Freddie Mercury on levyttänyt yhteistyössä espanjalaisen oopperalaulajan Montserrat Caballéen kanssa. Albumi on nauhoitettu vuosien 1987 ja 1988 aikana, jolloin Mercury oli jo sairastunut aidsiin. Levy julkaistiin vuonna 1988.
Kappaleet.
Sävellys ja sanoitus: Freddie Mercury ja Mike Moran, ellei toisin mainittu.
Studs Terkel

Louis ”Studs” Terkel (16. toukokuuta 1912 – 31. lokakuuta 2008) oli yhdysvaltalainen kirjailija, historioitsija ja radiotoimittaja. Hänen omaa radio-ohjelmaansa "The Studs Terkel Programia" esitettiin Chicagossa vuodesta 1952 vuoteen 1997. Terkel syntyi New Yorkissa, muutti 10-vuotiaana Chicagoon ja valmistui Chicagon yliopistosta. Hän sai lempinimensä James T. Farrellin fiktiiviseltä hahmolta Studs Loniganilta. 
Terkelin ensimmäinen kirjajulkaisu "Giants of Jazz" ilmestyi vuonna 1956. Hän kirjoitti sille useita seuraajia, joista suurin osa käsittelee yhdysvaltalaisten historiaa. Terkel valittiin vuonna 1997 Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi. Korkeasta iästään huolimatta hän toipui hyvin vielä elokuussa 2005 tehdystä avosydänleikkauksesta. Syksyllä 2007 ilmestyi hänen muistelmateoksensa "Touch and Go".
Terkel voitti Pulitzerin 1985 teoksestaan "The Good War" sekä Thomas Merton -palkinnon vuonna 1998. Hänen teoksistaan on suomennettu "American Dreams: Lost and Found" nimellä "Amerikkalaisia unelmia" (1983). Hän oli kuollessaan 96-vuotias. Hänet nimettiin postuumisti Radio Hall of Fameen vuonna 2009.
Terkel näytteli sivuosaa John Saylesin vuoden 1988 elokuvassa "Lahjotut" ("Eight Men Out"). 
Peter von Bagh ja Atte Blom tekivät Terkelistä 1970-luvun keskivaiheilla viisiosaisen radiodokumentin, joka perustui osin von Baghin vuonna 1974 tekemään Terkelin haastatteluun. Peter von Baghin käsikirjoitukseen ja ohjaukseen perustui myös Ylen Radioateljeen Terkelistä kertova radiodokumentti "Maa joka voisi olla" (2009).
Verneri Pohjola

Juho Verneri Pohjola (s. 23. joulukuuta 1977 Helsinki) on suomalainen trumpetisti ja säveltäjä. Hän julkaisi ensimmäisen oman levynsä "Aurora" vuonna 2009. Jo ennen levyn julkaisua hän oli kiertänyt Yhdysvalloissa, Australiassa ja Euroopassa sekä julkaissut kaksi levyä yhtyeensä Ilmiliekki Quartetin kanssa. Vuonna 2012 Verneri Pohjola Quartet julkaisi "Ancient History" -albumin.
Pohjola aloitti trumpetinsoiton viisitoistavuotiaana. Hänet valittiin Pori Jazzin vuoden nuoreksi muusikoksi 2004 ja "Jazzrytmit"-lehden kriitikkoäänestyksen vuoden muusikoksi ja trumpetistiksi samana vuonna. Vuonna 2017 Pohjola sai Suomen Jazzliiton Yrjö-palkinnon. Hän on saanut useita palkintoja myös Ilmiliekki Quartetin kanssa. Pohjolan muita yhtyeitä ovat Quintessence, Q-Continuum ja Silvio, jossa hän soittaa rumpuja.
Pohjola on vieraillut myös Warp!- ja UMO-kokoonpanoissa. Lisäksi hän on soittanut muun muassa Pekka Pohjolan, Jukka Gustavsonin, Tuomo Prättälän, Kerkko Koskisen ja Kitkerien Neitsyiden levyillä sekä Lasse Mårtenson -tribuuttiorkesterissa ja Anna Politkovskajan muistokappaleessa. Hän tekee lastenmusiikkia Kalapojat-nimisessä kokoonpanossa. Pohjola on opiskellut trumpetinsoittoa Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolla.
Vuonna 2012 Pohjola sävelsi iltasoiton Espoon keskukselle, ja sen äänitys soitettiin joka ilta läpi kesän Espoontorin tornista. Teos oli noin kahden minuutin mittainen, ja se oli tehty Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen tilauksesta Helsingin World Design Capital -vuoden kunniaksi. Teoksen ensiesitys oli keskiviikkona 30. toukokuuta 2012, kun Pohjola soitti sen Espoonsillalla ja Valatorilla. 
Säveltäjä Kaija Saariahon viimeinen teos, trumpettikonsertto "Hush" (2023), syntyi Pohjolan aloitteesta.
Verneri Pohjolan veli on pasunisti Ilmari Pohjola. Heidän isänsä oli basisti Pekka Pohjola.
Stereo (elokuva)

