tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suvi Sysi

Suvi Maria Sysi (s. 1990 Nilsiä) on suomalainen kuvataiteilija, ja vuoden 2024 nuori taiteilija. Sysin teokset ovat pääosin abstrakteja installaatioita, joissa yhdistyy monen eri kuvataiteen alan ilmaisukeinoja. 
Sysi valmistui kuvataiteen maisteriksi vuonna 2020 Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta. Sitä ennen hän opiskeli Pekka Halosen akatemiassa, mistä hän suoritti 2014 median ja kuvallisen alan perustutkinnon.
Sysin töitä on vuodesta 2012 ollut esillä ryhmä- ja yksityisnäyttelyissä. Tämän jälkeen hänen töitään on ollut esillä useissa yksityisnäyttelyissä ja kuratoiduissa ryhmänäyttelyissä. Hänen teoksiaan on hankittu muun muassa Kiasman, Helsingin taidemuseon HAMin, Suomen valtion, Suomen Taideyhdistyksen ja Saastamoisen säätiön kokoelmiin. Sysin julkinen teos "Reflecting" valmistui 2023 Helsingin Kaarelanraitin kouluun. Hänet valittiin vuonna 2024 Vuoden nuoreksi taiteilijaksi.
Sysin teoksissa yhdistyvät taidegrafiikan, veistotaiteen ja maalaustaiteen ilmaisukeinot, ja teokset ovat usein abstrakteja installaatioita. Sysin itsensä mukaan hänen työskentelynsä on materiaalilähtöistä, ja teosten materiaali on merkittävä osa niiden sisältöä. Hän käyttää materiaaleina muun muassa paperia, savea, puuta ja kipsiä. Sysi mukaan taide on hänelle keino tutkia tuntemista ja kokemista, eivätkä hänen mukaansa teokset varsinaisesti esitä mitään muuta kuin ovat.
Johann Philipp Abelin

Johann Philipp Abelin (k. 1634), saksalainen historiankirjoittaja. Hänen kirjoittamakseen oletetaan "Arma Suecica", joka kertoo ruotsalaisten osallistumisesta 30-vuotiseen sotaan, sekä kaksi ensimmäistä osaa kronikasta "Theatrum europæum".
Arma suecica

Arma suecica ('Ruotsin aseet') on Friedrich Hulsiuksen Frankfurt am Mainissa 1631–1634 julkaisema kronikka, joka kertoo Kustaa II Aadolfin ja Ruotsin armeijan sotimisesta Saksassa. Teos koostuu lentolehtisistä ja muista painetuista lähteistä. Ensimmäinen osa ilmestyi 1631 latinaksi ja laajennettuna saksaksi. Uusia painoksia ilmestyi vuoteen 1634 asti, joista osa tekijänimellä Philipp Arlanibæus, Philohistoricus, joka on varmaankin salanimi. Teoksessa on niin paljon yhtäläisyyksiä toisen vastaavan kronikan "Inventarium Sueciæn" kanssa,että niiden kirjoittaja lienee sama. Myöhemmän kronikan kirjoittajaksi on merkitty Johann Ludvig Gottfried, jonka Gustav Droysen ("Arlanibæus Godofredus, Abelinus", 1864) katsoo tarkoittavan Johann Philipp Abelinia. Frieda Gallati ("Chemnitz und seine quellen", 1902) on kuitenkin osoittanut, että Gottfried vaikutti Frankfurtissa, jonne hän nähtävästi oli muuttanut Heidelbergista, ja jo vuonna 1625 hänet mainitaan nimityksellä "corrector". Hän julkaisi 1632 ylistysrunoja Kustaa Aadolfin kunniaksi.
Gaetano Martino

Gaetano Martino (25. marraskuuta 1900 – 29. heinäkuuta 1967) oli italialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1962–1964. Sitä ennen hän oli toiminut Italian ulkoministerinä. Poliittisen uransa rinnalla Martino toimi yliopistomaailmassa vuosikymmenien ajan.
Dmitri Voronkov

Dmitri Voronkov (s. 10. syyskuuta 2000 Angarsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä tai vasen laitahyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Voronkov edustaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsia.
Ennen NHL-uraansa Voronkov edusti KHL-joukkue Ak Bars Kazania. Columbus Blue Jackets varasi hänet neljännellä kierroksella 114. varausvuorolla . Heinäkuussa 2025 Voronkov solmi Blue Jacketsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 8,35 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Vuoden 2020 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Voronkov saavutti hopeaa Venäjän joukkueessa. Pekingin talviolympialaisissa 2022 Voronkov saavutti hopeaa Venäjän olympiakomitean joukkueessa.
Jean Duvieusart

Jean Duvieusart (10. huhtikuuta 1900 – 11. lokakuuta 1977) oli belgialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1964–1965. 
Duvieusart opiskeli valtiotieteitä ja oikeustieteitä katolisissa yliopistoissa. Hän lähtti kunnallispolitiikkaan ja toimi Frasnes-lez-Gosseliesin pormestarina 1927–1947. Hän toimi valtionvarainministerinä kahteen otteeseen ja vuonna 1950 Belgian pääministerinä kahden kuukauden ajan kuningas Leopoldin III:n eroon johtaneen kriisin aikana.
Duvieusartin puhemieskaudelle osui Walter Hallsteinin johtaman komission ehdotus, joka olisi luonut Eurooppaan käytännössä taloudellisen liittovaltion.
Vox populi (kappale)

Vox populi on suomalaisen artistin Mikael Gabrielin ja virolaisen rap-artistin Nublun 19. tammikuuta 2024 julkaistu musiikkikappale. Gabriel ja Nublu osallistuivat kappaleella samanvuotiseen Uuden Musiikin Kilpailuun, jossa he sijoittuivat finaalissa kolmanneksi saaden yhteensä 178 pistettä.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Mikael Gabriel, Nublu, ANI, Heviteemu ja Omar Aberkane. ”Vox populi” -kappale kertoo siitä, kuinka kaikilla on oikeus mielipiteeseen, mutta se ei tee niistä välttämättä todenmukaisia. "Vox populi" on latinaa ja tarkoittaa ’kansan ääni’.
Helmut Kohlin kunnianosoitukset

Helmut Kohlille (1930–2017) myönnettiin elämänsä aikana monia eri palkintoja. 
Ritarikunnat.
Saksalaiset.
Lähde:
Ulkomaalaiset.
Lähde:
Kunniatohtorin arvot.
Kohlille on myönnetty kunniatohtorin arvo muun muassa seuraavissa yliopistoissa:
Muita.
Vuonna 1988 Kohl sai Kaarle Suuren palkinnon, jonka hän jakoi Ranskan presidentti François Mitterrandin kanssa.
Vuonna 1996 Kohl otti vastaan Asturian ruhtinaan palkinnon tunnustuksena työstään Euroopan rakentamiessa sekä mantereen yhdistämisestä.
Jerusalemin heprealainen yliopisto on nimennyt Eurooppa-opinnoista vastaavan laitoksensa "Helmut Kohlin Eurooppa-opintojen instituuttiksi" ().
Helmut Kohl oli henkilökohtaisesti avaamassa Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella toimivaa Saksa- ja Eurooppa-opintojen keskusta vuonna 1991. Keskus jakaa opiskelijoille 2000 dollarin arvoista palkintoa, joka kantaa Kohlin nimeä.
Arthur Arnold

Arthur Arnold (1833–1902) oli englantilainen kirjailija ja poliitikko. Hän oli 1863–1866 jäsen toimikunnassa, joka suunnitteli toimenpiteitä Lancashiren pumpulitehtaiden työväestön keskuudessa vallitsevan puutteen poistamiseksi. Hän kirjoitti aiheesta kirjan "The history of the cotton famine" (1864). Arnold oli 1880–1885 alahuoneen jäsen ja raivasi siellä tietä William Ewart Gladstonen vaaliuudistukselle (1885). Samana vuonna hän perusti yhdistyksen Free land league.
Victor Leemans

