tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Milkshake Man

Milkshake Man () on australialaisen laulajan Go-Jon kappale. Se edusti Australiaa Eurovision laulukilpailussa 2025. Kappale ei edennyt finaaliin, kun se sai toisessa semifinaalissa 41 pistettä ja sijoittui 11. sijalle.
Lähteet.
Gabriel Sillanpää

Gabriel Sillanpää (s. 8. syyskuuta 2005 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Seuraura.
Sillanpää on Vaasan Palloseuran kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset ammattiottelunsa VPS:n akatemiajoukkueessa vuonna 2020. Hän allekirjoitti kolmevuotisen sopimuksen Palloseuran kanssa alkaen kaudeksi 2021. Kaudella 2022 Sillapää pelasi kahdessa Veikkausliiga ottelussa Palloseuran edustuksessa.
Maajoukkueura.
Sillanpää sai kutsun vuonna 2021 Suomen U17 maajoukkueleirille. Seuraavana vuonna hänet kutsuttiin uudestaan U17 leirille, sekä hänet valittiin U18 maajoukkueeseen pelaamaan Tšekkiin. Siellä hän pelasi Tšekkiä ja Slovakiaa vastaan.
Yksityiselämä.
Gabriel Sillanpää on uransa päättäneen jalkapalloilijan ja valmentajan Henri Sillanpään poika.
Wasted Love

Wasted Love () on itävaltalaisen laulajan JJ:n kappale. Hän edusti Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa 2025. Kappale voitti kilpailun 436 pisteellä, joista 178 tuli yleisöltä ja 258 raadeilta.
Kansainvälinen Sovinnonliitto

Kansainvälinen Sovinnonliitto (aik. Kristillistä internationalea kohti 1919–1923, , lyh. IFOR) on vuonna 1914 perustettu järjestö. Kansainvälinen Sovinnonliitto oli maailmansotien välisenä aikana keskeisin kansainvälinen kristillissosialistinen ja ekumeeninen järjestö.
Järjestön tavoitteena on edistää väkivallattomuutta, ihmisoikeuksia ja sovintoa koulutuksen, ohjelmien ja kampanjoiden avulla. Nykyisin järjestöön kuuluu 40 jäsenjärjestöä. Järjestöllä on pysyvät edustajat Genevessä, New Yorkissa ja Wienissä sekä UNESCOssa Pariisissa.
Historia.
Kansainvälinen Sovinnonliiton juuret ovat Britannian Sovinnonliitossa, joka oli perustettu ensimmäisen maailmansodan syttymisen jälkeen vuonna 1914. Keskeinen toimija liiton perustamisessa oli Bilthovenin kokouksen koollekutsuja, brittiläinen kveekari Henry T. Hodgkins.
Shantanu Narayen

Shantanu Narayen (s. 27. toukokuuta 1963 Hyderabad) on intialaistaustainen yhdysvaltalainen liikemies. Hänet nimitettiin Adoben toimitusjohtajaksi joulukuussa 2007.
Narayen sai intialaisesta Osmania-yliopistosta kandidaatin arvon. Hän valmistui Bowling Greenin osavaltionyliopistosta maisteriksi tietojenkäsittelytieteessä. Lisäksi hän sai Master of Business Administration -oppiarvon Haas School of Businessista. Narayen työskenteli Silicon Graphicsissa ja tuotekehittelijänä Applen palveluksessa. Hän oli mukana perustamassa digitaaliseen valokuvien jakamiseen keskittynyttä Pictra-yhtiötä. Hänellä on hallussaan useita patentteja. Narayen kuului Barack Obaman liiketoiminnan johdon neuvonantajistoon tämän ollessa Yhdysvaltain presidenttinä.
Narayenille myönnettiin vuonna 2019 Padma Shri. Narayen on toistuvasti valittu "Barron’s"-lehdessä yhdeksi maailman parhaista toimitusjohtajista. Hänet on huomioitu myös "Fortunen" "Businessperson of the Year" -listauksissa. Vuonna 2019 Narayen oli seitsemännellä sijalla "Forbesin" innovatiivisten johtajien listalla.
Lauri-Eemil Vetri

Lauri-Eemil Vetri (s. 6. maaliskuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija. Vetri edustaa Ykkösliigassa pelaavaa Salon Palloilijoita. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.
Seuraura.
Vetri on Rovaniemen Palloseuran kasvatti. Hän pelasi miltein koko junioruransa siellä, pelaten kautena 2018 myös TP-47:ssa. Vetri pelasi kaudella 2020 RoPSin alaisessa Rovaniemi Football Academyssä Kakkosta. Hänet nostettiin RoPSin edustukseen kaudeksi 2021 RoPSin tiputtua Veikkausliigasta. Vetri pelasi yhden ottelun RoPSin edustukselle Ykkösessä ennen joukkueen tippumista Kakkoseen. Vetri pelasi kauden 2022 RoPSin päämaalivahtina jakaen paikan Otto Märsylän kanssa.
Vetri siirtyi kaudeksi 2023 Vaasan Palloseuraan yksivuotisella sopimuksella, johon sisältyi vuoden lisäoptio. Hän debytoi Veikkausliigassa samalla kaudella FC Hakaa vastaan. Vaasan Palloseura käytti vuoden lisäoption Vetrin sopimuksessa loppuvuodesta 2023. Palloseura kirjoitti uuden sopimuksen Vetrin kanssa keväällä 2024 ja sopivat VIFK:n kanssa kauden pituisesta lainasopimuksesta. Vetri kuitenkin kutsuttiin takaisin lainalta kesäkuussa Vaasan Palloseuran pelatessa Konferenssiliigan karsintoja. Vetri pääsikin pelaamaan karsinnoissa Teppo Marttisen loukkaannuttua ennen vieraspeliä FK Žalgirisia vastaan ja Rasmus Leislahden oltua loukkaantunut jo pidemmän ajan.
Vetri allekirjoitti lainasopimuksen SalPan kanssa kattaen kauden 2025.
Tavo akys

Tavo akys () on liettualaisen yhtyeen Katarsiksen kappale. Se voitti Liettuan vuoden 2025 euroviisukarsinnan "Eurovizija.LT 2025" ja edusti maata vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale eteni toisesta semifinaalista jatkoon, kun se keräsi 103 pistettä ja sijoittui kuudenneksi. Finaalissa kappale sai 34 pistettä ammattiraadeilta ja 62 yleisöltä, minkä myötä se sijoittui 16. sijalle.
Freedom (Mariam Šengelian kappale)

Freedom () on georgialaisen laulajan Mariam Šengelian kappale. Hän edusti Georgiaa Eurovision laulukilpailussa 2025. Kappale ei edennyt finaaliin, kun se sai toisessa semifinaalissa 28 pistettä ja sijoittui toiseksi viimeiseksi.
New Day Will Rise

New Day Will Rise () on israelilaisen laulajan Yuval Raphaelin kappale. Hän edusti Israelia Eurovision laulukilpailussa 2025. Kappale sijoittui kilpailussa toiseksi 357 pisteellä.
Juhana von Bagh

