tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Villa San Giovanni

Villa San Giovanni on kaupunki Calabriassa Italiassa. Se sijaitsee Messinansalmen rannalla Reggio Calabrian metropolikaupungin länsiosassa noin neljätoista kilometriä Reggio di Calabriasta pohjoiseen.
Maantiede.
Villa San Giovanni sijaitsee Italian ”saappaankärjessä” Costa Violan alueella. Sen kaupunginosat ovat Acciarello, Cannitello, Pezzo ja Piale. Kaupunki kuuluu maanjäristysten osalta vyöhykkeeseen 1, eli korkeimman riskin vyöhykkeeseen (zona 1).
Historia.
Nykyinen Villa San Giovanni sijaitsee muinaisella Magna Graecian alueella, ja se oli taloudellisesti ja strategisesti tärkeä Välimeren vaikutuspiirissä eläville ihmisille. Asutus lienee päättynyt 400-luvulla ja sen jälkeen syntynyt uudisasutus jouduttiin hylkäämään 850–870-luvuilla saraseenien jatkuvien hyökkäysten takia. 1500-luvun jälkipuoliskolla alueelle nousi pieniä kalastajakyliä, kuten Cannitello ja Pezzo. Rannikkoseudun asuttaminen kiihtyi 1700-luvulla ja Joseph Bonaparte toteutti 1806 hallintouudistuksen, joka lakkautti feodaalijärjestelmän. Nykyinen Villa San Giovanni syntyi 6. marraskuuta 1791. Italian yhdistymisen jälkeen alueen strateginen merkitys korostui ja se linnoitettiin. Villa San Giovanni oli varsin edistyksellinen kunta ja se sai sähköisen katuvalaistuksen 1906. Alue on kärsinyt maanjäristyksistä kautta aikain, mutta tuhoisin tapahtui 28. joulukuuta 1908.
Vuonna 1927 kaavailtiin Grande Reggio -nimisen kunnan muodostamista. Alueeseen olisi kuulunut myös Villa San Giovanni, mutta asukkaidensa aktiivisuuden ansiosta kunta sai takaisin itsehallintonsa 1932. Kunta oli teollistunut silkin avulla ja silkkiteollisuuden kriisi 1950-luvulla veti myös Villa San Giovannin talouden alavireeseen.
Villa San Giovanni sai kaupungin arvonimen 12. huhtikuuta 2005.
Villa San Giovannin historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa Chiesa dell'Immacolata. Kirkko tuhoutui vuoden 1783 maanjäristyksessä ja se jälleenrakennettiin uusklassisen tyylin mukaisesti. Vuoden 1908 järistyksessä kirkko tuhoutui jälleen. Nykyinen kirkko edustaa uusromaanista tyyliä ja se vihittiin 8. joulukuuta 1929.
Talous ja liikenne.
Villa San Giovannin talouselämässä lauttaliikenne ja Sisilian läheisyys näyttelevät suurta osaa. Maantieliikenteen keskeisin akseli on moottoritie Autostrada A2.
Christer Gullstrand

Christer Lennart Gullstrand (s. 26. maaliskuuta 1959 Linköping, Itä-Götanmaa, Ruotsi) on ruotsalainen 400 metrin aitajuoksija, joka kilpaili kansainvälisellä huipputasolla 1970-lopulla ja 1980-luvun alussa. Hän alitti ensimmäisenä ruotsalaisena miesten 400 m aidoissa 50 sekunnin rajan.
Nousu Ruotsin yleisurheilun huipulle.
Christer Gullstrand nousi Ruotsi yleisurheilun huipulle 1970-luvun lopulla. Hän osallistui vuonna 1975 Ateenassa sijoittuen 400 m aidoissa neljänneksi. Hän saavutti Ruotsin mestaruushopeaa 400 m aidoissa kausina 1975, 1976 ja 1978 eli ensimmäinen Ruotsin mestaruusmitali tuli 16-vuotiaana. Ensimmäinen Ruotsin mestaruus tuli 110 m aidoissa kaudella 1978 ja 400 m aidoissa vielä neljäs mestaruushopea. Kaudesta 1979 tuli Gullstrandille uran menestyksellisin, sillä hän voitti ensimmäisen 400 m aitojen mestaruutensa samoin kuin 400 metrilläkin; hopeaa vielä 110 m aidoissa. Hän oli tässä vaiheessa kesällä 1978 parantanut 400 metrin aitojen Ruotsin ennätystä, mutta Lars-Åke Welander otti sen häneltä hetkeksi. Huippukautenaan 1979 hän paransi Welanderin nimissä ollutta ennätystä alle 50 sekunnin aikaan 49,73 Ruotsin mestaruuskisoissa. Ennätys säilyi aina vuoteen 1982, jolloin uusi Ruotsin 400 m aitojen tähti Sven Nylander otti sen nimiinsä. Syyskuisesta Suomi-Ruotsi -maaottelusta tuli Gullstrandille todella menestyksellinen eli voitot 110 m ja 400 m aidoissa sekä 400 m sileällä sekä 4 x 400 metrin viestivoitto. 
Osallistumiset suurkisoihin - kahdet olympialaiset ja EM-kisat.
Kauden 1979 jälkeiset loukkaantumiset hidastivat Christer Gullstrandin kehitystä. Hän pääsi Moskovan olympialaisiin kauden parhaan ajan oltua 49,93, mutta itse kisoissa hän juoksi vain alkuerän päästen ajalla 50,95 jatkoon. Hän ei kuitenkaan jatkanut välierässä loukattuaan selkäänsä. Seuraavat kaudet olivat rikkonaisia, mutta Ruotsin mestaruuskisoissa hän saavutti vuonna 1982 hopeaa niin 110 ja 400 m aidoissa. Tässä vaiheessa Sven Nylander otti ensimmäisen 400 m aitojen Ruotsin mestaruutensa. Toisen Ruotsin mestaruutensa Gullstrand sai 400 m aidoissa kaudella 1983. Hän oli ollut vuoden 1982 Ateenan EM-kisoissa, joissa hän eteni välieriin. Gullstrand valittiin vuoden 1984 Los Angelesin olympialaisiin Ruotsin 4 x 400 m viestijoukkueeseen. Samalla hän osallistui 400 m aitoihin, joissa hän jäi alkueriin sijoittuessaan ajalla 51,26 erässään kuudenneksi. Viestissä Ruotsin joukkue Tommy Johansson, Eric Josjö, Christer Gullstrand, Thomas Nyberg jäi erässään seitsemänneksi. Samana vuonna hän voitti vielä Ruotsin mestaruuden 110 m aidoissa.
Vuonna 1985 päättyneen uransa jälkeen hänet nimettiin numerolla 310 jäseneksi Ruotsin yleisurheilun Stora Grabbariksi.
Ura urheilu-uran jälkeen.
Christer Gullstrand opiskeli Lundin yliopistossa tietotekniikkaa valmistuen vuonna 1986. Vuoden 1983 hän opiskeli Lamar yliopistossa Beaumontissa Teksasissa. Ammatillisen uran hän on tehnyt ensin Ruotsissa Ericssonin palveluksessa ja vuodesta tietoliikennealan yrityksissä Luxemburgissa vuodesta 1994.
Naiqama Lalabalavu

Naiqama Lalabalavu (s. 1953) on fidžiläinen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä marraskuusta 2024 alkaen.
Lalabalavu edustaa Kansan allianssi- eli PA-puoluetta. Aikaisemmin hän oli parlamentin puhemies. Fidžin parlamentti valitsi Lalabalavun, joka sai 37 kaikkiaan 55 äänestä. Naisjärjestöt vastustivat Lalabalavun valintaa, sillä hän on esittänyt halventavia kommentteja naisista. 
Lalabalavu tulee vaatimattomista oloista, hän kasvoi äitinsä kansssa kun isä oli ulkomailla sotimassa. Hän on suorittanut kansainvälisen kehityksen maisterin tutkinnon Clarkin yliopistosta Massachusettsista, jatko-opintoja Israelin kehitystutkimuskeskuksesta sekä lyhyen jakson Harvardin yliopistossa.
Brenderup

