Antifasismi

Antifasismi viittaa fasismia ja usein myös kansallissosialismia vastustaviin liikkeisiin ja aatteisiin. Antifasismilla alettiin tarkoittaa Espanjan sisällissodassa (1936–1939) erilaisten äärioikeistolaisten tai sellaisiksi katsottujen liikkeiden vastustamista. Antifasistiset liikkeet ovat usein radikaaleja ja äärivasemmistolaisia, kuten Antifaschistische Aktion tai Antifa. Francon Espanjassa antifasismi oli synonyymi anti-francolaisuudelle, ja siihen kuului vaatimuksia laajoista kulttuurisista uudistuksista.
Historia.
Antifasismi syntyi alun perin 1920-luvulla Italiassa vastavoimaksi maassa nousseelle kansallismieliselle totalitaristiselle fasismiliikkeelle. Esimerkiksi vuonna 1921 Apuliassa järjestettiin antifasistinen lakko fasistien väkivallantekoja vastaan.
3. elokuuta 1921 Italian sosialistipuolue PSI teki rauhansopimuksen Benito Mussolinin Kansallisen fasistipuolueen kanssa ja ammattiliitotkin yhtyivät rauhaan. Militantit antifasistit perustivat Arditi del popolo -järjestön, mutta Italian kommunistipuolue PCI käski jäsenensä vetäytymään siitä.
Italialaiset sosialistiset ammattijärjestöt panivat toimeen fasisminvastaisen yleislakon elokuussa 1922. Yritys epäonnistui, ja Mussolinin asema vahvistui. Merkittävimpiä italialaisia liberaaleja antifasisteja olivat Benedetto Croce, joka julkaisi vuonna 1925 "Antifasististen intellektuaalien manifestin", ja Piero Gobetti.
Saksan kommunistipuolue KPD perusti puolisotilaallisen Antifaschistische Aktion -järjestön, josta Antifan nimi tulee. Rahoituksensa KPD sai Josif Stalinin johtamalta Kominternilta.
Usean tahon militanttien antifasistien ohella maailmansotien välisessä Britanniassa oli merkittäviä rauhanomaisiakin antifasisteja kuten liberaali sir Ernest Barker.
Antifasismin merkittävimpiä taisteluita on ollut Espanjan sisällissota vuosina 1936–1939, jossa anarkistit sekä tasavaltalainen kansanrintama kävi sisällissotaa Saksan ja Italian tukemia Francisco Francon fasistijoukkoja vastaan.
Toisessa maailmansodassa Ranskan kansallissosialistien Vichyn hallitusta vastaan taisteli myös moni ”äärioikeistolainen” nationalisti ja monarkisti.
Kansallissosialisteja ja fasisteja vastaan taistelivat maailmansodassa muun muassa Neuvostoliitto, Yhdysvallat ja Britannia.
Antifa hyväksyy väkivallan käytön, ja he naamioituvat katutappeluita varten. Fasistien ja antifasistien katutappeluiden aikaisesta kaaoksesta Adolf Hitler nousi valtaan. Vastaavia tappeluryhmiä oli jo 1920-luvun Italiassa.
Fasismi myöhemmässä poliittisessa kielenkäytössä.
Erityisesti Neuvostoliitossa ja sieltä periytyneenä myös Venäjällä fasismin vastaisuudella on ollut keskeinen asema poliittisessa kielenkäytössä ja jopa osana kansallista identiteettiä. Neuvostoliitossa toinen maailmansota nähtiin luokkien ja yhteiskuntajärjestelmien välisenä sotana, ja Neuvostoliitto nähdään Venäjällä tuon sodan kiistattomana voittajana, joka vapautti maailman fasismista, eli pelasti sen pahuudelta. Tällaisen käsityksen antoi erityisesti kylmän sodan aikainen neuvostopropaganda. Se myös pyrki antamaan kuvan koko länsileiristä fasistisena sortokoneistona, jonka tavoitteena on pahimmillaan uusi sota ja Neuvostoliiton tuhoaminen. Fasismista tuli paitsi viittaus lähinnä Adolf Hitleriin ja saksalaiseen natsismiin, myös liki yleiskäsite, kommunismin ihanteiden vastakohta, joka edusti kaikkea pahaa. 2000-luvun Venäjällä ovat neuvostoretoriikan renessanssi yhdistyneenä venäläiseen nationalismiin sekä toisaalta avoimesti fasistisiksi (tai natsistisiksi) julistautuneiden pienten poliittisten ryhmien pyrkiminen mukaan politiikkaan nostaneet termin uudelleen esille.
