tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Peder Fredricson

Carl Peder Fredricson (s. 30. tammikuuta 1972 Flen) on ruotsalainen kilparatsastaja. Hän kilpaili aiemmin kenttäratsastuksessa mutta on menestynyt parhaiten esteratsastuksessa, jossa hän on olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari.
Fredricson kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Barcelonassa 1992, jolloin hänen ratsunaan kenttäratsastuksessa oli Hilly Trip. Hän sijoittui joukkuekilpailussa 11:nneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi. Hän palasi olympialaisiin esteratsastajana Ateenassa 2004 ja saavutti Magic Bengtsson -ratsullaan ensimmäisen olympiamitalinsa, joukkuekilpailussa hopeaa. Hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti All In -ratsullaan hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja sijoittui seitsemänneksi joukkuekilpailussa.
Kesällä 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa Fredricson voitti joukkuekilpailussa kultaa. Henkilökohtaisen kilpailun loppukilpailussa kuusi ratsastajaa pääsi radan läpi ilman virhepisteitä ja joutui uusintaan. Myös uusinnassa kaikki kuusi välttyivät virhepisteiltä, ja Fredricson saavutti All In -ratsullaan hopeaa olemalla uusinnan toiseksi nopein hävittyään kultamitalin vieneelle Ben Maherille vain 0,17 sekunnilla.
Fredricson voitti vuonna 2017 Göteborgissa henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden esteratsastuksessa. Vuonna 2022 hän voitti Herningin MM-kilpailuissa joukkuekilpailun maailmanmestaruuden.
Peder Fredricsonin veli Jens Fredricson ja puoliso Lisen Bratt ovat myös kilparatsastajia.
Åfjord (taajama)

Årfjord, Årnes tai Å on taajama Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja asukasluku 1 335 vuonna 2023.
Åfjordin kirkko

Åfjordin kirkko () on Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879.
Stoksundin kirkko

Stoksundin kirkko () on Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1825.
Roanin kirkko

Roanin kirkko () on Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1702. Se tunnetaan myös lempinimellä Fosenin tuomiokirkko.
Pudasjärven rauhanyhdistys

Pudasjärven rauhanyhdistys on Pudasjärvellä sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa on seurojen järjestäminen. Seurojen ohjella rauhanyhdistys järjestää lasten ja nuorten pyhäkouluja, päiväkerhoja, raamattuluokkia ja nuorteniltoja. Pudasjärven rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2024 noin 320 jäsentä.
Historia.
Lestadiolaisen herätysliikkeen ensimmäiset vaikutteet tulivat pitäjän pohjoislaidalle, nykyisen Ranuan alueelle. Varsinainen liikkeen alku Pudasjärvellä sijoittuu 1850-luvun loppuun. 1870-luvulta lähtien liike levisi voimakkaasti. 1930-luvun alku ja 1960-luku olivat suurien herätysten aikoja. Pudasjärven rauhanyhdistys perustettiin virallisesti vuonna 1932. Pudasjärven rauhanyhdistyksen toimitalo on valmistunut vuonna 1976.
Stokkøyn silta

Stokkøyn silta () on Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva vuonna 2000 avattu tieliikennesilta. Sen pituus on 525 metriä ja alituskorkeus 30 metriä. Sillan alta kulkevat pohjoiseen menevät Hurtigrutenin alukset.
Li (taajama)

Li on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 435 vuonna 2023.
Hamre

Hamre on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 411 vuonna 2023.
Anglavika

Anglavika on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,26 neliökilometriä ja asukasluku 403 vuonna 2023.
Slovakia kesäolympialaisissa 1996

Slovakia osallistui Atlantan vuoden 1996 kesäolympialaisiin 71 urheilijan joukkueella 14 eri lajissa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Slovakia otti osaa kesäolympialaisiin itsenäisenä valtiona.
Slovakia saavutti kisoissa kolme mitalia, yhden kutakin väriä. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi painija Jozef Lohyňa.
Mitalistit.
Lähde:
Yoko Alender

Yoko Alender (s. 13. kesäkuuta 1979 Tallinna) on virolainen reformipuolueen poliitikko ja Viron nykyinen ilmastoministeri heinäkuusta 2024. Hän on ollut kansanedustajana Riigikogussa vuodesta 2019. Alender on koulutukseltaan kaupunkisuunnittelija.
Yoko Alenderin isä oli laulaja ja säveltäjä Urmas Alender, joka sai surmansa M/S "Estonian" upotessa syyskuussa 1994.
Rullalautailu kesäolympialaisissa 2024 – naisten katukilpailu

Naisten rullalautailun katukilpailu Pariisin 2024 kesäolympialaisissa kilpailtiin 28. heinäkuuta 2024 Place de la Concorde -aukiolla Pariisissa. Kilpailuun osallistui 22 urheilijaa.
Japani otti kilpailussa kaksoisvoiton, kun Coco Yoshizawa sai kultaa ja Liz Akama hopeaa. Kolmanneksi tuli edellisten olympialaisten hopeamitalisti, Brasilian Rayssa Leal.
Formaatti.
Katukilpailu järjestettiin rullalautailuradalla, jonka esteet muistuttivat kaupunkiympäristöstä löytyviä katukalusteita, kuten portaita ja kaiteita. Urheilijat käyttävät näitä temppujen tekemiseen. Kukin saa tehdä kaksi 45 sekunnin mittaista runia, joiden aikana tuomaristo pisteyttää heidän tekemänsä temput ja laudan hallinnan. Sen jälkeen kukin saa yrittää viittä yksittäistä temppua, jotka tuomaristo niin ikään pisteyttää. Kokonaistuloksiin lasketaan parhaan runin ja kahden parhaan tempun pisteet.
Kaikki 22 urheilijaa osallistuivat 28. heinäkuuta alkaen kello 12 paikallista aikaa järjestettyyn karsintaan, jossa he kilpailivat neljässä erässä. Erien tulokset laskettiin yhteen, ja kahdeksan parhaat pisteet saanutta urheilijaa pääsi loppukilpailuun. Se alkoi samana päivänä kello 17.
Tapahtumat.
Coco Yoshizawa voitti karsintakilpailun ennen Liz Akamaa ja Kiinan Cui Chenxiä. Heidän lisäkseen loppukilpailuun pääsivät muun muassa Tokion olympialaisten hopeamitalisti Rayssa Leal ja pronssimitalisti Funa Nakayama.
Akama siirtyi loppukilpailussa kärkeen saatuaan toisesta runistaan pisteet 89,26 ja ensimmäisestä tempustaan 92,62. Yoshizawa ohitti hänet onnistuttuaan neljännellä tempullaan bigspin flipissä boardslidella, josta hän sai 96,49 pistettä. Leal sai parhaasta runistaan vain 71,66 pistettä, mutta nousi mukaan kilpailuun hyvistä sijoituksista saatuaan toisesta tempustaan 92,88 pistettä. Hän kaatui seuraavalla kahdella yrityksellään, mutta sai viimeisen kierroksen tempustaan riittävästi pisteitä noustakseen kolmannelle sijalle. Akama puolestaan kaatui viimeisen temppunsa, jolloin voitto meni Yoshizawalle. Nakayama jäi loppukilpailussa seitsemänneksi epäonnistuttuaan kaikissa viidessä tempussaan.
New Values