Stereo on David Cronenbergin ohjaama, käsikirjoittama, kuvaama ja leikkaama elokuva vuodelta 1969. "Stereo" on runsaan tunnin mittainen eli kestoltaan lyhytelokuvan ja kokopitkän välimaastossa.
Tarinan keskittyy tohtori Luther Stringfellow’n tekemään kokeeseen, jossa joukkoa telepaattisilla kyvyillä siunattuja nuoria kannustetaan kehittämään taitojaan seksuaalisella tutkimusmatkailulla.
Elokuva kuvattiin äänettömänä, koska Cronenbergin käyttämä kamera oli liian meluisa. Elokuvaan lisättiin jälkeenpäin ”tieteellisen” tarkkailijan kommenttiraita.
"Stereo" hahmottelee useita Cronenbergin tuotannossa toistuvia teemoja, kuten uusien tietoisuuden tasojen etsiminen seksuaalisen kokeilun avulla. Tämä on teemana elokuvissa "Kylmät väreet", "Videodrome – tuhon ase", "Erottamattomat", "Alaston lounas", "M. Butterfly" ja "Crash".
Katolinen liiga (Ranska)

Katolinen liiga oli Ranskan uskonsotien aikainen katolilaisten liittouma, jonka tavoitteena oli hugenottien lyöminen. Liittouma perustettiin vuonna 1576 Henri Guisen johdolla ja Espanjan kuninkaan Filip II:n tukemana.
Katolinen liiga koetti estää Henrik Navarralaisen nousemisen Ranskan kuninkaaksi, mutta Henrik voitti liigan armeijan ensin vuonna 1589 Arquesin taistelussa ja seuraavana vuonna Ivryn taistelussa, jossa liigan armeija tuhoutui. Henrik ei kuitenkaan onnistunut valtaamaan kaupunkeja ja sota päättyi vuonna 1594 kompromissiin: Henrik kääntyi katolilaiseksi ja nousi valtaan nimellä Henrik IV.
Woolsthorpen kartano

Woolsthorpen kartano () on englantilainen kartano Woolsthorpe-by-Colsterworthin kylässä, Lincolnshiren kreivikunnassa. Kartano on fyysikko Isaac Newtonin syntymäpaikka.
Newton palasi asumaan Woolsthorpeen, kun Cambridgen yliopisto suljettiin paiseruton takia. Kartanossa hän teki useita muun muassa optiikkaa koskevia kokeita. Tilusten omenapuista putoavien omenoiden uskotaan inspiroineen Newtonia hänen painovoimalakinsa kehittämisessä.
Kartanon omistaa nykyään National Trust -ympäristönsuojelujärjestö, joka pitää kartanoa yleisölle avoimena kevään ja syksyn välisen ajan.
Kolín

Kolín (, aikaisemmin "Kolin an der Elbe") on kaupunki noin 55 kilometriä Prahasta itään, Elbejoen varrella Keski-Böömin läänissä Tšekin tasavallassa. Vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 31 973 asukasta.
Böömin kuningas Ottokar II Přemysl perusti Kolínin 1200-luvulla nimellä "Colonia nova" (Uusi siirtokunta). Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1261. Kaupunkiin rakennettiin linna vuonna 1437.
Seitsenvuotisen sodan aikana 18. kesäkuuta 1757 käytiin Kolínin taistelu, jonka kerrotaan olleen yksi sodan raivoisimmista. Taistelussa kuoli 23 000 miestä.
Keväällä 2005 Toyotan ja PSA Peugeot Citroën -yhtiön muodostama TPCA-yhtymä avasi kaupungin pohjoispuolelle uuden autotehtaan. Tehtaan perustaminen maksoi noin 650 miljoonaa euroa. Se työllistää 2 500 työntekijää ja sen tuotantokapasiteetti on 300 000 autoa vuodessa.
Merkittäviä asukkaita.
Myös Tšekin presidentti Miloš Zeman, valokuvaaja Josef Sudek ja tennisammattilainen Bohdan Ulihrach ovat syntyneet kaupungissa.
Woolsthorpe-by-Colsterworth

Woolsthorpe-by-Colsterworth on pieni kylä Lincolnshiren kreivikuntaan kuuluvassa Colsterworthin kunnassa, itäisessä Englannissa. Se tunnetaan fyysikko Isaac Newtonin synnyinpaikkana. Noin kahdeksan kilometriä kylästä luoteeseen sijaitsee Woolsthorpe-by-Belvoirin kylä.
Villa Pukkila