Militantti antifasismi.
Militantit antifasistit vastustavat fasismia myös väkivaltaisin keinoin. Heidän katsotaan usein lähtevän luokkataistelun lähtökohdista ja pitävän fasismia työväenluokan vastaisena ideologiana. Historioitsija Dave Renton pitää tätä näkemystä kapeana. Hän väittää, että antifasisteille väkivalta ei ole osa aatetta, vaan hän kutsuu militantteja antifasisteja ”ammattilaisantifasisteiksi”.
Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden pääsihteeri Jehki Härkösen mukaan ”Militantti antifasismi saattaa ruokkia uusnatsismia entisestään. Skinheadien rekrytointia auttaa, jos on olemassa selkeä vastapuoli, jonka kanssa voi rähinöidä.” Hänen mukaansa ”Suomi oli pitkään ainoa Euroopan maa, jossa ei ollut toimivaa antifasistista yhteisöä.”
Anti-Fascist Action.
Anti-Fascist Action (AFA) perustettiin Britanniassa 1985. Perustajat halusivat irtaantua Anti-Nazi Leaguen liberaalista, yhteenottoa välttelevästä toiminnasta, ja olivat sitä mieltä, että fasisteja ja rasisteja vastaan tulee iskeä suoraan kaduilla. Britanniassa vaikutti tuolloin muun muassa fasistijärjestöt Combat 18 ja National Front. AFA:n kaksoisstrategiaan kuului fyysinen yhteenotto kaduilla sekä ideologinen taistelu fasismia vastaan valkoisen työväenluokan yhteisöissä.
Kirjaimet AFA yhdistetään nykyään myös muiden Euroopan maiden antifasisteihin. Yhdistävänä tekijänä AFA:lla on hajautettu epämuodollinen rakenne.
Sosiologian professori Ann-Dorte Christensenin mukaan anarkistisessa liikkeessä kuten Tanskan AFA:ssa rakennetaan väkivaltaan perustuvaa hypermaskuliinista identiteettiä muun muassa tappeluilla poliisin kanssa. Tämä on karkottanut naisia liikkeestä ja tuottanut homososiaalisen yhteisön uusnatsiliikkeen tapaan. Yhteiskuntatieteiden tohtori Jiri Nieminen arvioi "Kansan Uutisissa", että tämä pätee yleisemminkin radikaaliin vasemmistoon Suomen kiakkovieraita myöten.
Militantti antifasismi Ruotsissa.
Ruotsissa militanttia antifasismia edustaa Antifascistisk aktion (AFA). AFA on hyökännyt oikeistolaisia, ruotsidemokraatteja sekä jopa hallituspuolueiden edustajia vastaan.
Ruotsin AFA muun muassa tuhoaa ja vandalisoi kansallissosialistien koteja ja autoja. AFA-aktivisteja on yhdistetty myös tuhopolttoihin ja pahoinpitelyihin. AFA on itsekin tunnustanut tuhopolton ajastetuilla palopommeilla.
Ruotsin AFA on muun muassa hyökännyt Norrköpingin maahanmuuttovirastoon uhkailemaan työntekijöitä, lyönyt rikki kristillisdemokraattien ikkunaruutuja, uhannut estää kunnanvaltuuston kokouksen Göteborgissa, mikä vaati miljoona kruunua vaatineen poliisioperaation kokouksen turvaamiseksi, sekä lyönyt kirveen maahanmuuttoasioiden tuomarin oveen ja spraymaalannut tämän talon. AFAn jäsenet ovat myös uhkailleet ja pahoinpidelleet poliitikkoja ja näiden perheenjäseniä raa'asti.