Juhana von Bagh (s. 1981 Helsinki) on suomalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Teatterista von Bagh innostui koulun kahdeksannella luokalla, kun pääsi koulunäytelmän joulupukin rooliin. Teatterikorkeakoulusta hän valmistui ohjaajaksi 2012. Hän on ohjannut esityksiä useaan teatteriin, mutta monelle hänen nimensä on tuttu Yleisradion kuunnelmista. Hänen ohjaamansa on muun muassa Ylen kesäkuunnelmaperinteen 2010 aloittanut kuunnelmasarja "Rakkaudella, Rauli Badding", joka voitti Sokeain kuunnelmapalkinnon. Kesällä 2023 esitetty Ylen 20-osainen kuunnelmasarja "Rakastitko, Vesku" on von Baghin ohjaama ja hän on myös yksi sarjan käsikirjoittajista. Hän on ohjannut Ylelle lisäksi kuunnelmat "Päättymätön riemu", "Nokia", "Tuntematon sotilas" sekä tv-sarjan "Hiljaisten palvelijat" 2019.
Teatteriohjauksia von Bagh on tehnyt eniten Kansallisteatteriin. Hänen ohjaamiaan ovat olleet näytelmät "Rikinkeltainen taivas", "Red" ja "Neuvostoliitto". Ensimmäinen ohjaus Kansallisteatterin suurelle näyttämölle oli "Jumalat" 2025. Helsingin kaupunginteatteriin von Bagh on ohjannut "Tunteet, tunteet", Ylioppilasteatteriin näytelmän "Armo" ja New Yorkissa sijaitsevaan Living Theatreen esityksen "Playing Storytelling".
Von Bagh on palkittu neljä kertaa televisio- ja radioalan Koura-palkinnolla sekä kerran Sokeain kuunnelmapalkinnolla.
Juhana von Baghin isä oli elokuva-alan monitoimimies Peter von Bagh.
Serving (kappale)

Serving (), alun perin Kant on maltalaisen laulajan Miriana Conten kappale. Se voitti Maltan euroviisukarsinnan "Malta Eurovision Song Contest 2025" ja edusti maata Eurovision laulukilpailussa 2025. Kappale eteni toisesta semifinaalista jatkoon, kun se keräsi 53 pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi. Finaalissa kappale sai 83 pistettä ammattiraadeilta ja kahdeksan yleisöltä, minkä myötä se sijoittui 17. sijalle.
Kohu sanoituksista.
Maltan yleisradioyhtiö PBS kertoi, että EBU määräsi muuttamaan kappaleen sanoituksia. Kappaleessa mainittiin sana "kant", joka tarkoittaa maltan kielellä ’laulua’. Laulettaessa se kuitenkin kuulostaa englannin kielen sanalta "cunt", joka tarkoittaa naisen sukuelintä.
Lehtisaaren kappeli

Lehtisaaren kappeli oli Helsingin Lehtisaaressa sijainnut Munkkiniemen evankelis-luterilaisen seurakunnan kappeli. Se valmistui vuonna 1983 seurakunnan toiseksi kirkkotilaksi. Seurakunta luopui kappelista vuonna 2018 ja se on sittemmin vuokrattu päiväkodiksi. Kappelin kellot ovat kuitenkin edelleen kirkollisessa käytössä, ne ovat soittaneet vuodesta 2021 ehtookellot lauantai-iltaisin. Kellojen ääni kuuluu nauhalta. Lehtisaaren kappelista käytettiin myös nimeä Pyhän Laurin kappeli. Nimi viittasi alueen pitkään kirkolliseen historiaan ja historialliseen yhteyteen Vantaalla sijaitsevaan Pyhän Laurin kirkkoon. 
Kappelin suunnitteli arkkitehti Olli Kivinen, joka oli suunnitellut myös läheisen ostoskeskuksen. Kirkkosalin lisäksi siinä oli seurakuntasali ja tiloja kerhotoiminnalle. Kappeli sijaitsi lähellä Lehtisaaren ostoskeskusta, joka on saman arkkitehdin suunnittelema.
Alttaritauluryijy Vaaleat vainiot oli tekstiilitaiteilija Norma Heimolan suunnittelema. Sen oli valmistanut Suomen Käsityön Ystävät. Norma Heimola suunnitteli myös kappelin kirkkotekstiilit. Ehtoollishopeat olivat Suomen Kirkon Sisälähetysseurasta. Alttariristi Yksin armosta oli E. Mäkelän suunnittelema. Tamminen kastepöytä oli P. Nordbergin tuotantoa. Kastepöydän lisäksi kirkkosalin kalusteista alttarikaiteet, alttaripöytä, polvistumispenkki ja lukupulpetti oli valmistettu tammesta. Seurakuntasalin seinällä oli Kristusta esittävä öljyvärimaalaus 1700-luvulta, jonka tekijä ei ole tiedossa. Kappelin kahdeksanäänikertaiset urut olivat vuodelta 1984.
Seth Magaziner

Seth Magaziner (s. 22. heinäkuuta 1983 Bristol, Rhode Island) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Magaziner valmistui massachusettsilaisesta Milton Academysta vuonna 2002. Hän sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Brownin yliopistosta vuonna 2006 ja Master of Business Administration -oppiarvon Yalen yliopistosta vuonna 2010. Magaziner on työskennellyt opettajana ja sijoitusammattilaisena. Hän oli vuosina 2015–2023 Rhode Islandin osavaltion varainhoitaja. Hänet valittiin vuoden 2022 vaaleissa Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän aloitti uransa 3. tammikuuta 2023.
Magaziner oli yksi demokraattien juutalaisista edustajista, jotka allekirjoittivat Benjamin Netanjahua kritisoineen ja kahden valtion mallia tukeneen julkilausuman tammikuussa 2024.
Nisse Rainne

Nisse Rainne (oik. Niilo Olavi Putkonen, 6. joulukuuta 1927 Viipuri – 6. helmikuuta 2001) oli suomalainen näyttelijä.
Ura.
Rainteen vanhemmat olivat konemestari Wilhelm Felix ja Saimi Amanda Putkonen. Hänet kiinnitettiin näyttämömestariksi Porin Teatteriin 1953–1954 ja näyttelijäksi Kajaanin Työväen Teatteriin 1954–1955. Rainteen näyttelijän ura jatkui Oulun teatterissa 1955–1957, Kuopion Yhteisteatterissa 1957–1963 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1963–1969. Lahden kaupunginteatterissa Rainne aloitti 1969.
Rainteen roolitehtäviä olivat muun muassa Benedikt ("Paljon melua tyhjästä"), Brick ("Kissa kuumalla katolla"), Boni ("Mustalaisruhtinatar"), Aarne ("Niskavuoren naiset") ja Lammio ("Tuntematon sotilas"). Rainne ohjasi näytelmät "Kuninkaan päivä Anian pellossa", "Ruskie Neitsyt", "Viekää tuhkatkin pesästä" ja "Erotaan pois".
Rainne näytteli talonmies Kuikkaa elokuvassa "Pikku Pietarin piha" (1961) ja everstiä sotahistoriallisessa draamassa "Päämaja" (1970). Vuonna 1966 hänellä oli rooli Bellacin miehenä lyhytelokuvassa "Bellacin Apollo".
Vuonna 1974 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa Rainne mainitsee, että hänellä on ollut rooleja ”25 vuoden aikana laidasta laitaan”.
Mila (Princin kappale)

Mila () on serbialaisen laulajan Princin kappale. Hän voitti Serbian euroviisukarsinnan "Pesma za Evroviziju '25" ja edusti Serbiaa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa. Kappale ei edennyt finaaliin, kun se sai toisessa semifinaalissa 28 pistettä ja sijoittui 14. sijalle.
Zak Allal