Victor Leemans (1901–1971) oli belgialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1965–1966.
Leemans oli koulutukseltaan sosiologian tohtori. Toisen maailmansodan aikana hän organisoi alueensa taloushallintoa. Sodan jälkeen Leemansia syytettiin yhteistyöstä natsimiehittäjien kanssa, mutta hänet vapautettiin.
Keith Harwood

Keith Harwood (k. 3. syyskuuta 1977) oli musiikkiäänittäjä, joka työskenteli Olympic-studioilla, Lontoossa. Hän äänitti muun muassa The Pretty Thingsin, Ron Woodin, David Bowien, Rolling Stonesin ja Led Zeppelinin levyjä.
Harwood kuoli syyskuussa 1977 auto-onnettomuudessa 27-vuotiaana. Rolling Stones omisti samana vuonna julkaistun "Love You Live" -livealbuminsa hänen muistolleen.
Hihnavaara (kylä)

Hihnavaara on kylä Savukosken kunnassa ja yksi kunnan pienimpiä kyliä. Hihnavaara sijaitsee Savukoskelta pohjoiseen 15 kilometriä, seututien 967 ja yhdystien 9671 risteyksessä. Hihnavaaran asukkaista suurin osa on alkuperäistä asukaskantaa, joka harjoittaa kalastusta ja poronhoitoa. Katuvalot (5 kpl) tulivat kylään noin vuonna 2010 kyläläisten kannatuksen johdosta.
Miro Tauslahti

Miro Otto Kasperi Tauslahti (s. 16. huhtikuuta 2004 Joensuu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Saimaan Palloa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Tauslahti pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura.
Tauslahti on Jokipoikien kasvatti. Hän voitti kaudella 2019–2020 tehoilla 27+19=46 koko C-nuorten SM-karsintojen maalipörssin ja Tauslahti jakoi pistepörssin kuudennen sijan Ilveksen Miro Höllin kanssa. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä myös C-nuorten SM-sarjassa tehoilla 19+14=33.
Kaudeksi 2020–2021 Tauslahti siirtyi Helsingin IFK:n U18-joukkueeseen. Kolmen seurassa vietetyn vuoden jälkeen hän teki kaudeksi 2023–2024 2+1-vuotisen juniorisopimuksen Saimaan Pallon SM-liigajoukkueen kanssa. Tauslahti aloitti kauden seuran U20-joukkueessa. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+26=41. Tauslahti teki liigadebyyttinsä 24. tammikuuta 2024 Oulun Kärppiä vastaan. Hänet merkittiin SaiPan kolmosketjun vasempaan laitaan Otto Hokkasen ja Joonas Lohisalon viereen. Tauslahti sai ottelussa jääaikaa 9.19 minuuttia. Hän pelasi SM-liigassa loppukauden aikana 15 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. 
Tauslahti teki kaudella 2024–2025 liigauransa avausmaalin 30. lokakuuta 2024 pelatussa kotiottelussa Mikkkelin Jukureita vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2. Anssi Löfman valitsi Tauslahden ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana 12 runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja viisi pudotuspeliottelua tehden yhden maalin. Tauslahti voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin SaiPan U20-joukkueessa. Toukokuussa seura tiedotti käyttäneensä Tauslahden sopimuksessa olleen option ja tehneen vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssan.
Muuta.
Tauslahti valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2024.
Kertajatin kansainvälinen lentoasema

Kertajatin kansainvälinen lentoasema (; IATA: KJT, ICAO: WICA) on lentoasema Majalengkassa, Länsi-Jaavalla, Indonesiassa. Se on pinta-alaltaan Indonesian toiseksi suurin lentoasema Soekarno-Hattan kansainvälisen lentokentän jälkeen. Se sijaitsee noin 68 kilometriä Bandungista itään. 
Lentoasema aloitti toimintansa 24. toukokuuta 2018, ja ensimmäisenä sinne laskeutui Indonesian presidentin kone. Lentoasemalla on yksi 3 000 metriä pitkä kiitotie, jolle voi laskeutua laajarunkoisia lentokoneita.
Marraskuussa 2023 kaupallinen lentoliikenne siirtyi Bandungissa sijaitsevalta Husein Sastranegaran kansainväliseltä lentoasemalta kokonaan Kertajatiin.
Matti Paasila

Matti Jalmari Paasila (s. 2. marraskuuta 1947 Kaustinen) on suomalainen diplomi-insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Paasila syntyi maanviljelijä Toivo Paasilan ja emäntä Aino Känsälän perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 on Sirpa-Liisa Kanala. Paasila tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta 1973. Hän oli Oy Nokia Ab:n Euroopan myyntipäällikkö 1973–1975, Nokia Electronics GmbH:n johtaja Starnbergissa Saksassa 1976–1981 ja Oy Nokia Ab:n Elektroniikan teollisuusautomatiikkayksikön markkinointi- ja ulkomaantoimintojen johtaja 1981–1982. 
Oy Ekströmin Koneliikkeen toimialajohtaja Pasila oli 1982–1983, Oy Safematic Ltd:n toimitusjohtaja Muuramessa 1983–1987, Nokia Koneiden toimialajohtaja ja Nokia Cable Machinery Inc. Oy:n, vuodesta 1988 Nokia Cable Machinery Oy, toimitusjohtaja 1987–1989, Nokia Unterhaltungselektronik GmbH:n toimitusjohtaja Pforzheimissa Saksassa 1989–1990, Oy Nokia Ab:n teknologiajohtaja ja johtokunnan jäsen 1990–1991, Osuuskunta Eka-yhtymän varatoimitusjohtaja 1991–1994, Rieter Automotive Systemsin toimitusjohtaja Winterthurissa Sveitsissä 1994–2002 ja Sarna Kunststoff Holding AG:n hallituksen jäsen 1998–2006 ja toimitusjohtaja Sarnenissa Sveitsissä 2003–2006.
Yrittäjä Paasilasta tuli Botnia Automation Oy:n, vuodesta 1997 Botnia Hightech Oy ja vuodesta 2007 Sasken Finland Oy, perustajaosakkaana ja yhtiön hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana. Hän on ollut myös englantilaisen BNL Ltd:n toimitusjohtaja 2003–2005 ja intilaisen Sasken Communication Technologies Ltd:n neuvonantaja ja hänellä on ollut lukuisia eri yritysten johtoelinten jäsenyyksiä ja puheenjohtajuuksia. Teollisuusneuvoksen arvonimen Paasila sai 2008. Suomen Kulttuurirahasto perusti 2007 Paasilan ja hänen puolisonsa lahjoituksen turvin Matti ja Sirpa Paasilan rahaston.
San Fermín (1782)