Ruotsin antifasistisen liikkeen historiaan liittyy kiinteästi Björn Söderbergin murha vuonna 1999. Söderberg oli ammattiliitto SAC:n aktiivi ja antifasisti, jonka uusnatsit ampuivat kotitalonsa ovelle. Joulukuussa 2008 uusnatsit yrittivät polttaa SAC:n aktiivien kodin Tukholmassa, kun vanhemmat ja pikkulapsi olivat vielä sisällä kerrostaloasunnossa.
Saksa.
Saksassa antifasistinen liike alkoi voimistua Berliinin muurin murtumisen jälkeen, kun myös uusnatsien terrori maahanmuuttajia kohtaan kiihtyi. Uusnatsien tuhopolttoiskuissa vuonna 1990 kuoli useita ihmisiä, joukossa pieniä lapsia.
"Hammer gang" (Hammerbande) on äärivasemmistolainen militanttiryhmä, joka hyökkäili vuosien ajan äärioikeistolaisiksi pitämiensä kimppuun raa'asti vasaroin, rautatangoin ja pesäpallomailoin. Line E. Sai yli 5 vuoden vankeustuomion samalla kun kolme miestä tuomittiin vankilaan 27-39 kuukaudeksi. Tuomarin mukaan heidän motiivinsa oli kunnioitettava. Line E:tä pidettiin joukon johtajana. Myös hänen maan alle kadonnutta kumppaniaan Johann G:tä epäillään hyökkäyksistä. Tutkijan mukaan rikokset olivat kammottavia, mutta äärivasemmisto kokee, että valtio ei tee mitään uusnatseja vastaan. Lina E:n tuomion jälkeen poliisien kimppuun hyökättiin pulloin ja ilotulittein monissa kaupungeissa. Tutkijan mukaan Lina E:n Antifa-solu edustaa ei-edustuksellista politiikkaa kohti moraalista hyvää mutta ei aja luokkavallankumousta. Sikäli sen yhteys Militanz-liikkeeseen on vain osittaista.
Syyttäjän mukaan Hammerbande-järjestöön kuuluisi myös Ilaria Solis, jolle vaaditaan 11 vuoden tuomiota osallisuudesta väkivaltaisiin hyökkäyksiin Budapestissa helmikuussa 2023. Uhreja oli luultu uusnatseiksi esimerkiksi vaatetuksen erehdyttämänä. Salis oli vangittuna 15 kuukautta, kunnes hänet jouduttiin vapauttamaan hänen tultuaan valituksi europarlamenttiin vihreiden ja vasemmiston listalta. Antifasisti Salis kielsi syytteet mutta ilmoitti olleensa "historian oikealla puolella". Salisin antifasistiryhmän syytetään hyökänneen kolmen ihmisen kimppuun.
Tanska.
Tanskan Antifa on perustettu vuonna 1992. Antifa- ja AFA-nimien ohella se käyttää myös nimitystä Antifascistisk Aktion.
Venäjä.
"Nashi" ("Putin-nuoret") on Vladimir Putinin vuonna 2005 luoma, "virallista" antifasismia edustava liike. Sen aatteena on antifasismi, jossa korostetaan voittoa natsi-Saksasta sekä rasististen rikosten torjuntaa. Liikkeen suurissa tapahtumissa on jopa 100 000 osanottajaa.
Yhdysvallat.