Brenderup on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 486 asukasta vuoden 2025 alussa.
Båring

Båring on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 970 asukasta vuoden 2025 alussa.
Ejby (Middelfart)

Ejby on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 154 asukasta vuoden 2025 alussa.
Fjelsted

Fjelsted on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 306 asukasta vuoden 2025 alussa.
Harndrup

Harndrup on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 605 asukasta vuoden 2025 alussa.
Gelsted (Middelfart)

Gelsted on taajama Middelfartin ja Assensin kuntien alueella Tanskassa. Taajamassa oli 1 713 asukasta vuoden 2025 alussa.
Kauslunde

Kauslunde on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 494 asukasta vuoden 2025 alussa.
Nørre Aaby

Nørre Aaby on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 196 asukasta vuoden 2025 alussa.
Røjle

Røjle on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 234 asukasta vuoden 2025 alussa.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1980

Suomi–Ruotsi-maaottelu 1980 järjestettiin Helsingin olympiastadionilla 30.–31. elokuuta 1980. Kyseessä oli 40. yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelu.
Rune Klan

Rune Klan (s. 15. lokakuuta 1976) on tanskalainen koomikko ja taikuri. Hän on tehnyt kiertueita myös Yhdysvalloissa.
Yksityiselämä.
Klan on naimisissa ja hänellä on adoptiolapsi. Klan on kertonut, että ennen adoptiota pari kärsi vuosia lapsettomuudesta, ja hän on käsitellyt aihetta myös stand up -esityksissään.
Guillaume V

Guillaume V (koko nimi Guillaume Jean Joseph Marie; s. 11. marraskuuta 1981 Luxembourg) on Luxemburgin suurherttua 3. lokakuuta 2025 alkaen.
Varhainen elämä.
Guillaume synty vuonna 1981 Luxemburgin pääkaupungissa. Hänellä on neljä nuorempaa sisarusta. Hän on opiskellut sekä Luxemburgissa että Sveitsissä. Lisäksi hän on opiskellut Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja sitten sekä Durhamin ja Lontoon Brunelin yliopistoissa. Äidinkielensä luxemburgin lisäksi Guillaume puhuu myös ranskaa, saksaa, englantia ja espanjaa.
Avioliitto ja lapset.
Guillaume meni naimisiin kreivitär Stéphanie de Lannoyn kanssa 20. lokakuuta 2012. Parilla on kaksi lasta:
Velvollisuudet kruununperillisenä.
Guillaumesta tuli kruununperillinen vuonna 2000 hänen isänsä Henrin noustua valtaistuimelle.
Vuonna 2024 pitämässään joulupuheessaan Henri ilmoitti, että aikoo luopua kruunusta ja Guillaume nousee virallisesti valtaistuimelle 3. lokakuuta 2025. Guillaume nimitettiin jo lokakuussa 2024 suurherttuan regentiksi, jonka johdosta hän otti osan isänsä tehtävistä hoitaakseen osana tulevaa vallanvaihtoa.
Guillaume vannoi hallitsijanvalansa perjantaina 3. lokakuuta Luxemburgin edustajainhuoneen länsäollessa. Toisin kuin edeltäjänsä, jolla aikoinaan omaa valaansa vannoessaan oli vaikeuksia luxemburgin kielen kanssa, Guillaumen kerrotaan olleen rauhallinen ja ilomielinen. Uuden hallitsijaparin on tarkoitus lähteä kruunajaisten jälkeen viikonlopuksi kiertämään ympäri maata.
Kunnianosoituksia.
Luxemburgilaiset.
Suurherttuana Guillaume on seuraavien luxemburgilaisten ritarikuntien suurmestari:
Vaahteraliigan kausi 2025

Vaahteraliigan kausi 2025 on Vaahteraliigan 46. kausi. Kausi käynnistyi toukokuussa 2025 ja päättyi 13. syyskuuta pelattuun Vaahteramalja XLVI:een, jossa Porvoon Butchers voitti mestaruuden.
Lohja Crusaders putosi viime kauden päätteeksi Vaahteraliigasta ja liigaan nousivat East City Giants ja Tampere Saints. Porvoon Butchers ei hävinnyt kauden aikana otteluakaan ja saavutti kahdeksannen mestaruutensa voittamalla Vaahteramaljassa Seinäjoki Crocodilesin luvuin 52–21. Päätösottelu oli Crocodilesille neljäs perättäinen finaalitappio.
Kauden parhaana pelaajana palkittiin Butchersin pelinrakentaja Christian Arrambide.
Timo Huhtamäki

Timo Huhtamäki (s. 1984) on suomalainen kiertotalouden ja kestävän liiketoiminnan asiantuntija, sosiaalisen median talousvaikuttaja ja kutsupuhuja.
Huhtamäki valittiin Luonnonperintösäätiön toimitusjohtajaksi toukokuussa 2025. Sitä ennen hän toimi kiertotalousyhtiö Emmy Clothing Companyn toimitusjohtajana. Hän on työskennellyt myös Harvian, Raision ja Biolanin markkinointijohtajana, Tori.fi:n markkinapaikkajohtajana 2017–2020 sekä Bookersin kaupallisena johtajana 2020–2021.
Huhtamäki oli Vihreän liiton ehdokkaana europarlamenttivaaleissa 2024 ja sai 7658 ääntä. Marraskuussa 2024 hänet valittiin Vuoden vastuulliseksi vaikuttajaksi. Samana vuonna hänet kutsuttiin neuvonantajaksi Business Finlandin Circular Transition for Zero Waste -missioon. Huhtamäki toimii myös toista kauttaan Euroopan unionin ilmastolähettiläänä.
Huhtamäki opiskeli Maanpuolustuskorkeakoulussa ja Turun kauppakorkeakoulussa, josta hän valmistui liiketoimintajohtamisen maisteriksi. Ulkomaisia opintoja hän on suorittanut Yhdysvalloissa ja Hongkongissa.
Kapenguria

Kapenguria on kaupunki ja piirikuntakeskus Kenian Länsi-Pokotin piirikunnassa. 
Kapenguriasta on muodostettu vuonna 2018 kaupunkikunta (municipality) Kenian kaupunkeja ja kaupunkimaisia alueita koskevan lainsäädännön (2011) mukaisesti.
Ol Kalou

Ol Kalou on kaupunki ja piirikuntakeskus Kenian Nyandaruan piirikunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli asukasta.
Kathwana

Kathwana on kylä ja kaupunkikunta (municipality), joka toimii piirikuntakeskuksena Kenian Tharaka-Nithin piirikunnassa.
Mwatate

Mwatate on kaupunki ja piirikuntakeskus Kenian Taita-Tavetan piirikunnassa, Taitan kukkuloiden (Taita Hills) eteläreunalla. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli asukasta. 
Mwatate sai kaupunkikunnan (municipality) aseman vuonna 2019. 
Kaupungin kautta kulkee Kenian ja Tansanian välinen valtatie Voi–Taveta–Holili–Arusha, jonka kehittyminen on vilkastuttanut myös Mwatatea. Valtatietä pikin viedään muun muassa Mombasan satamasta Tansaniaan ja Burundiin matkaavaa rahtia. Kaupungin lähistöllä sijaitsevat Taitan kukkuloiden villieläinten suojelualue ja Länsi-Tsavon kansallispuisto, jotka lisäävät kaupungin matkailullista kiinnostavuutta.
Kirsti Bergstø

