Matti Laihoranta

Sipri Mattias "Matti" Laihoranta (8. helmikuuta 1912 – 8. joulukuuta 1990) oli suomalainen kestävyysjuoksija 1930-luvun puolivälistä 1940-luvun lopulle; huippuvuodet 1938 ja 1939. Hän edusti aluksi TUL:n Helsingin Iskua ennen kuin siirtyi edustettuaan vuoden Helsingin Tovereita Helsingin Kisa-Veikkoihin (HKV) ja saavutti HKV:n riveissä henkilökohtaisten SM-mitalien lisäksi viestimitaleita. 
Ensi vuodet TUL:n riveissä - seurana Helsingin Isku.
Matti Laihoranta aloitti uransa 1930-luvun puolivälissä TUL:n riveissä ja heti vuonna 1935 saavutti 5 000 metrin TUL:n mestaruuden ennen kovinta kilpailijaa, kokenutta Valto Salmea. Seuraavana keväänä hän voitti vielä TUL:n lyhyemmän matkan maastomestaruuden.
Siirtyminen SVUL:n leiriin - seurana Helsingin Toverit.
Kesällä 1936 Laihoranta vaihtoi liittoa edustaen syyskaudella 1936 SVUL:n alaisia Helsingin Tovereita. Hän alitti päämatkallaan 5 000 metrillä ensimmäisen kerran 15 minuuttia kesän alussa. Kalevan kisoissa hän sijoittui 5 000 metrillä kahdeksanneksi Taisto Mäen voittaessa. 
Nousu kansalliseen kärkeen - seurana HKV.
Kaudeksi 1938 Laihoranta siirtyi toisen helsinkiläisseuran HKV:n riveihin. Kaudesta tulikin Laihorannan siihen astisen uran paras eli kevään SM-maastoissa henkilökohtainen pronssi Taisto Mäen voittaessa ja HKV:n joukkueelle Laihoranta, Kauko Pekuri ja Matti Nevantaus SM-kultaa, SM-viesteissä kultaa 4 x 1 500 metrillä joukkueella Timo Lehtovaara, Nevantaus, Laihoranta, Mäki ja hopeaa 4 x 800 metrillä. Kalevan kisoissa hän otti omalla ennätyksellään SM-hopeaa 10 000 metrillä Erkki Tamilan voittaessa. Syyskuussa 1938 hän paransi omaa 10 000 metrin ennätystä aikaan 30.35,2, joka oikeutti hänet neljänneksi matkan mailmantilastossa. Kaudella 1939 Laihorannan kehitys kohti Suomen kärkeä jatkui. Keväällä toukokuussa 1939 hän oli aluksi Vierumäen urheiluopistoilla leirillä, jossa katsastettiin suomalaisia kestävyysjuoksijoita tuleviin vuoden 1940 kotiolympialaisiin; Laihoranta nähtiin mahdollisena osallistujana olympialaisten kestävyysjuoksuihin. Toukokuisissa SM-maastoissa hän oli jälleen mukana tuomassa HKV:n joukkueelle SM-kultaa kokoonpanolla Laihoranta, Veikko Tuominen, Emil Kukkonen. SM-viesteissä hän oli mukana 4 x 1 500 metrillä uusimassa mestaruutta joukkueella Laihoranta, Nevantaus, Mäki, Tuominen. Kalevan kisoissa ei tällä kertaa tullut mitalisijoja; parhain sijoitus 10 000 metrin viides sija.
Sotavuodet hidastavat kehitystä - sotavuosien jälkeen Viipurin Urheilijoiden riveissä.
Talvisodan jälkeen keväällä 1940 Matti Laihoranta oli mukana SM-maastoissa neljänneksi sijoittuneessa HKV:n joukkueessa. Edellisvuoden HKV:n mestarijoukkueesta, jossa Laihoranta juoksi yhtenä kolmesta, oli Emil Kukkonen kaatunut vain pari kuukautta aiemmin. Kaatuneiden urheilijoiden muistoksi järjestettiin pitämättä jääneiden olympialaisten aikaan eri urheilulajien kilpailuja. Yleisurheilukisoissa Laihoranta oli mukana 5 000 metrillä sijoittuen viidenneksi 15 sekuntia Toivo Sarkamalle hävinneenä. Kesällä 1940 Kalevan kisoissa sijoitus 10 000 metrillä oli jälleen viides. Juuri ennen Jatkosotaa toukokuussa 1941 kilpailtiin vielä SM-maastot, joissa Laihoranta kuului SM-pronssia saavuttaneeseen HKV:n joukkueeseen.
Sotavuosina kilpailutoiminta väheni merkittävästi. Vuonna 1942 Laihoranta osallistui 25 km:n maantiejuoksun SM-kisoihin sijoituksen ollessa neljäs. Seuraavana vuonna hän oli Kalevan kisojen 10 000 metrillä neljäs.
Sodan jälkeen kesällä 1945 Laihoranta sai toisen ratajuoksun SM-mitalin sijoittuessaan 10 000 kolmanneksi Evert Heinströmin ottaessa mestaruuden. Viestijuoksun SM-kisoissa hän oli mukana HKV:n 4 x 1 500 metrin SM-pronssia saavuttaneessa nelikossa. Vuosina 1946 ja 1947 hän oli mukana vielä SM-kisoissa, nyt helsinkiläistyneen Viipurin Urheilijoiden edustajana, sijoittuen vuoden 1947 maratonilla viidenneksi.
Matti Laihoranta edusti uransa aikana Suomea kerran Suomi-Viro -maaottelussa 1937 sekä B-joukkueessa Ruotsia vastaan 1939, jossa hän juoksi voittoisasti 10 000 metrillä tuloksella, joka oli vuoden 1939 maailmantilastossa 10.