tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kauppatapa

Kauppatapa on liiketoiminnassa käytössä oleva ja ajan myötä vakiintunut menettelytapa, jota pidetään kohtuullisena ja tarkoituksenmukaisena sekä oikeusjärjestyksen mukaisena. Kauppatapa on liike-elämän piirissä noudatettavaa tapaoikeutta. Sen synonyymeja ovat liiketapa sekä vanhahtavat nimitykset kauppiastapa, (kauppa)usanssi ja (kauppa)kutyymi. Kauppatavat täydentävät lainsäädäntöä ja niitä noudatetaan, kun sovitaan tavaran laadusta, määrästä, pakkauksesta, hinnasta, maksutavasta , toimitusajasta ja toimitustavasta. Kauppatapa voi syrjäyttää tahdonvaltaiset oikeussäännökset, mutta ei pakottavia oikeussäännöksiä.
Jotkin kauppatavat ovat peräisin 1500-luvulta, mutta useimmat on luotu vasta 1900-luvulla. Kansainvälinen kauppakamari ja kansalliset toimielimet, kuten Suomessa Keskuskauppakamari, rekisteröivät, tulkitsevat ja vahvistavat kaupan menettelytapoja. Kauppatavan vahvistaminen on toimenpide, jolla sen olemassaolo ja vakiintuneisuus todetaan sellaiseksi, että sitä voidaan pitää velvoittavana. Kauppatapalausuntoja antavat kauppakamarit ja Keskuskauppakamarin liiketapalautakunta, joka ylläpitää rekisteriä annetuista lausunnoista.
Kaupankäynnissä on lähtökohtana vallitseva kauppatapa ja vain poikkeuksellinen menettely on mainittava sopimuksessa. Kauppatapa ei välttämättä ole kohtuullisin ja tarkoituksenmukaisin menettelytapa, mutta se ei kuitenkaan saa olla kohtuuton ja epätarkoituksenmukainen. Tyypillisimmät kauppatavat liittyvät tavaroiden kauppaan, jossa niistä käytetään vakiintuneita toimituslausekkeita ja lyhenteitä.
Hyvä liiketapa.
Hyvä liiketapa on tunnollisen ja rehellisen elinkeinonharjoittajan tai yrityksen taloudellisessa toiminnassa noudattama hyvä tapa, jonka asiakkaat ja kilpailijat hyväksyvät. Liiketoimi saattaa olla hyvän liiketavan vastainen, vaikka se ei ole aiheuttanut kenellekään konkreettista vahinkoa. Käsite on keskeisessä asemassa arvioitaessa vilpillistä kilpailua, josta on säädetty laki sopimattomasta menettelystä elinkeinotoiminnassa (1061/1978). Lainsäädännössä ei määritellä hyvää liiketapaa yksiselitteisesti, vaan tulkinta-apua on etsittävä elinkeinoelämän itsesääntelystä. Itsesääntelyn muotoja ovat muun muassa Kansainvälisen kauppakamarin hyväksymät säännöt, kuten mainonnan kansainväliset perussäännöt, ja Keskuskauppakamarin liiketapalautakunnan lausunnot. Viime kädessä hyvää liiketapaa tulkitsee tuomioistuin, varsinkin markkinatuomioistuin.
Hyvän liiketavan perusta on elinkeinoelämän yleisesti hyväksytyissä toimintatavoissa, eikä niinkään lainsäädännössä, joka ei sisällä säännöksiä uusien markkinointikeinojen aikaansaamista tilanteista. Lisäksi arvostusten muuttuminen saattaa tehdä aiemmin hyväksytystä toimesta hyvän liiketavan vastaisen tai aiemmin vailla hyväksyntää olleesta toimesta hyväksytyn.
Keith Gretzky

Keith Edward Gretzky (s. , Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkojohtaja. Gretzky toimii Edmonton Oilersin jääkiekkotoimintojen johtajana. Hän on Wayne Gretzkyn pikkuveli. Keith Gretzky on myös pelannut jääkiekkoa eri alasarjoissa Pohjois-Amerikassa (AHL, IHL, ECHL), Suomessa (I-divisioona) ja Britanniassa (BHL).
Sojuz TM-6

Soyuz TM-6 oli neuvostoliittolainen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 29. elokuuta 1988 ja se laskeutui maahan 21. joulukuuta 1988. 
Miehistö.
Laukaistiin avaruusasemalle
Laskeutuivat maahan
Irianinviikunakaija

Irianinviikunakaija ("Psittaculirostris salvadorii") on Papualla elävä kaijalaji. Laji on nimetty italialaisen lintutieteilijän Tommaso Salvadorin kunniaksi. Lajin aiempi lajinimi oli isoviikunakaija.
Koko ja ulkonäkö.
Iriaininviikunakaija on noin 19 cm pitkä ja painaa noin 118 g. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta vaaleampi. Otsassa ja silmän takana on sininen täplä, rinnassa leveä oranssinpunainen vyö sekä posket ja kurkku keltaiset. Sukupuolet ovat hieman erivärisiä ja nuoret linnut muistuttavat enemmän naarasta.
Linnut liikkuvat pareittain tai pienissä parvissa ja pesivät yhdyskunnittain.
Esiintyminen.
Irianinviikunakaija elää Papuan pohjoisosassa Geelvink Bayn ja Humboldt Bayn välillä. Sen populaatio on kooltaan noin 10 000 yksilöä. Lajin kanta on taantunut maankäytön muutosten, metsien hakkuiden sekä lemmikiksi pyydystämisen takia. Vuosien 1985–1990 välillä Indonesiasta vietiin lemmikiksi 1 582 yksilöä.
Elinympäristö.
Laji elää alavien maiden tuoreissa metsissä alle 400 m:n korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan enimmäkseen vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Luonnossa pesä on puussa olevassa kolossa. Munia on kaksi ja haudonta-aika on noin 25 päivää. Poikaset jättävät pesän kahdeksan viikon ikäisinä.
Ravinto.
Iriaininviikunakaija syö hedelmiä, ennen kaikkea viikunoiden siemeniä, sekä kukkien mettä ja kukkia.
Täynnä Tarmoa