Villa Pukkila on Oulun Hietasaaressa Oulujoen suiston saaristossa sijaitseva kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi luokiteltu puinen huvila, johon kuuluvat myös samalla tontilla sijaitsevat liiteri-, varasto- ja ulkohuussirakennukset sekä rantasauna. Tontilla on myös Oulun steinerkoulun oppilaiden rakentamia leikkimökkejä. Villa Pukkilan omistaa ja sitä ylläpitää Oulun Steinerkoulun kannatusyhdistys ry, joka myös vuokraa huvilaa.
Huvilan rakennutti Kansallis-Osakepankin Oulun konttorin ensimmäinen johtaja Victor Hellman vuonna 1892. Huvila on rakennettu kuuluisan kirkkoarkkitehdin Josef Stenbäckin mallipiirustusten mukaan. Mallipiirustus on Stenbäckin julkaisemasta rakennuspiirustussarjasta "Ensimmäinen vihko: Kesähuviloita ja Maakartanoita" vuodelta 1886. Rakennustutkija Pasi Kovalaisen mukaan Villa Pukkila lienee ainoa Stenbäckin kyseisten piirustusten mukaan toteutettu huvila Suomessa. Rakennushistoriallisesti huvilan tekee mielenkiintoiseksi Suomessa harvinainen pystyhirsirakenne. Rakennuksen seuraavan omistajan Walde Hyryn aikana vuonna 1937 huvilaa laajennettiin eteläpäädyn kuistilla.
Valdemar Hyry oli Victor Hellmanin vävy ja Oulun Villatehdas Oy:n toimitusjohtaja ja patruuna.
Absolution Tour

Absolution Tour on brittiläisen rockyhtyeen Musen live-DVD. Levy sisältää suurimman osan yhtyeen esiintymisestä Glastonburyn festivaalilla vuonna 2004. Se sisältää myös ennenjulkaisematonta materiaalia Earls Court Exhibition Centreltä ja Wembley Arenalta Lontoosta ja Wiltern Theaterilta Los Angelesista. Levyn kappaleet ovat suurimmaksi osaksi yhtyeen kolmannelta studioalbumilta Absolutionilta, ja mukana on myös vanhempaa materiaalia. DVD sisältyi myös ilmaisena bonuslevynä Black Holes &amp; Revelationsin rajoitettuun julkaisuerään Yhdysvalloissa. Levyä on kritisoitu siitä, ettei se keskity koko kiertueeseen, vaan ainoastaan yhteen esiintymiseen.
Kappaleet.
Piilotetut ekstrat (pääsiäismunat).
Päästäksesi piilotettuihin raitoihin mene Ekstrat-valikkoon ja valitse otsikko "Fury". Paina ylös-näppäintä kerran. Nyt sana "Back" on korostettu. Sitten paina vasemmalle osoittavaa nuolta, jolloin "X" ekstroissa syttyy. Paina enter, ja piilotettu materiaali soi.
Grit Breuer

Grit Breuer (s. 16. helmikuuta 1972 Robel, Itä-Saksa) on saksalainen pikajuoksija. Hän oli olympiakisoissa pitkän viestin joukkueessa kolmesti: vuonna 1988 Itä-Saksan joukkueessa, vuonna 1996 pronssia voittaneessa Saksan joukkueessa ja vielä 2004 alkuerässä karsiutuneessa Saksan joukkueessa. 400 metrillä hän oli vuoden 1996 olympiafinaalin kahdeksas.
Doping.
Breuer, Katrin Krabbe ja Silke Möller olivat joutuneet harjoituskaudella dopingtestiin Etelä-Afrikassa talvella 1992. Virtsanäytteet olivat puhtaita, mutta kaikki saman henkilön. Breuer syytti Saksan yleisurheiluliittoa poliittisesta ajojahdista. Määrätyt kilpailukiellot saatiin purettua, mutta saman vuoden elokuussa Breuer ja Krabbe jäivät kiinni klenbuterolin käytöstä. Breuer oli kansainvälisen yleisurheiluliiton määräämässä kilpailukiellossa vuoteen 1995.
Muuta.
Breuer on mennyt naimisiin pitkäaikaisen valmentajansa Thomas Springsteinin kanssa ja käyttää sukunimeä Breuer-Springstein. Thomas Springstein sai vuonna 2006 ehdollisen vankeusrangaistuksen lääkelain rikkomisesta annettuaan testosteronia 16-vuotiaalle pikajuoksijalle Anne-Kathrin Elbelle "vitamiinivalmisteena".
.ax

.ax on Ahvenanmaan Internet-maakoodi, tunnusta hallinnoi Ahvenanmaan maakuntahallitus. 
Historia.
Tunnus otettiin käyttöön 15. elokuuta 2006, kun tunnusta säätelevä laki astui voimaan. Verkkotunnuksen hakemista koskivat muuten samat säännöt kuin .fi-tunnuksen hakemista, paitsi että hakijalla täytyy olla kiinteä kotipaikka tai kotikunta Ahvenanmaalla. Ennen .ax -maatunnuksen käyttöönottoa ahvenanmaalaiset sivustot käyttivät alidomainia .aland.fi.
Nykytilanne.
Tietoyhteiskuntakaari vapautti tunnuksen yleisesti saataville ja nykyisin kuka vain voi rekisteröidä .ax-verkkotunnuksia.
This Is A Muse Demo