New Values on yhdysvaltalaisen rocklaulajan Iggy Popin studioalbumi. Se julkaistiin heinäkuussa 1979 Arista-levymerkillä. Albumi on musiikiltaan suoraviivaista punk rockia ja uutta aaltoa. Albumin tuottajana toimi The Stooges -yhtyeen entinen kitaristi James Williamson. Levy ei ollut suuri kaupallinen menestys, mutta se on saanut hyvän vastaanoton kritiikoilta ja Iggy Popin faneilta. Albumin tunnetuin kappale on ”Five Foot One”"." 
Albumin äänitykset.
New Values oli Iggy Popin ensimmäinen levy Arista-levy-yhtiölle. Albumi myös yhdisti uudelleen Iggy Popin ja The Stooges -yhtyeen kitaristin James Williamsonin. Popin ja Williamsonin edellinen yhteinen albumi "Kill City" (1977) oli saanut hyvän vastaanoton faneilta ja kriitikoilta, ja sen innoittamana Iggy Pop päätti palkata James Williamsonin uudestaan tuottajaksi. 
Williamson toi mukanaan Scott Thurstonin, monipuolisen muusikon ja lauluntekijän, joka oli soittanut pianoa The Stoogesin viimeisellä kiertueella sekä "Kill City" -albumilla. Mukaan saatiin myös "Kill City" albumin saksofonisti John Harden. Scott Thurston päätyi kirjoittamaan Iggy Popin kanssa viisi kappaletta "New Valuesille" ja Williamson yhden. James Williamson soitti New Values -albumilla kitaraa ainoastaan kirjoittamassaan kappaleessa ”Don't Look Down”. Scott Thurston soitti kitaraa kaikissa muissa levyn kappaleissa, ja Williamson keskittyi tuotantoon. 
Rumpuja levyllä soitti Tangerine Dream -yhtyeen Klaus Krüger, joka oli Iggy Popin ystävä Berliinin ajoilta ja pioneeri yhdistämään lyömäsoittimia ja elektroniikkaa. New Valuesin basisti oli Jackie Clark, joka oli aikaisemmin soittanut soulia Ike &amp; Tina Turnerin yhtyeessä. 
Levyn tunnetuimmat kappaleet ”Five Foot One” ja ”I'm Bored” julkaistiin myös singleinä. Kappaleesta ”Five Foot One” tehtiin myös yksi musiikkivideo ja ”I'm Bored” -kappaleesta tehtiin jopa kaksi erilaista musiikkivideota. ”Five Foot One” on Popin uran suosituimpia kappaleita, ja se on kuulunut usein hänen konserttien ohjelmistoon. Vuonna 2000 New Valuesin uudelleenjulkaisu CD sisälsi myös kaksi Iggy Popin kirjoittamaa bonuskappaletta, "”"Chains"”" ja "”"Pretty Flamingo"”."
Vastaanotto.
Vaikka albumi sai kriitikoilta hyvän vastaanoton, se ei ollut kaupallinen menestys, sillä se ylsi vain sijalle 180 Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. David Bowie levytti ”Don't Look Down” -kappaleen sooloalbumillaan Tonight (1984) ”The Endless Sea” -kappaleen ovat levyttäneet The Church vuonna 1999 cover-albumillaan "A Box of Birds" ja Cat Power "The" "Covers Record" -albumillaan vuonna 2022.
Daniel Kvammen

Daniel Kvammen (s. 27. huhtikuuta 1988 Geilo) on norjalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänen esikoisalbuminsa "Fremad i alle retninga" ilmestyi vuonna 2015 ja menestyi hyvin. Kvammen sai seuraavan vuoden Spellemannprisen-gaalassa kolme ehdokkuutta. Vuonna 2017 hän voitti vuoden musiikkivideon Spellemannin. Yhteensä häneltä on vuoteen 2022 mennessä ilmestynyt neljä albumia ja yksi kokoelmalevy.
Kvammen

Kvammen on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Drake Milligan

Drake Milligan (1. kesäkuuta 1998 Arlington, Texas) on yhdysvaltalainen muusikko.
Milligan aloitti uransa Elvis-imitaattorina, joka oli hänen lapsuuden harrastuksensa. Hän vieraili kansainvälisillä Elvis-festivaaleilla Collingwoodissa Toronton lähellä ja Memphisissä, joissa voitti juniorisarjat. Hän esitti 16-vuotiaana nuorta Elvistä lyhytelokuvassa "Nobody" ja muutama vuosi myöhemmin Country Music Televisionin minisarjassa "Sun Records" (2017). Vuonna 2018 hän osallistui ABC:n "American Idol" -ohjelmaan, mutta keskeytti kilpailun ja muutti Nashvilleen.
Nashvillessa Milligan solmi sopimuksen BBR Music Groupin kanssa. Ensimmäinen EP-levy "Drake Milligan" (2021) sisältää hittikappaleet ”Sounds Like Something I’d Do” ja ”Over Drinkin’ Under Thinkin’”. Esikoisalbumi "Dallas/Fort Worth" ilmestyi vuonna 2022. "Billboard"-lehti valitsi albumin yhdeksi vuoden parhaista countryalbumeista. Samana vuonna hän osallistui "America’s Got Talent" -ohjelmaan, jossa sijoittui kolmanneksi, ja esiintyi Grand Ole Opryssa.
Raahen rauhanyhdistys

Raahen rauhanyhdistys on Raahessa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen. Seurojen ohjella rauhanyhdistys järjestää lasten ja nuorten pyhäkouluja, päiväkerhoja, raamattuluokkia ja nuorteniltoja. 
Lestadiolainen vaikutus saapui Raaheen jo 1800-luvulla. Raahen rauhanyhdistys perustettiin vuonna 1906. Raahen rauhanyhdistyksen nykyinen toimitalo on valmistunut vuonna 2004. Raahen rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2011 noin 350 jäsentä.
Toimitalo.
Varainhankinta uuteen toimitaloon aloitettiin 1999 ja rakennuksen suunnittelu kesällä 2002 pidettyjen suviseurojen jälkeen. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Jorma Paloranta. Rakennuskustannukset olivat noin 1,04 miljoonaa euroa. Raahen rauhanyhdistyksen toimitalossa on 1002 neliömetriä. Rauhanyhdistyksen salissa on paikat 350 ihmiselle ja kahvio 200 hengelle.
NESARA