Täynnä Tarmoa (eng. Basket Case) on Oskari Pastilan ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2009. Elokuva kertoo pikkukaupungin koripalloseura Porvoon Tarmosta kaudella 2006–2007 ja sen organisaatiosta. Elokuvan on tuottanut Kuvaputki Oy ja Yleisradion Dokumenttiprojekti. Elokuvan ensi-iltaa hidasti rikosilmoitus.
Elokuva esitettiin DocPoint-festivaaleilla 25. tammikuuta 2009, ja se nousi yleisön suosikiksi. Elokuva oli tarkoitus esittää helmikuussa 2009 Yle TV2:ssa, mutta esitys televisiossa siirtyi elokuvan päästyä teatterilevitykseen.
Elokuvan ensi-ilta elokuvateattereissa oli 1. toukokuuta 2009. Televisiossa dokumentti ensiesitettiin 21. lokakuuta 2009.
Tausta.
Koripalloseura Porvoon Tarmo halusi alun perin tehdä seuran toiminnasta televisiosarjan. Niinpä seura maksoi elokuvan kuvanneelle Oskari Pastilalle tuhansia euroja sarjan tekemisestä. Myöhemmin hankkeeseen ryhtymistä pidettiin virheenä. Kun Tarmo ei toiminutkaan elokuvan maksajana, tuli YLE dokumentin taloudelliseksi avustajaksi. Joukkueen valmentajana tuolloin toiminut Tomi Kaminen piti elokuvan tekoa virheenä alusta alkaen.
Koska dokumentista oli alun perin aiottu tehdä televisiosarja, myös kuvausmateriaalia oli paljon. Kameraryhmä oli kuvannut kaiken kaikkiaan 250 tuntia materiaalia, josta tehtiin lopulta 74 minuuttia pitkä dokumenttielokuva. Kuvaamisvaihe kesti kaiken kaikkiaan neljä kuukautta, mutta elokuvan kokoamisessa kesti selvästi enemmän aikaa.
Julkaisu.
Dokumentti näytettiin yleisölle ensimmäistä kertaa DocPoint-festivaaleilla 25. tammikuuta 2009. Festivaaleilla elokuva sai hyvän vastaanoton, minkä vuoksi se päätettiin panna elokuvateattereihin levitykseen. Tämä oli harvinaista, sillä yleensä suomalaisia dokumentteja ei oteta teatterilevitykseen. Ensi-ilta nähtiin kymmenellä eri paikkakunnalla, mutta teattereihin ei odotettu suuria ihmisjoukkoja. Elokuvaa kävikin katsomassa ainoastaan 959 ihmistä elokuvan ilmestymisvuonna.
Rikosilmoitus.
Pian elokuvan DocPointin esityksen jälkeen elokuvasta tehtiin rikosilmoitus. Tutkintapyynnön teki yksityishenkilö, minkä jälkeen alettiin selvittää, oliko dokumentissa syyllistytty kunnialoukkaukseen, salakuunteluun tai salakatseluun.
Vastaanotto.
Kritiikki.
Helsingin Sanomien Jussi Karjalainen kritisoi elokuvan tehnyttä Pastilaa siitä, että hän loi satiirisen vaikutelman Tarmon seuratoiminnasta.
Koripallopiireissä dokumentti otettiin kaksijakoisesti vastaan, sillä lajin saaman huomion luonteesta ei oltu varmoja.
Guavakaija

Guavakaija ("Bolbopsittacus lunulatus") on Filippiineillä elävä pienikokoinen kaija. Laji aiempi lajinimi oli tynkäpyrstökaija.
Koko ja ulkonäkö.
Guavakaija on noin 15 cm pitkä. Lajista tunnetaan neljä alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta kellanvihreä. Päässä, kurkussa ja siiventaipeessa on sinistä, yläperä ja siiven alapeitinhöyhenet ovat kellahtavia. Nokka on siniharmaa ja kärjestä musta, iiris tummanruskea ja jalat vihertävänharmaat. Naaraassa on vähemmän sinistä. Nuoret linnut muistuttavat naarasta.
Alalajit ovat: "B.l. lunulatus, B.l. intermedius, B.l. callainipictus" ja "B.l. mindanensis." 
Esiintyminen.
Guavakaija elää useimmilla Filippiinien saarilla. Sen populaatio on kooltaan noin 50 000 yksilöä ja elinympäristön laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Laji elää alavien maiden valoisissa metsissä, puutarhoissa ja savanneilla alle 600 m:n korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan enimmäkseen vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Munia on 3–4 ja haudonta-aika on noin 22 päivää. Poikaset jättävät pesän 90–110 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Guavakaija syö hedelmiä, ennen kaikkea guavaa, sekä marjoja.
Ptolemaios Aloroslainen

Ptolemaios Aloroslainen (; kuoli 365 eaa.) oli makedonialainen ylimys, joka oli kotoisin Aloroksesta. Hän oli Makedonian hallitsija ja ehkä kuningas vuosina 367–365 eaa. 
Ptolemaios oli ehkä aikaisemman kuninkaan Amyntas II:n poika, mutta tämä on epävarmaa. Ptolemaios oli naimisissa Amyntas III:n ja tämän vaimon Eurydiken tyttären kanssa. Amyntaan kuoleman jälkeen tämän poika Aleksanteri II nousi valtaistuimelle. Aleksanteri joutui salamurhan uhriksi noin vuonna 367 eaa. Ptolemaiosta pidettiin syyllisenä tähän murhaan. Aleksanterin veli Perdikkas II oli alaikäinen ja Ptolemaioksesta tuli nuoren kuninkaan holhooja tai hallitsija. Ptolemaios saattoi myös julistaa itsensä kuninkaaksi, mutta tästä ei ole varmuutta. Vuonna 365 eaa. Ptolemaios joutui itse salamurhan uhriksi. Tällä kertaa murhan takana oli Perdikkas II. Jos Ptolemaios oli toiminut hallitsijana Perdikkaan ollessa alaikäinen niin on mahdollista että Perdikkaasta oli vuonna 365 eaa. tullut täysi-ikäinen. Saatuaan vallan käsiinsä Perdikkas olisi antanut murhata Ptolemaioksen.
Redusoitu massa

Redusoitu massa on efektiivinen inertiamassa Newtonin kahden kappaleen mekaniikassa. Newtonin II lain mukaan kahden kappaleen suhteellinen liike voidaan kuvata vain yhden massan, redusoidun massan, avulla. 
Oletetaan kaksi kappaletta, toinen massaltaan formula_1 ja toinen formula_2, jotka kiertävät kappaleiden massakeskipistettä. Vastaava yksiosaisen kappaleen ongelma, jossa kappaleen sijainti toiseen osaan nähden on tuntematon, vastaa yhden kappaleen massaa 
 formula_3
missä tämä massan voima on annettu kahden kappaleen välisenä vetovoimana. Tämä on vain puolet kahden massan harmonisesta keskiarvosta.
Tämä voidaan todistaa helposti. Käytetään Newtonin II lakia. Voima F, jonka kappale 2 aiheuttaa kappaleeseen 1, on 
formula_4
Voima, jonka kappale 1 aiheuttaa kappaleeseen 2, on
formula_5
Newtonin III lain mukaan:
formula_6
Siksi,
formula_7
ja
formula_8
Kahden kappaleen välinen suhteellinen kiihtyvyys on annettu 
 formula_9
Tästä voidaan päätellä, että kappale 1 liikkuu suhteessa kappaleen 2 paikkaan kuin yhden kappaleen massa suhteessa redusoituun massaan.
Redusoitua massaa yleisesti merkitään kreikkalaisella kirjaimella formula_10
Redusoitu massa on aina vähemmän tai yhtä paljon kuin jokaisen kappaleen massa.
Katso myös.
Massakeskipiste
Newtonin lait
Asuka (tutkimusasema)

Asuka (jap. あすか基地) on Japanin miehittämätön tutkimusasema Etelämantereella. Asuka sijaitsee Kuningatar Maudin maalla koordinaateissa . Vuonna 1985 avattu asema sijaitsee noin 980 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.
Stevens

Stevens oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja, joka osallistui Indianapolis 500 -osakilpailuun vuosina 1950 ja 1952–1956. Tallin paras sijoitus oli Ernie McCoyn ajama 8. sija vuonna 1953. Muissa kilpailuissa talli kärsi epäluotettavuuksista ja sijoitukset olivat kymmenen huonommalla puolella. Stevens-autolla voitettiin vuoden 1936 Indianapolis 500 -kilpailu Louis Meyerin ajamana ja vuoden 1931 Indianapolis 500 -kilpailu Louis Schneiderin ajamana.
Formula 1 -saavutukset.
Palkintosijat
Paalupaikat
Nopeimmat kierrokset
General Belgrano II