Zak Allal tai Zaki Allal, oikealta nimeltään Zakarya Hadj-Allal (s. 23. joulukuuta 1987 Tlemcen, Algeria) on lääkäri, tutkija, yrittäjä, ja pianisti-säveltäjä.
Hänet tunnetaan erityisesti pianokompositioistaan, joita hän esitti vuonna 2013 Carnegie Hallissa sekä yrittäjätoiminnastaan Silicon Valleyssa, liittyen neurotieteisiin, elinajanodotteeseen sekä elinsiirtoon ja elinten säilytykseen. Hän toimi myös Singularity Universityn Ranskan-suurlähettiläänä ja osallistuu säännöllisesti konferensseihin Ranskassa ja Yhdysvalloissa.
Elämäkerta.
Hänen elämäkertansa jakautuu kolmeen osa-alueeseen: musiikki, lääketiede ja yrittäjyys.
Lääketieteellinen ura.
Hän valmistui lääkäriksi Oranin yliopistosta. Hän suoritti kliinisiä harjoitteluita Oxfordissa neurologian ja radiologian parissa sekä Harvardin yliopistossa kirurgian ja kardiologian alalla. Hän suoritti myös harjoittelun SIPRIssä terveysdiplomatian alalla sekä Maailman terveysjärjestössä.
Yrittäjäura.
Lääketieteen opintojen päätyttyä hän siirtyi yrittäjäksi ja perusti neljän muun perustajan kanssa biotekniikkayrityksen nimeltä Organ Preservation Alliance. Hän jätti yrityksen pian keskittyäkseen Stanfordin yliopiston GSB-ohjelmaan, jossa hän kehitti uusia liikeideoitaan.
Myöhemmin hän palasi takaisin startup-yritykseensä ja kehitti sitä edelleen. Yritys sijaitsi NASAn tutkimuskeskuksessa Silicon Valleyssa ja erikoistui elinsiirtoihin, elinajanodotteeseen ja terveysteknologiaan.
Musiikkiura.
Hän opiskeli musiikkia Espanjassa ja Royal Academy of Musicissa Lontoossa. Hän julkaisi vuonna 2013 albumin "Celestial" ja esiintyi Carnegie Hallissa.
Suomen kielen oppimisalusta.
Alun perin henkilökohtaiseksi projektiksi suunniteltu Finnish Companion syntyi, kun Allal halusi nopeuttaa omaa suomen kielen oppimistaan. Turhautuneena siihen, että suomen verbien taivutukseen ja harjoitteluun oli vain vähän resursseja, hän kehitti alustan, joka perustuu rakenteelliseen toistoon. Hän ammensi inspiraatiota pianoharjoituksista, tennistreeneistä ja ampumaharjoitusten drilleistä. Toisin kuin perinteiset käännöstyökalut, Finnish Companion keskittyy kielen morfologiseen ymmärtämiseen ja integroituu useille alustoille, jotta käyttäjät voivat soveltaa oppimaansa arkipäivän tilanteissa.
Vaikka Finnish Companion toimii voittoa tavoittelemattomana hankkeena, se sai 10 000 euron enkelisijoituksen Mika Suutisen johtamalta ryhmältä Tahko Ski Lift Pitch -kilpailussa. Tämän jälkeen alusta on laajentunut mobiilisovellukseksi ja uusiksi oppimistyökaluiksi, mukaan lukien reaaliaikainen suomenkielisten TV-tekstitysten käännöstoiminto sekä tuki uusille kielille, kuten ukrainalle ja arabialle. Tavoitteena on tehdä suomen kielen oppimisesta helpompaa ja saavutettavampaa monimuotoisille käyttäjäryhmille. Tällä hetkellä alustalla on noin 3 000 uniikkia kuukausittaista käyttäjää..
Abdirahman Mohamed Abdullahi

Abdirahman Mohamed Abdullahi (, ; s. 24. huhtikuuta 1956 Hargeisa) on somalimaalainen poliitikko, joka on toiminut Somalimaan presidenttinä joulukuusta 2024 lähtien. Hän on myös Suomen kaksoiskansalainen. 
Ennen Somalimaan itsenäiseksi julistautumista Abdirahman toimi Somalian demokraattisen tasavallan ulkoministeriön palveluksessa, muun muassa virkaa tekevänä suurlähettiläänä Neuvostoliitossa. Vuonna 1996 hän muutti perheineen Suomeen. Palattuaan kotimaahansa hän toimi Somalimaan edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 2005–2007.
Abdirahman edustaa Waddani-puoluetta. Hän voitti maansa istuvan presidentin Muse Bihi Abdin yli 60 prosentin äänisaaliilla 13. marraskuuta 2024 pidetyssä presidentinvaalissa. Hän astui virkaansa 12. joulukuuta 2024.
Sysslebäck

Sysslebäck on taajama Torsbyn kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 402 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Oleby

Oleby on taajama Torsbyn kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 358 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Matti Hyry

Matti Hyry valittiin Hämeenkylän seurakunnan kirkkoherraksi vuonna 2021. Aiemmin Hyry on toiminut lukiossa uskonnon ja psykologian opettajana. Papin tehtäviin hän siirtyi vuonna 2008.
Matti Hyry on kasvanut lestaadiolaisessa perheessä. Hänen isänsä oli kirjailija Antti Hyry. Matin perheeseen kuuluu vaimo ja seitsemän lasta.
Stöllet

Stöllet on taajama Torsbyn kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 233 asukasta vuonna 2016.
Kristoffer Joner

Kristoffer Joner (s. 19. syyskuuta 1972 Stavanger) on norjalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa 1990-luvun puolivälissä ja on voittanut parhaan miespääosan Amandan kolmesti.
Ane Dahl Torp

Ane Dahl Torp (s. 1. elokuuta 1975) on norjalainen näyttelijä. Hän valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 1999 ja on voittanut useita palkintoja.
Guardianin esikoiskirjapalkinto

Guardianin esikoiskirjapalkinto () oli brittiläinen kirjallisuuspalkinto, jota jakoi sanomalehti "The Guardian". Palkinto myönnettiin vuosittain yhdelle englanninkielisen esikoisteoksen julkaisseelle kirjailijalle, ja sen arvo oli 10 000 puntaa. Palkinto perustettiin vuonna 1999 ja lakkautettiin vuonna 2016. Se jaettiin viimeistä kertaa vuonna 2015.
Cispius

Cispius () oli antiikin aikana nimitys Esquilinus-kukkulan pohjoisemmalle kielekkeelle Rooman kaupungissa Italiassa. Se työntyi lounaaseen Viminaliksen ja Oppiuksen väliin.
Cispiuksen erotti pohjoisessa Viminaliksesta notkelma, jonka läpi kulki Vicus patricius, ja etelässä Oppiuksesta Suburan laakso. Cispiuksen alkukohta, eli piste, josta se suuntautui lounaaseen Esquilinuksen ylätasangolta, sijaitsee nykyisin Santa Maria Maggiore -kirkon kohdalla. Tuolla paikalla sen korkeus on noin 54 metriä merenpinnasta laskettuna.
Cispius, Oppius ja Fagutal muodostivat kolme Esquilinuksen osaa ja olivat myös kolme Septimontium-juhlan kukkulaa. Varron mukaan kukkula sai nimensä Laevius Cispiuksesta, joka oli Anagniasta kotoisin ollut herniikkien päällikkö. Hän tuli Roomaan Tullus Hostiliuksen hallituskaudella ja vartioi tätä kukkulaa.
Cispiuksen arvellaan olleen Augustuksen aikaan tultaessa tiivin asutuksen peittämä aina Serviuksen muurille saakka, ja keisarikaudella asutus levisi muurin toiselle puolelle. Cispiuksella sijaitsivat muun muassa Juno Lucinan temppeli, Forum Esquilinum ja Lolliuksen puutarhat ("Horti Lolliani").
Maaleht

Maaleht on virolainen torstaisin ilmestyvä uutisiin ja ajankohtaisiin aiheisiin keskittyvä viikkolehti. Sen kohdeyleisö on erityisesti maalaisväestö.
Oppius