San Fermín oli Espanjan laivaston vuonna 1782 vesille laskettu kaksikantinen 76-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 29. marraskuuta 1780 Pasajesista. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1782 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna. Se valmistettiin Vincente Pló Gautierin "sistema francésin" mukaan. Valmistuskustannukset olivat 6,45 miljoonaa realesia. 
Palvelus.
Aluksen päälliköksi määrättiin 20. huhtikuuta 1782 Francisco Mollinedo. Alus saapui 31. elokuuta Pasajesista Coruñaan, mistä se siirrettiin Ferroliin. Alus saapui 20. marraskuuta 1782 kahden fregatin ja urcan kanssa Coruñaan, mistä se jatkoi 5. joulukuuta fregattien "Nuestra Señora de Loreton" ja "Santa Sabinan" sekä kahden Ferrolista ruutia kuljettaneen prikin kanssa Cádiziin, jonne ne saapuivat 14. joulukuuta. Alus oli Cádizissa liitettynä Jamaikan sotaretkelle lähtevään laivastoon, mutta retki peruuntui.
Alus lähti 25. heinäkuuta 1783 Osornon laivueen mukana Cádizista partiomatkalle Cabo de São Vicenten ja Cabo de Santa Marían alueille, mistä se palasi elokuussa Cádiziin. Alus saapui 9. huhtikuuta 1784 "San Sebastiánin" kanssa Ferrolista Cádiziin, mistä ne lähtivät 5. toukokuuta Cartagenaan. Heinäkuussa 1784 alus lähti Cádizista liittyäkseen Algerian sotaretkelle lähtevään Barcelón laivastoon. Elokuussa 1784 alus oli "Rayon", fregatti "Colónin" ja priki "Atochan" kanssa Málagassa. Alus siirrettiin 1784 reserviin Ferrolissa, missä se oli edelleen vuonna 1786. Vuonna 1790 alus oli Cádizissa ja taas Ferrolissa elokuussa 1790.
Alus lähti 1790 Lopez de Carrizosan laivueen mukana Ferrolista liittyäkseen Marqués de Socorron laivastoon Atlantilla. Syyskuussa 1790 alus saapui Socorron laivaston kanssa Cádiziin, mistä se kuljetti 1. marraskuuta fregattien "Perlan" ja "Santa Florentinan" joukkoja Algecirasiin. Alus saapui "San Juan Nepomucenon" ja "San Isidron" kanssa Cádiziin, mistä se lähti 19. toukokuuta 1791 "Magnánimon" ja "San Sebastiánin" kanssa Ferroliin reserviin siirrettäväksi.
Alus osallistui 1792 Toulonin piiritykseen. Seuraavana vuonna se oli Ferrolissa reservissä. Alus lähti 23. heinäkuuta 1793 Gravinan laivueen mukana Cartagenasta liittyäkseen Lángaran laivueeseen Rosasin sotaretkelle. Alus lähti 2. syyskuuta Toulonista Barcelonaan, jonne se saapui 5. syyskuuta. Alus lähti 13. syyskuuta Barcelonasta noutaakseen joukkoja Majorcalta. Alus oli 23. syyskuuta Máhonissa, mistä se lähti 8. lokakuuta fregatti "Vengeanzan" ja rahtialusten kanssa Touloniin.
Marraskuussa 1793 alus partioi Britannian kuninkaallisen laivaston alusten kanssa Genovan edustalla. Se osallistui Toulonin sotaretken ratkaisuun vuosina 1793-1794. Syyskuussa 1794 alus oli Cádizissa ja seuraavana vuonna Lángaran laivastossa Cartagenassa. Alus kuljetti 6. helmikuuta 1796 fregatti "Santa Brígidan" kanssa Cartagenasta joukkoja ja tykistöä Cádiziin, mistä se palasi 29. huhtikuuta Cartagenaan.
Alus osallistui 1796 Lángaran laivastossa Korsikan, Italian ja Ranskan rannikon tapahtumiin. Se osallistui 14. helmikuuta 1797 Cabo de São Vicenten taisteluun. Alus siirrettiin 3. maaliskuuta 1797 Cádizissa reserviin, kunnes se romutettiin 1808.
Ørnes

Ørnes on taajama Meløyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja asukasluku 1 684 vuonna 2023.
Glomfjord

Glomfjord on taajama Meløyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 1 089 vuonna 2023. Glomfjord kasvoi vesivoimalan ympärille 1900-luvun alkupuolella, ja teollisuutta on edelleen jäljellä hieman.
Eidbukta

Eidbukta on taajama Meløyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 542 vuonna 2023.
Meløyn kirkko

Meløyn kirkko () on Meløyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1867.
Halsan kirkko (Meløy)

Halsan kirkko () on Meløyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1960.
Halsan kirkko

Halsan kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Glomfjordin kirkko

Glomfordin kirkko () on Meløyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1957.
Euroopan historian talo

Euroopan historian talo on museo, joka sijaitsee Brysselin EU-korttelin keskellä, Léopold-puistossa lähellä Euroopan parlamenttia. Talo tarjoaa vierailijoille mahdollisuuden tutustua Euroopan historiaan interaktiivisen näyttelyn ja monipuolisten opetusohjelmien kautta.
Museossa on pysyvä näyttely, joka kertoo Euroopan historian vaiheista. Lisäksi museossa järjestetään työpajoja ja oppimisaineistoja, jotka keskittyvät Euroopan historian merkitykseen nykypäivän kannalta.
Museon rakennus toimi alun perin vähävaraisten lasten hammashoitolana 1930-luvulla ja on kunnostettu huolella alkuperäiseen ulkoasuunsa. Rakennuksessa on myös entisöityjä eläinaiheisia art deco -seinämaalauksia.
Parlamentarium

Parlamentarium on Euroopan parlamentin vierailukeskus, joka sijaitsee Brysselissä. Parlamentarium esittelee interaktiivisesti EU-maiden yhteistyötä ja Euroopan parlamentin toimintaa.
Vierailukeskuksessa on useita interaktiivisia elementtejä, kuten 360 asteen elokuvateatteri, interaktiivinen lattiakartta ja henkilökohtaiset tarinat EU:n vaikutuksesta ihmisten elämään.
Olli Wikberg

Olli Wikberg on suomalainen juristi. Hän toimi Suomen ensimmäisenä elintarvikemarkkinavaltuutettuna vuodesta 2019 alkaen, kunnes hänet pidätettiin virastaan virkarikosepäilyn johdosta vuonna 2024. Hän on myös toiminut muun muassa markkinaoikeuden tuomarina ja virkamiehenä oikeusministeriössä.
Ura.
Wikberg on suorittanut yo-merkonomin tutkinnon Helsingin kauppaoppilaitoksessa sekä oikeustieteen kandidaatin ja lisensiaatin tutkinnot oikeustaloustieteen oppiaineesta. Vuonna 2010 hän valmistui oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hänellä on myös varatuomarin arvo. 
Wikberg on toiminut markkinaoikeustuomarina markkinaoikeudessa vuosina 2011–2018, elintarvikeketjun kauppatapalautakunnan varapuheenjohtajana vuosina 2014–2019 ja lainsäädäntöneuvoksena oikeusministeriössä vuosina 2018–2019. Vuonna 2019 Wikberg nimitettiin ensimmäisenä elintarvikemarkkinavaltuutetun virkaan.
Virkarikosepäily.
Joulukuussa 2023 Ruokavirasto teki poliisille tutkintapyynnön Wikbergin toiminnasta virkatehtävissään elintarvikemarkkinavaltuutettuna. Wikbergiä epäillään virka-aseman väärinkäyttämisestä koskien valtion varojen käyttöä työtehtävissä muun muassa matkustukseen ja hankintoihin. Hänen on väitetty rikkoneen säännöllisesti valtion matkustus- ja hankintasääntöjä esimerkiksi taittamalla lyhyitäkin työmatkoja lentokoneella tai taksilla ja ostamalla iPad-tabletin, järjestelmäkameran suodattimia, postimerkkejä ja viinipulloja. Hänen on myös väitetty vaarantaneen luottamuksen valvontaviranomaisen puolueettomuuteen salaamalla valvomiltaan kauppaketjuilta vastaanottamansa kestityksen matkalaskuiltaan- ja raporteiltaan. Ruokavirasto puuttui Wikbergin toimintaan jo vuoden 2022 lopulla. Wikberg on kiistänyt syyllistyneensä mihinkään rikokseen ja sanonut toimineensa täysin asianmukaisesti.
Tammikuussa 2024 maa- ja metsätalousministeriö pidätti Wikbergin virastaan häneen kohdistuvan rikostutkinnan johdosta. Wikberg valitti virasta pidättämisestään Helsingin hallinto-oikeuteen, joka hylkäsi valituksen syyskuussa 2024.
Polyeetteri-imidi