Kirsti Bergstø (s. 1. heinäkuuta 1981 Rana) on norjalainen Sosialistisen vasemmistopuolueen poliitikko, joka on toiminut puolueensa puheenjohtajana vuodesta 2023. Bergstø on ollut suurkäräjäedustaja vuosina 2013–2017 ja uudelleen vuodesta 2021. Koulutukseltaan hän on varhaiskasvatuksen opettaja.
Hilde Opoku

Hilde Nøsen Opoku (s. 4. maaliskuuta 1968 Trondheim) on norjalainen Ympäristöpuolue vihreiden poliitikko, joka toimi puolueensa naispuolisena puheenjohtajana vuosina 2014–2016. Koulutukseltaan hän on valtiotieteilijä, ja hän väitteli professoriksi vuonna 2001.
Faʻatuatua i le Atua Samoa ua Tasi

Faʻatuatua i le Atua Samoa ua Tasi (lyh. FAST) on samoalainen puolue. Sen perustivat kesällä 2020 valtapuolue HRPP:stä eronneet poliitikot, ja sen johtoon nousi maaliskuussa 2021 entinen varapääministeri Naomi Mataʻafa. Puolue voitti täpärästi vuoden 2021 parlamenttivaalit ja päätti HRPP-puolueen vuosikymmeniä kestäneen hallitusvallan. Puolue kuitenkin jakautui alkuvuodesta 2025, kun Mataʻafa erotti rikoksista syytetyn puolueen puheenjohtajan La'auli Leuatea Schmidtin ministerinvirasta. Tämän jälkeen puolueen jäsenet erottivat Mataʻafan puolueesta. Hän perusti uuden Samoa United Party -puolueen (SUP).
Guyanan yleisvaalit 2025

Guyanan yleisvaalit 2025 järjestettiin 1. syyskuuta. Niissä valittiin kaikki 65 edustajaa Guyanan kansalliskokoukseen ja epäsuorasti Guyanan presidentti.
Vaalit voitti istuvan presidentin Mohamed Irfaan Alin Kansan edistyspuolue (PPP), joka sai 36 paikkaa. Ali vannoi toisen kauden virkavalansa 7. syyskuuta. Toiseksi suurimmaksi puolueeksi nousi We Invest in Nationhood (WIN), joka sai 16 paikkaa. Kolmanneksi jäi APNU-liittouma 12 paikalla. Lisäksi Forward Guyana Movement sai yhden paikan.
Vaalitapa ja ehdokasasettelu.
Vaaleissa käytetään suhteellista listavaalia. Paikoista 40 täytetään puolueiden valtakunnallisen kannatuksen mukaan ja 25 kymmenestä vaalipiiristä. Jokaisella puolueella on presidenttiehdokas, ja suurimman puolueen ehdokas valitaan virkaan. Vähintään kolmasosan kunkin puolueen ehdokkaista on oltava naisia, ja puolueiden on asetettava naisehdokkaita vähintään 80 % vaalipiireistä.
Ehdokkaiden tulee olla vähintään 18-vuotiaita Guyanan kansalaisia, jotka ovat äänioikeutettuja ja osaavat riittävästi englantia voidakseen osallistua parlamentin työskentelyyn.
Taustaa.
Guyanasta on viime aikoina löydetty merkittäviä öljyesiintymiä, joiden käyttöönotto on kasvattanut maan kansantuloa huomattavasti. Ennusteen mukaan öljyntuotanto kasvaa nykyisestä 900 000 barrelista päivässä 1,3 miljoonaan barreliin päivässä vuoteen 2027 mennessä. Guyanassa on öljyvarojen ansiosta tapahtunut edistystä muun muassa koulutuksessa, mutta köyhyys ja suuret tuloerot ovat edelleen merkittävä ongelma. Samaan aikaan naapurimaa Venezuela vaatii itselleen Essequibon aluetta, joka muodostaa yli puolet maan pinta-alasta.
Guyanan istuva presidentti Mohamed Irfaan Ali haki vaaleissa jatkokautta ja oli ennakkosuosikki. Alin päähaastaja oli oppositiojohtaja, pitkäaikainen kansanedustaja Aubrey Norton, joka on luvannut neuvotella maalle suotuisammat ehdot öljy-yhtiöiden kanssa. Nortonin kannatus on suurinta maan afrikkalaistaustaisen väestön keskuudessa, kun taas Ali edustaa intialaistaustaisia. Vaalien kolmas pääehdokas oli kiistelty liikemies Azruddin Mohamed, joka on veronkierron vuoksi Yhdysvaltain pakotelistalla. Vaikka Ali oli ennakkosuosikki, Azruddinin katsottiin voivan viedä häneltä jonkin verran ääniä, mikä saattaisi koitua Nortonin eduksi.
Tulokset.
Irfaan Ali vannoi virkavalansa 7. syyskuuta.
Forbes Burnham

Lindon Forbes Sampson Burnham (1923–1985) oli Guyanan presidentti vuosina 1980–1985, mitä ennen hän toimi pääministerinä vuodesta 1964. Hän oli koulutukseltaan juristi ja oli 1950-luvulla Cheddi Jaganin kanssa perustamassa Kansallista edistyspuoluetta (People’s Progressive Party, PPP). Vuonna 1957 hän erosi siitä ja perusti Kansalliskongressipuolueen (People’s National Congress, PNC). Guyanan itsenäistymisen jälkeen Burnhamista kehittyi vasemmistonationalistinen johtaja, joka kansallisti maan bauksiitti- ja sokeriteollisuuden. Hän loi läheiset liittolaissuhteet Neuvostoliittoon ja Kuubaan. Burnham kuoli kesken kurkkuleikkauksen vuonna 1985.
Paavo Malinen

Paavo Esko Malinen (24. syyskuuta 1930 Sortavalan maalaiskunta – 23. maaliskuuta 2013 Jyväskylä) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja matemaattisten aineiden opetusopin apulaisprofessori.
Paavo Malisen vanhemmat olivat opettajat Tauno Arvid Malinen ja Helmi Johanna Kettunen ja puoliso vuodesta 1956 Kaija Kyllikki Pelkonen. Malinen tuli ylioppilaaksi Varkauden yhteislyseosta 1949 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1954 ja lisensiaatiksi 1962. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1969.
Malinen toimi opettajana Varkaudessa 1956–1958 ja Kuopiossa 1958–1962. Alppilan yhteislyseossa hän oli vt. vanhempi lehtori 1959–1962, vakinainen lehtori 1962–1966 ja vt. rehtori 1964–1966 ja Jyväskylän normaalilyseossa matematiikan yliopettaja 1966–1969. Malinen oli Helsingin yliopiston kasvatustieteen dosentti 1969–1986 ja vs. professori 1970 ja Jyväskylän yliopistossa matemaattisten aineiden opetusopin apulaisprofessori 1970–1993, kasvatustieteen vs. professori 1972–1973 ja yliopiston vararehtori 1983. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä muun muassa peruskoulun ja opettajainkoulutuksen kehittämisessä. Tutkimusten ohella Malinen julkaisi ja toimitti tietoteoksia ja oppikirjoja.
Laattamaailma

Laattamaailma Oy on suomalainen vuonna 1956 perustettu laattoja maahantuova yritys, jonka toimitilat sijaitsevat Business Park Sinihelmessä, Espoossa. Yrityksen toimitusjohtaja on Leena Arvela. Laattamaailma maahantuo laajan malliston sisä- ja ulkotiloihin sopivia seinä- ja lattialaattoja sekä kumipäällysteitä.
Laattamaailma on keskittynyt palvelemaan erityisesti sisustus- ja rakennusalan ammattilaisia, mutta myös yksityisasiakkaat ovat kasvava kohderyhmä. Yrityksen toimitiloissa Espoossa on showroom, jossa voi vierailla sen aukioloaikoina. Laattamaailmalla on myös varasto Helsingin Vuosaaressa, josta voi tilata laattoja nopeallakin varoitusajalla. Toinen vaihtoehto tilaamiselle ovat yrityksen kotisivut.
Yritys toimi alkujaan Lasitiili Oy -nimellä, mutta muutti omistajanvaihdoksen myötä nimensä Laattamaailma Oy:ksi vuonna 1994.
Aleksandr Putškov