This Is A Muse Demo on brittiläisen rockyhtyeen Musen harvinainen demo vuodelta 1995. Demo sisälsi neljä kappaletta, joita ei ole koskaan äänitetty uudelleen (poikkeuksena "Sling", jota Muse soitti instrumentaalina konserteissaan vuosina 1998 ja 1999). Kasetti äänitettiin toukokuussa 1995 yhtyeen basistin, Chris Wolstenholmen, kotona. Demo myytiin brkntvgirl-nimimerkkiselle yhdysvaltalaiselle henkilölle eBay-huutokaupassa noin 500 punnan hintaan vuonna 2005.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Matthew Bellamy.
Pat Nixon

Patricia Ryan Nixon (16. maaliskuuta 1912 – 22. kesäkuuta 1993) oli Richard Nixonin aviovaimo. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen miehensä toimiessa presidenttinä vuosina 1969–1974. 
Hänen ristimänimensä oli Thelma Catherine Ryan. Hän muutti kuitenkin etunimensä virallisesti Patriciaksi opiskeluaikoinaan. Hän oli saanut jo aiemmin isältään Pat-lempinimen, joka viittasi hänen syntymiseensä juuri ennen Pyhän Patrickin päivää sekä tytön irlantilaisiin juuriin. 
Pat syntyi Elyssä, Nevadassa, mutta muutti pian perheineen Kaliforniaan. Tytön äiti kuoli syöpään vuonna 1924 ja isä silikoosiin 1929. Hänellä oli kaksi vanhempaa veljeä: William M., Jr. (1910–1997) ja Thomas (1911–1992) sekä velipuoli Matthew Bender (1907−1973), ja siskopuoli Neva Bender (1909−1981) äidin ensimmäisestä avioliitosta. 
Valmistuttuaan Excelsior High Schoolista vuonna 1929 Pat lähti Fullerton Collegeen. Hän valmistui vuonna 1937 Etelä-Kalifornian yliopistosta ja sai paikan high school -opettajana.
Avioliitto.
Richard ja Pat Nixon menivät naimisiin 21. kesäkuuta 1940. Nixonit saivat kaksi lasta: Trician (s. 1946) ja Julien (s. 1948).
Vuonna 1946 Richard Nixon valittiin kongressiin, 1950 senaattiin ja 1952 varapresidentiksi.
Nixonit muuttivat Valkoiseen taloon vuonna 1969. Vaimo oli usein miehensä seurana valtiovierailulla. Hän oli läsnä mm. Richardin historiallisella Kiinan-matkalla vuonna 1972. 
Richard Nixonin erottua presidentinvirasta vuonna 1974 Watergate-skandaalin seurauksena pariskunta muutti takaisin Kaliforniaan. Tämän jälkeen Pat Nixonin vuodet julkisuuden henkilönä olivat ohi; hän esiintyi enää harvoin julkisuudessa, kieltäytyi antamasta haastatteluja eikä koskaan palannut Valkoiselle talolle.
Pat Nixonille kehittyi myöhempinä vuosina useita vakavia terveysongelmia, kuten aivohalvauksia ja emfyseemaa sekä keuhkosyöpä, johon hän lopulta kuoli. Hänet ja hänen vuonna 1994 kuollut miehensä haudattiin entisen presidentin synnyinsijoille Yorba Lindaan.
Reijo Hukkanen

Reijo Juhani Hukkanen (4. toukokuuta 1946 Oulu – 29. tammikuuta 2024 Oulu) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hänen veistoksensa koostuvat olemassa olevien esineiden yhdistelemisestä yllättävällä tavalla.
Hukkasen nuoruudentyöt ovat naivismin ja surrealismin rajalta olevia maalauksia. Vuonna 1982 hän aloitti esineteosten luomisen Mauri-myrskyn repimästä peltikatosta.
Hukkanen valittiin vuonna 1991 Vuoden taiteilijaksi. Hän sai myös Kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1987.
Hukkanen oli yksi Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin saajista vuonna 2012.
Hukkasen puoliso oli taidemaalari Sinikka Tuominen (k. 2024).
Émile Zinsou

Émile Derlin Henri Zinsou (23. maaliskuuta 1918 Ouidah – 28. heinäkuuta 2016) oli beniniläinen poliitikko. Hän toimi maansa (silloiselta nimeltään Dahomeyn) presidenttinä vuosina 1968–1969 sekä ulkoministerinä 1962–1963 ja 1965–1967.
Zinsou opiskeli lääkäriksi, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän suuntautui journalismiin ja politiikkaan.
Zinsou oli läsnä allekirjoittamassa Afrikan unionin perustamissopimusta Loméssa 2000.
Carla Gugino