Oppius () oli antiikin aikana nimitys Esquilinus-kukkulan eteläisemmälle kielekkeelle Rooman kaupungissa Italiassa. Se työntyi länteen Cispiuksen ja Caeliuksen väliin.
Oppiuksen erotti pohjoisessa Cispiuksesta Suburan laakso, ja etelässä Caeliuksesta Colosseumin laakso. Oppius ja Cispius yhdistyivät muodostaen Esquilinuksen ylätasangon juuri Serviuksen muurin sisäpuolella.
Septimontium-juhlan jaossa Fagutal luettiin Oppiuksesta erilliseksi alueeksi, joten voidaan päätellä, että alun perin Oppius-nimi viittasi pelkästään kukkulan harjanteeseen lukuun ottamatta sen länsipäätä. Osa Oppiuksen länsipäästä tunnettiin myös nimellä Carinae.
Varron mukaan Oppius sai nimensä Opiter Oppiuksesta, joka oli Tusculumista kotoisin ollut kansalainen, joka tuli roomalaisten avuksi Tullus Hostiliuksen piirittäessä Vejiä. Sanan etymologia on kuitenkin epäselvä. Se saattaa viitata tähän paikkaan sijoitettuun klaaniin, ja on huomionarvoista, että se on plebeijisukuinen "gentilicium". Erään teorian mukaan nimi liittyisi kuitenkin nimeen Oppidus.
Oppius-nimi oli käytössä ainakin uskonnollisissa yhteyksissä tasavallan lopulle saakka. Myöhemmiltä ajoilta nimestä ei kuitenkaan ole löydetty mainintoja.
Alternatives économiques

Alternatives économiques on ranskalainen vuonna 1980 perustettu talousaikakauslehti, joka on perinteisesti tunnettu vasemmistolaisena ja globalisaation vastaisena. Viime vuosina lehti on muuttunut maltillisemmaksi ja saanut uusia lukijoita. Se ilmestyy nykyisin kerran kuussa.
Valeurs actuelles

Valeurs actuelles on ranskalainen vuonna 1966 perustettu viikkolehti, joka on perinteisesti linjaltaan konservatiivinen ja oikeistolainen. Vuonna 2015 se tuomittiin romaneja käsittelevien tekstiensä vuoksi kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. "Valeurs actuelles" ilmestyy torstaisin.
Rasmus Leislahti

Rasmus Leislahti (s. 16. kesäkuuta 2000 Kirkkonummi) on suomalainen jalkapalloilija. Leislahti edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.
Seuraura.
Leislahti on Kyrkslätt IF:n kasvatti. Hän siirtyi HJK:n organisaatioon vuonna 2018 ja pelasi ensimmäisen ammattiottelunsa Ykkösessä Klubi 04:ssa. Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi sarjatason alemmas FC Hongan akatemiajoukkueeseen Kakkoseen. Leislahti siirtyi 2020 lainalle Vaasan Palloseuraan. Hän pelasi samana kautena myös yhden pelin lainalla VIFK:ssä. Leislahti liittyi kaudeksi 2021 Ilvekseen, jossa hänestä tuli seuran ykkösmaalivahti. Hän vietti seurassa kaksi kautta.
Leislahti siirtyi kaudeksi 2023 KTP:hen kaksivuotisella sopimuksella seuran noustua Veikkausliigaan. Leislahti purki sopimuksen KTP:n kanssa kauden 2023 päätyttyä. Sopimuksen purku johtui KTP:n taloudellisista vaikeuksista, jotka tulivat seuralle sen tiputtua Ykkösliigaan kaudeksi 2024.
Leislahti siirtyi takaisin Vaasan Palloseuraan kahden vuoden sopimuksella. Hänestä tuli nopeaa joukkueen ykkösmaalivahti. Leislahti kuitenkin loukkaantui 19. kesäkuuta pelatussa pelissä AC Oulua vastaan ja ei pelannut loppukaudesta yhtään peliä. 
Maajoukkueura.
Leislahti pelasi ensimmäisen maaottelunsa 2018 Suomen U19-maajoukkueessa Sveitsin U19-maajoukkuetta vastaan. Hän sai samana vuonna vastuuta joukkueessa pelaten yhteensä 11 ottelua Suomen paidassa.
Leislahti sai kutsun Huuhkaajiin 2019 pelattaviin harjoitusotteluihin Viroa ja Ruotsia vastaan. Hän ei kuitenkaan peleissä päässyt kentälle vaan vietti ne vaihtopenkillä. 
Leislahti pelasi myös kolme ottelua Suomen U21-maajoukkueessa.
Le Parisien

Le Parisien on ranskalainen vuonna 1944 perustettu päivälehti. Lehden omistaa liikemies Bernard Arnault’n johtama LVMH-yhtiö, ja sitä on toistuvasti arvosteltu Arnault’n puuttumisesta lehden sisältöön.
Tony Evans

Anthony Tyrone Evans Sr. (s. 10. syyskuuta 1949 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen evankelinen pastori, kirjailija, puhuja ja lähetystoiminnan harjoittaja. Hän on Dallasissa, Texasissa sijaitsevan Oak Cliff Bible Fellowship -seurakunnan ja maailmanlaajuisen kristillisen "The Urban Alternative (TUA)" -palvelutyön perustaja. Uransa aikana hän on saanut tunnustusta kyvystään välittää monimutkaisia teologisia ajatuksia ymmärrettävien kuvailujen avulla.
Evans on toiminut Dallas Mavericksin NBA-joukkueen pitkäaikaisena kappalaisena. Lisäksi hän on isännöinyt radio-ohjelmaa nimeltä "The Alternative with Dr. Tony Evans". Hän on kirjoittanut myös kymmeniä kirjoja. "Newsmax" nimesi Evansin 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.
Tilinteko uskostani

Tilinteko uskostani () on anglikaanisen Oxfordin liikkeen vaikuttajan ja myöhemmän roomalaiskatolisen papin John Henry Newmanin (1801–1890) hengellinen ja apologeettinen omaelämäkerta, joka ilmestyi vuonna 1864.
Kirjoitusajankohtana Newman asui Birminghamissa ja kuului oratoriaaneihin. Monet katolilaiset ymmärsivät häntä väärin, eikä katolisen kirkon johto luottanut häneen. Teoksen syntytaustana oli anglikaanipappi Charles Kingsleyn esittämä syytös Newmanin valheellisuudesta: Ajateltiin, että Newman oli vielä anglikaanina ollessaan tehnyt salaisena petturina työtä Englannin kirkon tarkoitukselliseksi horjuttamiseksi roomalaiskatolisen kirkon hyväksi. Newman kirjoitti teoksen tilaisuutena vapautua ilmassa leijuvasta syytöksestä.
Teosta on joskus verrattu Augustinuksen tunnustuksiin, mutta kirjoittajansa elämänvaiheista se kertoo vain kylmästi ja melkein kuivasti, keskittyen tekijän hengellisten näkemysten kehitysvaiheisiin. Viimeinen luku poikkeaa tästä siinä, että se käsittelee kirjoittajan ajatuksia teologian tuolloisista kiistanalaisista kysymyksistä, kuten neitsyt Marian kunnioittamisesta, auktoriteetin ja vapauden suhteesta ja uskon ja tieteen välisestä jännitteestä.
Nikkeliallergia