Aleksandr Nikolajevitš Putškov (, s. 25. maaliskuuta 1957 Uljanovsk Neuvostoliitto - 9. lokakuuta 2024 Pietari, Venäjä), oli neuvostoliittolainen yleisurheilija päälajinaan 110 metrin aitajuoksu, jossa hän saavutti olympiapronssia Moskovan vuoden 1980 olympialaisissa. Hän kuului Neuvostoliiton yleisurheilumaajoukkueeseen vuosina 1977–1982.
Aleksandr Putškov oli Neuvostoliiton aitajuoksijoiden kärkinimiä 1980-luvun alussa. Koko uransa ajan hän oli kuitenkin toisen neuvostoliittolaisen aitajuoksijan Andrei Prokofjevin varjossa. Putškovin onnistui voittaa Prokofjev tärkeimmässä kisassa eli vuoden 1980 kotiolympialaisissa. 
Putškov valittiin Neuvostoliiton maajoukkueeseen voitettuaan 110 metrin aitajuoksun kultaa vuoden 1975 nuorten EM-kisoissa. vuoden 1979 Universiadeissa Putškov voitti pronssia. Vuoden 1980 olympialaisissa Putškovin voitto Prokofjevista loppukilpailussa oli 0,05 sekuntia ja sai näin olympiapronssia Itä-Saksan Thomas Munkeltin ja Kuuban Alejandro Casañasin jäljessä. Vuonna 1982 Putškov voitti ainoan merkittävän mestaruutensa, kultaa 60 metrin aitajuoksussa sisäratojen EM-kisoissa. Putškovin viimeisiksi kansainvälisiksi suurkisoiksi jäivät vuoden 1982 EM-kisat, joissa hän oli viides. Maansa mestaruuden Putškov voitti 110 metrin aitajuoksussa vuosina 1979 ja 1980. Lisäksi hän saavutti maansa mestaruushopeaa vuonna 1982 ja -pronssia vuonna 1978. 
Myöhemmin Aleksandr Putškov kilpaili menestyksekkäästi maansa rattikelkkailukisoissa.
Itavian lento 870

Itavian lento 870 oli italialaisen Itavian operoima maansisäinen reittilento Bolognan kaupungista Palermoon. Lennolla 27. kesäkuuta 1980 käytetty Douglas DC-9-15 syöksyi Tyrrhenanmereen Ustican saaren edustalla. Onnettomuudessa kuolivat kaikki koneessa olleet 81 matkustajaa ja miehistön jäsentä.
Onnettomuuden syytä ei ole koskaan virallisesti vahvistettu, muuta syyksi epäillään joko ulkopuolisen tahon käyttämää asetta tai käymälässä sijainnutta räjähdettä.
Onnettomuus.
Lennon 870 lähtöpaikka oli Pohjois-Italiassa sijaitseva Bolognan Guglielmo Marconin lentoasema. Sen määränpää oli Palermo-Punta Raisin lentoasema, joka palvelee Sisilian saarella sijaitsevaa Palermon kaupunkia. Onnettomuuskone oli turmapäivänä 14-vuotias, ja se oli aloittanut vuonna 1966 Hawaiian Airlinesin palveluksessa. Itavialle se taas oli siirtynyt kuuden vuoden kuluttua. Lentokoneella oli lennetty onnettomuuteen mennessä 29 544 tuntia yhteensä 45 032 lennolla.
Onnettomuuslennolla oli mukana 77 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Lento nousi 27. kesäkuuta 1980 Bolognasta kello 20.08, ja lähtö oli viivästynyt vajaalla kahdella tunnilla. Koneeseen saatiin viimeisen kerran yhteys kello 20.37, jolloin miehistö ilmoitti aloittavansa lähestymisen. Tällöin lento oli 120 kilometrin päässä Napolista lounaaseen. Kone lensi 7 300 metrin korkeudella, ja sen lähin maa-alue oli Ustican saari. Hetken kuluttua kone räjähti ilmassa, minkä seurauksena sen ruho syöksyi Tyrrhenanmereen. Koneen hylky löydettiin muutamaa tuntia myöhemmin, eikä eloonjääneitä ollut.
Tutkinta.
Onnettomuuden syylle ei ole koskaan annettu virallista vahvistusta, mutta monia teorioita esitettiin seuranneina vuosina. Joidenkin mukaan kone oli ammuttu alas ulkopuolisten tahojen toimesta. Lisäksi on esitetty näkemys, jonka mukaan koneen takaosan oikealla puolella sijaitsevan käymälän istuimessa olisi ollut räjähde.
Onnettomuuden jälkeen.
Bolognan kaupunkiin avattiin kesäkuussa 2007 onnettomuudesta kertova museo. Tämä tapahtui hetki sen jälkeen, kun kone tuotiin kaupunkiin Roomasta, jossa sitä oli säilytetty aiemmin. Museossa on esillä suuri osa koneen rungosta.
Populaarikulttuurissa.
Lento 870 esiintyi "Lentoturmatutkinnan" 13. tuotantokaudella jaksossa ”Veriteko Välimeren yllä” ("Massacre over the Mediterranean").
GeForce 50 -sarja

GeForce RTX 50 -sarja on Nvidian kehittämä GeForce-näytönohjainsarja. Sarjan näytönohjaimet perustuvat Blackwell -arkkitehtuuriin. Sarjan ensimmäiset näytönohjaimet, RTX 5080 ja RTX 5090 tulivat markkinoille 30. tammikuuta 2025.
Tuotteet.
Pöytäkoneet.
Lähde:
Itavia

Itavia, koko nimeltään Aerolinee Itavia, oli italialainen lentoyhtiö, joka operoi vuosina 1958–1981. Sen kotipaikkana toimi Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema. Yhtiön laivastoon kuului muun muassa Douglas DC-9 -lentokoneita.
Lentoyhtiön historiaan kuuluu muun muassa lennon 870 onnettomuus, jossa kuoli 81 ihmistä.
Tajon Buchanan

Tajon Trevor Buchanan (s. 8. helmikuuta 1999 Brampton, Ontario) on kanadalainen jalkapalloilija, joka pelaa laitahyökkääjän pelipaikalla kentän molemmilla puolilla. Hän on oikeajalkainen ja pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hänen seurajoukkueensa on ollut vuodesta 2025 Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaava Villarreal. Hän kuuluu myös Kanadan maajoukkueeseen.
Buchanan on pelannut Kanadan maajoukkueessa elokuuhun 2025 mennessä 51 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia. Hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua vuoden 2022 MM-kilpailuissa.
R. E. Winsett