NESARA on Harvey F. Barnardin kirjassa "Draining the Swamp: Monetary and Fiscal Policy Reform" (1996) esitetty radikaalien talousuudistusten kokoelma ja sen pohjalta kehitetty salaliittoteoria. Barnardin ehdotukset muotoiltiin lakiesitykseksi. Ehdotuksiin kuuluivat tuloveron korvaaminen kansallisella myyntiverolla ja valuutan sitominen kultakantaan.
Barnardin alkuperäisessä ehdotuksessa NESARA on lyhenne sanoista "National Economic Stabilization and Recovery Act", mutta ehdotetuista uudistuksista alettiin 2000-luvulla käyttää nimeä "National Economic Security and Reformation Act". Salaliittoteoreettisia aineksia sisältänyt esoteerispiirteinen fantasia laajeni koko maailmaa koskevaksi, jolloin siihen alettiin viitata nimellä GESARA (Global Economic Security and Reformation Act). Lakiehdotusta ei todellisuudessa koskaan otettu Yhdysvaltain kongressin käsittelyyn, mutta salaliittoteoreetikkojen mukaan laki hyväksyttiin kongressissa. Heidän mukaansa todisteet tuhottiin järjestämällä syyskuun 11. päivän iskut ja salainen maailmanhallinto pyrkii estämään muutosten toimeenpanoa. Salaliittoteorian kannattajien mukaan toimeenpanon onnistuessa velat mitätöitäisiin, tulovero lakkautettaisiin ja käyttöön tulisi kultakantaan sidottu maailmanvaluutta.
NESARA- tai GESARA-fantasiaa alkoi edistää Dove of Oneness -pseudonyymillä Shaini Goodwin (s. 1947), joka sai netissä kultinomaista suosiota New Age -henkisyyden kannattajilta. Hänen mukaansa tiedotusvälineet eivät saaneet kertoa ”totuutta” muutosehdotusten läpimenosta. Goodwin vieraili välillä myös radio-ohjelmissa, joissa perusteli väitteitään yhteyksillään arvovaltaisiin toimijoihin hallinnossa ja talouselämässä. Goodwin oli ottanut J. Z. Knightin kursseja 1980-luvun lopussa ja väitti myöhemmin tulleensa itse kanavoijaksi. 1990-luvulla hän sijoitti Omega Trust -huijaukseen. Vaikka tekijä jäi kiinni ja tunnusti huijauksen, Goodwin alkoi saada muilta uhreilta suosiota salaliittoteorioilla, jotka väitetysti selittivät sen, miksi luvattuja rahasummia ei ollut ilmaantunut.
Koronapandemian alettua NESARA:n kaltaiset mielikuvitukselliset tulkinnat voimassa olevista laeista alkoivat saavuttaa jälleen suosiota. Kanadassa NESARA-/GESARA-ajattelua ryhtyi edistämään QAnon-liikkeen vaikuttaja Romana Didulo. NESARA-/GESARA-teorialla on yhteyksiä suvereenien kansalaisten liikkeeseen. Teoriaa on luonnehdittu QAnon-uskomusjärjestelmän edelläkävijäksi, koska siinä yhdistyivät QAnonin tavoin salaliittouskomukset ja poliittinen populismi.
Tom Blyth

Tom Blyth (s. 2. helmikuuta 1995 Birmingham) on brittiläinen näyttelijä.
Blyth on opiskellut Bilborough Collegessa ja The Television Workshopissa Nottinghamissa. 21-vuotiaana hänelle tarjottiin paikkaa yhdessä maailman halutuimmista näyttelijöiden koulutusohjelmista Juilliard Schoolissa New Yorkissa, joka on kouluttanut monia kuuluisia näyttelijöitä ja muusikoita. Hän valmistui Juilliard Schoolista vuonna 2020.
Blyth on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "The Gilded Age" (2022) ja "Billy the Kid" (2022–). Elokuvarooleja hän on tehnyt muun muassa elokuvissa "Scott and Sid" (2018), "The Benediction" (2021) ja "" (2023).
Fernando Mamede

Fernando Eugénio Pacheco Mamede (s. 1. marraskuuta 1951 Beja) on portugalilainen uransa päättänyt kestävyysjuoksija. Hänen ainoa arvokisamitalinsa on pronssimitali maastojuoksun MM-kisoista vuodelta 1981. Mamede piti hallussaan 10000 metrin maailmanennätystä vuosina 1984–1989 kunnes menetti sen Meksikon Arturo Barriosille.
Mamede´osallistui kolmiin olympialaisiin, mutta ei saavuttanut niissä mainittavaa menestystä.
Viimeinen osoite

«Viimeinen osoite» () on laaja julkinen muistomerkkihanke, jonka tarkoituksena on kunnioittaa neuvostoviranomaisten harjoittamien poliittisten sortotoimien seurauksena kuolleiden viattomien ihmisten muistoa. Sen periaatteena on «yksi nimi, yksi elämä, yksi merkki». Osana hanketta pieni, kämmenen kokoinen, minimalistinen, suorakaiteen muotoinen metallinen muistokyltti asennetaan taloon, josta tuli valtion mielivallan uhrin viimeinen elinikäinen osoite. Siinä on murhatun nimi, syntymävuosi, ammatti, pidätyksen ja kuoleman päivämäärä sekä kuntoutusvuosi. Kyltin vasemmalla puolella on neliönmuotoinen reikä, joka muistuttaa kortista puuttuvaa valokuvaa. Monien tällaisten henkilökohtaisten muistolaattojen yhteenlaskettu kokonaisuus muodostaa «verkostomuistomerkin», joka on ripoteltu eri kaupunkeihin ympäri maailmaa.
«Viimeinen osoite» on täysin kansalaisaloite ja muistokäytäntö. Sen keskeisenä periaatteena on, että aloite kunkin muistolaatan asentamisesta (samoin kuin sen maksamisesta) tulee yhdeltä tietylle henkilölle, joka halusi kunnioittaa poliittisen sorron seurauksena kuolleen toisen henkilön muistoa. Kyseessä voi olla uhrin sukulainen tai läheinen ystävä, uhrin viimeiseksi osoitteeksi jääneen talon asukas tai kuka tahansa muu henkilö, joka piti tällaista toimenpidettä itselleen tärkeänä.
Hankkeen tärkein tietolähde poliittisen sorron uhreista on Memorial 1990-luvulta lähtien keräämä miljoonia nimiä sisältävä tietokanta. «Viimeinen osoite» on tämän virtuaalisen luettelon fyysinen ruumiillistuma. Hanke käynnistyi vuonna 2014 vastaavan saksalaisen muistomerkin («Kompastuskivet») innoittamana. Vuoteen 2023 mennessä yli puolitoista tuhatta muistokylttiä on asennettu taloihin kymmenissä kaupungeissa. Vuodesta 2017 lähtien hanke on laajentunut Venäjän ulkopuolelle ja muuttunut kansainväliseksi: kylttejä alettiin sijoittaa Tšekkiin, Ukrainaan, Moldovaan, Georgiaan, Saksaan ja Ranskaan. Samalla kirjoittajat ja tutkijat toteavat, että «Viimeisen osoitteen» tavoitteena ei ole miljoonien kylttien asentaminen «jokaiseen taloon», vaan aloitteen seurauksena syntyvä muisti ja pohdinta.
Pyhän Andreaksen kirkko (Kiova)