General Belgrano II (espanjaksi "Base Belgrano II") on Argentiinan omistama tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee noin 250 metrin korkeudella merenpinnan tasosta koordinaateissa 77°51′ S 34°33′ W. Nimensä tutkimusasema on saanut vapaustaistelija Manuel Belgranon mukaan.
Belgrano II avattiin 5. helmikuuta 1979 vanhan aseman (Belgrano I) tilalle. Belgrano II on Argentiinan eteläisin tutkimusasema. Belgrano I jouduttiin hylkäämään jään epävakauden ja siihen kertyneen jään vuoksi. Belgrano III toimi vuosina 1980–1984. 
Tukikohdan miehistö koostuu pääasiassa armeijan logistiikkahenkilöstöstä ja IAA:n tutkijoista. Tutkijat tutkivat muun muassa otsonikerrosta, magnetismia, meteorologiaa, jäätiköitä, biologiaa, geodesiaa ja seismologiaa. Osassa tutkimuksia ovat mukana Espanjan kansallinen ilmailu- ja avaruusteknologian instituutti ja Italian kansallinen Etelämanner-tutkimusohjelma. Jäänmurtaja "ARA Almirante Irízar" täydentää vuosittain Belgrano II:n tarvikkeita. Tukikohdassa säilytetään kenraali Belgranon ristiä ("Cruz General Belgrano"), joka on julistettu Antarktiksen sopimuksen historialliseksi kohteeksi ja muistomerkiksi numero 43. Se oli alun perin asennettu Belgrano I -tukikohdan läheisyyteen.
Ridasjärvi

Ridasjärvi on noin 400 asukkaan kylä Hyvinkäällä, noin 10 kilometriä keskustasta itään. Ridasjärven kylässä toimii Ridasjärven koulu, joka on alakoulu on 1.–6.-luokkalaisille. Lisäksi siellä on tuetun asumisen oljamikoti, päihdehoitokeskus ja ampumarata (Hyvinkään ampumaurheilukeskus).
Kylän nimi johtuu samannimisestä järvestä, jonka itärannalla kylä sijaitsee. Järvi on pinta-alaltaan 296 hehtaaria ja keskisyvyydeltään 80 senttimetriä. Rannat ovat monin paikoin soisia ja umpeenkasvavia. Järvessä on useita kaisla- ja kortesaarekkeita. Ridasjärven, Järvisuon ja Ritassaarensuon kokonaisuus on kansallisesti merkittävä FINIBA-linnustoalue. Ridasjärvellä pesii runsaasti naurulokkeja, sinisorsia, telkkiä, nokikanoja ja härkälintuja. Harvinainen pikkulokki pesii järvellä vakituisesti. Keväisin muuttavia lintuja levähtää järvellä sadoittain. Yleisimpiä ovat joutsenet, joiden lisäksi metsähanhia havaitaan usein kymmeniä ja kanadan-, meri- ja tundrahanhia joitakin yksilöitä. Ritassaarensuolla elää lähinnä yleisiä eteläsuomalaisia lintulajeja, erityistä suojelua vaativia lajeja ovat kurki, sääksi ja teeri.
Shyla Stylez

Shyla Stylez (oik. Amanda Friedland; 23. syyskuuta 1982 Armstrong, Brittiläinen Kolumbia – 9. marraskuuta 2017 Armstrong, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen pornonäyttelijä. Stylezin sukujuuret olivat Saksassa. Hän aloitti elokuvauransa muutettuaan vuonna 2000 Los Angelesiin, Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli erityisesti Jill Kelly Productions -tuotantoyhtiön elokuvissa vuosina 2002–2005. Hän oli useaan otteeseen ehdolla AVN Awardin saajaksi ja vuonna 2016 hänet kiinnitettiin AVN-kunniagallerian jäseneksi. Hän toimi myös "Penthousen" mallina.
Stylez kuoli 35-vuotiaana 9. marraskuuta 2017 nukkuessaan äitinsä luona Armstrongissa.
Merlin-salaliitto

Merlin-salaliitto () on vuonna 2003 ilmestynyt Diana Wynne Jonesin kirjoittama nuorten fantasiaromaani. 
Juoni.
Rinnakaisessa universumissa, hovivelhon tytär Arianrhod Hyde, kutsumanimeltään Roddy on auttanut säilyttämään luonnollista taikuutta koko elämänsä ajan. Roddy ja hänen paras ystävänsä Grundo saavat tietää uuden "Merlinin" johtamasta salaliitosta, joka aikoo kaapata vallan ja valjastaa luonnollisen taikuuden omaan tarkoitusperäänsä. Roddy ja hänen ystävänsä yrittävät kertoa asiasta muille, mutta kukaan ei usko heitä. Lopulta Roddy turvautuu loitsuun, jonka avulla hän pyytää apua rinnakaisesta maailmasta.
Samaan aikaan Englannissa, Nick Mallory (tunnetaan myös nimellä Nichothodes Koryfoides) unelmoi taikavoimista ja matkustamisesta toiseen maailmaan. Nick päätyy vahingossa maailmojen väliselle pimeälle rajapolulle, josta hän lopulta päätyy Roddyn maailmaan. Nick tapaa Roddyn ja Grundon, ja he yrittävät yhdessä pysäyttää salaliiton toimet.
Arvostelut.
"Legolaksen" Sini Neuvosen mukaan kirja ei ole huono, mutta ei myöskään Jonesin parhaita. "Portin" Liisa Rantalaiho kirjoitti tarinan olevan monivivahteinen ja henkilöiden kiinnostavia.
Vihola

Vihola on Nokian 14. kaupunginosa. Viholassa sijaitsee Viholan Venesatama ja Scandic Eden Nokia. Viholassa on päiväkoti ja alakoulu.
Ankkalampi (lautapeli)

Ankkalampi on 4–7-vuotiaille pelaajille suunnattu lautapeli.
Valmistelut.
Ennen pelin alkua, lapsiryhmien kuvakortit sekoitetaan hyvin ja asetetaan kuvapuoli alaspäin pinoon pelilaudan sivuun. Lammessa on kahdeksan sektoria. Pelaajat asettavat pelinappulansa (ankan) haluamalleen sektorille. Kaksi pelaajaa ei voi olla samalla sektorilla pelin alkaessa, mutta pelin kuluessa kylläkin.
Säännöt.
Ankkoja saa siirtää vain myötäpäivään. Jokainen lammen sektori vastaa yhtä nopansilmää.
Nuorin pelaaja aloittaa pelin. Hän kääntää päällimmäisen kortin näkyviin pöydälle. Hänen täytyy nyt heittää noppaa ja yrittää päästä tälle kuvan osoittamalle sektorille. 
Jos hän pysähtyy kortin osoittaman lapsiryhmän kohdalle, hän saa kortin itselleen ja vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle, joka toimii samoin, kuin edellinen pelaaja ja nostaa uuden kortin pakasta kaikkien nähtäväksi.
Jos pelaaja ei pääse kohdesektorilleen, siirtyy vuoro seuraavalle pelaajalle, joka myös yrittää päästä noppaa heittämällä samaan ruutuun. 
Oikeassa ruudussa jo valmiiksi oleva pelaaja ei saa korttia.
Pelin päättyminen.
Peli päättyy, kun kaikki pakan kortit on käytetty. Pelaaja, jolla on eniten kortteja on voittaja.
Bellingshausen

Bellingshausen (, "Bellinsgauzen") on Venäjän (aiemmin Neuvostoliiton) omistama tutkimusasema Eteläisillä Shetlandsaarilla Etelämantereen tuntumassa. Asema sijaitsee Collins Harbourissa Kuningas Yrjön saarella, joka on saariston suurin saari. Kuningas Yrjön saari on noin 80 kilometriä pitkä, 30 kilometriä leveä ja suurimmalta osin jään peitossa. Asema sijaitsee noin 16 metrin korkeudella merenpinnan tasosta. Se on melko lähellä Etelämantereen pohjoisinta kohtaa, Antarktiksen niemimaan kärkeä. 
Vuonna 1968 perustetulla asemalla on Antarktiksen ainoa ortodoksikirkko (, ). Asemalta on tieyhteydet läheisiin asemiin: Base Presidente Eduardo Frei Montalvaan, Great Wall -asemaan sekä Artigas Baseen.
Alueella on Antarktiksen leudoin ilmasto: kylmin kuukausi on elokuu, jonka keskilämpötila on noin −6,8 °C ja lämpimin kuukausi on helmikuu (+1,1 °C). Aseman ilmasto on siis ihmisille varsin suotuisa ja se sijaitsee myös suhteellisen lähellä Etelä-Amerikkaa.
Asema on nimetty 1800-luvun alkupuolella vaikuttaneen baltiansaksalaisen tutkimusmatkailijan Fabian Gottlieb von Bellingshausenin mukaan.
Aseman tehtävät.
Aseman perustamisvuonna 1968 asemalla oli talvikaudella noin 20 työntekijää. Asemalla tehtiin useiden eri tiedealojen tutkimuksia. Muun muassa meteorologiaa, valtameritutkimusta, glasiologiaa, geofysiikan tutkimusta, ja biologian sekä lääketieteen tutkimuksia.
1980-luvulla asemalla työskenteli tieteellinen retkikunta, jonka työtehtäviin kuului muun muassa säätietojen sekä meren jäätilanteen välittäminen merenkulkijoille.
Oscar-gaala 1932