Carla Gugino (s. 29. elokuuta 1971 Sarasota, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa 1980-luvun lopulla ja on näytytellyt muun muassa Ingrid Cortezin roolissa elokuvasarjassa "Spy Kids".
Gugino on sukujuuriltaan isänsä puolelta italialainen ja äitinsä puolelta englantilais-irlantilainen. Vanhemmat erosivat, kun Gugino oli kaksivuotias, ja hän asui vuorotellen äitinsä luona Kaliforniassa ja isänsä luona Floridassa. Gugino työskenteli teini-iässä mallina mutta alkoi tätinsä rohkaisemana käydä teatterikursseilla.
Guginon ura alkoi televisiosarjojen jaksoista 1980-luvulla. Television puolella hänet tunnetaan parhaiten sarjoista "Chicagon lääkärit" (1999–2000), "Karen Sisco" (2003–2004), "Entourage" (2007–2010), "Californication" (2011), "Wayward Pines" (2015) ja "The Haunting of Hill House" (2018). Tunnetuimpia elokuvia, joissa hän on esiintynyt, ovat muun muassa "Snake Eyes" (1998), "Spy Kids" (2001), "Sin City" (2005), "Night at the Museum – yö museossa" (2006), "San Andreas" (2015) ja "Julma leikki" (2017).
Sky Captain and the World of Tomorrow

Sky Captain and the World of Tomorrow on Kerry Conranin ohjaama vuonna 2004 ensi-iltansa saanut science fiction -elementtejä sisältävä seikkailuelokuva. Elokuvan ääosissa ovat Gwyneth Paltrow, Jude Law ja Michael Gambon. Vuonna 1989 kuollut Laurence Olivier esiintyy elokuvassa arkistomateriaalin avulla, mutta hänen repliikeistään osa on toisen näyttelijän äänittämiä.
Elokuva sai alkunsa Conranin tekemänä kuuden minuutin lyhytelokuvana. Tuottaja Jon Avnet näki sen ja lähestyi Conrania siinä toivossa, että Conran ohjaisi aiheesta elokuvan. Valtaosa elokuvasta kuvattiin väriavainnuksen avulla, jolloin taustat hahmojen takana lisättiin kuvaan digitaalisesti.
Elokuva oli ehdolla muun muassa 2005 Hugo-palkinnon saajaksi kategoriassa paras pitkä draama (Best Dramatic Presentation, Long Form).
Juoni.
Elokuva sijoittuu vuoteen 1939. Newyorkilainen toimittaja Polly Perkins alkaa tutkia outoa tapausta, jossa maailman johtavia tiedemiehiä on kadonnut jäljettömiin. Avukseen Polly saa urhean lentäjän Joe Sullivanin eli Sky Captainin.
Kaksikon tutkimukset vievät heidät Dr. Totenkopfin jäljille. Totenkopf on rakennuttanut valtavia robotteja, jotka varastavat laitteita ja raaka-aineita kautta maailman. Perkins ja Sullivan päätyvät Himalajan vuoriston kautta trooppiselle saarelle, jolla Totenkopf pitää päämajaansa. He löytävät sieltä kadonneet tiedemiehet, jotka Totenkopf on kaapannut.
Totenkopfia esittävä kolmiulotteinen heijastus puhuu päähenkilöille ja kertoo, että ihmiskunta on epäonnistunut tehtävässään suojella maapalloa. Päähenkilöille selviää, että Totenkopf itse kuoli jo vuonna 1918, ja että hänen robottinsa ovat jatkaneet hänen työtään. Totenkopfin suunnitelmana on laukaista avaruuteen raketti, joka sytyttää maapallon ilmakehän tuleen ja tuhoaa kaiken elämän. Raketti on tarkoitettu uudeksi Nooan arkiksi, jossa on kaksi kappaletta kaikkia eläimiä sekä miehen ja naisen perintötekijät metalliputkiloissa.
Sullivan ja Perkins onnistuvat räjäyttämään raketin ja laskeutuvat mereen. Perkins yrittää ottaa valokuvan maahan putoavista eläimillä täytetyistä pakokapseleista, mutta unohtaa ottaa kameransa linssin suojuksen pois.
Vastaanotto.
"Variety"-lehti piti elokuvan alkupuolta vahvempana kuin loppua. Lehti kehui elokuvan omalaatuista visuaalista ilmettä ja Edward Shearmurin siihen säveltämää musiikkia.
"Empire"-lehti esitti, että Law'n ja Paltrow'n suoritukset ovat elokuvassa heikot. Jättirobotit ja visuaalinen ilme ovat elokuvan paras osuus, eikä elokuvaan lehden mukaan kannata haaskata aikaansa, jos ne eivät kiinnosta.
Elokuva jäi tappiolle, sillä se tuotti vain 58 miljoonaa dollaria. Kerry Conran arvioi vuonna 2024 "Varietyn" haastattelussa, että elokuvan ongelmat johtuivat muun muassa siitä, että elokuva päätettiin kuvata mustavalkoelokuvan sijasta väreissä. Jon Avnet myös pyysi Conranilta, että elokuvan kohtaukset olisivat nopeampia. Lisäksi Conran huomautti, että elokuvan budjetti oli usein mainitun 70 miljoonan dollarin sijasta vain 12 miljoonaa dollaria.
Stigmata (Arch Enemyn albumi)