Polyeetteri-imidi eli PEI on polyeettereihin ja polyimideihin kuuluva polymeeri. Sen valmistuksessa käytettävät monomeerit ovat bisfenoli A, 4-nitroftaali-imidi ja m-fenyleenidiamiini. Polyeetteri-imidillä on useita käyttökohteita erityisesti korkean lämpötilan sovellutuksissa.
Ominaisuudet.
Polyeetteri-imidi on termoplastista. Sen molekyylimassa on tavanomaisesti 30 000–75 000 g/mol. Polymeerin sulamispiste on noin 229 °C ja lasisiirtymälämpötila on noin 216 °C. Polyeetteri-imidi liukenee vain dikloorimetaaniin, kloroformiin ja N-metyylipyrrolidoniin. Yhdiste kestää useiden kemikaalien vaikutusta, mutta hydrolysoituu emäksisissä oloissa. Aine kestää hyvin myös UV- ja gammasäteilyä, eikä syty helposti palamaan. Polyeetteri-imidi on amorfinen polymeeri eli sen kiteisyysaste on alhainen. Polyeetteri-imidin tiheys on 1,27–1,31 g/cm3. Polyeetteri-imidin taivutuslujuus ja vetolujuus ovat erittäin hyvät eikä se veny. Mekaaniset ominaisuudet säilyvät hyvinä noin 200 °C:n lämpötilaan saakka. Mekaanisia ominaisuuksia voidaan parantaa seostamalla lasikuidun kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Polyeetteri-imidin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa bisfenoli A ja 4-nitroftaali-imidi reagoivat muodostaen niin kutsutun BPA-di-imidin. Tämän yhdisteen imidiryhmät reagoivat ftaalianhydridin kanssa muodostaen happoanhydridiryhmiä ja muodotuva tuote on BPA-dianhydridi. BPA-dianhydridi reagoi m-fenyleenidiamiinin kanssa 170–180 °C:n lämpötilassa polyeetteri-imidiksi. Liuottemena reaktiossa käytetään diklooribentseeniä.
Polyeetteri-imidistä valmistetaan muun muassa kappaletuotteita ja kuituja. Käyttökohteita ovat esimerkiksi autojen ja lentokoneiden osat, ledit, steriloitavat lääketieteelliset laitteet, koeputket, sähkötekniikan ja elektroniikan komponentit, suojavaatteet ja mikroaaltoja kestävät astiat.
Major League Baseball -kausi 2022

Major League Baseball -kausi 2022 oli pohjoisamerikkalaisen baseball-sarja Major League Baseballin (MLB) kausi, jonka runkosarja alkoi 7. huhtikuuta ja päättyi 5. lokakuuta. 118:s World Series alkoi 7. lokakuuta ja päättyi 5. marraskuuta Houston Astrosin voittoon Philadelphia Philliesistä voitoin 4–2.
Major League Baseball -kausi 2023

Major League Baseball -kausi 2023 oli pohjoisamerikkalaisen baseball-sarja Major League Baseballin (MLB) kausi, jonka runkosarja alkoi 30. maaliskuuta ja päättyi 1. lokakuuta. 119:s World Series alkoi 3. lokakuuta ja päättyi 1. marraskuuta Texas Rangersin voittoon Arizona Diamondbacksistä voitoin 4–1.
Elintarvikemarkkinavaltuutettu

Elintarvikemarkkinavaltuutettu () on Ruokaviraston yhteydessä toimiva itsenäinen ja riippumaton viranomainen, jonka tehtävänä on työskennellä elintarvikemarkkinoiden toimivuuden parantamiseksi ja hyvien liiketapojen vastaisten käytäntöjen estämiseksi. Virka perustuu elintarvikemarkkinalakiin.
Elintarvikemarkkinavaltuutettu antaa elintarvikeketjun toimintaan liittyviä suosituksia, lausuntoja ja ehdotuksia sekä tiedottaa ja neuvoo elintarvikeketjun toimijoita hyvistä liiketavoista. Toiminnan pääpaino on erityisesti asioissa, joilla on elintarvikeketjun toimivuuden kannalta huomattavaa merkitystä tai joissa voidaan olettaa yleisimmin esiintyvän huomattavia ongelmia. Elintarvikemarkkinavaltuutettu myös valvoo elintarvikemarkkinalaissa säädettyjen vaatimusten ja kieltojen noudattamista. Käytännössä elintarvikemarkkinavaltuutetun tehtävät voivat olla esimerkiksi sovinnon edistämistä osapuolten välillä ristiriitatilanteissa tai sidosryhmien neuvontaa hyvistä toimintatavoista.
Elintarvikemarkkinavaltuutetun nimittää valtioneuvosto enintään viideksi vuodeksi kerrallaan. Elintarvikemarkkinavaltuutetun toimistossa työskentelee lisäksi virkamiehiä esittelijöinä ja muuta henkilökuntaa.
Elintarvikemarkkinavaltuutetun virka perustettiin vuonna 2019. Virkaan nimitettiin kesäkuussa 2019 Olli Wikberg. Wikberg pidätettiin virasta tammikuusta 2024 alkaen rikostutkinnan ajaksi, ja hänen sijaisekseen nimitettiin Ismo Tuominen. Elokuussa 2024 uudeksi elintarvikemarkkinavaltuutetuksi nimitettiin Jarno Sukanen.
Walter Behrendt

Walter Behrendt (1914–1997) oli saksalainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1971–1973.
Europarlamenttia olivat johtaneet pitkään kristillisdemokraatit, Behrendt oli ensimmäinen sosialisti pitkään aikaan. Toisin kuin monet edeltäjänsä, hän ei ollut tehnyt näyttävää uraa kotimaassaan, vaan keskittyi Euroopassa toimimiseen. Hän kehitti rakenteita sisältä päin, eikä niinkään hakenut mediahuomiota samaan tapaan kuin lehdistön edustajia kestinnyt seuraajansa Cornelis Berkhouwer.
Alexandre Bilodeau (laskettelurinne)

La Alexandre Bilodeau on kumparelaskurinne ja La Nicolas Fontaine perinteisten hyppyjen rinne Val Saint-Cômen talviurheilukeskuksessa Saint-Cômessa Québecissa Kanadassa.
Rinteet on nimetty kanadalaisten lajinsa kaksinkertaisen olympiavoittajan Alexandre Bilodeaun ja maailmanmestari Nicolas Fontainen mukaan.
Val Saint-Cômessa on järjestetty freestylehiihdon maailmancupin kumparelasku- ja perinteisten hyppyjen kilpailuja.
Ensihoitoasema