"Politico"-sivuston haltuunsa saamien asiakirjojen mukaan Yhdysvaltojen turvallisuusministeriö Department of Homeland Security luokittelee antifaksi kutsutun liikkeen toimet ”maan sisäiseksi terrorismiksi” (”domestic terrorism”). Viranomaiset syyttivät ”anarkistisiksi ekstremisteiksi” kutsumiaan henkilöitä hyökkäyksistä poliisia, hallitusta ja poliittisia instituutioita sekä kapitalistisen järjestelmän, rasismin, fasismin ja yhteiskunnallisen epäoikeudenmukaisuuden symboleina pitämiään tahoja vastaan. Viranomaisraporttien mukaan antifasistien aktivoitumisen on aiheuttanut Donald Trumpin kannattajien ja alt-rightin kaltaisten liikkeiden nousu.
Vuonna 2017 viranomaiset aloittivat tutkimuksen, voisivatko antifasistiset ryhmittymät tehdä pommi-iskuja republikaanien ja demokraattien puoluekokouksiin, kuten Kreikassa, Italiassa ja Meksikossa on tehty. Keväästä 2016 lähtien on tehty aseellisia hyökkäyksiä myös yksittäisten ihmisten kimppuun. Yhdysvaltalaisia anarkisteja on myös hakeutunut ulkomaille, jossa he ovat muun muassa harjoitelleet turkkilaisten anarkistiryhmien kanssa sekä taistelleet ääri-islamilaista Isis-järjestöä vastaan. 
"The Independent" -lehden syksyllä 2017 haastatteleman poliisin mukaan Trumpin vaalikampanjan aikana antifan mielenosoittajat käyttivät aseita, kilpiä ja kypäriä, sekä hakkasivat ihmisiä, heittivät pommeja ja polttopulloja, sytyttivät tulipaloja ja rikkoivat ikkunoita. Viranomaisten mukaan viime vuosina Yhdysvalloissa syntyneet antifasistiset ryhmittymät ovat kehittyneet muun muassa vuoden 1999 WTO:n vastaisissa mielenosoituksissa mukana olleesta mustasta blokista. Turvallisuusministeriö on varoitellut antifasistien ja äärioikeistolaisten keskinäisestä väkivallasta huhtikuusta 2016 asti. Kummatkin ovat muuttuneet väkivaltaisemmiksi, suuremmiksi ja enemmän yhteenottoja hakeviksi. Ministeriö pelkäsikin, että jos nationalistit saavat lisää näkyvyyttä myös antifa muuttuu väkivaltaisemmaksi.
Suomalaisia järjestöjä.
Vuonna 1946 perustettiin Sodan ja fasismin vastainen työ -niminen järjestö. Antifasistit ovat järjestäytyneet nykyisin erilaisiin toimintaryhmiin, niin kutsuttuihin Antifa-ryhmiin. Ensimmäinen suomalainen Antifa perustettiin Turkuun vuonna 1992. Helsingissä perustettiin Antifa vuonna 1994. Suomen Antifa perustettiin Vasemmistonuorten toimistolla vuonna 1994.
Vuonna 2009 julkisuuteen tuli "Suomen Antifasistinen Komitea" -niminen ryhmä, jonka venäläismieliset jäsenet (muun muassa Johan Bäckman) keskittyvät arvostelemaan Viron ja Latvian hallituksien toimia.
Helsingissä järjestettiin 22. lokakuuta 2011 autonomisten ja anarkististen antifasistinen mielenosoitus uusnatsien samana päivänä järjestämää seminaaria vastaan. Mielenosoitukseen osallistui 100–150 henkeä.
Väkivaltainen antifasismi.
Vuonna 2019 sisäministeriön mukaan Suomessa oli joillakin alueilla väkivaltaisten äärivasemmistolaisten ryhmien toimintaa, enimmäkseen anarkistien ja antifasistien. Radikaaliliikehdintä on ollut vähäistä ja sitä on ilmennyt pääsääntöisesti mielenosoitusten yhteydessä.
Nykyään militantit antifasistit ovat järjestäytyneet nimellä Varisverkosto. He ovat esimerkiksi tapelleet SVL:n katupartioiden kanssa. Kumpikin osapuoli hakeutuu yhteenottoihin, mutta esittää puolustautuneensa. Kummatkin ovat myös käyneet toistensa kodeissa. SVL:n perustaneen Esa Holapan mukaan antifasistit rikkoivat erään vastarintaliikkeen aktivistin ikkunat ja maalasivat tämän seiniin tekstin: "Täällä asuu natsi". Viranomaiset varoittavat järjestöt hiljalleen radikalisoivat toisensa.