Nikkeliallergia on allerginen reaktio, joka johtuu nikkelin kosketuksesta ihmisen ihoon.
Ilmeneminen.
Alkuperä.
Nikkeliä käytetään joidenkin esineiden valmistuksessa, muttei sitä saa liueta viikon kuluessa 0,5 mikrogrammaa enempää neliösentin kokoiselle ihoalueelle. Nikkeliä voivat sisältää esimerkiksi lävistyskorut, sormukset, vaatteiden niitit ja vetoketjut, silmälasien sangat tai jousisoittimien ja puhaltimien metalliset osat.
Allergia ilmenee alle viikossa kosketuksesta nikkelin kanssa, yleensä kutinana ja sitten esimerkiksi punoituksena ja lievänä turvotuksena. Reaktio alkaa kosketuskohdasta, mutta voi levitä laajemmalle. 
Patofysiologia.
Nikkeliallergia perustuu viivästyneeseen allergiamekanismiin (hypersensitiivisyyden tyyppi IV), joka on tyypillisin esimerkki viivästyneestä kosketusallergiasta.
Hoito.
Ihottuma paranee muutaman viikon kuluessa välttämällä kontaktia nikkeliin. Hydrokortisonivoidetta voidaan käyttää ihottuman paranemisen nopeuttamiseen.
Nikkeliallergia, kuten muutkin viivästyneet soluvälitteiset allergiat, todetaan ns. "lapputestillä" lääkärin toimesta. Lapputestissä allergeeni levitetään testiliuskoihin, eli ihotestilapuille, joissa on alumiinikuvut. Liuskat kiinnitetään teipin avulla potilaan iholle (usein käsiin tai selälle). Testialueet tarkastetaan ensimmäisen kerran noin kahden vuorokauden kuluttua testin aloittamisesta. Lopulliset tulokset tulkitaan 3–5 vuorokauden kuluttua, kun on havaittavissa kutinaa, punoitusta, turvotusta tai rakkuloita.
Lainsäädäntö.
Vuonna 2001 voimaan astuneen nikkelidirektiivin mukaan haitallisia tuotteita ei saa myydä. Suomen Allergia-, iho- ja astmaliiton mukaan valmistajat eivät aina noudata direktiiviä.
James Bay

James Bay (s. 4. syyskuuta 1990 Hitchin, Iso-Britannia) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä ja muusikko.
18-vuotiaana Bay muutti Brightoniin opiskelemaan Brighton Institute of Modern Music -collegessa, jonka yksi perustajista on Bruce Dickinson. Hän alkoi esiintyä open mic -tilaisuuksissa. Republic Records kiinnitti hänet, ja ensimmäinen EP-levy "The Dark of the Morning" ilmestyi vuonna 2013.
Single ”Let It Go” (2014) samannimiseltä EP-levyltä oli erityisen suosittu Australiassa ja Yhdysvalloissa, jossa se nousi "Billboardin" Adult Alternative Songs -listalle. 
Bayn ensimmäinen albumi "Chaos and the Calm" (2015) myi kolminkertaisesti platinaa Isossa-Britanniassa ja platinaa Yhdysvalloissa. Suuren suosion sai single ”Hold Back the River”.
Bay voitti British Phonographic Industryn Kriitikoiden valinta -palkinnon (Critics’ Choice Award) vuonna 2015 ja Ivor Novello -palkinnon vuonna 2016. Britannian musiikkiteollisuuden Brit Award -palkinnon vuoden parhaana brittiläisenä miesartistina (British Male Solo Artist) hän sai vuonna 2016. Hän on ollut Grammy-ehdokkaana.
Tuppura

Tuppura (myös "Tuppuransaari," ) on Viipurinlahden suulla sijaitseva saari. Tuppura kuului entisen Viipurin läänin Säkkijärven kuntaan. Saari liitettiin talvisodan jälkeisten alueluovutusten mukaisesti osaksi Neuvostoliittoa vuonna 1940. Nykyään saari on osa Venäjää.
Maantiede.
Tuppuran pituus on noin 1600 metriä ja leveys noin 870 metriä. Uuraan satamaan on matkaa noin seitsemän ja puoli kilometriä. Etäisyys Viipurista on noin 24 kilometriä. Viereisiä saaria ovat Teikarsaari, Melansaari ja Santasaari, joiden etäisyydet ovat kolmesta kuuteen kilometriä. Suomen ja Venäjän välinen raja sijaitsee noin 26 kilometrin päässä Tuppurasta.
Saaren keski- ja pohjoisosissa kasvaa metsää. Eteläranta osoittaa avomerelle päin ja on kallioinen. Noin 100 metriä Tuppuran luoteispuolella sijtaiseva, kapean salmen erottama saari on Kuninkaansaari. 
Tuppurassa on edelleen havaittavissa suomalaisten rakentamia sodanaikaisia linnakkeita ja puolustusasemia.
Väylä Saimaan kanavalle kulkee Viipurinlahden kautta Tuppuran ohi.
Sota.
Tuppuralla käytiin useita taisteluja talvi- ja jatkosodan aikana. Ensimmäiset iskut kohdistuivat Tuppuraan ja viereiseen Teikarsaareen 2.3.1940, jolloin venäläiset aloittivat suurhyökkäkysen. Tuppuralla sijainneesta raskaasta aseistuksesta suurin osa oli evakuoitu aiemmin pois, eikä esimerkiksi tykistön ammuksia ollut riittävästi. Säkkijärven Ristiniemen linnakkeen järeä patteri tuki Tuppuraa ainoalla ehjällä 12 tuuman tykillään ampumalla 58 laukausta. Saarta ympäröinyt jääpeite oli niin vahva, että venäläisjoukot onnistuivat muodostamaan panssarivanuista piiritysrenkaan saaren ympärille 2.-3.3. välisen yön aikana. Suomalaiset joutuivat lopulta vetäytymään saarelta. Venäläistappiot olivat 269 kaatunutta, 371 haavoittunutta, 70 paleltunutta ja 40 kadonnutta.
Suomi onnistui valtaamaan Tuppuran takaisin vuoden Viipurin taistelussa vuonna 1941, mutta menetti saaren uudelleen Viipurinlahden taistelussa 1944.
James Boasberg

James Emanuel Boasberg (s. 1963 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tuomari.
Boasberg valmistui oikeustieteen opinnoistaan Yalen yliopistosta ja sai lisäksi maisterin arvon historiassa Oxfordin yliopistosta. Boasberg toimi vuosina 2002–2011 George W. Bushin nimittämänä tuomarina Washington DC:n korkeimmassa oikeudessa, jossa käsitellään paikallisia rikos- ja siviilioikeustapauksia. Barack Obama nimitti Boasbergin tuomariksi Washington DC:n liittovaltiolliseen tuomioistuimeen. Yhdysvaltain senaatti hyväksyi valinnan yksimielisesti vuonna 2011. Boasbergista tuli Washington DC:n liittovaltiollisen tuomioistuimen päätuomari maaliskuussa 2023.
Maaliskuussa 2025 Boasberg määräsi keskeytettäväksi Donald Trumpin hallinnon päätöksen käyttää aiemmin vain sota-aikana sovellettua Alien Enemies Actia (1798) karkotuksiin. Määräyksestä huolimatta 137 venezuelalaista epäiltyä jengiläistä vietiin vankilaan El Salvadoriin. Trump kutsui James Boasbergia “radikaalivasemmistolaiseksi hulluksi“ ja vaati tämän asettamista syytteeseen. 18. maaliskuuta 2025 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja John Roberts antoi Trumpille harvinaisen huomautuksen, jossa muistutettiin tavasta ratkaista oikeuden päätöksiä koskevat erimielisyydet valitusmenettelyllä syytteeseen asettamisen sijaan. Tapaus herätti kysymyksen perustuslaillisesta kriisistä.
William E. deGarthe