Pyhän Andreaksen kirkko () on Ukrainan pääkaupungin Kiovan vanhassa kaupungissa, Ševtšenkon piirissä sijaitseva kirkkorakennus. Se kuuluu Kiovan Pyhän Sofian kansalliseen suojelu- ja museoalueeseen. Rakennusta ylläpidetään sekä kulttuuriperintökohteena (museona) että kirkollisten toimitusten tapahtumapaikkana. 
Vuonna 1744 keisarinna Elisabet lähti matkalle Vähä-Venäjälle, suosikkinsa Aleksei Razumovskin kotimaahan. Elokuun 29. päivänä 1744 hän saapui Kiovaan. Hän määräsi rakennettaviksi pyhäkön Pyhän Andreas Ensikutsutun kunniaksi ja matkapalatsin seuraavia vierailujaan varten. Näiden kohteiden suunnittelu uskottiin arkkitehti Schedelille, joka vuotta myöhemmin esitti hankkeen hallitsijalle. Keisarinna ei hyväksynyt niitä ja siirsi suunnittelun Rastrellille. 
Arkkitehtuuri.
Keisarinna Elisabet I:lle omistetun barokkityylisen rakennuksen suunnitteli vanhempi hoviarkkitehti Bartolomeo Francesco Rastrelli ja se rakennettiin arkkitehti Ivan Fjodorovitš Michurinin (1700–1763) johdolla vuosina 1747–1753 (1762). Se rakennettiin Kiovan vanhan Podilin kaupunginosan yläpuoliselle mäelle, ja löytyy nykyisin osoitteesta Andrijivskyi uzviz 23 (, suom. Andreaksen rinne). Kaksikerroksisen perustarakennuksen päälle kohoava kirkko on pohjaltaan ristinmuotoinen. Kirkon pääkupolin peittämää keskiosaa ympäröi neljä hoikkaa, kupolihuippuista tornia. Ikonostaasin ikonit valmisti vuosina 1751–1752 pietarilaisen taiteilija I. Višnjakovin johtama ryhmä. Rakennusprosessin aikana Michurin joutui kohtaamaan lukuisia vaikeuksia, joita Rastrelli ei ollut ottanut huomioon suunnitelmissaan.
Kunnostaminen 1800-1900 -luvut.
Pyhän Andreaksen kirkkoa on kunnostettu useita kertoja. Rakennus menetti keisarillisen kirkon asemansa melko pian ja alkoi rapistua. Perustukset syöpyivät, rinteessä tapahtui maanvyörymiä. Rakennukseen ilmestyi halkeamia ja kirkon sisustus vaurioitui osittain. 1800-luvulla kirkko kunnostettiin osittain. Vuosien 1895-1900 kunnostusten aikana kirkon tornien muoto muuttui alkuperäisestä. 1900-luvulla tehtiin merkittäviä korjauksia ja 1980-luvulla kirkon tornien muoto palautettiin alkuperäisten piirustusten mukaiseen asuun. Pyhän Andreaksen kirkossa ovat säilyneet alkuperäiset arkkitehtoniset muodot, suuri osuus alkuperäisistä koristeluista ja poikkeuksellisen suuri osa barokkityylin ortodoksisen kirkon sisätiloista.
Vuodesta 1958 lähtien Pyhän Andreaksen kirkko on ollut osa Kiovan Pyhän Sofian kansallista suojelualuetta ja toiminut museona. Kirkko liitettiin Pyhän Sofian katedraalin ympäristöön liittyvänä barokkiaikakauden kirkkorakennuksena Unescon maailmanperintöluettelon kohteeksi vuonna 1990.
Pyhän Kyrilloksen kirkko

Pyhän Kyrilloksen kirkko () on historiallinen kirkkorakennus Ukrainan pääkaupungin Kiovan Podilin piirissä. Rakennus toimii sekä museokohteena että kirkollisten toimitusten pitopaikkana. 
Se oli osa ortodoksista Pyhän Kyrilloksen luostaria (), joka perustettiin Kiovan laitamille Kiovan Rusin aikana, noin vuonna 1140. Noin vuonna 1146 rakennetusta Pyhän Kyrilloksen kirkosta muodostui Vsevolod II Olhovitšin (k. 1146) ja hänen jälkeläistensä, Olhovitšin dynastian hautamausoleumi 1100- ja 1200-luvuilla. 1200-luvulla mongolit tuhosivat osan luostarista. Vuonna 1605 se uudelleenrakennettiin. Vuonna 1786 luostari otettiin maallisempaan käyttöön; siitä tehtiin vammautuneiden sairaala ja koti.
Pyhän Kyrilloksen kirkkoon Pyhän Sofian katedraalin ohella toinen Kiovan Rusin ajalta sälyneistä kirkoista Kiovassa. Kirkko on nimetty Pyhän Kyrillos Aleksandrialaisen mukaan. 
Vuonna 1929 lähtien Pyhän Kyrilloksen kirkko julistettiin kansallisesti suojelluksi museoalueeksi. Vuodesta 1962 se on ollut osa Kiovan Pyhän Sofian kansallista suojelualuetta. Kirkko liitettiin Pyhän Sofian katedraalin suojelualueen luostarirakennuksena Unescon maailmanperintöluettelon kohteeksi vuonna 1990.
Kertosäe

Kertosäe on fraasi, säe tai joukko rivejä, jotka toistuvat säännöllisesti runossa tai laulussa. Suomenkielisen termin syntyyn liitetään Daniel Europaeus.
Kertosäkeitä esiintyy esimerkiki egyptiläisessä "Kuolleiden kirjassa", muinaisessa kirjallisuudessa ja balladeissa. Musiikissa kertosäkeen sanotaan olevan kappaleen loppuratkaisu ja kliimaksikohta, jossa säe on yksinkertaistettu toistettavaksi asiaksi. Kertosäe on tyypillisesti "säe-kertosäe" -musiikkirakenteessa toinen tärkeä osa. Toisinaan sanotaan, että kappaleen kertosäkeen olisi alettava ennen kuin kappaleesta on kulunut minuutin verran. Suositut kappaleet usein noudattavat samankaltaista rakennetta säkeen ja kertosäkeen vuorottelussa.
Laukaan rauhanyhdistys

Laukaan rauhanyhdistys on Laukaassa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa on seurojen järjestäminen. Seurojen ohjella rauhanyhdistys järjestää lapsi- ja nuorisotyötä.
Historia.
Lestadiolaisuus saapui Laukaaseen vuonna 1875, jolloin alueella liikkui saarnaaja Kustaa Jalo. Lestadiolainen herätys levisi Laukaassa rautatieläisten keskuudessa. 1900-luvun alussa rauhanyhdistys järjesti seuroja ahkerasti ja toiminta vakiintui 1920-luvun aikana. Laukaan rauhanyhdistys perustettiin 19. maaliskuuta 1939. Vuodesta 1945 Laukaassa toimi lestadiolainen kappalainen Väinö Vesterinen. Vuonna 2005 Laukaan rauhanyhdistykseen kuului 354 jäsentä.
Toimitalo.
Laukaan rauhanyhdistyksen ensimmäinen toimitalo rakentui Harhalan pappilan naapuriin vuonna 1986. Rauhanyhdistyksen uusi toimitalo valmistui vuonna 2021. Toimitalo rakentui vanhan rauhanyhdistyksen paikalle. Uuden rakennuksen suunnittelu käynnistettiin vuonna 2019, ja maaliskuussa 2020 alkoi rakentaminen.
Thurman

Thurman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pyhäjoen rauhanyhdistys

Pyhäjoen rauhanyhdistys on Pyhäjoella sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa on seurojen järjestäminen. Seurojen ohella rauhanyhdistys järjestää lapsi- ja nuorisotyötä. Pyhäjoen rauhanyhdistyksen toimitalo on rakennettu vuonna 1983. Pyhäjoen rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2011 noin 140 jäsentä.
Historia.
Lestadiolainen herätys saapui Pyhäjoelle vuonna 1867 saarnaaja Eeli Juolan myötä. 1870-luvulla Pyhäjoelle oli muodostunut oma lestadiolaisten joukko, jolla oli omat saarnaajat. Pyhäjoen lestadiolaiset hankkivat ensimmäisen seuratuvan vuonna 1880, joka sai sijaintinsa mukaan nimekseen Harjun kirkko. 1900-luvun alussa lestadiolaisten määrä Pyhäjoella nousi noin 400 henkeen. 1940-luvulla liike oli jakautunut vanhoillislestadiolaisuuden lisäksi rauhansanalaisuuteen ja uusherätykseen. Vanhoillislestadiolaisten toimintaa oli Yppärissä, Pirttikoskella ja kirkonkylässä. Pyhäjoen rauhanyhdistys perustettiin vuonna 1951.
Front Line Assembly