Oscar-gaala 1932 oli 5. kertaa järjestetty Yhdysvaltain elokuva-akatemian palkintogaala, joka pidettiin 18. marraskuuta 1932 The Ambassador Hotelissa, Los Angelesissa. Gaalan juontajana toimi näyttelijä Conrad Nagel. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka oli julkaistu 1. elokuuta 1931 ja 31. heinäkuuta 1932 välisenä aikana. 
Ensimmäistä kertaa jaettiin Oscar-palkinto lyhytelokuville, joiden myötä tuli kolme uutta palkintokategoriaa.
Bellingshauseninmeri

Bellingshauseninmeri on merialue eteläisellä Tyynellämerellä, Thurstonin- ja Aleksanterinsaaren välissä, Antarktiksen niemimaan länsipuolella. Alue on nimetty löytäjänsä Fabian Gottlieb von Bellingshausenin mukaan, joka saapui alueelle vuonna 1821. Hän johti aluetta tutkinutta venäläistä retkikuntaa.
Bellingshauseninmeren pinta-ala on noin 487 000 km² ja syvin kohta 4 115 metriä. Alue on 1 130 kilometriä leveä. Veden suolapitoisuus on 33 promillea. Alueelle iskeytyi asteroidi plioseenikaudella.
Olkijoen aselepo

Olkijoen aselepo oli Ruotsin ja Venäjän välinen aseleposopimus, joka päätti Suomen sodan sotatoimet Suomen alueella. Sopimus allekirjoitettiin Olkijoen kylässä nykyisen Raahen kaupungin alueella 19. marraskuuta 1808. Aselevon allekirjoittivat Ruotsin armeijan puolesta yliadjutantti Carl Johan Adlercreutz ja Venäjän armeijan puolesta kenraaliluutnantti Nikolai Kamenski.
Aselepoehtojen mukaan Ruotsin armeijan oli vetäydyttävä Kemijoen länsipuolelle siten, että joen molemmat rannat annettiin venäläisten haltuun. Oulun kaupungista ruotsalaisten joukkojen oli poistuttava 29. marraskuuta. Käytännössä Ruotsin armeijan Suomessa olleet joukot, noin 15 000 sotilasta, asettuivat talveksi Tornio–Haaparanta-alueelle. Sotilaista lähes puolet oli sairaita ja talven kuluessa kuoli noin 2 000 sotilasta.
Sota siirtyi Olkijoen aselevon jälkeen Ruotsin puolelle ja päättyi lopulta Haminan rauhaan seuraavan vuoden syksyllä.
Lassilan majatalo, jossa sopimus allekirjoitettiin, purettiin 1900-luvun alussa, mutta huoneet, joissa allekirjoittaminen tapahtui, säästettiin. Huoneista rakennettiin vuonna 1937 Olkijoen Rauhanpirtti -niminen museo. 
Aselevon solmimishetkellä sen solmimispaikka, Olkijoen kylä, oli osa Salon pitäjää. Se kuului myöhemmin Pattijoen kuntaan ja tuli osaksi Raahea Pattijoen liittyessä Raaheen vuonna 2003.
Fryxellinjärvi

Fryxellinjärvi (Lake Fryxell) on järvi Victorianmaalla, Antarktiksella. Järvi on Canada Glacierin ja Commonwealth Glacierin välissä. Järvi on nimetty Augustana Collegessa työskennelleen geologin Fritiof M. Fryxellin mukaan.
Järven mitat:
Blackburn (Länsi-Lothian)

Blackburn () on kaupunki Länsi-Lothianissa, Skotlannissa Bathgaten lähellä ja 8 kilometriä Livingstonista. Kaupunki sijaitsee noin 32 kilometrin päässä Edinburghistä vanhan M8-tien varrella Glasgow’n suuntaan.
Blackburn oli aluksi puuvillateollisuuden keskus, mutta 1800-luvun puolivälissä hiilikaivoksista tuli sen tärkein tulonlähde. 1960-luvun alussa väkiluku kasvoi, kun Glasgowista asutettiin liikaväestöä muualle. Nykyisin monet Blackburnilaiset käyvät muualla töissä.
Wasa (asema)

Wasa on vuosina 1988–1989 rakennettu Ruotsin tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee Kuningatar Maudin maalla, Suomen tutkimusaseman Aboan lähistöllä. Wasa ja Aboa muodostavat yhdessä Nordenskiöld-tukikohdan, ja ne tekevät tiivistä yhteistyötä sekä logistiikassa että tutkimuksessa.
Wasa-tutkimusasemaa ylläpitää Ruotsin valtiollinen Polaaritutkimuksen sihteeristö (). Asemalla on toimintaa vain antarktisen kesän aikana. Asemalla voi asua samanaikaisesti 12–16 henkilöä.
90 Degrees East

90 Degrees East (suom. "90 astetta itäistä (pituutta)") on järvi Antarktiksella. Se sijaitsee koordinaateissa 77°24′S 90°0′E, noin 3 km jään alla. Se on toiseksi suurin jäänalainen järvi Etelämantereella. Järven pinta-ala on noin 2 000 neliökilometriä.
Tutkijat Robin Bell ja Michael Studinger kuvailivat järveä ensimmäisen kerran helmikuussa 2006 julkaistussa raportissa.
Fabian Wegmann

Fabian Wegmann (s. 20. kesäkuuta 1980 Münster, Länsi-Saksa) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2016. Hän edusti uransa aikana Gerolsteineria, Milramia, Leopard-Trekiä, Garmin-Sharpia, Cult Energy-Stölting Groupia ja Stölting Service Groupia.
Wegmann voitti vuoden 2004 Italian ympäriajossa parhaan mäkiajajan palkinnon, "maglia verden". Lombardian ympäriajossa 2006 hän oli Paolo Bettinin ja Samuel Sánchezin jälkeen kolmas. Maantieajon Saksan mestaruuden hän on voittanut 2007, 2008 ja 2012.
Grand Prix Città di Rio Saliceto e Correggio, voitto 
Sachsen Tour, kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto
Rheinland-Pfalz Rundfahrt, kokonaiskilpailussa toinen
Grand Prix de Fourmies, kolmas
Tre Valli Varesine, voitto
Italian ympäriajo, mäkikilpailun voitto
GP Schwarzwald, voitto
San Francisco Grand Prix, voitto
Puolan ympäriajo, etapin 5 voitto
Rheinland-Pfalz Rundfahrt, kokonaiskilpailussa toinen
Lombardian ympäriajo, kuudes
Grand Prix Miguel Indurain, voitto
Dauphiné Libéré, etapin 2 voitto
Lombardian ympäriajo, kolmas
Saksan maantiepyöräilymestaruus
Rund um die Nürnberger Altstadt, voitto
GP Beghelli, toinen
Japan Cup, toinen
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs
Grand Prix Miguel Indurain, voitto
Saksan maantiepyöräilymestaruus
MM-kilpailut, maantieajossa seitsemäs
Monte Paschi Eroica, toinen
Grand Prix Miguel Indurain, kolmas
Eschborn-Frankfurt City Loop, voitto
MM-kilpailut, maantieajossa 11.
Eschborn-Frankfurt City Loop, voitto
MM-kilpailut, maantieajossa 14.
GP Miguel Indurain, kolmas
Saksan maantiepyöräilymestaruus
Grand Prix Cycliste de Québec, neljäs
Parhaan avustavan ohjaajan Oscar-palkinto