Robert Emmett Winsett (15. tammikuuta 1876 – 26. kesäkuuta 1952) oli vaikutusvaltainen amerikkalainen gospelmusiikin säveltäjä, kustantaja ja virsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten yli 1 000 gospelkappaleen säveltämisestä, mukaan lukien kuuluisa virsi ”Jesus Is Coming Soon”. Winsett nimettiin vuonna 1973 Gospel Music Hall of Fameen.
Varhainen elämä ja nuoruus.
Robert oli William Robert Winsettin ja Indiana Catherine Coxin poika. Hän valmistui Bowman Normal School of Musicista vuonna 1899 ja perusti R. E. Winsett Song Book Publishing Companyn noin vuonna 1903. 15. tammikuuta 1908 Winsett meni naimisiin Birdie Bellin kanssa. He saivat kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Avioliittonsa alkuvuosina he asettuivat Fort Smithiin, Arkansasiin, jossa musiikkiala oli vakiintunut ja menestyvä. Fort Smithissä ollessaan hän tutustui "Church of God (Seventh Day)"-kirkkokuntaan ja tuli tunnustetuksi sen papiksi vuonna 1923. Vuonna 1930 hän meni naimisiin Mary Ruth Edmontonin kanssa. He saivat yhden pojan ja kaksi tytärtä.
Ura säveltäjänä.
Hänen ensimmäinen kirjansa, "Winsett’s Favorite Songs", tuli suosituksi Yhdysvaltojen kaakkoisosissa vapaatahtoisissa baptisteissa, yleissuuntautuneissa baptisteissa, pyhitysliikkeessä ja vasta syntymässä olleessa helluntailiikkeessä. Vuonna 1907 hän julkaisi teoksen Pen­te­cost­al Pow­er, joka vetosi nopeasti kasvavaan Church of God -kirkkoon Pohjois-Carolinan vuoristossa. Samana vuonna hän valmistui konservatorion jatko-opinnoista.
Vaimonsa kuoleman jälkeen Winsett palasi Tennesseehen ja aloitti musiikin kustantamisen Chattanoogassa. Hänen suosituin laulukirjansa, Pentecostal Power, laajennettiin ja nimettiin Pentecostal Power Complete.
Bhattacharya

Bhattacharya on muun muassa seuraavien intialaisten henkilöiden sukunimi:
OSG Agency

OSG Agency Oy on suomalainen digitaaliseen markkinointiin erikoistunut yritys, joka toimii osana OSG-konsernia. Konsernin emoyhtiö perustettiin vuonna 1993 nimellä Ojala &amp; Saari Oy, jonka perustivat Jaakko Ojala ja Jouko Saari. Konserniin kuuluvat OSG Agency sekä OSG Viestintä.
Historia.
Yrityksen toiminta alkoi mainostoimistona, mutta suuntautui jo varhaisessa vaiheessa digitaalisiin ratkaisuihin. Vuosien saatossa Ojala &amp; Saari Oy kasvoi noin 40 hengen asiantuntijaorganisaatioksi ja muotoutui nykyiseksi OSG-konserniksi. 
OSG Agency Oy:n toimitusjohtajana ja osakkaana toimii Mikko Raunio, joka aloitti tehtävässä vuonna 2019. 
OSG Viestinnän toimitusjohtajana toimii Toni Perez.
Toiminta.
OSG Agency tarjoaa palveluja strategiasta ja luovasta suunnittelusta digimarkkinointiin sekä analytiikkaan. Konserni työllistää noin 35–40 asiantuntijaa Turussa ja Helsingissä.
Konsernirakenne ja henkilöstö.
Konsernin emoyhtiö on Ojala &amp; Saari Oy. Konsernin alaisuudessa toimivat OSG Agency sekä OSG Viestintä. Konserni työllistää noin 35–40 henkilöä.
Toimitilat.
Yhtiöllä on toimistot Turussa (Itäinen Rantakatu) ja Helsingissä (Vilhonkatu).
Sykloheksimidi

Sykloheksimidi (C15H23NO4) on glutaari-imidijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään biokemiallisissa tutkimuksissa ja sitä on käytetty myös maataloudessa sienimyrkkynä. Yhdistettä tuottaa "Streptomyces griseus"-bakteeri.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa sykloheksimidi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukenee lisäksi useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Hiilivetyihin aine ei kuitenkaan liukene. Sykloheksimidi on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +6,8°. Sykloheksimidi häiritsee proteiinisynteesin translokaatiovaiheen ja estää sen vuoksi proteiinisynteesin aitotumaisissa soluissa. Yhdisteellä on lisäksi antibakteerisia ominaisuuksia. Sykloheksimidi on hyvin myrkyllistä ihmisille. Elinärsytysoireiden lisäksi oireina voivat olla kuolaaminen, verinen uloste, lihaskuoristukset ja jopa kuolema. Sykloheksimidi on myös hyvin haitallista lisääntymisterveydelle.
Sykloheksimidiä tuotetaan bioteknisesti "Strepromyces griseus"-bakteerin avulla. Sitä eristetään streptomysiinin tuotannon yhteydessä sivutuotteena.
Sykloheksimidiä on käytetty kasvien kasvua säätelevänä aineena ja sienimyrkkynä esimerkiksi sipuliviljelmillä. Yhdisteen suuren myrkyllisyyden vuoksi, sitä käytetään nykyään lähinnä biokemiallisissa tutkimuksissa proteiinisynteesin estäjänä ja ribosomitutkimuksissa.
Vaalan vankila

Vaalan vankila on satapaikkainen suljettu vankila miehille Pohjois-Pohjanmaan itäosassa, Vaalan kunnassa. Sinne sijoitetaan vankeusrangaistuksiin tuomittuja. Vankilatoiminta siirtyi Vaalaan lakkautetusta Pelson vankilasta maaliskuussa 2025.
Vankilan osoite on Järvikyläntie 104, 91700 Vaala.
Frank Peretti

Frank Peretti (s. 13. tammikuuta 1951) on The New York Timesin bestsellereiksi listaaman kristillisen kaunokirjallisuuden kirjoittaja. Hänen romaaniensa painopiste on yliluonnollinen ja hengellinen taistelu. Vuoteen 2012 mennessä hänen teoksiaan on myyty 15 000 000 kappaletta. Häntä on esitelty New York Timesissa kristillisen trillerin luojana. 
Peretti on parhaiten tunnettu romaaneistaan "Pimeys laskeutuu" ja "Piercing the Darkness". Kirjoittajan-uransa lisäksi Peretti on ollut Assemblies of Godin pappi ja aiemmin banjonsoittaja bluegrassyhtyeessä Northern Gods. Nykyään hän asuu Coeur d'Alenessa Idahossa vaimonsa Barbaran kanssa.
Kulosaaren silta (1919)

Kulosaaren vuoden 1919 silta oli avattava puinen silta Kuorekarinsalmen yli eli Kulosaaren ja Sörnäisten sataman välillä Helsingissä. Se avattiin liikenteelle joulukuussa 1919.
Kokonaisuudessaan 630 metriä pitkä siltayhteys koostui kahdesta puurakenteisesta paalusillasta ja niiden väliin jääneestä 125-metrisestä penkereestä, joka rakennettiin Kuorekari-nimisen luodon () kohdalle. Siltarakenteet koostuivat paalupukeista ja lyhyistä puupalkeista. Läntisemmän 
sillan pituus oli 340 metriä ja penkereen itäpuoleisen sillan pituus 165 metriä.
Sillan alkuperäiset piirustukset valmistuivat vuonna 1907, kun Kulosaaren huvilakaupungin rakentamiseksi perustettu Aktiebolaget Brändö Villastad -yhtiö pyysi kaupungilta lupaa sillan rakentamiseen. Sillalle oli määrä jo tuolloin tulla yksiraiteisen Kulosaaren raitiotien kiskot. Kaupunki ei kuitenkaan vielä hyväksynyt sillan rakentamista, koska katsoi sen häiritsevän Vanhankaupunginselän laivaliikennettä. Raitioliikenne järjestettiin sen sijaan raitiovaunulautalla: höyrylaiva "Brändön" liikenne Kuorekarinsalmen yli alkoi 19. marraskuuta 1910. 
Sillanrakennus- ja pengerrystyöt aloitettiin lopulta huhtikuussa 1917. Vuoden 1918 alussa Suomen sisällissota hidasti rakennustöitä, mutta työt jatkuivat heti sodan jälkeen. Helmikuussa 1919 sillan kääntösiltaosa tilattiin Saksasta; sen suunnitteli ja rakensi berliiniläinen Steffens &amp; Nölle Actiengesellschaft, ja sen kokosi helsinkiläinen Kone- ja Siltarakennus Oy. Yleiselle liikenteelle silta avattiin 16. joulukuuta 1919. Se korvasi höyrylautan ja nopeutti raitioliikennettä. Kulosaaren raitiotie lakkautettiin 1950-luvun alussa.
Purku.
Puusilta oli jo 1930-luvun lopussa hyvin kuormittunut: sen ylitti vuosittain yli 500 000 ajoneuvoa, joista puolet linja- ja kuorma-autoliikennettä. Sillan paaluja vaihdettiin tiheään, ja sillassa todettiin sortumisuhkia; ongelmien vuoksi sillasta käytettiin myös nimitystä ”Surujen silta”.
Uuden sillan rakentamista ehdotettiin jo vuonna 1941, mutta jatkosodan vuoksi sitä ei ryhdytty rakentamaan. Helsingin kaupunginhallitus järjesti uudesta sillasta suunnittelukilpailun vuonna 1949. Sen voitti Bruno Kivisalo. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1953, ja liikenteelle kuusikaistainen Kulosaaren teräksinen palkkisilta avattiin 6. marraskuuta 1957. Puusilta purettiin tämän jälkeen.
CeCe Winans