Front Line Assembly on vuonna 1986 Vancouverissa Kanadassa perustettu elektronisen musiikin yhtye. Yhtyeen kokoonpano on muuttunut vuosien aikana, mutta sen ytimessä ovat Bill Leeb ja Rhys Fulber. Yhtye yhdisteli industrial-tyyliä ennen kuin Nine Inch Nails teki siitä valtavirtaa.
Oulaisten rauhanyhdistys

Oulaisten rauhanyhdistys on Oulaisissa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen. Seurojen ohella rauhanyhdistys järjestää lasten ja nuorten pyhäkouluja, päiväkerhoja, raamattuluokkia, ja nuorteniltoja. Oulaisten rauhanyhdistyksen toimitalo on rakennettu vuonna 1993. Oulaisten rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2011 noin 370 jäsentä.
Historia.
Lestadiolainen herätys saapui Oulaisiin Merijärven suunnalta. Ensimmäiset seurat pidettiin Palokankaan talossa vuonna 1870. Vuonna 1881 lestadiolaisuus oli jo saavuttanut voimakkaimman uskonnollisen liikkeen aseman Oulaisissa. 1900-luvun alussa lestadiolaisia oli jopa kymmenesosa paikkakuntalaisista. Oulaisten rauhanyhdistys perustettiin vuonna 1912. Oma seurahuone otettiin käyttöön vuonna 1914. 1920- ja 1930-luvulla lestadiolaiset kokoontuivat ahkerasti seuroihin ja ompeluseuroihin. Ensimmäinen seurahuone tuhoutui tulipalossa 1943 ja sen tilalle rakennettiin uusi. Oulaisten rauhanyhdistyksen jäsenmäärä kasvoi voimakkaasti 1960- ja 1970-luvulla.
Porin rauhanyhdistys

Porin rauhanyhdistys on Porissa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa on seurojen järjestäminen. Seurojen ohella rauhanyhdistys järjestää toimintaa lapsille ja nuorille, eläkeläisille, aluetoimintaa sekä muuta toimintaa. Porin rauhanyhdistyksen toimitalo on rakennettu Sampolan Louhentielle vuonna 1980.
Historia.
Lestadiolainen herätys saapui Poriin 1870-luvulla. Porin rauhanyhdistys perustettiin vuonna 1894. Lestadiolaisen herätyksen alkuaikoina pidettiin monipäiväisiä seuroja. Alkuaikoina rauhanyhdistys kokoontui kodeissa ja vuokratiloissa. Porin rauhanyhdistyksen ensimmäinen rukoushuone rakennettiin vuonna 1901 Päärnäisiin. Rauhanyhdistys toimi näissä tiloissa useiden vuosikymmenten ajan. 1970-luvulla tuli ajankohtaiseksi uuden toimitilan rakentaminen. Uusi toimitalo rakentui vuonna 1980.
Tammisaaren lähetysseurakunta

Tammisaaren lähetysseurakunta () on Raaseporin Tammisaaressa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1891. Seurakunnan johtaja on Maria Nikander. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Tammisaaren keskustassa Koivuniemenkadulla. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland -kirkkokuntaan.
Tammisaaren lähetysseurakunta perustettiin vuonna 1891. Vuonna 1939 seurakunta sai käyttöönsä oman seurakuntatalon joka siirrettiin Kemiönsaaren Skinnarvikistä Tammisaareen Koivuniemenkadulle.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2024

Voimistelussa kilpailtiin Pariisin kesäolympialaisissa 2024 telinevoimistelussa, trampoliinivoimistelussa ja rytmisessä voimistelussa. Telinevoimistelukilpailut käytiin 27. heinäkuuta – 5. elokuuta, trampoliinivoimistelukilpailut 2. elokuuta ja rytmisen voimistelun kilpailut 8.–10. elokuuta. Mitaleja oli jaossa 18 kilpailutapahtumassa.
Mitaliyhteenveto.
Telinevoimistelu.
Naiset.
Naisten permantokilpailun mitalienjaosta.
Naisten permantokilpailun loppukilpailussa alun perin viidenneksi sijoittunut Yhdysvaltain Jordan Chiles sai 13,666 pistettä. Hänen suorituksensa jälkeen Yhdysvaltain joukkueen valmentaja vaati Chilesin pisteiden tarkistamista. Tarkistuksen jälkeen tuomaristo korotti hänen pisteensä 13,766:een ja näin hän nousi pronssille. Romanian voimisteluliitto kuitenkin valitti asiasta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen (CAS). CASin päätöksen mukaan tuomariston ei olisi edes pitänyt ottaa pisteidentarkistuspyyntöä käsiteltäväksi, sillä valitusaika yksi minuutti oli umpeutunut. CASin mukaan Yhdysvaltain joukkue jätti valituksen neljä sekuntia myöhässä. CASin päätöksen jälkeen kansainvälinen voimisteluliitto FIS palautti pisteet alkuperäisiksi.
Yhdysvaltain voimisteluliiton mukaan se jätti tarkistuspyynnön 47 sekunnin jälkeen eli minuutin aikarajan sisällä. Chilesin asianajajat ovat jättäneet Sveitsin liittovaltion korkeimpaan oikeuteen valituksen CASsin päätöksestä.
Egosentrismi

Egosentrismi viittaa vaikeuteen erottaa itseä ja muita toisistaan. Tarkemmin sanottuna egosentrismi on vaikeutta havaita ja ymmärtää tarkasti muita näkökulmia kuin omaansa. 
Egosentrismiä esiintyy koko elämänkaaren ajan: vauva-iässä, varhaislapsuudessa, nuoruudessa ja aikuisuudessa. Vaikka egosentrinen käyttäytyminen on vähemmän näkyvää aikuisuudessa, joidenkin egosentristen muotojen olemassaolo aikuisuudessa osoittaa, että egosentrisyydestä ylipääseminen voi olla elinikäinen kehitysprosessi, joka ei koskaan saavuta täydellistä valmistumista. 
Aikuiset vaikuttavat olevan vähemmän egosentrisiä kuin lapset, koska he korjaavat nopeammin kuin lapset alun perin egosentristä näkökulmaansa, eivätkä siksi että aikuisilla olisi alun perin vähemmän egokeskeisempi näkökulma kuin lapsilla.
Muwafaq Tarif