Parhaan avustavan ohjaajan Oscar-palkinto oli Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosina 1934–1938 apulaisohjaajille jakama Oscar-palkinto.
Voittajat ja ehdokkaat.
Alla olevassa listassa voittajat on merkitty elokuvan julkaisuvuoden mukaan.
Päivä (yritys)

Päivä Osakeyhtiö on tamperelainen kristillinen kustantamo, joka julkaisee vuosittain viitisenkymmentä kirjaa. Valikoimaan kuuluvat myös e-kirjat ja äänikirjat. Kirjojen ja musiikin lisäksi Päivä kustantaa pääomistajansa Suomen Vapaakirkon viikoittain ilmestyvää "Suomen Viikkolehteä", joka on ilmestynyt yhtäjaksoisesti vuodesta 1888. "Jouluaatto" ja "Tähtipolku-"lehdet ovat vuotuiset joululukemistot.
Aikamedia Oy osti Päivän 1. syyskuuta 2025.
Päivä on Kristilliset kustantajat ry:n jäsen.
Palkinto 2019.
Maarit Erosen kirjoittama teos "Kadun kukka – Prostituutiosta vapauteen" valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi vuonna 2019. Kirja on tositarina ihmiskaupan uhrista Etelä-Afrikassa sekä ihmeistä, eheytymisestä ja uudesta alusta. Kirja paljastaa, kuinka mahdotonta uhrin on vapautua seksibisneksestä omin avuin. Valinnan teki toimittaja Sanna Ukkola.
Vuoden kristillinen kirja julkistettiin Helsingin kirjamessujen aikana. Kilpailun järjestää Kristilliset kustantajat ry.
Alfa.
Isossa-Britanniassa Holy Trinity Brompton (HTB) -anglikaaniseurakunnassa syntynyt Alfa eli sarja tapaamisia, joissa tutkitaan kristinuskoa, on Päivän tuotevalikoimassa.
GLS-johtajuuskoulutus.
GLS-johtajuuskoulutus on yksi Päivän tuotteista, ja Päivä julkaisee vuosittain kirjoja GLS-puhujilta, joita ovat muiden muassa Patrick Lencioni, John C. Maxwell ja Bear Grylls.
Evankeliointikirjat.
Päivän tunnetut evankeliointikirjat, Tapio Nousiaisen "Yksi ainoa elämä", Kalevi Lehtisen "Sinulle" ja Tuomas Jäntin "Vastauksia elämän tärkeimpiin kysymyksiin" ovat jatkuvamenekkisiä ja niistä otetaan vuosittain uusia painoksia.
Nuottikirjat.
Nuottikirjat kuuluvat Päivän valikoimaan. Lasse Heikkilän sävellyksistä on julkaistu useita nuottikirjoja, ja Heikkilän musikaaleista on ilmestynyt "Simon Kyreneläinen" ja "Suomalainen messu" -nuottikirjat. "Anna sydäntemme soida" -nuottikirjaan on koottu Pekka Simojoen suosituimmat ylistyslaulut, hymnit ja nuorten veisut neliäänisinä sovituksina. Kahteen nuottikirjaan on koottu Exit-yhtyeen kaikki laulut vuosilta 1987–1999 (ensimmäinen osa) ja 2000–2017 (toinen osa). "Hyvä on tuoda kiitosta" -nuottikirjasarjassa on julkaistu viisi teosta, joihin on koottu ylistysmusiikkia.
Yleistä.
Päivä tunnetaan kristillisenä yleiskustantajana ja laajasta valikoimastaan. Valikoima kattaa muun muassa lastenkirjat, nuortenkirjat, opetus- ja päivähartauskirjat ja lahjakirjat. Päivä hallinnoi nettikirjakauppa.com-verkkokauppaa, jossa on sekä Päivän että muiden kustantajien tuotteita.
Päivä Osakeyhtiö toimi Hämeenlinnassa perustamisvuodestaan 1962 vuoteen 2016, jolloin pääomistaja Suomen Vapaakirkko siirsi toimintojaan Teopolis-nimiseen keskukseen Tampereelle.
Intianmehiläinen

Intianmehiläinen ("Apis cerana") on Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva mehiläislaji. Se on tarhamehiläisen läheinen sukulainen ja muistuttaa tätä suuresti sekä elintavoiltaan että ulkomuodoltaan. Kooltaan intianmehiläinen on kuitenkin pienempi ja sen takaruumis on tarhamehiläistä voimakkaammin raidallinen.
Kylmänkestävyytensä takia intianmehiläistä tarhataan Himalajan alueella yleisesti. Pienemmän pesäkokonsa takia intianmehiläinen ei tuota hunajaa yhtä paljon kuin tarhamehiläinen. Kasvatuskantoja valitsemalla tuotantoa koetetaan kuitenkin saada suuremmaksi. Intianmehiläinen on sekä varroapunkin että "Nosema ceranae" -loisen luontainen isäntä ja laji on vastustuskykyinen näitä molempia, muille mehiläislajeille kuolettavia, infektioita vastaan. Intianmehiläinen ja tarhamehiläinen eivät kuitenkaan risteydy keskenään.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2011

Vuoden 2011 koripallon EM-kilpailut pidettiin Liettuassa 31. elokuuta–18. syyskuuta. Kisat järjestettiin 37. kerran ja ne olivat toiset Liettuan järjestämät EM-kilpailut; edelliset olivat vuonna 1939.
Areenat.
Alkulohkojen pelit pelattiin neljällä eri areenalla. Areenat sijaitsevat Kaunasissa, Šiauliaissa, Panevėžysissa ja Klaipėdassa. Jatkolohkojen pelit pelattiin Siemens Arenassa ja pudotuspelit Žalgiris Arenassa.
Tilastot.
Pisteet
Levypallot
Syötöt
Riistot
Torjunnat
Minuutit
Carl Zeller

Carl Adam Johann Nepomuk Zeller (19. kesäkuuta 1842 St. Peter in der Au, Itävalta - 17. elokuuta 1898 Baden bei Wien, Itävalta) oli itävaltalainen säveltäjä, joka tuli tunnetuksi erityisesti klassisen wieniläisoperetin edustajana.
Tausta.
Jo lapsena Zellerillä oli erinomainen sopraanoääni ja hän liittyi 11-vuotiaana Wienin poikakuoro "Wiener Sängerknaben"iin. Äänenmurroksensa jälkeen Zeller opiskeli säveltämistä Simon Sechterin johdolla. Tämän lisäksi hän opiskeli myös lakia Wienin yliopistossa.
Zeller sävelsi lähinnä vapaa-aikoinaan. Hän työskenteli päätoimisesti ensin notaarina, minkä jälkeen hänet nimitettiin virkamieheksi Itävallan opetus- ja kulttuuriministeriöön 1873. Hän sai hovineuvoksen arvonimen.
Teokset.
Zeller sävelsi seitsemän näyttämöteosta, jotka julkaistiin 22 vuoden aikana.
807 Naval Air Squadron

