Ericsson Diavox

Ericsson Diavox on ruotsalainen vuosina 1978–1989 tuotannossa ollut lankapuhelinmalli. Puhelinta valmistettiin vain näppäinpuhelimena. Se oli Dialog-mallin korvaaja.
Taustaa.
Ericsson teki 1960-luvulla kokeiluja näppäinpuhelimilla "Ericofon-" ja "Dialog"-tuotesarjoissa. Ensimmäinen puhelin, joka oli muotoiltu näppäinpuhelimeksi, saatiin vasta vuonna 1978. Samaan aikaan julkaistiin digitaaliset puhelinvaihteet Ruotsissa.
Vuonna 1975 julistivat Ericsson ja Ruotsin telelaitos "Televerket" muotoilukilpailun yhdessä kehitysyhtiö "Ellemtelin" kanssa. Kyseessä oli kutsukilpailu neljälle kilpailijalle"." Kilpailun voitto meni Carl-Arne Bregerin design-yrityksen ehdotukselle. Voittajamalli oli melko korkea. Siinä oli myös kömpelö ja kulmikas luuri. Puhelimen pääpiirteet olivat kuitenkin valmiit: muun muassa irrotettava kuori, jota sai useissa väreissä. Breger ja Richard Lindahl kehittivät mallia edelleen vuosina 1975–1977. Puhelimesta tehtiin 14 erilaista puumallia. Erityisesti luurin ja etuosan muotoiluun käytettiin paljon aikaa. Tulos oli sirompi kuin mitä puhelimissa oli aiemmin ollut tavallista. Luurista tuli edeltäjämalli Dialogin luuria ergonomisempi.
Uusi näppäinpuhelin sai nimekseen Diavox. Sen sarjatuotanto alkoi kesällä 1978 Ericssonin ja Televerketin tehtailla. Diavox oli viimeinen Ruotsissa kehitetty vakiolankapuhelin. Se korvasi Ericssonin Dialog-mallin. Diavoxia vietiin muun muassa Iso-Britanniaan nimellä "Astrophone" ja Yhdysvaltoihin nimellä "Royal". Saudi-Arabiasta tuli 400 000 laitteen tilaus. Diavoxin valmistus jatkui vuoteen 1989 asti. 
Ruotsissa Diavox laajalti korvasi vanhan Dialog-mallin erityisesti yrityksissä ja julkisissa toimitiloissa.
Muotoilu.
Diavoxissa erityistä on se, että kuori on helppo irrottaa avaamalla puhelimen pohjasta kaksi ruuvia. Televerket markkinoikin puhelinta tällä ominaisuudella ja myi vaihdettavia kuoria asiakkaille, jotka halusivat vaihtaa puhelimensa väriä.
Aluksi Diavoxia sai vakioväreissä muun muassa valkoisena, punaisena, tummanvihreänä, beigenä, keltaisena ja mustana. Vakiomallien luuri oli musta. Myös alaosa ja runko olivat mustat. Vain kuoren etuosan värin saattoi valita.
Jonkin ajan jälkeen alettiin julkaista muunneltuja malleja. Myyntiin tuli esimerkiksi täysin valkoinen malli, jossa myös alaosa ja luuri olivat valkoiset. Myöhemmin tuli saataville erikoisempia vaihtokuoria, muun muassa kromin, kuparin ja kullan värisiä kuoria. Nämä kuoret olivat huomattavasti kalliimpia kuin tavalliset muovikuoret. Kallein oli kultainen kuori. Saatavilla oli jopa aidosta italialaisesta nahasta tehty kuori – punaisena tai ruskeana. Kuoria valmistettiin kukkakuvioituina. Muitakin kuvioita oli. Kuoria pystyi tilaamaan myös erikoispainoksena esimerkiksi yrityksen logolla tai mainoksella. Kuoren sai hankittua puisena, joka tehty kalliista puulajista kuten mahongista tai tiikistä. Sellaiset puhelimet valmistettiin käsin ja ne olivat hyvin kalliita. Puhelinta sai myös läpinäkyvästä muovista valmistetulla kuorella. Läpinäkyvä puhelin oli aluksi tarkoitettu vain esittelykäyttöön, mutta sitä ruvettiin pian myymään asiakkaille.
1980-luvun puolivälissä julkaistiin hieman pyöreämpi kuoriversio. Tavallisia kuoria valmistettiin edelleen ja uudet kuoret olivat vaihtoehtona. Uudet kuoret saivat nimen "Nova", kun vanhan kuorimallin nimi oli "Classic".
Tekniikka.
Diavoxia julkaistiin seitsemänä erilaisena mallina ja kaiutinpohjalla, joka oli eräänlainen tavallisen puhelimen lisävaruste:
Näiden mallien lisäksi kehitettiin parin vuoden päästä "Diavox Courier 700", joka oli digitaalinen versio MD 110 -puhelinvaihdetta varten.
Diavoxia kehitettiin eri malleina impulssi- ja äänitaajuusvalinnalle. Televerketille valmistetuista neljästä miljoonasta puhelimesta kolme miljoonaa tuki äänitaajuusvalintaa. Äänitaajuusvalintapiiri oli RIFA:n kehittämä ASIC-piiri. Dialogin hiilimikrofoni korvattiin elektreettimikrofonilla, jotta saatiin parempi puheäänen laatu. Diavoxissa oli automaattinen vastaanoton ja lähetyksen säätö; Dialogissa oli automaattista vain vastaanoton säätö.
Puhelinvaihteille suunnitellut versiot.
Diavoxista valmistettiin myös puhelinvaihteille suunniteltuja versioita. Tavallisiakin Diavoxeja käytettiin puhelinvaihteissa, mutta erikoisversioissa oli enemmän toimintoja. Muunnelluissa versioissa oli lisänäppäimiä R-näppäimen vieressä. Toimintoina niissä saattoi olla esimerkiksi suoravalintoja vaihteen alanumeroihin.
Diavoxin pohjalta valmistettiin myös isompia puhelimia, joissa vain näppäimet ja luuri olivat Diavoxin kanssa samaa muotoilua. Yksi tällainen oli "Logivox" eli "Diavox Courier 700".