Ensihoitoasema (EHAS) M2005 on puolustusvoimien liikuteltava pataljoonatason sairaanhoitoyksikkö. Ensihoitoasema on suunniteltu haavoittuneiden ja sairastuneiden sotilaiden tehokkaaseen ensihoitoon ja hengen sekä raajan pelastavaan hätäkirurgiaan. Siellä kyetään hoitamaan ja seuraamaan jatkokuljetusta odottavia potilaita. Ensihoitoaseman henkilöstö ja välineet mahdollistavat yhden hätäkirurgisen toimenpiteen, kuuden vaikeasti haavoittuneen ja 20 lievästi haavoittuneen hoidon yhden tunnin aikana. Se koostuu ilmakaariteltoista ja sen pinta-ala on noin 100 m2. Toimenpideosastossa on valmius suorittaa vammanhallintaa ja verisuonikirurgiaa. Tavoitteena on saada potilaan tila niin vakaaksi, että hänet voidaan siirtää jatkohoitoon.
Ensihoitoaseman toiminnasta vastaa ensihoitojoukkue, jossa työskentelee lääkäreitä, lääkintäaliupseereita ja lääkintämiehiä. Esihoitojoukkueella on joukkueen johtaja, varajohtaja, taistelulähetti, kaksi ensihoitoryhmää, leikkausryhmä sekä evakuointiryhmä.
Ryhmän taistelupelastaja antaa havoittuneelle ensiavun, jonka jälkeen tämä siirretään ensihoitopaikalle. Haavoittuneet siirretään ensihoitopaikalta edelleen ensihoitoasemille, jossa lääkäri suorittaa tarvittavat hoitotoimenpiteet. Ensihoitoasemalta evakuointiryhmä järjestää tarvittaessa potilaiden siirron jatkohoitoon.
Ensihotoasemalla on oma varavoimakone, kenttäsähköverkko sekä ilmakiertoinen lämmitysjärjestelmä. Varusteisiin kuuluu myös välinehuoltoon käytettävä autoklaavi. Jos tämän käyttö ei ole mahdollista, instrumentit voidaan puhdistaa keittämällä niitä kuumassa vedessä. Lääkintäyksiköiden varusteet on koottu yhtenäisiin moduuleihin, joka helpottaa tarvittaessa niiden täydentämistä, korvaamista tai yhdistämistä. Siviilisairaaloiden keskusvarastot ja sairaala-apteekit toimittavat poikkeusoloissa täydennyksiä lääkintäjoukoille paluukuljetuksissa. Ensihoitoasemat varustetaan ja huolletaan Ilmajoella sijaitsevalla puolustusvoimien Lääkintävarikolla.
Puolustusministeriö tiedotti 27. helmikuta 2022 lähettävänsä kaksi ensihoitoaseman varustusta Ukrainaan pian Venäjän aloittaman hyökkäyksen jälkeen.
Pettumäen tuulivoimalaitos

Pettumäen tuulivoimalaitos on Etelä-Pohjanmaalla Teuvan Pettumäellä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on noin 2,5 megawattia . Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Pertunmäen Mylly Oy.
Yleistä.
Tuulivoimalaitos on rakennettu Perälän ja kirkonkylän välisen peltoaukean eteläreunalla kohoavalle Pettumäelle. Mäki on osittain kallioinen ja se kohoaa yli 15 metriä alavan peltoalueen yläpuolelle. Voimala sijaitsee 67 metrin korkeudella mpy. Lähin asutus sijaitsee 400 metrin etäisyydellä. Sen pihamaan läpi tulee mäen laelle huoltotie, joka saa alkuunsa Komsin ja Myrkyn toisiinsa yhdistävältä ja Teuvanjoen eteläpuolella kulkevalta yhdystieltä 17092.
Tuulivoimalasta on tarjolla vain vähän ja lisäksi keskenään ristiriitaista tietoa. Tuulivoimalaitos on hollantilaisen Lagerweyn valmistama laitos, jonka napakorkeus on 100 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 82 metriä , ja jonka kapasiteetti on 2,5 tai 2,6 megawattia. Eräs lähde on merkinnyt voimalaitoksen valmistajaksi Enercon .
Historiaa.
Tuulivoimalalle oli marraskuussa 2012 myönnetty rakennuslupa. Ilmeisesti käytettynä ostettu voimala valmistui marraskuussa 2013 ja se otettiin käyttöön joulukuussa 2013. Sen omistajiksi on merkitty toisaalta Kari Komsi ja Jaakko Niemi, mutta yleisemmin se on ollut Pertunmäen Mylly Oy.
Tuulivoimalaitoksen paikatuissa siivissä todettiin rapautumista 3–4 käyttövuoden jälkeen. Siivet nostettiin alas ja vaihdettiin parempiin.
Ilmar Taska

Ilmar Taska (s. 21. toukokuuta 1953 Kirov, Neuvostoliitto) on virolainen elokuva- ja teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija.
Ura.
Kirovissa neuvostoaikana syntynyt Taska kasvoi Virossa. Hän opiskeli Moskovan filmi-instituutissa, josta hän valmistui 1976. Sen jälkeen hän työskenteli elokuva-alalla Tallinnassa, Ruotsissa ja Hollywoodissa. Taska perusti Viron ensimmäisen yksityisen televisiokanavan 1990-luvulla. Taskan ensimmäinen novellikokoelma "Paremp ku elu" julkaistiin 2011. Hänen ensimmäinen romaaninsa on vuonna 2016 julkaistu "Pobeda 1946".
Taskan novellit ovat tyyliltään pelkistettyjä ja lauseet ovat lyhyitä. Hänelle ominaisia aiheita ovat ikävä, rakkaus ja yksinäisyys. Hänen tuotantoaan on käännetty useille kielille.
Tikkala (Mikkeli)

Tikkala on Mikkelin 35. kaupunginosa. Se sijaitsee keskustasta luoteeseen, keskustan ja Otavan puolivälisssä.
Vuoden 2025 Jukolan viesti järjestetään Tikkalan ja viereisen Vatilan välisellä metsäalueella. Kilpailukeskus on Suutarinen-yhtiön tehdasalueella.
Liangshaninkoira

 
Ulkonäkö.
Liangshaninkoira ("凉山犬", "Liángshān quǎn") on keskikokoinen metsästyskoira, jolla on riippuvat korvat ja samanlainen karvapeite kuin laikoilla. Tuuhea häntä kiertyy selän ylle.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on paikallisten metsästäjien suosiossa, koska se on työssään erittäin kyvykäs.
Sirpa Alalääkkölä

Sirpa Elise Alalääkkölä (s. 1964 Alatornio) on Uudessa-Seelannissa pitkään asunut suomalainen kuvataiteilija.
Alalääkkölä opiskeli maalausta ja animaatiota Suomen kuvataideakatemiassa 1985–1990 ja sai sitten Fulbright-stipendin New Yorkin yliopistoon lukuvuodeksi 1991–1992. Sieltä hän lähti matkalle Tyynenmeren suuntaan, asui 1990-luvun alkupuolella Tongassa ja Australian Tasmaniassa ja asettui sitten Uuden-Seelannin Eteläsaaren pohjoisrannalle.
Alalääkkölä teki 1980-luvulla synkkiä punk- ja sadomasokismiaiheisia kuvia, kunnes päätyi vähitellen kuvaamaan iloisempia aiheita, kuten lomailevia ihmisiä karikatyyrimäisen värikkäästi. Hän tuli tunnetuksi "Aino"-triptyykillään (1988), parodialla Akseli Gallen-Kallelan "Ainosta". Kesällä 1995 hänellä oli näyttely "Ihmisyyden tila" Galerie Pelinillä Helsingissä. 
Alalääkkölä oli yksi yhdestätoista Kiasman avajaisnäyttelyyn 1998 valitusta suomalaistaiteilijasta. Tätä varten hän työskenteli Suomessa kolmen kuukauden ajan, tuloksena muotokuvasarja Suomessa asuvista ja työskentelevistä ulkomaalaisista. Seuraavan kerran hän työskenteli Suomessa vuonna 2002 synnyinkaupunkinsa Tornion taiteilijaresidenssissä Viippolassa ja valmisteli Aineen taidemuseossa kesällä 2002 pidettyä näyttelyään. Samassa yhteydessä hän toimi Torniossa ja Haaparannalla pidetyn Kalott Jazz &amp; Blues -festivaalin vuoden taiteilijana. 
Alalääkkölän töitä on Kiasman ja Heinon taidesäätiön kokoelmissa. Niitä on paljon esillä myös Levillä Päivikki Palosaaren omistamissa matkailukiinteistöissä.
Alalääkkölä oli parikymmentä vuotta naimisissa Uudessa-Seelannissa lehtikuvaaja Paul Palmerin kanssa ja joutui avioerossa 2020-luvun taitteessa taistelemaan lakituvassa teostensa tekijänoikeuksista, koska osan niistä katsottiin kuuluvan entiselle aviomiehelle. Maaliskuussa 2025 Uuden-Seelannin korkein oikeus päätti, että hän saa pitää täyden omistusoikeuden teoksiinsa, mutta avioliiton aikana syntyneiden maalausten tekijänoikeudet on jaettava entisen aviomiehen kanssa. Tapaus tuo esiin outona pidetyn ristiriidan Uuden-Seelannin omistus- ja tekijänoikeutta säätelevien lakien välillä. Heti päätöksen jälkeen Alalääkkölä kertoi aikovansa muuttaa pois Uudesta-Seelannista.
Vicky Krieps