807 Naval Air Squadron (807 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Toinen maailmansota.
Laivue perustettiin 15. syyskuuta 1940 RNAS Worthy Downissa kalustonaan yhdeksän (myöhemmin 12) Fairey Fulmar Mk I hävittäjää. Laivueesta liitettiin joulukuussa kolme konetta "HMS Pegasukselle" katapulttikoneiksi. Koko laivue liitettiin helmikuussa 1941 "HMS Furiousille" tehtävänään saattueiden suojaaminen.
Laivueen kalusto vaihdettiin Fulmar Mk II koneiksi ennen siirtymistä "HMS Ark Royalille" yhdessä 801 laivueen kanssa suojaamaan Maltan saattueita. "HMS Ark Royalin" upotessa laivueen koneista neljä kykeni lentämään Gibraltarille.
Laivue kalustettiin uudelleen Fairey Fulmareilla ja Hawker Sea Hurricaneilla ja liitettiin "HMS Argukselle" suojaamaan saattueita. Laivue jaettiin kesäkuussa 1942 kahtia ja sijoitettiin "HMS Argukselle" ja "HMS Eaglelle" suojaamaan operaatio Harpoonia. Tehtävän aikana laivue pudotti neljä viholliskonetta, mutta menetti samalla viisi.
Laivue vastaanotti marraskuussa ensimmäisenä laivueena Supermarine Seafiret ja liitettiin sen jälkeen "HMS Furiousille" tehtävänään suojata Pohjois-Afrikan maihinnousuja. Laivueen kalusto vaihdettiin toukokuun lopulla uudempaan Seafire Mk LIIc:hen ja siirrettiin samalla "HMS Indomitablelle" suojaamaan Sisilian maihinnousua. "HMS Indomitablen" vaurioiduttua torpedokoneen laukaisemasta torpedosta laivue siirrettiin saattuetukialus "HMS Battlerille" suojaamaan maihinnousua Salernoon.
Laivue siirrettiin "HMS Hunterille" ja matkasi Englantiin, missä se liitettiin osaksi 4. Laivaston hävittäjälennostoa. Laivueeseen liitettiin helmikuussa 1944 osa 808. laivueesta, jotta sen vahvuus saataisiin nostettua 20 koneeseen. Laivue palasi huhtikuussa Välimerelle, jossa osa laivueen koneista siirrettiin maatukikohtaan toimimaan yhdessä Desert Air Forcen kanssa Italiassa.
Laivue koottiin elokuussa "HMS Hunterille" suojaamaan maihinnousua Etelä-Ranskaan (operaatio Dragoon). Laivue siirtyi myöhemmin maatukikohtaan Aegean merelle tukemaan maavoimia. Laivue palasi maaliskuussa 1945 "HMS Hunterille" ja matkasi Kauko-Itään. Laivue osallistui Rangoonin valtauksen suojaamiseen huhti-toukokuussa, minkä jälkeen laivue oli japanilaisten merenkulun häiritsemistehtävissä.
Sodan jälkeen.
Laivue vastaanotti 1. lokakuuta 1958 Lossiemouthissa ensimmäiset Supermarine Scimitarinsa. Laivue lakkautettiin 15. toukokuuta 1962.
Kasper Mårtenson

Kasper Fredrik Mårtenson (s. 1974) on suomalainen kosketinsoittaja.
Mårtenson on soittanut lukuisissa yhtyeissä. Näistä tunnetuin on Amorphis, jossa hän soitti vuosina 1993–1994. Hän oli mukana vuoden 1994 "Tales from the Thousand Lakes" -albumilla, jolle hän sävelsi kaikki kosketinosuudet sekä kokonaisuudessaan kappaleet ”Thousand Lakes” ja ”Black Winter Day”. Jälkimmäinen on yksi yhtyeen tunnetuimmista, ja se julkaistiin myös samannimisellä EP:llä vuonna 1995. Myöhemmin Mårtenson on soittanut yhtyeissä Mannhai, Ben Granfelt Band, Sea Reach, Venho, Barren Earth ja Sininen Hevonen, sekä toiminut Turisas-yhtyeen kiertuemuusikkona. Hän on myös keikkaillut mm. Erja Lyytisen, Kaija Koon, sekä Five Fifteen- ja Jimsonweed-yhtyeiden kanssa, sekä soittanut Blaken, The Black Leaguen ja Sweatmasterin albumeilla. Mårtenson on myös säveltänyt teatterimusiikkia.
Mårtenson on muusikko Lasse Mårtensonin poika.
804 Naval Air Squadron

804 Naval Air Squadron (804 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Toinen maailmansota.
Laivue perustettiin 30. marraskuuta 1939 RNAS Hatstonissa kalustonaan neljä Gloster Sea Gladiatoria, jotka se sai 769 laivueelta. Laivue siirtyi huhtikuussa 1940 "HMS Gloriousille" suojaamaan tukialusta sen toimittaessa Norjaan RAF:n Gloster Gladiator koneita. Laivue siirrettiin toukokuussa "HMS Furiousille". 
Laivueen kalustoksi vaihdettiin lokakuussa Grumman Martletit, joista osa siirrettiin marraskuussa 802 laivueelle ennen laivueen kaluston vaihtoa helmikuussa 1941 Supermarine Seafireiksi ja Fairey Fulmareiksi. Laivueen koneita siirrettiin toukokuussa katapultein varustetuille rahtialuksille suojaamaan saattueita, kunnes toiminta siirrettiin RAF:n vastuulle.
Laivue siirrettiin toukokuussa 1942 toimimaan maatukikohdasta, ennen siirtoa heinäkuussa "HMS Argukselle" suojaamaan Gibraltarille menevää saattuetta. Laivue jäi Gibraltarille, kunnes palasi Englantiin "HMS Furiousin" mukana.
Laivue lakkautettiin 18. kesäkuuta 1944 ja se liitettiin osaksi 800 laivuetta.
Laivue perustettiin uudelleen 24. syyskuuta 1944 RNAS Wingfieldissä kalustonaan 24 Grumman Hellcatia. Laivue siirrettiin tammikuussa 1945 "HMS Ameerille" suojaamaan maihinnousua Ramree saarelle.
Laivue lakkautettiin marraskuussa 1945.
Sodan jälkeen.
Laivue muodostettiin uudelleen 1. maaliskuuta 1960 Lossiemouthissa kalustonaan Supermarine Scimitarit. Toukokuussa laivueessa oli kuusi lentokonetta ja kahdeksan lentäjää. Tiiviin koulutusjakson jälkeen laivue siirrettiin 6. heinäkuuta "HMS Hermekselle", jonka mukana se purjehti itäiselle Välimerelle.
Laivue poistui 10. syyskuuta 1961 "HMS Hermekseltä" ja se lakkautettiin viisi päivää myöhemmin Lossiemouthissa.
Tirschenreuth

Tirschenreuth on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se kuuluu Oberpfalzin hallintopiiriin ja Tirschenreuthin piirikuntaan. Vuoden 2020 lopussa kaupungin asukasluku oli 8 623. Pinta-alaltaan se on 103,93 neliökilometrin suuruinen ja sen väestötiheys on 83 as./km².
Ystävyyskaupungit.
Tirschenreuthilla on kolme ystävyyskaupunkia:
Palmukaija