Muwafaq Tarif (, ; s. 1963) on Israelin druusien uskonnollinen johtohahmo. Tarif peri asemansa isoisältään Amin Tarifilta vuonna 1993.
Elämäkerta.
Muwafaq Tarif syntyi Julisissa vuonna 1963 sukuun, jonka jäsenet olivat johtaneet nykyisen Israelin alueen druuseja vuodesta 1753 Palestiinan brittiläisen mandaattihallinnon kaudelle ja edelleen myöhemmin itsenäisessä Israelissa. Tarif peri asemansa Israelin druusien uskonnollisena johtajana (šeikki) isoisältään Amin Tarifilta vuonna 1993.
Asemassaan Tarif on tehnyt kansainvälistä työtä ajaen vähemmistöuskojen oikeuksia vieraillen esimerkiksi Yhdistyneissä kansakunnissa ja Yhdysvaltojen Valkoisessa talossa sekä pitäen yllä yhteyksiä vaikuttajiin Lähi-idässä. Druuseja Israelissa on koskettanut esimerkiksi Syyrian sisällissota. Druuseilla on yhteyksiä Syyrian druusivähemmistön kanssa. Tarif otti kantaa Syyrian druusien puolesta Bašar al-Assadin hallintoa vastaan taistelleiden kapinallisten uhatessa druusikyliä Israelin miehittämän Golanin tuntumassa uhaten jopa Israelin druusien voivan tarpeen vaatiessa puuttua tilanteeseen Syyrian druusien puolesta. Syyrian druusit ovat olleet tyypillisesti Assadin hallinnon kannattajia. Tarif on myös kiistellyt Libanonin druusien johtohahmo Walid Jumblattin kanssa tultuaan itse kritisoiduksi esimerkiksi Benjamin Netanjahun hallinnon ja Gazan sodan tuomitsematta jättämisestä.
Israelissa Tarif on esimerkiksi kritisoinut vuonna 2018 läpivietyä lakia Israelin asemasta juutalaisten kansallisvaltiona. Toteamus oli aikaisemmin Israelin itsenäisyysjulistuksessa, mutta ei muissa lakiteksteissä. Tarifin mukaan laki ei takaa vähemmistöjen oikeuksia. Hän on myös vastustanut mahdollista druusinaisten asevelvollisuutta puolustusvoimissa. Israelissa druuseista ovat asevelvollisia vain miehet. Huhtikussa 2018 Tarif osallistui Israelin itsenäisyyden 70-vuotispäivien juhlallisuuksiin. Vuonna 2025 hänet palkittiin Israelin presidentin mitalilla.
Ranskalaisperheen mitali

Ranskalaisperheen mitali () on ranskalainen kunnianosoitus, joka perustettiin 26. toukokuuta 1920 suurikokoisten perheiden palkitsemiseksi. Vuodesta 1982 lähtien mitalia on jaettu myös miehille. Kunnianosoitusta myönnetään lasten vanhemmille lähtökohtaisesti kahdessa tapauksessa:
Aloitteen mitalin saajaksi tehdään paikalliselle kunnalle, joka arvioi tämän jälkeen täyttyvätkö mitalin saamisperusteet. Mikäli kunta puoltaa mitalin myöntämistä, lopullisen päätöksen sen myöntämisestä tekee paikallisen departementin prefekti.
Mitalia myönnetään kolmessa luokassa:
4-metyylibentsoehappo

4-metyylibentsoehappo (C8H8O2) eli p-tolueenihappo on karboksyylihappoihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 4-metyylibentsoehappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen ja paremmin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. 4-metyylibentsoehappo on heikko happo, ja sen happovakio on 4,3·10-5.
4-metyylibentsoehappoa valmistetaan hapettamalla p-ksyleeniä ilmalla tai typpihapolla.
Tärkein 4-metyylibentsoehapon käyttökohde on tereftaalihapon valmistus. Ainetta käytetään lisäksi 3-amino-4-metyylibentsoehapon, lääkeaineiden, maatalouskemikaalien ja väriaineiden valmistamiseen.
Johann Joachim Kändler

Johann Joachim Kändler (15. kesäkuuta 1706 Fischbach, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 17. toukokuuta 1775 Meissen, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hän oli maalari Christian Friedrich Heroldin rinnalla saksalaisen posliiniteollisuuden vaikutusvaltaisin taiteilija, jonka töitä pidetään klassikkoina. Hänen parhaat varhaistyönsä olivat vielä täysin barokinsävyisiä, vuoden 1740 jälkeen rokokoon leimaamia. Päätöitä olivat kreivi Heinrich von Brühliä varten muotoiltu suuri joutsenastiasto, Dresdenin Japanilaisen palatsin (Japanisches Palais) koristeelliset eläimet, suuret monikuvioset ryhmät, pystykuva August III:sta 3/4-kokoon sekä lukuisat krinoliini- ja rakastavaisryhmäkuvat.
Uljas Leander Lehtinen

Uljas Leander Lehtinen (3. marraskuuta 1874 Uskela – 23. helmikuuta 1957 Tampere) oli suomalainen nahkurimestari ja Suomen ensimmäisen nahkurikoulun perustaja ja johtaja.
Lukkari-urkurin poikana Uskelassa syntynyt Lehtinen tuli 20-vuotiaana Turkuun Alrothin liikkeeseen nahkurinoppiin ja pääsi kisälliksi Turun käsityöläisyhdistyksessä 1898. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan 1899–1902 ja kävi muun muassa Freibergin nahkurikoulun.
Opinnot suoritettuaan Lehtinen perusti 1902 Saloon hienonahkatehtaan ja toimi sen johtajana. Vuonna 1906 hän perusti Tampereelle nahkurikoulun ja piti koulua omalla kustannuksellaan viiden vuoden ajan. Koulun toiminnan päätyttyä Lehtinen sai nahkurineuvojan tehtävän ja arvon. 
Lehtinen oli aloitteentekijänä ja teknillisenä johtajana sekä väliaikaisena toimitusjohtajana Tampereella Pyynikillä toimineessa Suomen ensimmäisessä hienonahkatehtaassa Tampereen Hienonahkatehdas Oy:ssä. Hän sai 1915 Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistykseltä nahkurikemian ja nahkuriammatin mestarin arvon. Lehtinen toimi myös Suomen Nahkuriammatin Työnantajaliitossa.
Vuonna 1919 Lehtinen perusti Tampereen suojeluskunnan yhteyteen erillisen oravakomppanian pojille. Hän perusti myös suojeluskunnan ikämieskomppanian.
Lehtinen harrasti viulujen ja biedermeierhuonekalujen tekemistä. Hän teki omiin kokoelmiinsa useita kymmeniä viuluja. Hän harrasti myös taulujen maalausta, kupariesineiden muun muassa lamppujen pakotusta sekä reliefien ja etsauksien tekoa. Hän suunnitteli äitinsä sisaren, opettaja ja eläinsuojelija Mandi Sjöblomin (1858–1936) hautapatsaan Marttilan hautausmaalle.
Uljas Leander Lehtinen oli naimisissa opettaja Amalia Lindfelt-Lehtisen kanssa, joka oli naisten käsityönopetuksen uranuurtaja ja Tampereella 1898–1916 toimineen käsityönopettajia kouluttaneen Kasvatusopillisen käsityökoulun perustaja ja johtaja. Uljas Leander Lehtinen on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
Elokuvaohjaaja Virke Lehtinen on Uljas Leander Lehtisen poika.
Meriansioiden ritarikunta

Meriansioiden ritarikunta () on ranskalainen kunnianosoitus, joka perustettiin vuonna 1930. Sitä myönnetään tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta merenkäyntiin liittyvissä ansioissa niin kauppalaivaston kuin merivoimien palveluksessa. Myös hallinnon ja meripelastuksen yhteydessä saavuttetut ansiot luetaan myöntämisperusteiksi.
Lähtökohtaisesti henkilö nimitetään ensin ritariksi, mutta virkansa puolesta upseereina tai komentajina toimivat voidaan nimittää suoraan ylempiin luokkiin. Kunnianosoitusta jakaa Ranskan meriasioista vastaava ministeri. 
Ritarikunnassa on kolme luokkaa:
Li Meng

Li Meng (, s. 2. tammikuuta 1995 Shenyang, Kiina) on kiinalainen koripalloilija. Li edustaa Sichuan Yuandata. Li on edustanut Kiinaa maajoukkuetasolla Pariisin olympialaisissa 2024. Li edusti vuonna 2023 WNBA:ssa pelaavaa Washington Mysticsiä. 
Varhainen elämä.
Li kasvoi Shenyangissa. Lin vanhemmat veivät hänet harrastamaan uintia. Vuoden uimisen jälkeen Li alkoi kärsimään korvakivusta ja lopetti uimisen lääkärin kehotuksesta. Hän alkoi pelaamaan koripalloa viisivuotiaana. Lapsena Li unelmoi pelaamisesta Kiinan koripallon naisten maajoukkueessa ja WNBA:ssa.
Victor Koretzky