CeCe Winans (oikealta nimeltään Priscilla Marie Love o.s. Winans; s. 8. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen gospel-laulaja ja kirjailija. CeCe Winans tunnetaan yhtenä kaikkien aikojen menestyneimmistä ja palkituimmista gospelartisteista. CeCe Winans on saavuttanut lukuisia Grammy-palkintoja ja Dove-palkintoja.
Varhainen elämä ja nuoruus.
CeCe Winans syntyi Detroitissa vuonna 1964. Hän kuuluu Winansin gospel-laulajaperheeseen. Winansilla on viisi veljeä. CeCe Winans on kasvanut Church of God in Christ-kirkkokunnan yhteydessä ja lauloi kirkossa jo 8-vuotiaana. Vuonna 1981 Winans lauloi Pohjois-Carolinassa televisio-ohjelmassa nimeltä "The PTL Club".
Ura laulajana.
BeBe &amp; CeCe Winans.
CeCe Winans lauloi yhdessä veljensä kanssa gospel-duossa BeBe &amp; CeCe Winans. He julkaisivat depyyttialbuminsa vuonna 1987 ja saavuttivat kohtalaista menestystä R&amp;B-listoilla singellä "I.O.U. Me", joka nousi R&amp;B- ja aikuisten nykymusiikkilistoille. Tämä toi heille kolme Grammy-ehdokkuutta ja yhden palkinnon gospel-katergoriassa. Heidän toinen albuminsa "Heaven" ilmestyi vuonna 1988 ja se tuotti heille kolme R&amp;B-hittiä nimikkokappaleella sekä "Lost Without You" ja "Celebrate"-kappaleilla. Albumi nousi kymmenen parhaan joukkoon ja saavutti kultaelvyn. Vuoden 1991 platinalevy "Different Lifestyles" oli suurin menestys ja nousi R&amp;B-albumilistan kärkeen sisältäen kappaleet "Addictive Love" ja "I'll Take You There".
Sooloura.
Vuonna 1995 CeCe aloitti soolouransa platinaa saavuttanellaa albumilla "Alone in His Presence". Hän lauloi myös dueton Whitney Houstonin kanssa kappaleessa "Count on Me", joka oli osa elokuvan "Waiting to Exhale" soundtrackia ja suuri pophitti. Hän on julkaissut menestyksekkäitä sooloalbumeita, kuten "Everlasting Love", "Alabaster Box", "CeCe Winans" ja "Throne Room". Monet näistä saavuttivat kultalevyn. Kappaleet kuten "Pray", "Never Have to Be Alone" ja "Believe for It" olivat myös erittäin suosittuja.
Yksityiselämä.
CeCe Winans meni naimisiin Alvin Love II:n kanssa kesäkuussa 1984. Heillä on kaksi lasta, Ashley Rose Love ja Alvin Love III. Hän oli myös hyvin läheinen Whitney Houstonin kanssa. He olivat parhaita ystäviä, ja CeCe oli Whitneyn tyttären Bobbi Kristinan kummi.
Kana (Helsinki)

Kana () oli Helsingin Sörnäisten edustalla nykyisellä Hanasaaren osa-alueella sijainnut pienikokoinen saari, joka yhdistettiin mantereeseen 1900-luvulla. Se oli Sörnäisten saarista pienin, ja saarelle mahtui vain kalastajamökki vajoineen. Kalastajamökki rakennettiin vuonna 1879.
Pengerrys mantereelta Kanasaareen valmistui vuonna 1945. Pian tämän jälkeen 1950-luvun aikana myös Hanasaari yhdistettiin mantereeseen. 1970-luvulla Hanasaaren B-voimalaitos rakennettiin osittain entisen Kanan paikalle.
Jonatan Gustafsson

Jonatan Gustafsson (s. 28. joulukuuta 1999) on ruotsalainen suunnistaja. MM-kilpailuissa Gustafsson on saavuttanut pronssia pudotussprintissä Trekantområdetin MM-kilpailuissa 2022 ja Edinburghin MM-kilpailuissa 2024. EM-kilpailussa hän on saavuttanut kultaa sprinttiviestissä ja hopeaa pudotussprintissä Trentinon EM-kilpailuissa 2023. Vuoden 2025 EM-kilpailuissa Belgiassa hän oli pudotussprintissä toinen ja sprinttiviestissä mukana kolmanneksi tulleessa Ruotsin joukkueessa.
Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kahdesti toiseksi. Vuonna 2022 hän saavutti maailmancupin kokonaiskilpailussa 30. sijan seuratasolla hän edustaa KFUM Örebroa.
Iso Mustinjärvi

Iso Mustinjärvi on soiden, kankaiden ja vaarojen reunustama järvi Kuhmon länsiosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 61 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Ison Mustinjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on noin 2,6 kilometriä. Vastaava reitti on noin 2,8 kilometriä, sillä matkan varrella on kierrettävä järven muotoihin olennaisesti vaikuttava noin neliökilometrin laajuinen, pohjoisrannalta kohti järven keskiosaa työntyvä Mustinniemi. Järven luoteisosan muodostaa Kaivoslahti, jonne kuljetaan noin 60 metriä leveän Pennansalmen kautta. Koillisessa sijaitsee syvyydeltään vähäinen Matalalahti, jonne kuljetaan noin 65 metriä leveän salmen kautta. Ison Mustinjärven eteläosassa sijaitsee pieni ja leveäsuinen Vastaslahti. Noin kolmasosa Isosta Mustinjärvestä on enintään kaksi metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syvää on noin seitsemän hehtaaria. Alueita on kaksi, joista toinen sijaitsee järven itäosassa ja toinen luoteessa, jossa on myös järven syvin piste, noin kolmetoista metriä.
Ison Mustinjärven saariluku on kolme. Saarten pinta-ala on yli aarin mutta alle hehtaarin. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on puolisen hehtaaria. Saaret ovat nimettömiä ja ne sijaitsevat järven länsiosassa niemien jatkeena. Järven ympäristössä on useita suoalueita, kuten Karjoneva pohjoisessa. Myös kankaita on paljon, kuten Mustinkangas lännessä. Itärannalla sijaitsee Matalanniemi-niminen asutus.
Isoon Mustinjärveen virtaa useita nimettömiä tulouomia. Järvi laskee itään Kellojärveen (161,9 metriä merenpinnan yläpuolella).
Ison Mustinjärven vesitilavuus on 6 280 000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.
Iso Mustinjärvi (59.942.1.026) kuuluu Kellojärven alueeseen (59.942), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kellojärven valuma-alue (59.94) ja ensimmäinen jakovaihe on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Iso Mustinjärvi on toiseksi laajin Kellojärven alueen 33 järvestä. Laajin on noin 22-neliökilometrinen Kellojärvi. Kolmanneksi laajin on noin 23-hehtaarinen Likonen.
River Church Finland