Vicky Krieps (s. 4. lokakuuta 1983) on luxemburgilais-saksalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelijänuransa 2010-luvun vaihteessa ja teki läpimurtoroolinsa vuoden 2017 elokuvassa "Phantom Thread". Vuonna 2022 hänet palkittiin Un certain regard -sarjassa Cannesin elokuvajuhlilla ja European Film Awardseilla roolisuorituksestaan elokuvassa "Corsage – Kuriton keisarinna".
Euroopan rauhaninstituutti

Euroopan rauhaninstituutti (eng. European Institute of Peace, EIP) on itsenäinen, voittoa tavoittelematon järjestö, joka tukee ja täydentää EU:n rauhanvälitystoimintaa ja konfliktien ehkäisyä. Instituutti perustettiin vuonna 2014.
EIP:n päätoiminta-alueet ovat rauhanvälitystehtävät ja rauhanvälityksen tukitehtävät sellaisilla alueilla, joissa EU:lla on rajallinen mahdollisuus toimia. Se mm. mobilisoi asiantuntijoiden ja rauhanvälityksen tukea, kouluttaa ja valmentaa rauhanvälittäjiä sekä myöntää pieniä tukia välitys- ja dialogiprosesseihin.
Historia.
Vuonna 2009 Suomen tasavallan presidentti, nobelisti Martti Ahtisaari esitti Euroopan rauhaninstituutin perustamista.
Syyskuussa 2010 Suomen ulkoministeri Alexander Stubb ja Ruotsin ulkoministeri Carl Bildt julkistivat yhteisen, EU:n rauhanvälitystyötä tukevan aloitteen, joka oli osoitettu EU:n ulkopolitiikan korkealle edustajalle Catherine Ashtonille. Ministerit esittävät, että Euroopan unionissa perustetaan konfliktien ratkaisuun ja rauhanvälittämiseen keskittyvä itsenäinen rauhaninstituutti, joka osallistuisi konfliktinratkaisuun maailmanlaajuisesti ja olisi mukana erityisesti YK:n toimissa.
Seuraavien neljän vuoden aikana järjestettiin lukuisia seminaareja ja tapaamisia eurooppalaisten valtiojohtajien sekä EU-toimielinten kesken. Lopulta helmikuussa 2014 Euroopan rauhaninstituutin säännöt allekirjoitettiin ja toukokuussa 2014 kahdeksan perustajavaltiota (Belgia, Italia, Unkari, Luxemburg, Puola, Espanja, Ruotsi ja Suomi sekä EU:n ulkopuolinen Sveitsi) perustivat Euroopan rauhaninstituutin.
EIP:n ensimmäisenä puheenjohtajana aloitti diplomaatti Staffan de Mistura ja ensimmäisenä toiminnanjohtajana diplomaatti Martin Griffiths. Lokakuussa 2016 EIP:n puheenjohtajana aloitti suomalainen Pekka Haavisto, joka toimi tehtävässä aina ulkoministerikautensa alkuun saakka. Heinäkuussa 2019 puheenjohtajana aloitti Ruotsin ulkoministeriön valtiosihteeri Annika Söder.
LUX-yleisöpalkinto

LUX-yleisöpalkinto on Euroopan parlamentin ja Euroopan elokuva-akatemian myöntämä elokuvapalkinto. Sen taustalla on Euroopan parlamentin vuonna 2007 perustama LUX-elokuvapalkinto ja elokuva-akatemian vuonna 1997 perustama People’s Choice Award.
LUX-elokuvapalkinto perustettiin vuonna 2007. Se nimettiin valaistusvoimakkuuden yksikön luksin mukaan. LUX-palkinnon valintalautakunta valitsi kymmenen elokuvaa ehdokkaiksi, joista sitten valittiin kolme finalistia. Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät voittajasta. Palkinto sai mainetta eurooppalaisten poliittisia ja yhteiskunnallaisia aiheita käsittelevien elokuvien nostamisesta.
Palkintoa uudistettiin vuonna 2020 yleisöäänestyksen suuntaan, ja samalla Euroopan parlamentti alkoi tehdä yhteistyötä Euroopan elokuva-akatemian kanssa laajemman yleisön houkuttelemiseksi. LUX-yleisöpalkinnon ehdokaselokuvat valitsee edelleen valintalautakunta, mutta voittaja valitaan yleisöäänestyksen ja europarlamentaarikkojen yhteistuloksen perusteella. Kaikki ehdokaselokuvat tekstitetään kaikille EU:n virallisille kielille, ja Euroopan parlamentti järjestää jokaisessa jäsenmaassa esityksiä. Vuoden 2024 ehdokaselokuvia esimerkiksi esitetään syyskuusta 2023 maaliskuulle 2024.
Cornelis Berkhouwer

Cornelis Berkhouwer (1919–1992) oli hollantilainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1971–1973. Kotimaassaan hän edusti keskustaoikeistolaista konservatiiviliberalismia edustavaa Vapauden ja demokratian kansanpuoluetta, EU-parlamentissa hän kuului liberaalien ja demokraattien ryhmään. 
Berkhouwer edusti tyypillistä synnyinseutunsa Alkmeerin asukasta. Hänen isänsä oli hapankaalikauppias, ja perheen juuret olivat syvällä maaseudussa. Cornelis Berkhouwer opiskeli lakia Amsterdamissa, mutta palasi harjoittamaan lakimiehen ammattia Alkmeerissa. Hän nousi parlamenttiin tukijanaan Pieter Oud, jonka vaalipiiriin Alkmeer kuului. 
VVD ei ollut erityisen euromyönteinen puolue, joten eurovaaliehdokkuudesta ei ollut juuri kilpailua. Eurooparlamentin puhemiehinä oli ollut lähinnä kristillisdemokraatteja, kunnes vuoroon nousi kaksi liberaalivasemmiston edustajaa: ensin saksalainen sosialisti Walter Behrendt, sitten Berkhouwer. Kumpikaan heistä ei ollut tehnyt näyttävää uraa kotimaassaan, vaan panosti nimenomaan europarlamentissa toimimiseen. Berkhouwer hankki kannattajia kestitsemällä kotimaakuntansa nimimiehiä, ja medianäkyvyyttä kestitsemällä toimittajia. Hän esiintyi myös maitomainoksessa, mitö pidettiin huvittavana, sillä Berkhouwer tunnettiin pikemminkin alkoholijuomien ystävänä
Konrad Adenauerin kunnianosoitukset