Kun 18.10.2014 poliisi seurasi SVL:n "suomalaisia nuoria suojelevaa" katupartiota partion kimppuun hyökkäsi toinen joukkio. Tämä johti kymmenien ihmisten joukkotappeluun, jossa astaloina käytettiin muun muassa rautaputkia. Tapahtuma oli ennalta suunniteltu. Takku-sivustolle kirjoitetun viestin mukaan vastapuoli oli antifasisteja. Joukkio lähti poliisia pakoon pudottaen rautaputkensa, kun poliisit keskeyttivät tappelun nopeasti pippurisumutteella.
Poliisin mukaan vasemmistoanarkistit ja uusnatsit ovat kahakoineen keskenään myös jalkapallo-otteluissa, jopa ennalta sovitusti. Vasemmistoanarkistit ovat soluttautuneet HJK:n fanikunnan liepeille, uusnatsit HIFK:n. Soluttautuminen on tapahtunut esimerkiksi hakeutumalla fanikulkueisiin varsinaisen fanikunnan ulkopuolelta. Näin molemmat pyrkivät poliisin näkemyksen mukaan oikeuttamaan agendaansa. Jalkapallokannattajat järjestivät 30.9.2016 noin 50 hengen joukkotappelun Kaisaniemen puistoon, johon he olivat varustautuneet muun muassa hammassuojin. Poliisin kiinniottamat tappelijat ovat heidän mukaansa toistuvasti olleet järjestämässä vastaavanlaisia tappeluita: samat henkilöt ovat itsenäisyyspäivän mielenosoituksissa omien banderolliensa alla ja lietsovat väkivaltaa myös HJK–HIFK-paikallisotteluissa.
Poliisin mukaan eräät ultrakannattajista osallistuvat väkivaltaan myös Antifan, vasemmistoanarkistien ja kansallissosialistisen Pohjoismaisen vastarintaliikkeen mukana. Vastaavaa tapahtuu muuallakin Euroopassa. Syyskuussa 2018 noin sata HJK-fania ryntäsi kentälle Honka-ottelussa, mistä syntyi kymmenien ihmisten joukkotappelu, ja samantapaista tapahtui edellisinäkin kuukausina.
Vuoden 2016 lopussa Suojelupoliisi listasi Antifan yhdeksi Suomen turvallisuutta uhkaavaksi ryhmittymäksi. Poliisi arvioi, että Suomen Antifan ensisijaisina iskukohteina ovat Pohjoismainen vastarintaliike ja Soldiers of Odin. Lisäksi Suojelupoliisi esitti, että Antifan kohteiksi voivat joutua myös muut maahanmuuttovastaiset tai oikeistopopulistiset henkilöt tai ryhmät.
22. lokakuuta 2017 antifasistit järjestivät Tampereella vastamielenosoituksen samanaikaiselle uusnatsistisen Pohjoismaisen vastarintaliikkeen mielenosoitukselle. Poliisin mukaan vastamielenosoittajien joukosta heitettiin naamioituneina soihtuja poliisia kohti ja yritettiin päästä kiinni uusnatseihin, joita poliisit turvasivat. Poliisi tutkii vastamielenosoittajien toimia epäiltynä väkivaltaisena mellakkana.
Tunnettuja antifasisteja.
Tunnettuja antifasisteja intellektuelleja ovat olleet muun muassa Nobel-fyysikko Albert Einstein, Nobel-kemisti ja fyysikko Ernest Rutherford, fyysikko Robert Oppenheimer, filosofi Jean-Paul Sartre, Nobel-kirjailija Thomas Mann, kirjailija George Orwell, elokuvaohjaajat Charles Chaplin ja Orson Welles sekä taidemaalari Pablo Picasso.