Stigmata on ruotsalaisen metalliyhtye Arch Enemyn toinen studioalbumi. Albumi nauhoitettiin Studio Fredmanilla - kuten yhtyeen edellinenkin albumi - vuonna 1997, lukuun ottamatta ensimmäistä kappaletta "Beast of Man", joka nauhoitettiin tammikuussa 1998. Stigmata julkaistiin vuonna 1998. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen maailmanlaajuinen julkaisu - edeltäjäalbumi "Black Earthiä" oli myyty lähinnä Japanissa ja Euroopassa. Albumi oli myös yhtyeen ensijulkaisu jättilevy-yhtiö Century Median suojissa.
Yhtyeen pitkäaikaisrumpali Daniel Erlandsson, joka on osallistunut jokaisen yhtyeen albumin tekoon, soittaa albumilla vain sen avausraidalla "Beast of Man". Loput rummut albumilla soittaa Peter Wildoer, joka on myös ottanut osaa mm. Arch Enemy -kitaristi Christopher Amottin sooloprojekti Armageddoniin.
Albumilla soittaa bassoa Martin Bengtsson, eikä laulaja Johan Liiva, kuten "Black Earthillä".
Pteranodon

Pteranodon (kreikaksi πτερόν (pteron, ”siipi”) ja ἀνόδων (anodon, ”hampaaton”) oli Pohjois-Amerikassa myöhäisellä liitukaudella (noin 90–70 miljoonaa vuotta sitten) elänyt pterosaurus.
Kuvaus.
Pteranodon oli suurikokoinen pterosaurus, joka oli 1,83 metrin pituinen ja jonka siipiväli oli jopa 9 metriä. Ne elivät noin 70–100 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella. Ne painoivat jopa 20–93 kilogrammaa. Urokset olivat selvästi suurempia kuin naaraat. Niiden uskottiin olevan suurimpia pterosauruksia aina 2000-luvun lopulle saakka, kunnes niitä suuremmat Azhdarchid-pterosaurukset löydettiin. Niiden kallot olivat 78 senttimetrin pituiset.
Harja.
Pteranodonilla oli päässään suuri harja, jota ehkä käytettiin apuna parittelumenoissa. Uroksilla on ehkä ollut suurempi harja kuin naarailla, mikä olisi johtanut siihen, että ne olisivat käyttäneet suurta harjaa apuna naaraan havittelussa.
Nokka ja hampaat.
Pteranodonin nokka ei sisältänyt hampaita. Niiden nokat olivat hoikkia ja todennäköisesti erittäin teräviä, joten niitä käytettiin todennäköisesti saalistuksessa. Niillä oli myös erilainen purenta nokkansa johdosta.
Ravinto.
Vaikka Pteranodonilla ei ollut hampaita, se oli lihansyöjä. Paleontologit tietävät, että Pteranodon söi lihaa, koska sen fossiileja on löydetty merialueiden lähistöltä, mikä osoitti, että se söi merieläimiä muun muassa rapuja ja kaloja. Pteranodon söi saaliinsa kokonaisuudessaan, kuten pelikaani.
Fossiilit.
Sen nimesi Paleontologi Othniel Charles Marsh vuonna 1876. Hän löysi Pteranodonin Kansasista. Myöhemmin löytöjä on tehty myös Alabamasta, Nebraskasta, Wyomingista ja Etelä-Dakotasta.
Lentäminen.
Tutkimusten mukaan Pteranodon lensi samalla tavalla kuin nykyajan albatrossit. Tämä perustuu siihen, että Pteranodonilla oli albatrossien kaltainen siipien pituuden ja leveyden välinen mittasuhde. Ne pystyivät lentämään pitkiä matkoja ja hyödyntämään siipiään myös paetakseen petoeläimiltä. Koska Pteranodonit olivat painavia, niiden oli vaikeampi nousta ilmaan.
Elokuvakulttuurissa.
Pteranodon esiintyy elokuvissa muun muassa elokuvissa ', "Jurassic Park III", "Jurassic World" ja '.
"Jurassic Park III:n" Pteranodoneissa on löydettävissä paljon anatomisia ja teknisiä virheitä, kuten tarttumakykyiset jalat, lekuttelukyky sekä kyky kantaa ihmistä ilmassa. Niille annettiin myös hampaat, vaikka nimi Pteranodon tarkoittaa ”siivekästä ja hampaatonta”.
Puolivälinkankaan vesitorni