Victor Koretzky (s. 26. elokuuta 1994 Béziers, Ranska) on ranskalainen kilpapyöräilijä, joka on menestynyt erityisesti maastopyöräilyssä. Koretzky voitti XCO-maastopyöräilyn Ranskan-mestaruuden vuonna 2019. Koretzky sai hopeaa Pariisin olympialaisten maastopyöräilyssä vuonna 2024, kun hän hävisi kiivaan kilpailun britti Tom Pidcockille, joka saavutti voitollaan toisen olympiakultansa. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa kultaa XCC-luokassa, eli lyhyemmällä matkalla, vuosina 2024 ja 2025 sekä XCO-maastoajossa hopeaa 2024 ja pronssia 2025. Victor Koretzky on myös junioreiden maailmanmestari XCO-maastoajossa vuodelta 2011. 
Koretzky voitti XCC-maastopyöräilyn maailmancupin kokonaiskilpailun vuonna 2024. Hän on saavuttanut XCC:ssä kahdeksan maailmancupin osakilpailuvoittoa. XCO-maastopyöräilyn maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli toinen 2024. Lisäksi hänellä on kaikkiaan viisi osakilpailuvoittoa vuosilta 2021, 2023 ja 2025. Hän on ollut myös mukana kolmesti Ranskan maajoukkueessa joka on voittanut maastoajon joukkueviestin maailmanmestaruuden vuosina 2011, 2015 ja 2016. Hänen kilpailutallinsa on Specialized Factory Racing.
Curse of Strahd

Curse of Strahd on Dungeons &amp; Dragons -roolipelin seikkailumoduuli, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2016.
Seikkailijat joutuvat Baroviaan Ravenloftin maailmassa, jota hallitsee vuosisatoja vanha vampyyri Strahd von Zarovich. Hänellä on useita klassisia kauhugenren piirteitä.
Vastaanotto.
Curse of Strahd voitti ENnie Awardsin parhaan seikkailun ja parhaan kansitaiteen kultapalkinnon sekä vuoden tuotteen hopeapalkinnon. GeekDadin arvostelija Rory Bristol piti sitä sopimattomana pienille lapsille.
Leslie Deniz

Leslie Deniz (s. 25. toukokuuta 1962) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti kiekonheiton hopeaa Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984. Ennätyksekseen Deniz heitti tuloksen 65,20 metriä vuonna 1984.
Florența Crăciunescu

Florența Crăciunescu (7. toukokuuta 1955 Craiova – 8. kesäkuuta 2008) oli romanialainen kiekonheittäjä, kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti kiekonheiton pronssia Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984. Samoissa kisoissa Crăciunescu sijoittui kuulantyönnössä kahdeksanneksi. Vuoden 1980 olympialaisissa Moskovassa hän sijoittui kiekonheitossa kuudenneksi. EM-kisoissa Crăciunescu oli parhaimmillaan kiekonheitossa seitsemäs vuoden 1982 kisoissa Ateenassa.
Ennätyksekseen Crăciunescu heitti tuloksen 69,50 metriä vuonna 1985.
Barbara Butch

Leslie Barbara Butch (s. 1981) on ranskalainen DJ ja HLBTI-oikeusaktivisti.
Butch varttui traditionalistisessa juutalaisperheessä. Hänen isänsä on marokkolaistaustainen ja äitinsä aškenasijuutalainen. Butch piti vuosina 2004–2008 Montpellierissä L’Arrosoir-ravintolaa, jossa aloitti DJ-uransa. Hän jatkoi uraansa Pariisin pienissä baareissa ja sitten maineikkaammissa yökerhoissa, kuten Rosa Bonheurissa ja La Machine du Moulin Rougessa. 5. helmikuuta 2020 Butch esiintyi alastomana "Télérama"-lehden kannessa kyseenalaistaakseen niin kutsutun läskifobian. Hän sai näkyvän aseman kehopositiivisena vaikuttajana. Jean-Paul Gaultier valitsi Butchin La belle intense -parfyymin lähettilääksi. Vuoden 2020 koronasulkujen aikana Butch järjesti konsertteja sosiaalisessa mediassa. Vuonna 2021 Ranskan HLBTI-journalistien liitto valitsi Butchin vuoden HLBTI-persoonaksi.
Vuonna 2023 Butch oli vieraileva julkkistuomari "Drag Race France" -ohjelmassa. Heinäkuussa 2024 hän esiintyi Pariisin kesäolympialaisten avajaisseremoniassa. Butch oli avajaisissa nähdyn kiistellyn asetelman keskiössä. Kriitikkojen mukaan asetelma parodioi Leonardo da Vincin "Pyhä ehtoollinen" -teosta ja oli jumalanpilkkaa. Esitystä piti kristinuskoa halventavana Ranskan katolinen piispainkonferenssi, ja varsinkin Yhdysvalloissa konservatiiviset poliitikot pitivät esitystä raivostuttavana.
Jouy-le-Potier

Jouy-le-Potier on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 22 kilometriä Orléansin kaupungista etelään.
Kunnan nimen etymologia tulee seuraavasti. Nimi Jouy perustuu muinaiseen jupiter-kulttiin (latinaksi Jovi) ja nimi Potier on tarkenne, joka lisättiin 1200-luvulla perustuen alueen keramiikanvalmistukseen.
Saint-Pierren kirkko on rakennettu muinaisen Jupiter-temppelin paikalle. Galliaa alettiin käännyttää kristinuskoon 300-luvulla, ja tuolloin Toursin piispa Martinus tuhosi temppelit rakentaen niiden tilalle kirkkoja. Ensimmäinen kirkko on luultavasti ollut pieni ja puurakenteinen. 1100-luvulla rakennettiin romaaninen kirkko, jonka kuisti on edelleen säilynyt, ja se on listattu historiallisten monumenttien luetteloon. Protestantit tuhosivat kirkon Ranskan uskonsodissa vuonna 1562, ja se kunnostettiin vuonna 1868.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2024 – naisten aika-ajo