River Church Finland on vuonna 2012 perustettu Suomessa toimiva seurakunta, jonka ensisijaisina pastoreina toimivat Tomi ja Sanna Lehto.
River Church Finland on vahvasti yhteistyössä maailmanlaajuisen Rodney Howard-Brownen River Church -liikkeen kanssa. Riverillä on toimintaa Vantaalla, Jyväskylässä, Oulussa, Tampereella, Vaasassa, Lahdessa, Varkaudessa, Joensuussa, Kuopiossa, Seinäjoella, Keravalla ja Kausalassa.
Riverillä on myös raamattukoulu Vantaalla ja tv-ohjelma Hyvä Elämä. Riverillä oli vuonna 2023 367 jäsentä.
Faye-la-Vineuse

Faye-la-Vineuse on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Veudejoen varrella, noin 28 kilomeriä Chinonin kaupungista etelään.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Georgesin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Se on entinen kollegiaalikirkko. Rakennus on kolmilaivainen, ja siinä on poikkilaiva, kuori sekä pyöreä apsis, jossa on käytävä, jota reunustavat kolme kappelia. Kirkon sisätilat kunnostettiin 1800-luvulla, jolloin vanhoja veistoksia hävitettiin. Kirkon kryptassa ovat säilyneet historialliset romaaniset kapiteelit, jotka kuvaavat Raamatun kohtauksia.
For King &amp; Country

For King &amp; Country on yhdysvaltalainen australialaislähtöinen duo, jonka muodostavat sisarukset Joel Smallbone ja Luke Smallbone. Yhtye on saavuttanut laajaa menestystä kristillisen musiikin parissa sekä yleisillä musiikilistoilla.
Duo aloitti musiikkiuransa eri nimillä ennen kuin otti käyttöön nimen For King &amp; Country, joka on saanut inspiraationsa brittiläisestä taisteluhuudosta. He ovat julkaisseet useita albumeita vuodesta 2012 lähtien, mukaan lukien merkittävät teokset kuten ”Crave”, ”Run Wild. Live Free. Love Strong.” ja ”Burn the Ships”, jotka ovat saaneet kaupallista menestystä sekä voittaneet Grammy-palkintoja.
Väinö Pekkola

Väinö Henrik Pekkola (27. marraskuuta 1880 Pornainen – 12. heinäkuuta 1953 Yläne) oli suomalainen luonnontutkija ja Turun yliopiston preparaattori.
Väinä Pekkolan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Henrik Johan Pekkola ja Anna Maria Sparvin. Pekkola kävi Jyväskylän lyseota 7 luokkaa ja lähti sitten merille, mutta palasi sitten takaisin Jyväskylään ja suoritti yksityisoppilaana ylioppilastutkinnon vuonna 1902. 
Pekkola harjoitti muutamia vuosia luonnontieteellisiä opintoja Helsingin yliopistossa ja lähti sitten laajalle tutkimusmatkalle Egyptiin päätyen viimein Khartumiin Niilin varrelle, jossa hän työskenteli lähes kahdeksan vuotta Sudanin tieteellisen instituutin palveluksessa etupäässä ihmis- ja eläinloisten tutkijana. Tämän työn tuloksiin kuului muun muassa Turun yliopistolle lunastettu 5 000 preparaatin kokoelma. joka sisälsi kaikki tärkeimmät troopillisissa seuduissa ihmisiä ja eläimiä rasittavat tautien aiheuttajat. Näiltä vuosilta olivat peräisin myös ne runsaat ja monipuoliset Pekkolan nisäkäs-, lintu-, matelija-, kala- ja hyönteiskokoelmat, jotka sittemmin hajaantuivat eri yliopistojen ja oppikoulujen kokoelmiin. Lähdettyään kotimatkalle Sudanista Pekkola joutui ensimmäisen maailmansodan aiheuttamien passivaikeuksien tähden viettämään pidemmän aikaa Kairossa. Kun kotiinpääsy näytti lykkäytyvän epämääräiseen tulevaisuuteen, hän otti kersantin arvolla ja luutnantin paikalla laboraattorin toimen Palestinan rintamalla toimineessa kenttälaboratoriossa ja hän tuli näin ottaneeksi osaa ympärysvaltojen Palestinan sotaretkeen. Suomeen palattuaan Pekkola otti toimintansa aloittaneessa Turun yliopistossa vastaan vuonna 1922 yliopiston preparaattorin toimen.
Göteborgin museossa on Pekkolan käärme-, lintu- ja kalakokoelma. Turun yliopiston eläintieteellisissä kokoelmissa on Pekkolan kerääminä 160 afrikkalaista lintua, 200 Niilin kalaa ja noin 3 000 hyönteistä sekä joukko nisäkkäitä, matelijoita ja sammakkoeläimiä. Afrikan matkastaan Pekkola julkaisi matkakirjan "Kairosta Niilin latvoille" (WSOY 1921).
Väinö Pekkola oli naimisissa vuodesta 1926 Leena Heikuran kanssa. Väinö Pekkolan veli oli kirjailija ja jääkärikapteeni Sulo-Weikko Pekkola ja sisar opettaja ja kirjailija Helmi Pekkola.
Bethel Music

Bethel Music on yhdysvaltalainen levy-yhtiö ja kustantamo, joka on saanut alkunsa vuonna 2001 Bethel Churchin musiikkityössä Kaliforniassa. Vuosien aikana yhteisö on kasvanut maailmanlaajuiseksi yhtyeeksi, joka koostuu kirkkoon kuuluvista lauluntekijöistä ja muusikoista. Bethel Musicilla on laaja ja monipuolinen diskografia, joka sisältää useita live-albumeita ja studioalbumeita, remiksejä, kokoelmia, EP-levyjä ja singlejä. Yhtye on vaikuttanut merkittävästi kristilliseen musiikkiteollisuuteen. Yhtyeen kappale "Holy Forever (Live)" oli vuonna 2025 ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi kristillisen nykymusiikin kategoriassa.
Niko Halttunen (pesäpalloilija)

Niko Halttunen (s. 8. elokuuta 2005) on suomalainen pesäpalloilija. Halttunen edustaa miesten Superpesiksessä Kiteen Palloa, joka on myös hänen kasvattajaseuransa.
Kasanen

Kasanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
First Fleet

First Fleet oli 11 aluksen muodostama brittiläinen laivasto, joka lähti Portsmouthista 13. toukokuuta 1787 ja saapui Australiaan tammikuussa 1788 perustaakseen ensimmäisen pysyvän eurooppalaisen siirtokunnan Sydney Coveen. Matkan tarkoituksena oli siirtää vankeja Britannian ylikuormittuneista vankiloista ja vahvistaa Britannian läsnäoloa Tyynellämerellä, koska Amerikan siirtomaat eivät olleet enää käytettävissä.
Laivaston kokoonpano.
First Fleet koostui seuraavista aluksista:
Laivastossa matkusti noin 1 500 henkilöä, eri lähteiden mukaan 750–780 vankia, merijalkaväkeä, upseereita, merimiehiä ja heidän perheitään. Lähtijöitä oli 1 403, joista 1 332 saapui perille; matkalla syntyi seitsemän lasta ja 69 henkilöä kuoli tai poistui aluksilta.
Matka.
Matka kesti 250–252 päivää, joista 68 päivää kului satamissa, kuten Santa Cruzissa, Rio de Janeirossa ja Kapkaupungissa, joissa täydennettiin vesi- ja ruokavarastoja sekä otettiin mukaan eläimiä ja kasveja siirtokuntaa varten. Laivoilla oli haastavia olosuhteita, kuten ahtaita tiloja, kuumuutta, trooppisia myrskyjä ja sairauksia. Arthur Bowes Smyth, Lady Penrhynin kirurgi, dokumentoi matkan arkea ja havaintoja päiväkirjassaan.
Saapuminen ja siirtokunnan perustaminen.
Ensimmäinen laiva, Supply, saapui Botany Bayhin 18. tammikuuta 1788, mutta kuvernööri Arthur Phillip totesi alueen sopimattomaksi siirtokunnalle maaperän ja vesivarojen vuoksi. Laivasto siirtyi Port Jacksoniin, ja 26. tammikuuta 1788 Sydney Coveen perustettiin siirtokunta, jonka Phillip nimesi. Tämä päivä tunnetaan nykyään Australia-päivänä.
Siirtokunnan alkuvaiheessa vangit asuivat teltoissa ja osallistuivat rakentamiseen sekä valtion töihin. Kuvernööri Phillip pyrki jakamaan resursseja tasaisesti ja tuki siirtokunnan kehitystä.
Vaikutukset alkuperäisväestöön.
First Fleetin saapuminen aloitti eurooppalaisen asutuksen Australiassa ja vaikutti merkittävästi alueen alkuperäisväestöön, kuten Eora-kansaan, aiheuttaen muutoksia heidän elintapoihinsa ja maiden käyttöönsä. Tämä johti konflikteihin ja väestön vähenemiseen sairauksien ja muiden tekijöiden vuoksi. Vankien kuljetus Australiaan jatkui vuoteen 1868.
Merkitys Australian historialle.
First Fleetin retkikuntaa johti Arthur Phillip, joka toimi siirtokunnan ensimmäisenä kuvernöörinä ja hallinnoi sen alkuvaiheita. Siirtokunnan perustaminen loi pohjan Australian eurooppalaiselle kehitykselle, ja monet vapautuneet vangit jäivät osaksi yhteiskuntaa. First Fleetin saapuminen oli merkittävä tapahtuma Australian historiassa, joka vaikutti sekä siirtokunnan kehitykseen että alkuperäisväestön elämään.
Thuré

Thuré on kunta keskisessä Ranskassa Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin seitsemän kilomeriä Châtellerault'n kaupungista länteen.
Saint-Pierren kirkko on säilyttänyt alkuperäiset 1100- ja 1300-luvuilla rakennetut osat, kuten kuorin, poikkilaivan, portaalin ja itäjulkisivun. Kirkon keskilaiva rakennettiin uudelleen 1400-luvulla. Saarnastuoli on veistetystä puusta ja kivestä 1700-luvulla.
Kunnan alueella on useita linnoja. Château de la Massardière kuului 1400-luvulta 1600-luvulle saakka La Touschen suvulle, joka on Châtelleraudais'n alueelta kotoisin oleva aatelissuku. Pienen kukkulan rinteelle rakennettu linna koostuu suorakaiteen muotoisesta päärakennuksesta ja kahdesta siivestä, jotka muodostavat U-kirjaimen muodon. Château de la Barbelinière on rakennettu puiston keskelle, jonne johtaa plataanikuja. Linna rakennettiin 1400-luvun lopulla, ja se restauroitiin 1900-luvulla.
Max Lucado

Max Lucado (s. 11. tammikuuta 1955, San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen kristillinen kirjailija, saarnaaja ja puhuja. Hän toimii pastorina Oak Hills Church -kirkossa San Antoniossa, Texasissa. "Newsmax" nimesi Lucadon 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.
Lucado on kirjoittanut lähes 100 kirjaa, joita on painettu yli 80 miljoonaa kappaletta ympäri maailmaa. Hänen teoksensa, joihin kuuluu inspiroivia ja kristillisiä aiheita käsitteleviä kirjoja, ovat tuoneet hänelle useita palkintoja, kuten kolme kertaa Gold Medallion Christian Book of the Year -palkinnon. Hänen vaikutusvaltansa on huomioitu "Christianity Today"-, "Valitut Palat"- ja "The New York Times" -lehdissä.
Max Lucadoa on kutsuttu ”Amerikan pastoriksi” ja ”Amerikan parhaaksi saarnaajaksi”. Kirjoittamisen lisäksi hän on ollut aktiivinen lähetystyössä, muun muassa Brasiliassa ennen paluutaan Yhdysvaltoihin. Lucado on naimisissa Denalyn Lucadon kanssa, ja heillä on kolme aikuista tytärtä.
Elias Jonsson

Elias Jonsson (s. 1999) on norjalainen suunnistaja. MM-kilpailuissa Jonssonin paras saavutus on sprintin 16. sija Edinburghin MM-kilpailuissa 2024. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan 21. sija Morin EM-kilpailuissa 2024. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hän on parhaimmillaan sijoittunut kahdeksanneksi Oltenin sprintissä vuonna 2024. Nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kolme maailmanmestaruutta ja saavutti lisäksi yhden hopean.
8585 Purpurea

8585 Purpurea (2025 P-L) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää ulommalla Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
Nimetty haikaralajin "Ardea purpurea" mukaan.
Voyage, voyage

Voyage, voyage [vwajaʒ vwajaʒ] on ranskalaisen laulajan Desirelessin kappale, joka julkaistiin ensimmäisen kerran singlenä vuonna 1986 ja hänen vuoden 1989 debyyttialbumillaan "François".
Kokonaan ranskaksi lauletusta kappaleesta tuli kansainvälinen menestys vuosien 1986 ja 1988 välillä. Se ylsi listaykköseksi yli kymmenessä Euroopan maassa.
Valmet 500

Valmet 500 oli Valtran valmistaman Valmet 565:n jälkeen syntyneen, niin sanotun "nollasarjan" Valmettien pienin malli. Tekniikaltaan ja rakenteeltaan 500-mallin Valmetit muistuttivat huomattavasti 565 Mk 2 -sarjan loppupään yksilöitä. Ulkoisista muutoksista suurimmat liittyivät punaisen värin vaihtumisesta keltaiseen ja takalokasuojien muuttuminen kotelomaisemmaksi. Tekniikaltaan muutokset liittyivät mm. rumpujarrujen muuttuminen levyiksi, käsijarru, 2 hv tehokkaampi moottori ja 15 % suurempi vetopyörästön välityssuhde. 500-sarjan ensimmäiset traktorit olivat aluksi kopittomia, mutta vuoden 1969 juhannuksen jälkeen voimaan tulleen "koppipakkolain" myötä, kopit tulivat näihinkin malleihin pakolliseksi. Valmet 500 mallin yksilöt saattavat poiketa toisistaan kopin lisäksi myös tankin täyttöaukon paikan, ohjauksen ja kytkimen osalta riippuen siitä, milloin yksilö on valmistettu ja mitä lisäosia siihen on tehtaalta haluttu.
Valmetin 00-sarjan muut traktorit olivat ulkoisesti erilaisia ja tehokkaampia traktoreita verrattuna 500 malliin. 00-sarjaan kuuluivat Valmet 700, Valmet 900 ja Valmet 1100. Nämä tunnettiin myös sen aikaisessa mainoksessa nimellä väkevä, väkevämpi ja väkevästä väkevin.
Frank Zummo

Frank Zummo (s. 2. heinäkuuta 1978) on yhydsvaltalainen muusikko, joka tunnetaan lähinnä rumpalina yhtyeistä Street Drum Corps ja Sum 41. Hän on soittanut myös muun muassa Electric Callboyn kierturumpalina kesällä 2025.
Strib

Strib on taajama Middelfartin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 5 280 asukasta vuoden 2025 alussa.