Puolivälinkankaan vesitorni on Oulussa Puolivälinkankaan kaupunginosassa sijaitseva vuosina 1967–1969 rakennettu vesitorni. Vesitorni sijaitsee valtatien 4 varrella kaupunginosan korkeimmalla kohdalla, ja on näkyvä maamerkki. Tornin huipulla on ollut yleisölle avoin näköalatasanne ja tähtitieteellisen yhdistyksen Oulun Arktoksen tähtitorni. Nykyisin ylätasanne ei ole avoinna yleisölle.
Tornin korkeus on 55 metriä ja sen huippu on 77 metriä merenpinnan yläpuolella. Vesisäiliön tilavuus on 6 000 kuutiometriä, ja tornin ylätasanteen halkaisija on 52,5 metriä. Tornin perustuksen läpimitta on 11 metriä.
Valmistuessaan Puolivälinkankaan vesitorni korvasi rautatieaseman koillispuolella sijainneen vanhentuneen Intiön vesitornin. Torni on peruskorjattu ensimmäisen kerran vuonna 1997. Vesitornin rakenteet on suunnitellut Eino Niemelä.
Kamelia

Kamelia eli ruusukamelia ("Camellia japonica") on koristekasvi, jota kasvatetaan sekä puistoissa että huonekasvina. Siitä on jalostettu noin 3 000 lajiketta, muunnosta ja hybridiä. Kamelia on saanut nimensä vuonna 1753 Georg Joseph Kamelin mukaan, joka oli Filippiineillä työskennellyt jesuiitta ja apteekkari. Saman suvun teepensas ("Camellia sinensis") on esimerkiksi lehdistöltään hyvin samankaltainen kuin kamelia. 
Ulkonäkö ja koko.
Kamelia on pieni pensas tai puu, korkeimmillaan 20-metrinen, mutta useammin alle viisi metriä korkea. Sen lehdet ovat kiiltävät, ainavihreät ja sileäreunaiset. Kukat ovat halkaisijaltaan 5–15 cm, lajikkeesta riippuen valkeat, keltaiset tai punaisen eri sävyissä, useimmin kerratut.
Levinneisyys.
Kamelia on kotoisin Itä-Aasiasta. Se menestyy puistoissa sellaisissa ilmastoissa, joissa pakkaset ovat vain satunnaisia, eikä routaa juuri tule. Ainavihreät lehdet saavat kasvin kuivumaan, jos se saa aurinkoa silloin kun maa on jäässä.
Kameliat taiteessa.
Alexandre Dumas nuorempi kirjoitti romaanin "Kamelianainen" vuonna 1852. Teokseen perustuu myös Giuseppe Verdin ooppera "La Traviata".
Pärehöylä

Pärehöylä on konevoimalla toimiva höylä, joka kykenee maamoottorilla ja hihnalla varustettuna tuottamaan kattopäreitä nopeasti. Pärehöyliä on ollut myös vesimyllyjen yhteydessä, ja myös hevoskiertoisia pärehöyliä on valmistettu.
Mauri-myrsky

 
Mauri-myrsky oli voimakas, Atlantilta lähteneen trooppisen pyörremyrsky Debbyn jäänne, matalapaine, joka kaatoi metsää Pohjois-Suomessa 21.–22. syyskuuta 1982. Metsätuhoja havaittiin laajalla alueella, joka ulottui Oulusta Inariin asti. Maa-alueiden suurin 10 minuutin keskiarvo tuulen nopeudesta mitattiin Oulussa, ja se oli 19 metriä sekunnissa. Merialueiden voimakkain keskituuli, 29 metriä sekunnissa, mitattiin Moikipäässä. Puuskissa tuulennopeus nousi 40–50 metriin sekunnissa.
Perämereltä noussut myrsky yllätti asukkaat etenkin Torniossa ja Kemissä sekä muissa rannikkokunnissa. Ilmatieteen laitoksen sääennusteissa ei ollut varoitettu myrskystä etukäteen, vaan säätiedotukset olivat luvanneet alueelle navakkaa etelän tai lounaan puoleista tuulta. Myrskyn yllätyksellisyyttä korosti myös se, että edellispäivän sää oli ollut aurinkoinen ja lämmin. Silminnäkijöiden mukaan myrsky puhkesi täysin yllättäen iltapäivällä 21. syyskuuta 1982.
Metsää kaatui miljoonia kuutiometrejä; yksin Rovaniemen kaupungin alueella kaatui noin 4 000 puuta. Tuulen lisäksi tuhoja aiheutti korkealle noussut merivesi, joka tuhosi Kemin ja Tornion venesatamat. Suurin virallinen vedenkorkeusmittaus oli Kemistä: +201 cm. Vielä Saariselän tunturialueen itäpuolella Jaurujoella myrsky kaatoi noin 265 000 kuutiometriä puuta; tälle tuhoalueelle perustettiin seuraavana vuonna Urho Kekkosen kansallispuisto. Kun puumarkkinat täyttyivät syksyllä 1982 myrskytuhopuista, seurauksena oli raakapuun hinnan romahtaminen. Toisaalta myrskytuhojen raivausta helpotti se, että pysyvä lumi satoi syksyllä 1982 poikkeuksellisen myöhään.
Mauri-myrskyn epäillään synnyttäneen ainakin yhden trombin, joka kaatoi puita ryppäinä kohti keskipistettä.
Kuolonuhreja oli kaksi: pariskunta, joka haki suojaa lomamökistään Vitagrunnin saaresta Torniossa. Mökki irtosi maasta myrskytuulen voimasta ja kulkeutui veden pinnalla kilometrin verran murskautuen mantereen rantakallioihin Tornion Laivaniemessä. Tuuli mm. paiskoi tuhansia kiloja painavia veneitä pitkällekin maalle.
Baby Blues (sarjakuva)