Naisten pyöräilyn aika-ajo Pariisin 2024 kesäolympialaisissa kilpailtiin 27. heinäkuuta 2024 Pariisissa reitillä, joka alkoi Hôtel des Invalidesilta ja päättyi Pont Alexandre III:lle. Kilpailuun osallistui 35 urheilijaa 26 maasta.
Kilpailu käytiin hankalissa olosuhteissa sateen liukastamalla reitillä, ja moni kilpailijoista kaatui matkalla. Kilpailun voitti ylivoimaisesti Australian Grace Brown, joka voitti toiseksi tulleen Ison-Britannian Anna Hendersonin yli puolentoista minuutin erolla. Kolmanneksi sijoittui Yhdysvaltain Chloé Dygert, joka hänkin kaatui kerran kilpailun aikana.
Formaatti ja reitti.
Kilpailijat lähtivät matkaan reitille väliaikalähtönä 90 sekunnin lähtövälillä. Ensimmäinen kilpailija lähti matkaan kello 14.30 paikallista aikaa ja viimeinen kello 15.21. Kilpailureitin pituus oli 32,4 kilometriä. Kilpailun lähtöpaikka oli Hôtel des Invalides ja reitti kulki Pont de Sullyn, Place de la Bastillen, Bois de Vincennesin, Vincennesin linnan ja Place de la Nationin kautta takaisin Place de la Bastillelle ja siitä maaliin, joka sijaitsi Pont Alexandre III:lla. Reitti oli käytännössä tasainen: nousumetrejä tuli koko matkalla yhteensä 150. Reitti itsessään ei ollut erityisen tekninen tai vaativa, mutta se oli epätasainen ja sisälsi pintamateriaalin vaihteluita. Lisäksi kilpailupäivänä vallinnut sateinen sää teki erityisesti mutkista ja reitillä olleista tiemerkinnöistä liukkaita.
Tapahtumat.
Kilpailu ajettiin haastavissa olosuhteissa, vesisateessa ja märällä asfaltilla. Alkupään lähtijöistä kilpailun aloitti nopeiten Yhdysvaltain Taylor Knibb, mutta hän menetti johtonsa kaaduttuaan liukkaassa mutkassa. Samassa mutkassa kaatui myös muun muassa Tanskan Cecilie Uttrup Ludwig. Knibb kaatui kilpailun aikana yhteensä kolmesti, ja lisäksi myös hänelle varapyörää tuomassa ollut mekaanikko kaatui. Muita kilpailun aikana kaatuneita olivat Belgian Lotte Kopecky ja Itävallan Anna Kiesenhofer.
Toiseksi viimeisenä matkaan lähtenyt Grace Brown nousi johtoon ja alkoi tehdä ylivoimaisia väliaikoja. Tästä huolimatta hän jatkoi kovaa maaliin asti, ja voitti lopulta Anna Hendersonin yli puolentoista minuutin erolla, vaikka aika-ajossa tyypilliset erot urheilijoide välillä ovat sekunteja. Kolmanneksi noin sekunnin päähän Hendersonista tuli viimeisenä matkaan lähtenyt Chloé Dygert, joka hänkin kaatui kilpailun aikana kertaalleen.
Suomen edustaja Anniina Ahtosalo jäi kilpailussa sijalle 30 kärsittyään teknisistä ongelmista. Hänen aika-ajopyörästään puhkesi rengas kahden kilometrin ajon jälkeen. Hän vaihtoi maantiepyörään, mutta siitä jumiutuivat vaihteet. Viimeiset 20 kilometriä hän polki varamaantiepyörällään.
Kansainvälinen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden päivä

Kansainvälinen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden päivä () on Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen vuonna 2007 julistama teemapäivä, jota vietetään 20. helmikuuta. Sen tarkoituksena on muistuttaa jäsenmaita siitä, että sosiaalinen oikeudenmukaisuus on tärkeä asia rauhallisen ja menestyksekkään yhteiselon turvaamiseksi maailmassa.
Sosiaalinen oikeudenmukaisuus on eettinen kysymys, joka koskee sitä, miten asioiden tulisi olla. Sen takia sen sisällöstä ei ole vain yhtä käsitystä, vaan useita toisistaan poikkeavia näkemyksiä. Suomen YK-liiton mielestä sosiaalista oikeudenmukaisuutta edistetään parhaiten lisäämällä sukupuolten tasa-arvoa, puolustamalla alkuperäiskansojen oikeuksia sekä poistamalla sellaisia esteitä, joita yksilön sukupuoli, ikä, rotu, etninen alkuperä, uskonto, kulttuuri tai vamma voi aiheuttaa. Myös köyhyyden poistaminen ja kaikkien yhtäläisen ihmisarvon turvaaminen kaikille ovat YK-liiton mielestä tärkeitä tavoitteita sosiaalisen oikeudenmukaisuuden saavuttamiseksi.
Yhdistyneet kansakunnat ja ILO ovat esittäneet sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta seuraavia hyötyjä ja ehdottaneet keinoja sen saavuttamiseksi. Kansainvälinen työjärjestö ILO hyväksyi vuonna 2008 ja päivitti vuonna 2022 sosiaalista oikeudenmukaisuutta koskevan julistuksen.
Ligny-le-Ribault

Ligny-le-Ribault on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cosson-joen varrella, noin 30 kilometriä Orléansin kaupungista etelään.
Bretèchen tiilitehdas on vuodesta 1890 lähtien valmistanut käsityönä laattoja ja tiiliä, jotka sopivat arvostettujen monumenttien ja linnojen entisöintiin. Esimerkiksi Versailles’n palatsissa ja useissa Loirejoen laakson linnoissa on käytetty tehtaan valmistamia terrakottalaattoja ja tiiliä. Myös itse tehdas on nykyään nimetty historialliseksi monumentiksi.
Château de Bon-Hôtel rakennettiin vuosina 1875-1882. Sen suunnittelivat pariisilaiset arkkitehdit Clément ja Louis Parent orléansilaiselle aristokraattiperheelle. Linna toimi metsästyspaikkana. Se on nimetty historialliseksi monumentiksi vuonna 1991.
Terrorismin uhrien tunnustuksen kansallinen mitali

Terrorismin uhrien tunnustuksen kansallinen mitali () on ranskalainen kunniamerkki. Se perustettiin 12. kesäkuuta 2016 presidentti François Hollanden antamalla määräyksellä. Kunniamerkkiä myönnetään sellaisille henkilöille, jotka ovat kuolleet terroritekojen yhteydessä tai jääneet terroristien vangeiksi vuodesta 1974 lähtien. Saajan ei tarvitse olla Ranskan kansalainen.
Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa:
Sotilasmitali (Ranska)

Sotilasmitali () on ranskalainen sotilasansiomitali, joka perustettiin vuonna 1852 presidentti Louis Napoléon Bonaparten käskystä. Se on korkein mahdollinen sotilasansiomitali, joka voidaan myöntää miehistölle ja aliupseeristolle, minkä johdosta sitä kutsutaan lempinimellä "aliupseerien kunnialegioona". Kaikkien ranskalaisten kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä se on kolmanneksi korkea-arvoisin kunnialegioonan ja vapauden ritarikunnan jälkeen. 
Mitalia myönnetään aliupseeristolle ja miehistölle tunnustuksena urhoollisuudesta tai pitkästä palveluksesta aliupseeristossa. Kenraalikuntaan kuuluville mitalia myönnetään tunnustuksena johtamisesta, mutta näiden on täytynyt saada jo aikaisemmin kunnialegioonan suurristi. Kaikkien saajien täytyy olla joko Ranskan kansalaisia tai Ranskan liittolaisia tai sen puolella taistelevia.
Mitalia myönnetään yhdessä luokassa:
Gortšakov

Gortšakov, Gortšakova on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Annamin lohikäärmeen keisarillinen ritarikunta

Annamin lohikäärmeen keisarillinen ritarikunta () oli vietnamilaisen Nguyễn-dynastian aikana jaettu ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1886 keisari Đồng Khánhin käskystä, joka toimi Ranskan presidentin nukkehallitsijana. Ritarikunnalla palkittiin Ranskan siirtomaahallinnon tai keisarin hyväksi tehdyistä ansioista.
Ritarikuntaa jaettiin viidessä luokassa:
Ål (taajama)

Ål on taajama Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on kolme neliökilometriä ja asukasluku 2 580 vuonna 2023.
Torpo

Torpo on taajama Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 376 vuonna 2023.
Hallingdølen

Hallingdølen on norjalainen vuonna 1936 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Ål. Lehti ilmestyy painettuna tiistaisin, torstaisin ja lauantaisin.