Palmukaija ("Psittinus cyanurus") on Kaakkois-Aasiassa elävä, sukunsa ainoa kaijalaji. Lajin entinen lajinimi on siniperäkaija.
Koko ja ulkonäkö.
Palmukaija on noin 18 cm pitkä ja painaa noin 85 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Koiraan höyhenpuku on selkäpuolelta lähes musta, alaselkä, yläperä ja pyrstön yläpeitinhöyhenet sinimustat vihrein ja harmain reunoin, siipisulat ja peitinhöyhenet tummanvihreät keltaisin reunuksin, kupeet ja siiven alapeitinhöyhenet punaiset, reidet ja alaperä kellanvihreät, pyrstö päältä kellanvihreä ja alta keltainen. Koiraan pää on siniharmaa, kurkku ja alapuoli vaalean oliivinharmaat. Nokka on tukeva, ylänokka punainen ja alanokka harmaanruskea, iiris vaalean keltainen ja jalat vihertävänharmaat. Naaraan pää on ruskea, yläpuoli vihertävä ja alapuoli kellanvihreä. Nuoret linnut muistuttavat naarasta ja niiden pää on vihreä. Pyrstö on hyvin lyhyt ja pyöreäkärkinen.
Esiintyminen.
Palmukaija elää Kaakkois-Aasiassa Thaimaan lounaiskolkasta ja eteläisestä Burmasta kautta Malesian Indonesian suurimmille saarille Borneoon ja Sumatralle. Sen populaatio on kooltaan noin 100 000 yksilöä. Lajin kanta on taantunut metsien hakkuiden seurauksena.
Elinympäristö.
Laji elää alavien maiden kuivissa metsissä, puutarhoissa ja istutuksilla alle 1 300 m korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan enimmäkseen vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Luonnossa pesä on puun kolossa, usein hyvin korkealla. Munia on 2–5 ja haudonta-aika on noin 26 päivää. Poikaset jättävät pesän kuuden viikon ikäisinä.
Ravinto.
Palmukaija syö hedelmiä, paikoin etenkin öljypalmun hedelmiä, siemeniä ja kukkia.
Walter Wanger

Walter Wanger (syntyjään Walter Feuchtwanger; 11. heinäkuuta 1894 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 18. marraskuuta 1968 New York City, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Wanger aloitti uransa teatterituottajana 20-vuotiaana. Paramount Pictures palkkasi Wangerin johtotehtäviin vuonna 1923. Wanger toi Paramountilla valkokankaalle sellaiset tähdet, kuten Claudette Colbertin, Kay Francisin, Miriam Hopkinsin ja Marxin veljekset. Wangerin ensimmäinen elokuvatuotanto oli Marxin veljesten elokuva "Kookospähkinöitä".
Paramountilla Wanger oli vuoteen 1931, jolloin yrityksen johtoon noussut Emanuel Cohen erotti hänet. Wangerista tuli tämän jälkeen Columbia Picturesin varatoimitusjohtaja. Hän tuotti Columbialla muutamia elokuvia, kunnes erosi ja siirtyi Metro-Goldwyn-Mayerille tuottajaksi. MGM:llä Wanger tuotti muun muassa Greta Garbon elokuvat "Kuningatar Kristiina" ja "Enkeli Valkoisessa talossa". Wanger palasi pian MGM:ltä Paramountille itsenäiseksi tuottajaksi.
Wanger teki heinäkuussa 1936 kymmenen vuoden sopimuksen elokuvien tuottamisesta United Artistsille, jossa hänen ensimmäinen elokuvansa oli Fritz Langin ohjaama "Karkuri". Wangerilla oli vuosien 1936–1938 välissä palkkalistoillaan enemmän tähtinäyttelijöitä kuin kellään muulla itsenäisellä tuottajalla. Hän tuotti 1930-luvulla muun muassa John Fordin elokuvan "Hyökkäys erämaassa". Vuonna 1940 Wanger valittiin Yhdysvaltain elokuva-akatemian johtoon.
Pian vuonna 1940 ilmestyneen Alfred Hitchcockin ohjaaman "Ulkomaankirjeenvaihtajan" jälkeen Wanger teki sopimuksen Universal Picturesin kanssa. Wanger sai Oscar-gaalassa 1946 kunnia-Oscarin elokuva-akatemian johtajana. Hänelle myönnettiin kunnia-Oscar myös 1949 elokuvasta "Orleansin neitsyt". Wanger oli vihainen elokuvan huonosta markinnoinnista ja syytti RKO Picturesin johdassa ollutta Howard Hughesia "Orleansin neitsyen" huonosta menestyksestä. Wanger ei suostunut vastaanottamaan kunnia-Oscaria, sillä hän oli vihainen myös elokuva-akatemialle, joka ei ollut valinnut elokuvaa paras elokuva -ehdokkaaksi.
Wangerin ura oli jo valmiiksi laskusuunnassa, kun hänet tuomittiin neljäksi kuukaudeksi vankilaan 1952. Wanger oli ampunut vaimonsa Joan Bennettin rakastajaa nivusiin. Wanger jatkoi uraansa kuitenkin seuraavaksi Allied Artistsilla. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi 1963 valmistunut "Kleopatra". Elokuvan taustalla vaikutti 20th Century Fox. "Kleopatra" oli pahasti epäonnistunut projekti, sillä sen tuottamiseen meni viisi vuotta ja ohjaajaa sekä näyttelijöitä vaihdettiin usein. Elokuva oli taloudellinen floppi. Darryl F. Zanuck erotti Wangerin hieman ennen kuvausten loppumista.
Vuoriraitakaija

Vuoriraitakaija ("Psittacella brehmii") on keskikokoinen Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji. Laji on nimetty Christian Ludwig Brehmin kunniaksi. Lajin entinen lajinimi on isotiikerikaija.
Koko ja ulkonäkö.
Vuoriraitakaija on noin 24 cm pitkä ja painaa 94–120 g. Lajista tunnetaan neljä alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Koiraan höyhenpuku on selkäpuolelta ja yläperästä vihertävä keltaisin raidoin, myös rinnassa on sama kuvionti. Vatsa on vihreä, alaperä punainen ja pää ruskea. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris punainen ja jalat harmaat. Naaras muistuttaa koirasta mutta sen alapuoli kurkusta alaspäin on kokonaan vihreä. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, niiden rinnassa on kapeaa himmeänkeltaista raidoitusta.
Linnut elävät yksittäin tai pareittain, ja ovat hyvin arkoja. Vuoriraitakaija on hyvin harvinainen lemmikkinä, sillä se on arka ja vaikeahoitoinen, ja yritykset ovat yleensä päättyneet linnun nopeaan kuolemaan.
Esiintyminen.
Vuoriraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean keskiosien vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan noin 100 000 yksilöä ja elinympäristön ala 50 000–100 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Laji elää vuoristometsissä ja pensaikoissa 1 700–3 600 m:n korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Luonnossa pesä lienee puun kolossa.
Ravinto.
Vuoriraitakaija syö hedelmiä, siemeniä ja marjoja.
Tanskan energiapolitiikka

Tanskan energiapolitiikka Tanskan energiankäytöstä ja maan hallituksen, eduskunnan ja muiden sidosryhmien tapa energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. 
Ilmastopolitiikka.
Juhani Rinteen mukaan energiapolitiikka on ilmastonmuutoksen uhkien vuoksi ihmiskunnan kohtalonkysymys. EU:ssa sovittiin Kioton sopimuksen maakohtaiset päästörajoitukset. Tanska, Saksa ja Britannia ottivat muita maita suuremmat yli 8 %:n maakohtaiset päästörajoitukset, jotta tavoitteeseen päästään.
Kööpenhamina.
Kööpenhamina aikoo vähentää hiilidioksidipäästöjään 20 % vuoteen 2015 mennessä ja olla hiilineutraali vuonna 2025. Suunnitelmassa kaikki sähkö tuotetaan tuulivoimalla.
Kööpenhaminan kasvihuonepäästöissä 20 % vähennys v. 1990-2005. Tavoite on 20 % vähennys v. 2015 mennessä. Asukkaista 97 % on kaukolämpö. Tuulivoimaloita, aurinkokennoja ja geotermistä energiaa tuetaan. 36 % pyöräilee töihin tai kouluun. Kööpenhamina pyrkii parhaaksi pyöräilykaupungiksi v. 2015 mennessä. Kööpenhaminassa on Velo-City Global-konferenssi vuonna 2010. Vedenkulutusta vähennetään: 1985: 174 l per asukas, 2007: 114 l/as ja tavoite 2012: 100 l/as. Juomavedestä 92 %:lla on vesimittarit. Kaupungin keittiöistä 57 % oli luomua vuonna 2008. Tavoite on 90 % vuonna 2015. Kunnallisten rakennusten sähkön 5 % vähennys ja lämmön 7 % vähennys v. 2002-6. Kööpenhaminassa on YK:n ilmastokokous joulukuussa 2009. Kokousta varten kaupungin budjetissa on 146 miljoonaa kruunua.
Tuulivoima.
Tanskalaiset arvioivat tuulivoiman kilpailuedukseen 1980-luvulla. He kehittivät teollisuutta. Tuulivoimasta tuli Tanskan arvokkain vientituote. Tanskalaisista tuli merkittävin uusiutuvan energian tuottaja EU:ssa.
Otakar Švec