Baby Blues (julkaistu Suomessa myös nimillä "Ipanavalta" ja "Ipanat") on Rick Kirkmanin ja Jerry Scottin vuodesta 1990 tekemä sarjakuva. Sarjakuvasta on tehty Yhdysvalloissa myös lyhytikäinen piirretty TV-sarja. "Baby Blues" kertoo kotiäidin, kolmen lapsen ja työssä käyvän isän arkielämästä humoristisesta näkökulmasta. 
Sarjakuva-albumeita.
Suomeksi käännetyt sarjakuva-albumit on koottu useammista yhdysvaltalaisista albumeista.
TV-sarja.
Vuonna 2000 televisioyhtiö WB Television Network alkoi tehdä "Baby Bluesista" TV-animaatiota. Sarjan tunnussävelen "It's All Been Done" esittää Barenaked Ladies. Sarjaa esitettiin vain 13 jaksoa. Sarja sijoittui aikaan jolloin Suvi oli vielä vauva ja ainoa lapsi.
TV-sarjassa kolmen päähenkilön ohella ainoat muut vakiohahmot olivat naapurin perhe (isä, äiti ja kouluikäinen poika) jotka eivät ole esiintyneet sarjakuvassa. Naapurit olivat melko "Simpsonit"-vaikutteisia. Kirkmanilla ja Scottilla ei ollut sananvaltaa TV-sarjaan.
Suomessa sarjaa esitettiin TV2:ssa nimellä "Vaipparalli", joskus 2000-luvun alkupuolella. 
Rooleissa muun muassa:
DJPP

DJPP (oikealta nimeltään Perttu Mäkelä, s. 1978 tai 1977) on helsinkiläinen hip hop -DJ ja -tuottaja.
DJPP on tehnyt taustoja useille suomalaisille hip hop -artisteille ja alkuvuodesta 2006 julkaistiin tämän ensimmäinen albumi, "", jolla vierailivat muun muassa Asa, Ruudolf, Eevil Stöö, Steen1, Jontti &amp; Shaka, Jodarok, Stig Dogg, Davo, Notkea Rotta, Edu Kehäkettunen ja Petos. Levy oli ehdolla Emma-palkinnon saajaksi kategoriassa ”vuoden urban/electronica-albumi”. DJPP vaikuttaa myös Uusi Fantasia -yhtyeessä.
DJPP aloitti hip hopin kuuntelun 1980-luvun lopulla, mutta levyhyllyyn mahtui tuolloin myös heavy-musiikkia. Lukioaikanaan käydessään kuvataidelukiota hän kuitenkin myi rock-levynsä ja vaihtoi vuonna 1999 kitaran sampleriin. DJPP alkoi tuottaa hip hopin lisäksi elektroa. Hän kokeili siipiään myös räppäämisen saralla (nimellä Painava Potilas), mutta on sittemmin jättänyt riimittelyn vähemmälle. Tuottajalevyllään DJPP on itse äänessä vain Ruudolfin ”Thunderking”-kappaleella.
DJPP on tehnyt runsaasti yhteistyötä Stig Doggin kanssa levyillä ja keikoilla. Hän on myös Stigin entinen kämppäkaveri. DJPP on sanonut pitävänsä hip hopissa varsinkin ”gangsta-häröilystä ja päihdehuuruisista riimeistä”, joita Stig Doggin voidaan katsoa edustavan. DJPP opiskelee Helsingin Kuvataideakatemiassa.
Willem Einthoven

Willem Einthoven (21. toukokuuta 1860 Semarang, Indonesia – 28. syyskuuta 1927 Leiden) oli alankomaalainen lääketieteilijä. Hän keksi ensimmäisen käyttökelpoisen elektrokardiogrammin eli EKG:n vuonna 1903, ja sai vuoden 1924 lääketieteen Nobelin siitä hyvästä.
Ennen Einthovenin aikaa tiedettiin jo, että sydän tuottaa sähköisiä pulsseja, mutta niiden mittaamiseen ei ollut muuta keinoa kuin elektrodien kiinnittäminen suoraan sydänlihakseen. 
Laitteen kehittämisen jälkeen Einthoven jatkoi lääketieteellisiä tutkimuksia ja kuvasi joukon sydämen toimintahäiriöitä. Vanhoilla päivillään hän tutki myös akustiikkaa.