William Edward deGarthe (s. Birger Edward Degerstedt) (14. huhtikuuta 1907 Kaskinen, Suomi – 13. helmikuuta 1983 Toronto, Kanada) oli kanadansuomalainen taiteilija.
deGarthe opiskeli taidetta Helsingissä ennen kuin muutti Kanadaan 19-vuotiaana vuonna 1926. Alun perin hän aikoi työskennellä metsäteollisuudessa Pohjois-Ontariossa, mutta ihastui Nova Scotian karuun maisemaan. deGarthe aloitti uransa mainoskuvittajana Wallace Advertising -yrityksessä ja sai inspiraationsa taiteeseen Alex Colvillen töistä. Hän opiskeli maalausta George Groszin johdolla Art Students Leaguessa New Yorkissa sekä Stanley Woodwardin opissa Rockportissa, Massachusettsissa. Myöhemmin hän opetti Nova Scotian taidekorkeakoulussa ja omisti mainostaidetoimiston Halifaxissa. Keväisin ja kesäisin hän maalasi merellisiä maisemia Peggy’s Covessa, kuvaten kyläläisiä ja rannikon elämää.
deGarthea inspiroivat erityisesti ranskalaiset impressionistit sekä taiteilijat kuten Stanley Woodward, Emile Gruppe, Edward Seago, Salvador Dalí ja Fredric Waugh. Hänen maalauksensa keskittyivät usein ihmisiin työssä ja liikkeessä, merenkävijöihin, laivoihin ja rannikon rakennuksiin. Hänen töitään on kuvattu realistisiksi ja tunnelmallisiksi, välittäen meren, lokkien, ruohoisten marskimaiden ja myrskyisten rantojen ilmapiirin.
Vuonna 1958 deGarthe järjesti Halifax Memorial Libraryssa näyttelyn, jossa esiteltiin 138 teosta Nova Scotian taidemuseon 50-vuotisjuhlan kunniaksi. Seuraavana vuonna 100 hänen maalaustaan esitettiin Queen Elizabeth -hotellissa Montrealissa, ja vuonna 1959 hänen teoksensa "Approaching Storm" valittiin suosituimmaksi Maritime Art -näyttelyssä Beaverbrook Art Galleryssa. Vuonna 1963 hän maalasi kaksi seinämaalausta St. John’s Anglican Church -kirkkoon Peggy’s Covessa – toinen kuvasi rauhaa ja toinen myrskyssä taistelevia kalastajia.
Vuonna 1977 deGarthe lahjoitti Nova Scotian maakunnalle kokoelman maalauksia, jotka kuvaavat perinteisiä kalastusmenetelmiä, jotka olivat jo katoamassa. Hänen teoksensa ovat pysyvästi esillä Halifaxin julkisessa arkistotalossa. Nyt nämä teokset ovat ensimmäistä kertaa saatavilla myös digitaalisessa muodossa, mikä toteuttaa taiteilijan toiveen hänen perintönsä säilymisestä kaikkien nova scotialaisten koettavaksi ja nautittavaksi.
1970-luvulla deGarthe aloitti kymmenvuotisen kuvanveistoprojektin kaivertaen 30 metriä pitkään graniittiseinämään kunnianosoituksen Kanadan kalastajille ja heidän perheilleen. Hän ehti kuitenkin toteuttaa vain puolet monumentista ennen kuolemaansa.
deGarthen teoksia on ollut esillä muun muassa Torontossa Studio Showcase Limited -galleriassa, ja hän oli jäsenenä useissa taideyhdistyksissä, kuten International Institute of Arts and Letters (Zürich), Nova Scotia Society of Artists ja Maritime Art Association.
Vaikka deGarthe asui Montrealissa ja muualla Kanadassa, hänet yhdistetään vahvimmin Peggy’s Coveen, Nova Scotiaan – pieneen kalastajakylään noin 30 kilometriä lounaaseen hänen kodistaan Halifaxissa. Pitkän ja monipuolisen taiteilijanuransa aikana deGarthe työskenteli useilla eri tekniikoilla, kuten hiili-, muste- ja litografiapiirroksilla sekä freskoilla.
Rautiola

Rautiola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Como 1907

Como 1907 on vuonna 1907 perustettu italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Lombardiassa sijaitseva Como. Se pelaa kaudella 2024-2025 Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa, jonne se nousi Serie B kauden 2023-2024 jälkeen, tultuaan sarjassa toiseksi.
Historia.
Seura on Italian vanhimpia jalkapalloseuroja, ja sillä on pitkä historia jalkapallon parissa. Como 1907 on pelannut useita kausia Serie A:ssa mutta on myös pudonnut alemmille sarjatasoille.
Seuran alkuvuodet olivat haastavia, mutta 1940-luvulla Como nousi Serie A:han ja pelasi siellä useita vuosia. 1960-luvulla joukkue ei enää pystynyt kilpailemaan huipputasolla, mutta palasi hetkellisesti Serie A:han 2000-luvulla. Seuran parhaat hetket ovat kuitenkin jääneet 1940- ja 1950-luvuille, jolloin se kilpaili Italian huippujoukkueiden kanssa.
Melansaari

Melansaari (ven. Остров Кормовой, "Ostrov Kormovoi") on Viipurinlahdella sijaitseva saari. Melansaari kuului entisen Viipurin läänin Säkkijärven kuntaan. Nykyisin saari on osa Venäjää.
Maantiede.
Melansaaren pituus on vajaat kaksi kilometriä. Leveämpi kaakkoispuoli on noin kilometrin mittainen, muutoin saaren leveys on noin 400 metriä. Saaren muodon voidaan tulkita muistuttavan melaa tai jääkiekkomailan lapaa. 
Saari on kauttaaltaan metsän peittämä ja sijaitsee sisempänä Viipurinlahdella, eikä täten koe samanlaista aallokkoa kuin ulommat saaret. Melansaaren pohjoisosassa on hiekkarantaa. Melansaaren rannoilla ei ole samanlaista rantakalliota kuin esimerkiksi kilometrin päässä sijaitsevalla Teikarsaarella tai viiden kilometrin päässä sijaitsevalla Tuppuralla. 
Uuraan satama on noin seitsemän kilometrin ja Viipuri noin 24 kilometrin päässä. 
Sota.
Melansaarella on käyty useita verisiä taisteluja talvi- ja jatkosodan aikana. 
Saari on sotahistoriallisesti merkittävä etenkin 1.7.1944 - 5.7.1944 käydyn Viipurinlahden taistelun vuoksi, jonka aikana suomalaiset torjuivat useat venäläisten maihinnousuyritykset Viipurinlahden saariin, Melansaari mukaan lukien. Vaikka suomalaiset lopulta menettivät Viipurinlahden saaret, tastelua pidetään Suomessa torjuntavoittona ja yhtenä jatkosodan ratkaisutaisteluista, sillä venäläisjoukot eivät päässeet enää etenemään Viipurinlahdesta länteen.
Hallucination (Sissalin kappale)

Hallucination () on färsaarelaisen laulajan Sissalin kappale. Se voitti Tanskan vuoden 2025 euroviisukarsinnan "Dansk Melodi Grand Prix 2025" ja edusti Tanskaa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Sveitsissä.
Hallucination eteni toisesta semifinaalista jatkoon, kun se sai 61 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi. Finaalissa kappale sai 45 pistettä ammattiraadeilta ja kaksi yleisöltä, minkä myötä se sijoittui 23. sijalle.
Liam Gallagher &amp; John Squire

Liam Gallagher &amp; John Squire on laulaja Liam Gallagherin ja kitaristi John Squiren yhteisalbumi vuodelta 2024. Levyltä julkaistiin ennakkoon kaksi singelä "Just Another Rainbow" ja "Mars To Liverpool".
Oire jostakin

Oire jostakin on rock-yhtye Apulannan vuonna 2024 julkaistu EP-levy. Se on ensimmäinen osa EP-trilogiasta, joka piti alunperin julkaista albumina. EP ammentaa tyylillisesti tematiikkaa grungen maailmasta. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Toni Wirtanen ja sovittanut Apulanta.
Kiss Kiss Goodbye

Kiss Kiss Goodbye () on slovakialaisen laulajan Adonxsin kappale. Hän edusti Tšekkiä Eurovision laulukilpailussa 2025. Kappale ei edennyt finaaliin, saatuaan 2. semifinaalissa 29 pistettä, sijoittuen 12. sijalle.
Sanna Komi