Otakar Švec (23. marraskuuta 1892 – 3. maaliskuuta 1955) oli tšekkiläinen kuvanveistäjä, joka muistetaan parhaiten Prahan Stalin-monumentin suunnittelusta. 
Švec oli Josef Václav Myslbekin ja Jan Štursan oppipoika. Ennen toista maailmansotaa hän suunnitteli muistomerkit uskonpuhdistaja Jan Husille ja Tšekkoslovakian ensimmäiselle presidentille Tomáš Masarykille, mutta saksalaiset tuhosivat molemmat patsaat sodan aikana. 
Toisen maailmansodan jälkeen Švec osallistui suunnittelukilpailuun, jonka voittaja sai suunnitella Prahaan muistomerkin Neuvostoliiton johtajalle Josif Stalinille. Švec voitti kilpailun ja suunnitteli Tšekkoslovakian kommunistihallitukselle graniitista veistetyn 15 metrin korkuisen ja 22 metrin levyisen patsaan, joka oli maailman suurin jäljennös Stalinista. Patsaan rakentamiseen kului viisi ja puoli vuotta, ja se paljastettiin kaksi vuotta Stalinin kuoleman jälkeen vuonna 1955. Švec ei osallistunut patsaan paljastustilaisuuteen, koska hän teki itsemurhan ennen tapahtumaa. Vuonna 1956, vain vuosi Švecin kuoleman ja patsaan paljastustilaisuuden jälkeen, Neuvostoliiton uusi johtaja Nikita Hruštšov tuomitsi Stalinin henkilökultin ja aloitti Stalinin muistomerkkien hävittämisen eli destalinisaation. Vuoden 1962 marraskuussa Stalinin monumentti tuhottiin 800 kilogrammalla räjähteitä.
Huppuraitakaija

Huppuraitakaija ("Psittacella picta") on Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji. Lajin entinen lajinimi on hupputiikerikaija.
Koko ja ulkonäkö.
Huppuraitakaija on noin 19 cm pitkä ja painaa 48–60 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Koiraan höyhenpuku on pääosin vihreä, selässä on keltaista raidoitusta, päälaki on punaruskea ja kaulan ympärillä on toisinaan kapea keltainen rengas. Posket, kurkku ja rinnan yläosa ovat siniset, yläperä ja pyrstön alapeitinhöyhenet punaiset ja siiven alapeitinhöyhenet kellanvihreät. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris oranssi ja jalat tummanharmaat. Naaras muistuttaa muuten koirasta mutta sen rinta on keltainen mustin raidoin ja siltä puuttuu keltainen kaularengas. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, niiden pää on ruskea ja höyhenten kärjet ovat vihertävät.
Huppuraitakaijaa ei pidetä lemmikkinä.
Esiintyminen.
Huppuraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean keskiosien vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan yli 100 000 yksilöä ja elinympäristön ala 20 000–50 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Laji elää avomaihin rajautuvissa vuoristometsissä 2 500–4 000 m korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Luonnossa pesä lienee puun kolossa.
Ravinto.
Huppuraitakaija syö hedelmiä, siemeniä ja marjoja.
Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990

Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990 on kokoelma-albumi suomalaisen Kauko Röyhkä &amp; Narttu -yhtyeen tunnetuimmista kappaleista. Se julkaistiin 20. toukokuuta 2009.
Ruskoraitakaija

Ruskoraitakaija ("Psittacella modesta") on Papua-Uudessa-Guineassa elävä pienikokoinen kaijalaji. Lajin vanha lajinimi on ruskotiikerikaija.
Koko ja ulkonäkö.
Ruskoraitakaija on noin 14 cm pitkä ja painaa noin 42 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, pää on ruskea ja rinta joko keltaisen ja oranssin kirjava, mustaraitainen (naaras) tai oliivinruskea (koiras). Alaperä on punainen. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris oranssi ja jalat harmaat. Naaras muistuttaa muuten koirasta mutta sen pää on vaaleamman ruskea. Nuoret linnut muistuttavat naarasta.
Ruskoraitakaijaa ei yleensä pidetä lemmikkinä.
Esiintyminen.
Ruskoraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean länsiosan vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan yli 50 000 yksilöä ja elinympäristön ala 20 000–50 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Laji elää vuoristometsissä 1 700–2 800 m korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä lienee puun kolossa.
Ravinto.
Ruskoraitakaija syö hedelmiä ja siemeniä.
Viherraitakaija

Viherraitakaija ("Psittacella madaraszi") on pienikokoinen Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji. Laji on nimetty unkarilaisen lintutieteilijän Gyula Madarászin kunniaksi. Lajin entinen suomenkielinen nimi on oliivitiikerikaija.
Koko ja ulkonäkö.
Viherraitakaija on noin 14 cm pitkä ja painaa 34–44 g. Lajista tunnetaan neljä alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Höyhenpuvultaan se muistuttaa suuresti ruskoraitakaijaa mutta viherraitakaijalta puuttuu kaulan keltainen rengas ja sen pää on vaaleamman ruskea. Nokka on siniharmaa ja valkokärkinen, iiris punaruskea ja jalat siniharmaat.Nuoret linnut muistuttavat naarasta.
Viherraitakaijaa ei yleensä pidetä lemmikkinä. Se liikkuu yleensä pareittain, ja on hiljainen ja huomaamaton.
Esiintyminen.
Viherraitakaija elää Papua-Uusi-Guinean itäosien vuoristoalueilla. Sen populaatio on kooltaan yli 50 000 yksilöä ja elinympäristön ala 50 000–100 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Laji elää vuoristojen sademetsissä 1 100–2 500 m:n korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Luonnossa pesä lienee puun kolossa.
Ravinto.
Viherraitakaija syö hedelmiä, siemeniä, marjoja ja kasvien osia.
Järvenpään Koripalloseura

Järvenpään Koripalloseura (JKS) oli järvenpääläinen koripalloseura. Seura on keskittynyt poikien koripalloiluun ja seuran edustusjoukkue pelaa I-divisioonassa. Seuran jäsenmäärä on noin 200. Kesällä 2018 Järvenpään Koripalloseura ja Järvenpään NMKY päättivät yhdistyä ja tilalle perustettiin Beat Basket.
Historia.
Järvenpään Koripalloseura perustettiin vuonna 1988 ja se onnistui nousemaan I-divisioonaan vuonna 2008 voitettuaan 22 pelistä 20. Ensimmäisellä divarikaudellaan joukkue sijoittui toiseksi viimeiseksi. Tammikuun lopulla 2010 seuran edustusjoukkueen nimi muutettiin Team Uusimaaksi. Kauden 2009–2010 jälkeen seuran paikka oli tarkoitus luovuttaa Uusimaa Basket ry:lle. Team Uusimaa putosi lopulta karsintojen kautta II-divisioonaan.