Konrad Adenauer (1876–1967) otti elämänsä aikana vastaan useita erilaisia palkintoja. Lisäksi hänen mukaansa on nimetty paikkoja ja palkintoja.
Hautajaiset.
Adenauerin hautajaiset järjestettiin Kölnin tuomiokirkossa 25. huhtikuussa 1967, ja tilaisuuteen osallistuivat muun muassa seuraavat korkea-arvoiset kutsuvieraat:
Ritarikunnat.
Saksalaiset.
Lähde:
Ulkomaalaiset.
Lähde:
Muita huomionosoituksia.
Vuonna 1954 Adenauer otti vastaan Kaarle Suuren palkinnon. Samana vuonna hänet valittiin "Time"-lehden vuoden henkilöksi.
Vuonna 2003 saksalaiset äänestivät Adenauerin kaikkien aikojen suurimmaksi saksalaiseksi ZDF-televisiokanavan järjestämässä äänestyksessä. Toiselle sijalle sijoittui Martti Luther ja kolmanneksi Karl Marx. Hitler ja muut natsit rajattiin äänestyksen ulkopuolelle.
Adenauerin mukaan nimettyjä asioita.
Adenauerin mukaan nimetty säätiö jakaa vuosittain kirjallisuuspalkintoa (), jonka arvo on 20 000 euroa. 
Vuodesta 1988, kun Élysée-sopimuksen allekirjoittamisesta oli kulunut 25 vuotta, Saksa ja Ranska ovat yhdessä jakaneet Adenauerin ja de Gaullen mukaan nimettyä palkintoa maiden välisen yhteistyön edistämisestä. Bonnissa sijaitsee myös kaksikon mukaan nimetty koulu (). Koulua on käynyt muun muassa Ranskan entinen pääministeri Édouard Philippe, jonka isä työskenteli koulun rehtorina.
Jon Casey

Jon Casey (s. 29. elokuuta 1962 Grand Rapids,Minnesota) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi urallaan 425 NHL-ottelua.
Ura.
Ennen NHL-uraansa Casey pelasi neljä kautta Pohjois-Dakotan yliopistossa. Viimeisen yliopistokauden päätteeksi Casey solmi NHL-sopimuksen varaamattomana pelaajana Minnesota North Starsin kanssa huhtikuussa 1984. Kevään aikana hän pääsi pelaamaan kahdessa NHL-ottelussa yhteensä 84 minuuttia. Seuraavan kauden Casey pelasi kokonaan AHL:ssa farmijoukkue Baltimore Skipjacksin riveissä, Kaudella 1985-1986 Casey pelasi 9 AHL- ja 26 NHL-ottelua Don Beaupren varamiehenä. Kausi 1986-1987 meni jälleen farmijoukkueissa Springfieldissä ja Indianapolisissa. Kauden 1987-1988 Casey aloitti IHL-joukkue Kalamazoo Wingsissä mutta kauteen mahtui myös 14 NHL-ottelua. Syksystä 1988 lähtien Casey oli Minnesotan ykkösvahti kevääseen 1993 asti. Huhtikuun 1993 alussa Minnesota North Stars muutti Teksasiin muuttarn nimensä Dallas Starsiksi. Vielä saman kevään aikana Casey myytiin Boston Bruinsiin vastineeksi Andy Moogista. Kauden 1993-1994 CFasey pelasi Bruinsin ykkösmaalivahtina. Seuraavalle kaudelle Casey teki vapaana agenttina sopimuksen St. Louis Bluesiin, jossa roolina oli jälleen olla joukkueen varamaalivahti. Kolmen Blues-kauden aikana otteluita kertyi 43. Viimeisen kautensa Casey pelasi 1997-1998 IHL-joukkue Kansas City Bladesissa.
Maajoukkueessa Casey pelasi kahdesti. Ensin vuoden 1982 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa ja toistamiseen vuoden 1990 aikuisten MM-turnauksessa.
Associated Independent Recording

Associated Independent Recording eli AIR on brittiläinen musiikkiyhtiö. Sen perustivat vuonna 1965 George Martin, Ron Richards, John Burgess ja Peter Sullivan. He loivat samalla musiikkialalle uuden järjestelyn, jossa AIR rahoitti uusien julkaisujen tuotannon, vapautti levy-yhtiöt kustannuksista ja otti vastineeksi rojaltimaksun myynnistä.
Yhtiön perustajajäsenet perustivat vuonna 1970 Lontooseen AIR Studios -nimisen musiikkistudion. Sen sisarstudio AIR Montserrat perustettiin 1979. Montserratin studio suljettiin vuonna 1989 hurrikaanin iskettyä siihen, joten vuonna 1992 perustettiin uusi AIR Studios Lyndhurst, joka sijaitsee lontoolaisessa tyhjässä kirkossa.
L’Hydroptère

L'Hydroptère on ranskalaisen Alain Thébault’n suunnittelema kantosiipialus, jolla hän kilpaili 2000-luvun alussa purjealusten nopeusennätyksestä ja onnistui myös rikkomaan niitä.
Ennen maaliskuuta 2007 purjelautailijat olivat pitäneet hallussaan meripeninkulman nopeusennätystä vuodesta 2003. Huhtikuussa 2007 Thébault’n vene kellotti keskinopeudeksi 41,69 solmua Quiberonin lahdella Ranskassa ja teki uuden maailmanennätyksen. Hän paransi sitä kolme kertaa ja vuonna 2009 ennätys oli 50,17 solmua. 
500 metrin ennätys oli ollut myös 1986–1993 ja 2004–2008 purjelautailijoiden hallussa, mutta vuonna 2008 tämä ennätys siirtyi leijalautailijoiden haltuun. Thébault onnistui vuonna 2009 l’Hydroptèrellään saavuttamaan uuden maailmanennätyksen 51,36 solmua, mutta jo seuraavana vuonna ranskalainen leijalautailija Alexandre Caizergues onnistui riistämään ennätyksen Thébault’lta. Samoilla Namibian vesillä Lüderitzissä yhdysvaltalainen leijalautailija Rob Douglas purjehti uudeksi maailmanennätykseksi 55,65 solmua.
Sekä Thébault’n että Douglasin ennätykset lyötiin vuonna 2012, kun australialaisen Paul Larsenin purjevene Vestas Sailrocket 2 selvitti Namibian tyynellä Walvis Bayllä 1 852 metriä keskinopeudella 55,32 solmua ja 500 metriä keskinopeudella 59,23 solmua.
Elijah Adebayo

Elijah Anuoluwapo Oluwaferanmi Oluwatomi Oluwalana Ayomikulehin Adebayo (s. 7. tammikuuta 1998 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Luton Townia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Ura.
Fulham.
Pohjois-Lontoossa kasvanut Adebayo liittyi Fulhamin junioriakatemiaan vuonna 2006. 
Syksyllä 2016 Adebayo siirtyi Fulhamista lainasopimuksella Southern Leaguen Slough Towniin. Hän pelasi seurassa yhteensä 11 ottelua ja teki kuusi maalia. Kevätkauden 2017 hän pelasi lainalla Bognor Regis Townissa, jossa hän pelasi kuusi ottelua ja teki viisi maalia.
Adebayo lainattiin tammikuussa 2018 Englannin kakkosliigan Cheltenham Towniin. Ensimmäistä kertaa ammattilaistasolla hän pelasi 13. tammikuuta 2018 kakkosliigan ottelussa Accrington Stanleya vastaan. Vuosina 2018–2019 hän pelasi lainalla myös Englannin kakkosliigan Swindon Townissa ja Stevenagessa. Adebayon sopimus Fulhamissa ulottui kesään 2019 asti ja toukokuussa 2019 Fulham ilmoitti, ettei Adebayo jatka seurassa enää kaudella 2019–2020.
Walsall.
Kesällä 2019 Adebayo siirtyi kakkosliigaseura Walsalliin. Ensimmäisellä kaudellaan Walsallissa Adebayo pelasi 30 sarjaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja antoi yhden maalisyötön. Kaudella 2020–2021 Adebayo pelasi Walsallissa 25 sarjaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia ja antoi yhden maalisyötön.
Luton Town.
Adebayo siirtyi 1. helmikuuta 2021 Walsallista kahta sarjatasoa ylemmäs mestaruussarjaseura Luton Towniin. Ensimmäisen maalinsa Lutonin pelaajana hän teki 23. helmikuuta 2021 Mestaruussarjan ottelussa Millwallia vastaan. Seuraavalla kaudella Adebayo pelasi Lutonissa 40 sarjaottelua, joissa hän teki 16 maalia ja antoi neljä maalisyöttöä.
Kaudella 2022–2023 Adebayo pelasi Lutonissa 42 sarjaottelua ja teki niissä seitsemän maalia Lutonin noustessa ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan Valioliigaan nousukarsintojen kautta. Nousukarsintojen loppuottelussa Coventry Cityä vastaan Adebayo pelasi 105 minuuttia ja antoi maalisyötön Jordan Clarkin tekemään ottelun avausmaaliin. Heinäkuussa 2023 Adebayo allekirjoitti jatkosopimuksen Lutonin kanssa.
Ensimmäisen valioliigamaalinsa Adebayo teki 3. lokakuuta 2023 Burnleyä vastaan. 30. tammikuuta 2024 Adebayo teki ammattilaisuransa ensimmäisen hattutempun valioliigaottelussa Brighton &amp; Hove Albionia vastaan. Hänestä tuli samalla Lutonin seurahistorian ensimmäinen Valioliigassa hattutempun tehnyt pelaaja. Hän pelasi Lutonin putoamiseen päättyneen kauden aikana 27 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 16, ja teki kymmenen maalia. Kaudella 2024–2025 hän teki mestaruussarjassa 39 ottelussa viisi maalia.
Muuta.
Adebayon vanhemmat ovat kotoisin Nigeriasta ja hän on etniseltä taustaltaan joruba.
Vestas Sailrocket 2