Sanna Komi (KO:MI) on suomalainen muusikko (säveltäjä, sanoittaja, laulaja, soittaja), joka tekee minimalismista vaikutteita saanutta musiikkia. Hän tekee yhteistyötä tuottaja- ja miksaaja Lau Naun kanssa.
Komin kolmas levy "Belonging in Nature" viittaa hänen susia käsittelevään samannimiseen yhteiskuntatieteiden piiriin kuuluvaan väitöskirjaansa.
Antifolaatit

Antifolaatit ovat joukko antimetaboliiteiksi luokiteltuja lääkeaineita, jotka toimivat foolihapon antagonisteina (estäjinä) DNA:n muodostuksessa. 
Joillakin antifolaateillaa voidaan hoitaa joitain syöpätyyppejä ja tulehduksellisia sairauksia, kuten nivelreumaa.
Pirkko Eskola

Pirkko Eskola, o.s. Linkola, (s. 1938) on suomalainen fyysikko, joka tunnetaan erityisesti roolistaan kahden uuden alkuaineen, rutherfordiumin ja dubniumin, löytämisessä.
Eskola työskenteli Lawrence Berkeley National Laboratoryssä Kaliforniassa 1960–1970-luvuilla osana tutkijaryhmää, jota johti Albert Ghiorso. Eskola ja hänen miehensä Kari Eskola olivat mukana tiimissä, joka vuonna 1969 onnistui synnyttämään rutherfordiumin pommittamalla kaliforniumia hiilen 12C-isotoopilla. Dubnium oli alun perin synnytetty Neuvostoliitossa vuonna 1968, mutta Berkeleyn tiimi tunnisti sen myös vuonna 1970. Nimeämisestä syntyi kiistaa, mutta IUPAC valitsi nimen dubnium vuonna 1997.
Eskola väitteli tohtoriksi vuonna 1975 aiheella ”Studies of production and decay of some alpha-active isotopes of einsteinium, mendelevium, nobellium and lawrencium”, jossa hän tutki yhteensä 18 isotooppia, joista yhdeksän oli uusia. Hänen työnsä keskittyi mittaustulosten analysointiin, sillä hän ei voinut osallistua itse tutkimuksiin säteilyvaaran vuoksi.
Eskolat jatkoivat uraansa ydinfysiikan tutkijoina Los Alamos National Laboratoryssä New Mexicossa vuosina 1982–1983. Eskola työskenteli myös VTT:ssa (Valtion teknillinen tutkimuslaitos) vuosina 1985–2000 erikoistutkijana ja jaoston päällikkönä. Lisäksi hän toimi Suomen Fyysikkoseuran "Physica Fennica" -lehden toimitussihteerinä vuonna 1973.
Jumalan synty

Jumalan synty on tubettaja ja teologian tohtori Ville Mäkipellon ja eksegetiikan tutkijoiden Juha Pakkalan ja Raimo Hakolan kirjoittama tietokirja, jonka on kustantanut Otava. Se julkaistiin 19. maaliskuuta 2025. Teos kertoo Jumalan inhimillisestä taustasta.
Kirjan julkaisupäivänä Mäkipelto julkaisi videon yhdestä kirjassa käsiteltävästä aiheesta, naisjumala Ašerasta, joka on hyvin todennäköisesti Jahve-jumalan vaimo, joka siirtyi täksi aiemman uskonnon Ēl-jumalalta.
Yleiskatsaus.
Jumala on historiaan eniten vaikuttaneita ideoita. Hänellä on perusteltu sortoa ja tekoja. Juutalaisuudessa ja kristinuskossa uskotaan, ettei kaikkivaltias muutu, mutta arkeologian ja kriittisen tekstintutkimuksen perusteella asia on toisin.
Kirja esittelee Jumalan varhaishistoriaa ja kuvaa, kuinka muinaisesta myrskynjumalasta kehittyi kaikkivaltias Jumala ja juutalaisesta opettajasta ylösnoussut Kristus ja Jumalan poika. Se käsittelee myös muita asioita Jumalan taustasta, kuten Hänen sukupuoltaan ja lisäksi myös esimerkiksi enkeleitä, demoneja ja helvettiä.
Vastaanotto.
MTV Uutisten toimittajan Pertti Nybergin tekemän kirja-arvion mukaan Jumalan synty on varsin mielenkiintoinen ja sen merkittävin ansio on, että juutalaiskristillisen Jumalan historiasta on viimeinkin julkaistu teos suomen kielellä.
Sana-lehden toimittajan Janne Villan mukaan kirja oli kunnianhimoinen tehtävä, kun noin puolet siitä käsittelee juutalaisten Jumalan Jahven rakentumista ja toinen puoli Jeesusta Kristusta.
Iltalehden mukaan kirjaa on paheksuttu jopa niin paljon, että sellainen on poltettu takassa. Myös ainakaan Jämsän seurakunta ei antanut tilojaan käyttöön kirjan esittelytilaisuutta varten. Kirja on kuitenkin otettu vastaan myös myönteisesti esimerkiksi monen kirjan hyvin vastaanottaneen Helsingin kirkkoherran tullessa Otavan järjestämään kirjan julkaisutilaisuuteen. Eläköitynyt lääninrovasti ja Suomussalmen kirkkoherra Risto Kormilainen arvioi kirjaa positiivisesti ja totesi Kainuun Sanomissa julkaistussa kirja-arviossa, että ”Usko ja tiede operoivat eri tasoilla.” 
Suomen teologisen instituutin teologinen asiantuntija ja teologian tohtori Vesa Ollilaisen mukaan "Jumalan synty" onnistuu herättämään tärkeää filosofista keskustelua teologian ja tieteen suhteesta sekä popularisoimaan tutkimuskentän näkökulmia, mutta kärsii samanaikaisesti valikoivasta lähteiden käytöstä, ideologisista premisseistä ja metodologisista heikkouksista, jotka heikentävät kirjan tieteellistä uskottavuutta.
Felix Friberg

Felix Friberg (s. 18. helmikuuta 2005 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija. Friberg edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Seuraura.
Friberg on Sundom IF:n kasvatti. Hän siirtyi Vaasan Palloseuran riveihin vuonna 2019 pelaten seuran juniorjoukkueessa ja samalla vietti vuoden Wasa Fotbollsakademin riveissä. Friberg nostettiin akatemian kokoonpanoon vuonna 2022, jonka lopulla hän allekirjoitti kolmevuotisen sopimuksen kattaen vuoteen 2025 asti. Friberg debytioi edustusjoukkueessa Veikkausliigassa 13. toukokuuta AC Oulua vastaan pelatussa vierasottelussa.
Maajoukkueura.
Friberg osallistui U-16 maajoukkueleirille vuonna 2021. Hänet nimettiin myöhemmin samana vuonna Suomen U17 maajoukkueeseen pelaamaan tuplaotteluun Islannin U17 maajoukkuetta vastaan, jossa hän pelasi molemmissa peleissä.
Yksityiselämä.
Felix Friberg on uransa päättäneen jalkapalloilijan Henrik Fribergin poika. 
Fribeg opiskelee Vasa gymnasiumin urheilulinjalla. Hänet on nimetty Vaasanseudun urheiluakatemian "Wall of fame" -listalle.
Esa diva

Esa diva () on espanjalaisen laulajan Melodyn kappale. Se voitti Espanjan euroviisukarsinnan "Benidorm Fest 2025" ja edusti maata vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa. Kappale sai finaalissa 27 ääntä ammattiraadeilta ja kymmenen yleisöltä, minkä myötä se sijoittui 24. sijalle.
Lähteet.
Maman

Maman () on ranskalaisen laulajan Louanen kappale. Hän edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2025 Sveitsissä.
Kappale sijoittui seitsemänneksi saatuaan 230 pistettä.
Guarania

