Bexhill-on-Sea

Bexhill-on-Sea (usein lyhyemmin Bexhill) on asukkaan rannikkokaupunki ja kunta ("civil parish") East Sussexin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannalla ja muodostaa viereisen Hastingsin kanssa yhtenäisen kaupunkialueen, jonka asukasluku on . Bexhill toimii myös Rotherin hallintopiirin keskuspaikkana.
Ennen kuin Bexhillistä tuli rantalomakohde 1800-luvun lopulla, sen asutus oli keskittynyt korkealle kukkulalle rakennettuun vanhaankaupunkiin. Kaupunki alkoi menettää suosiotaan lomakohteena 1960-luvulla ja on houkutellut sen jälkeen asukkaiksi lähinnä eläkeläisiä.
Historia.
Piispojen ja aatelisten hallinnassa.
Bexhill sai alkunsa Bixlea-nimisestä saksien kylästä, joka oli rakennettu jyrkkärinteiselle kukkulalle korkealle meren ja sitä reunustavan marskimaan yläpuolelle. Valloitettuaan Kentin kuningaskunnan Mercian kuningas Offa myönsi vuonna 772 Selseyn piispa Oswaldille luvan rakentaa Bexleihin (kuten kylä siihen mennessä tunnettiin) kirkon nykyisen Pyhän Pietarin kirkon paikalle. Vaikka kirkkoa on restauroitu voimakkaasti aikojen saatossa, sen vanhimmat osat ovat edelleen peräisin anglosaksiselta aikakaudelta.
Bexlei ja sitä ympäröivät maat pysyivät Selseyn piispanistuimen hallinnassa normannivalloitukseen (1066) saakka, jolloin Vilhelm Valloittajan sotajoukot hävittivät kylän matkalla Hastingsin taisteluun. Noustuaan Englannin valtaistuimelle Vilhelm takavarikoi Bexlein maat Selseyn piispalta ja antoi ne Robert-serkulleen osana laajempaa Hastingsin hallintoaluetta (). Robert luovutti Bexlein hallinnan omalle pojalleen, joka rakensi sinne ensimmäisenä kartanon.
Selseyn ja Chichesterin piispa eivät hyväksyneet maittensa haltuunottoa väkipakolla ja yrittivät neuvotella ne takaisin itselleen Vilhelmiltä ja hänen seuraajiltaan. He onnistuivat tässä vasta vuonna 1148, jolloin Robertin pojanpoika John luovutti Bexlein ympäristöineen Chichesterin piispan hallintaan, jossa se pysyi seuraavat 400 vuotta. Bexlein kartanosta tehtiin piispan palatsi, jota Chichesterin piispa ja papit käyttivät tukikohtana vieraillessaan hiippakuntansa itäisissä seurakunnissa.
Kuningatar Elisabet I otti haltuunsa 1580-luvulla useita kartanoita Chichesterin hiippakunnalta. Hän lahjoitti Bexhillin kartanon samoin kuin Knole Housen Sevenoaksissa Dorsetin jaarli Thomas Sackvillelle. Dorsetin jaarlit ja myöhemmin Dorsetin herttuat eivät oleskelleet Bexhillissä juuri koskaan, mutta kartano säilyi suvun omistuksessa 1800-luvulle asti, jolloin viides herttua kuoli lapsettomana. Perimysjärjestyksen mukaan sekä Knole House että Bexhillin kartano päätyivät de la Warrien suvulle.
Rantalomakohteena.
Seitsemäs jaarli de la Warr Reginald Sackville vietti suurimman osan ajastaan Knole Housessa edeltäjiensä tavoin. Kun Devonshiren herttua alkoi rakentaa Eastbournesta rantalomakohdetta, päätti Sackville ryhtyä vastaavanlaiseen hankkeeseen Bexhillissä. Kuivatettuaan ranta-alueen marskimaat ja rakennettuaan niiden paikalle rantavallin ja -kadun 1880-luvulla hän antoi kaupungille uuden nimen Bexhill-on-Sea. 
Hänen poikansa Gilbert laajensi Bexhillin kartanosta loisteliaan kokoontumispaikan seurapiireille ja muutti rakennukseen vaimonsa kanssa 1892. Pariskunta joutui 1900-luvun alussa avioeroskandaalin keskelle, mutta jaarli jatkoi lomakohteen kehittämistä ja järjesti Bexhill-on-Seassa useita urheilutapahtumia, muun muassa Britannian ensimmäisen autokilpailun 1902.
Yhdeksäs jaarli Herbrand Sackville oli työväenpuolueen jäsen ja Bexhill-on-Sean pormestari vuodesta 1932 lähtien. Hänen myötävaikutuksellaan kaupungin ranta-alueelle rakennettiin vuonna 1935 kulttuuri- ja viihdekeskus De La Warr Pavilion, joka edusti tyyliltään kansainvälistä modernismia. Rakennuksen olivat suunnitelleet arkkitehdit Erich Mendelsohn ja Serge Chermayeff ja sinne hankittiin Alvar Aallon suunnittelemia tuoleja.
Bexhill-on-Seata pommitettiin ankarasti toisessa maailmansodassa. Saksalaiset tekivät kaupunkiin 51 ilmahyökkäystä, joiden aikana pudotettiin 328 pommia. Räjähdyksissä kuoli 21 siviiliä ja yksi sotilas ja vaurioitui lukemattomia rakennuksia, mukaan lukien kaupungintalo ja De La Warr Pavilion.
Bexhillin kartano oli myyty jo ensimmäisen maailmansodan jälkeen poliitikko Leicester Harmsworthille, joka asui siellä kuolemaansa saakka 1937. Rakennus pysyi Harmsworthin lesken omistuksessa vuoteen 1963, jolloin Bexhillin kaupunki osti sen. Kartanon kohtalosta käytiin kiivasta julkista keskustelua, ja vaikka päärakennus purettiin 1968, onnistuttiin kartano muilta osin säilyttämään osana vanhaankaupunkiin rakennettua puistoaluetta.
Britannian merenrantakaupungit, Bexhill-on-Sea mukaan lukien, alkoivat menettää suosiotaan lomakohteina, kun halvat pakettimatkat Etelä-Eurooppaan yleistyivät Britanniassa 1960-luvulla. Kaupunki oli pitkään lähinnä eläkeläisten suosiossa mutta on 2020-luvulta lähtien onnistunut houkuttelemaan myös lapsiperheitä halpojen elinkustannusten avulla.