Vestas Sailrocket 2 oli vuonna 2024 purjealusten nopeusennätysten haltija 500:lla ja 1 852 metrillä. Australialaisen Paul Larsenin suunnittelema ja kipparoima vene rikkoi vuonna 2012 molempien matkojen maailmanennätykset. 500 metrin matkalla sen keskinopeus oli 65,45 solmua () ja meripeninkulman matkalla 55,32 solmua (). Lyhyemmällä matkalla se riisti ennätyksen leijalautailija Rob Douglasilta ja merimailin matkalla Alain Thebault'n L'Hydroptèreltä.
Esa Rannila

Esa Kalevi Rannila (s. 19. joulukuuta 1954 Vimpeli) on suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Esa Rannila syntyi toimitusjohtaja Paavo Rannilan ja Marjatta Mäkisen perheeseen. Hän kävi keskikoulun Vimpelin yhteiskoulussa. Rannila oli Paavo Rannila Oy:n, sittemmin Paavo Rannila Steel Oy, osakas 1976–1991, myyntijohtaja 1976–1983 ja markkinointijohtaja 1983–1991 ja toimi yhtiön hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, sekä Rannila Air Oy:n, vuodesta 1992 E &amp; K Rannila Oy, markkinointijohtaja 1991–1992 ja yhtiön hallituksen jäsen ja puheenjohtaja.Rannila on toiminut myös useiden muiden yhtiöiden osakkaana ja johtoelimissä, kuten K &amp; E Rannila Oy, Rumtec Oy, Rumtec Holding Oy, Ratiocinor Oy, Tikli Group Oy, Harmada Invest Oy ja Vinhalli Oy. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2008.
Meråkerin kirkko

Meråkerin kirkko () on Meråkerin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1793.
Midtbygda

Midtbygda on taajama Meråkerin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja asukasluku 1 022 vuonna 2023.
Meråkerin rata

Meråkerin rata () on Norjan rataverkkoon kuuluva rautatie, joka kulkee Hellistä Storlieniin Ruotsin rajalle. Rataosan pituus on 102 kilometriä ja se avattiin vuonna 1881.
Maaria Oikarinen

Maaria Batsheva Oikarinen (s. 1972 Kemi) on suomalainen taidemaalari ja kirjailija. Hän on tuonut esiin sairastamaansa kaksisuuntaista mielialahäiriötä. Arktinen Banaani julkaisi vuonna 2017 hänen omakohtaisiin kokemuksiinsa perustuvan romaanin "Lucian silmät", jonka "Helsingin Sanomat" nosti esikoiskirjapalkintonsa ehdokkaaksi.
Kemissä syntynyt Oikarinen kävi Savonlinnan Taidelukion ja opiskeli sitten Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella 1992–1994 ja Taidekoulu Maassa Helsingissä 1994–1998. Hän on opiskellut myös muun muassa heprean kieltä Suomessa ja Israelissa. Hän on pitänyt kymmenkunta yksityisnäyttelyä Suomessa ja osallistunut yhteisnäyttelyihin myös ulkomailla.
Carl Bernhard Wadström

Carl Bernhard Wadström (1746–1799) oli ruotsalainen insinööri, mineralogi ja orjuuden vastustaja. Hän sai vaikutteita Emanuel Swedenborgin ajattelusta ja matkusti 1780-luvun lopulla läntiseen Afrikkaan perustamaan ihanneyhteisöä. Ruotsalais-brittiläisenä yhteistyönä toteutettu hanke kariutui, kun ranskalaiset tuhosivat siirtokunnan vuonna 1794. Wadström asui 1790-luvulla Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Pariisissa, missä hän puhui Afrikassa todistamansa orjakaupan perusteella orjuuden lakkauttamisen puolesta.
Arne Hegerfors

Arne Hegerfors (4. heinäkuuta 1942 Göteborg – 29. tammikuuta 2024) oli ruotsalainen urheilutoimittaja ja televisiojuontaja. Hän aloitti uransa Sveriges Radiossa 1960-luvulla ja tuli tunnetuksi muun muassa urheiluselostajana Anders Parmströmin kanssa sekä "Kryzz"-viihdeohjelman juontajana. Hegerfors siirtyi vuonna 1997 Canal+:lle, jossa hän jatkoi selostamista Parmströmin kanssa sekä juonsi "Hegerfors lördag" -ohjelmaa. Vuonna 1992 Hegerfors sai Stora journalistpriset -palkinnon.
Hegerforsin veli on pilapiirtäjä Sture Hegerfors.
Juha Mäkelä

Juha Mäkelä -nimisiä henkilöitä ovat:
Timo Lehtonen

Timo Martti Johannes Lehtonen (s. 14. huhtikuuta 1962) on jyväskyläläinen kunnallispoliitikko, kirjailija ja entinen huumepoliisi. Lehtonen on Jyväskylän kaupunginvaltuutettu.Hän edustaa Perussuomalaisia. Lehtonen sai kustannussopimuksen Readme.fi-kustantamolta. Hänen kirjansa "Huumepoliisin matkassa - Vanhamyrkky" ilmestyi keväällä 2024. Toinen kirja "Huumepoliisin matkassa 2 - lisää myrkkyä" julkaistiin lokakuussa 2024. Kolmas kirja Varjomaailma ilmetyi lokakuussa 2025. Lehtonen tekee päihdevalistustyötä, ja hän kiertää eri oppilaitoksissa puhumassa päihteistä. Hän on itse raitistunut. Lehtonen on vuosina 2022 ja 2023 osallistunut Henry Aflechtin järjestämiin tempauksiin, joissa jaettiin rahaa vähäosaisille.
Loheskatten

Loheskatten on Tukholman Lilla Nygatan 5:ssä sijaitsevan talon kellarin lattian alta vuonna 1937 löydetty Ruotsin historian suurin hopea-aarre. Se koostuu 84 astiasta ja muusta esineestä sekä 18 217 kolikosta, jotka kätkettiin todennäköisesti vuonna 1743. Aarre painaa yhteensä yli 200 kiloa.