Guarania on paraguaylainen musiikin genre. Etenkin paraguaylaisesta polkasta vaikutteita saanut genre on kehittynyt 1900-luvun alkupuoliskolla ja siitä on tullut osa paraguaylaista identiteettiä.
Guarania on saanut alkunsa 1900-luvun alkupuoliskolla. Sen luojana on pidetty José Asunción Floresia (1904-1972). Flores sävelsi ensimmäisen guaraniana pidetyn kappaleen vuonna 1925 ja teki myöhemmin useita muita kappaleita, joita sanoitti runoilija Manuel Ortíz Guerrero. Tyyli innoitti monia tuon sukupolven paraguaylaisia muusikkoja, kuten Mauricio Cardozo Ocampo, Herminio Giménez ja Félix B. Pérez Cardozo. 
Guaranian tyyliin on vaikuttanut paraguaylainen polkka, populaarimusiikki ja alkuperäiskansojen musiikki. Paraguaylaisen polkan tapaan guaranialle tyypillisiä piirteitä ovat syknopoitu rytmi ja hidas tempo. Kappaleet on usein sanoitettu guaranin kielellä. Taustalla soivat usein kitara ja kontrabasso. Genreä on kuvailtu paraguaylaisen arvomaailman ilmentymäksi. Se on ollut myös osa maan identiteettiä.
Guarania on ollut osa Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloa vuodesta 2024.
Tätä on kristinusko

Tätä on kristinusko () on C. S. Lewisin apologeettinen teos vuodelta 1952. Kirjan on suomentanut suomentanut Marja Liljeqvist ja suomennoksen on julkaissut Kirjaneliö vuonna 1978. Ruth Wathénin suomennoksen nimellä "Ehyt elämä" on vuonna 1962 julkaissut Suomen Lähetysseura.
Teos perustuu tekijän radiopuheisiin, joita hän piti BBC:llä toisen maailmansodan aikana. Kirja on kolmannella sijalla "Christianity Today" -lehden vuonna 2006 laatimassa listassa viidestäkymmenestä merkittävimmästä kirjasta, jotka ovat muovanneet evankelikaaleja.
Teos on ei-teologin kirjoittama yleinen johdatus kristinuskoon. Se perustelee kristillistä maailmankatsomusta ja vakaumusta järkiargumentein ja käsittelee sekä oppia että moraalia. Kirja alkaa tarkastelemalla luonnollisen moraalilain olemusta ja Jumalan olemassaolon mahdollisuutta sen varassa tehdyn päättelyn mahdollistamana. Kirjan ensimmäinen osa ei vielä edes astu kristinuskon alueelle. Neljännessä osassa käsitellään kolminaisuusoppia. Moraalin suhteen Lewis liittyy hyve-etiikkaan. Moraalinen elämä ei ole lista kieltoja, vaan käskyt auttavat ihmistä kehittymään kohti hyvää.
Liljeqvistin suomennoksen vuoden 2012 painos sisältää Antti Nylénin esipuheen.
Dean Huijsen

Dean Donny Huijsen Wijsmuller (s. 14. huhtikuuta 2005 Amsterdam) on alankomaalais-espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia.
Juniorivuodet.
Huijsen syntyi Amsterdamissa, mutta muutti perheensä kanssa 5-vuotiaana Espanjan Aurinkorannikolla sijaitsevaan Marbellaan, jossa hän liittyi Costa Unidan junioreihin. 10-vuotiaana hän liittyi Málagan junioreihin. 16-vuotiaana hän muutti Italiaan pelaamaan Juventuksen nuoriin ikäluokkiin.
Seurajoukkueura.
Juventus (2023–2024).
Dean Huijsen pelasi avausottelunsa Juventus Next Genissä eli Juventuksen reservijoukkueessa 8. tammikuuta 2023 tappiossa Pordeonea vastaan. Juventuksen edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran 22. lokakuuta 2023 1–0 voitossa AC Milania vastaan. Tuo ottelu jäi lopulta hänen kautensa viimeiseksi.
AS Roma (2024–2024) (laina).
Huijsen siirtyi lainalle Juventuksesta AS Romaan tammikuussa 2024. Hän pelasi joukkueessa 13 ottelua, tehden 2 maalia.
Bournemouth (2024–2025).
Dean Huijsen siirtyi 30. kesäkuuta 2024 Juventuksesta Valioliigassa pelaavaan Bournemouthiin 6-vuotisella sopimuksella ja 15,2 miljoonan euron siirtohinnalla. Markkina-arvo voi kuitenkin nousta jopa 18,2 miljoonaan. Kaudella 2024–2025 Huijsen teki todellisen läpimurtonsa ammattilaistasolla. Hän pelasi Valioliigassa 32 ottelua, joissa hän onnistui kolme kertaa maalinteossa. Hän onnistui ensin 5. joulukuuta 2024 kotiottelussa Tottenhamia vastaan ja myöhemmin 22. joulukuuta 2024 0–3-vierasvoitossa Manchester Unitedia vastaan sekä 3. toukokuuta 2025 2–1-vierasvoitossa Arsenalia vastaan.
Real Madrid (2025–).
Espanjan Primera Divisiónissa pelaava Real Madrid tiedotti 17. toukokuuta 2025 Huijsenin siirtyvän joukkueseen viisivuotisella sopimuksella AFC Bournemouthista.
Maajoukkueura.
Huijsen on edustanut Alankomaiden nuorisomaajoukkueita vuodesta 2021 lähtien. Tammikuussa 2024 Huijsen mainitsi halunsa edustaa Espanjaa kansainvälisellä tasolla, sillä hänen äidinpuoleiset juuret ovat espanjalaisia, vaikka hän onkin syntynyt Alankomaissa. Hän teki debyyttinsä Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa 21. maaliskuuta 2024 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. Huijsen sai ensimmäisen A-maajoukkuekutsun maaliskuussa 2025, kun hänet nostettiin joukkueeseen loukkaantuneen Íñigo Martínezin tilalle Kansojen liigan puolivälieräotteluihin Alankomaita vastaan.
Adyen

Adyen on alankomaalainen finanssiteknologiayhtiö, joka perustettiin vuonna 2006. Sen perustivat Arnout Schuijff ja toimitusjohtaja Pieter van der Does, jotka aiemmin olivat perustaneet Bibit-maksupalvelun. Adyenin osakkeilla alettiin käydä kauppaa Amsterdamin pörssissä vuonna 2018 järjestetyssä listautumisannissa.
Adyenin teknologialla hoidetaan maksuliikennettä sekä netissä että paikan päällä liikkeissä. Adyenin teknologiaa käyttävät muiden muassa Uber, Spotify, Airbnb, Lightspeed Commerce, H&amp;M, Meta ja S-ryhmä. Vuonna 2017 Adyen sai pankkipalveluille tarkoitetun eurooppalaisen lisenssin. Myöhemmin se sai vastaavat lisenssit Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 2017 Adyenin palveluiden välityksellä siirrettiin 108 miljardia euroa.
Adyen liittyi European Payments Counciliin vuonna 2024.
Odysee

Odysee on amerikkalainen hajautettu videonjakoalusta, joka perustuu LBRY-lohkoketjuun. Se asettuu vaihtoehdoksi suurille videonjakosivustoille (kuten YouTube), mutta painottaa sananvapautta ja hajauttamista.
Alustan avulla käyttäjät voivat ladata, jakaa ja kaupallistaa videoita kryptovaluuttojen kautta, samalla kun sisällön pysyvyys säilyy vertaisverkon kautta.
Historia.
Sivusto on perustettu vuonna 2020. kirjoittanut Julian Chandra. Kesäkuussa 2024 sen osti Forward Research. Hankinta tapahtuu sen jälkeen, kun Odyseen entinen emoyhtiö LBRY hävisi tapauksen Yhdysvaltain arvopaperi- ja pörssiviranomaiselle heinäkuussa 2023.