tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sibelius (sävellysohjelma)

Sibelius on englantilaislähtöinen, kaupallinen nuotinnosohjelma Microsoft Windows, Mac OS, OS X, ja RISC OS -käyttöjärjestelmille. Sitä käyttävät säveltäjät, sovittajat, esiintyjät, musiikin kustantajat, opettajat ja oppilaat nuotinkirjoitukseen. Ohjelmaa käytetään erityisesti musiikinlajeissa, joissa esittäminen tapahtuu pääsääntöisesti nuoteista.
Ohjelma kuuluu nykyisin Avid Technologyn tuoteperheeseen. Sibeliusta voi laajentaa myös erilaisilla soundikirjastoilla, jolloin partituurin saa soimaan halutuilla instrumenteilla realistisin soitinäänin.
Sibeliuksesta on tullut yksi suosituimmista nuotinnosohjelmista, jolla on "satojatuhansia käyttäjiä sadoissa maissa".
Ohjelmasta on englanninkielisen version lisäksi muun muassa saksan-, espanjan-, ranskan- ja japaninkieliset versiot. 
Saatavilla on myös ohjelman "Lite"-versioita, joissa on vähemmän ominaisuuksia alhaisempaan hintaan.
Kehitys.
Sibelius oli Acorn Archimedes -tietokoneen läpimurtosovellus, jonka ansiosta useat säveltäjät ostivat Archimedes-tietokoneen.
Ohjelman kehittävät kaksoset Ben ja Jonathan Finn ollessaan opiskelijoina Oxbridgessä. Sovellusta on sanottu ensimmäiseksi helpoksi ja intuitiiviseksi nuotinnosohjelmaksi ja ohjelmalla voitiin toistaa laajoja sävellyksiä MIDIn avulla.
Archimedes-tietokoneen käyttäjäkunta oli pieni ja ohjelmasta tehtiin Microsoft Windows -versio. Ohjelman käyttöliittymä suunniteltiin uudelleen ja siitä julkaistiin myös Macintosh-versio.
Ohjelmaan lisättiin kyky tuoda musiikkia Score- ja Finale-ohjelmistoista, jotka ovat sen kaksi pääkilpailijaa.
Kokonaisuudessaan assembly-ohjelmointikielellä kirjoitettu ohjelma toimi alun perin ainoastaan Acorn Archimedes-tietokoneiden ARM-prosessorilla.
Käyttäjiä.
Sibelius-ohjelmaa käyttävät ammattilaiset ja harrastelijat säveltämisessä, sovituksessa ja nuottien puhtaaksikirjoituksessa ja lisäksi se on laajalti käytetty opetusvälineenä. Tunnetuista musiikin vaikuttajista Sibeliuksen käyttäjiä ovat muun muassa Esa-Pekka Salonen, Andy Summers, Steve Reich, Michael Tilson Thomas, Jamie Cullum, Howard Goodall, Nick Proch, Harry Gregson-Williams, Lalo Schifrin, Adam Neely ja Alf Clausen sekä Iiro Rantala.
Nimi.
Sekä ohjelmiston että Sibelius Software -yhtiön nimi viittaa suomalaiseen säveltäjään Jean Sibeliukseen. Ohjelman kehittivät englantilaiset kaksosveljekset Jonathan ja Ben Finn, jotka ovat kertoneet nimen syyksi sen, että Sibelius oli molempien suosikkisäveltäjä, ja kiistäneet, että heidän sukunimellään (Finn, ”suomalainen”) olisi ollut tekemistä ohjelman nimeämisen kanssa.
Alkuperäinen Acorn-ohjelmistoversio oli nimeltään Sibelius 7, mutta 7 ei ollut sen versionumero, vaan viittaus Sibeliuksen 7. sinfoniaan. Windows- ja Macintosh-versioissa yhtiö luopui numerosta ja alkoi käyttää tavanomaisia versionumeroita. Nykyinen ohjelmistoversio on 7.5.
Mittatekniikan keskus

Mittatekniikan keskus MIKES oli vuoden 2014 loppuun itsenäinen mittaustekniikan tutkimuslaitos, johon kuului kaksi toimialaa: MIKES-metrologia ja FINAS-akkreditointi. Vuoden 2015 alussa MIKESin metrologiatoiminnot yhdistyivat VTT:n kanssa muodostaen Teknologian tutkimuskeskus VTT Oy:n. Nykyään MIKES on VTT:n yksi tutkimusalue (VTT MIKES), joka toimii myös Suomen kansallisena metrologialaitoksena. MIKES vastaa kansainvälisen yksikköjärjestelmän (SI-järjestelmä) toteutuksesta Suomessa sekä kansallisen mittanormaalijärjestelmän kehityksestä, ylläpidosta ja valvonnasta. Tutkimusalueena MIKESissä on metrologia eli mittaustiede. Asiakkaisiin kuuluvat kotimaiset ja kansainväliset yritykset ja julkinen sektori. MIKES osana VTT:tä kuuluu Työ- ja elinkeinoministeriön hallinnonalaan.
Toiminta.
MIKES perustetettiin vuonna 1991 ja siihen kuului kaksi toimialaa: MIKES-metrologia ja FINAS-akkreditointi. Vuoden 2015 alusta MIKES ja VTT yhdistyivät muodostaen Teknologian tutkimuskeskus VTT Oy:n. MIKES on yksi VTT:n tutkimusalueista ja toimii samalla Suomen kansallisena metrologialaitoksena. MIKESin neljä perustehtävää metrologialaitoksena ovat SI-mittayksikköjärjestelmän toteutus, korkeatasoisen tutkimuksen teko metrologian alueella, mittausmenetelmien kehittäminen teollisuuden ja yhteiskunnan tarpeisiin ja kalibrointi-, asiantuntija- ja koulutuspalvelujen tuottaminen. MIKES toimii kansallisena mittanormaalilaboratoriona pituudessa, massassa, paineessa, lämpötilassa, kosteudessa, kaasuvirtauksessa, sähkösuureissa, aika- ja taajuussuureissa, akustisissa suureissa, voimassa ja vääntömomentissa. Lakisääteisen metrologian osalta MIKES tekee yhteistyötä Turvallisuus- ja kemikaaliviraston Tukesin kanssa. Tukes huolehtii siitä, että kaupankäynnissä käytetään lain vaatimukset täyttävää mittauslaitetta, kun määritetään tuotteen hintaa. Tällaisia mittalaitteita ovat esim. kaupan vaa’at ja polttoainemittarit.
MIKES muutti vuonna 2005 toimitaloon, jossa mittaustieteen asettamat vaatimukset lämpötilan, tärinän ja sähköisten häiriöiden suhteen on otettu suunnittelussa huomioon. Talo sijaitsee Otaniemessä. MIKESin toinen toimipiste on Kajaanissa, UPM:n lakkautetun paperitehtaan remontoiduissa tiloissa. MIKES on lisäksi tehnyt sopimuksen Suomen ympäristökeskuksen, Ilmatieteen laitoksen, Säteilyturvakeskuksen, Aalto-yliopiston ja Geodeettisen laitoksen kanssa mittanormaalitoiminnan hoitamisesta erikoisaloilla.
Tutkimus.
MIKESin strategisia tutkimusalueita ovat kvanttimetrologia, spektroskopia, nano- ja mikrometrologia, ympäristö ja energia. MIKES toimii aktiivisesti EU:n eurooppalaisessa metrologiaohjelmassa EMRP (European Metrology Research Programme) ja metrologian innovaatio- ja tutkimusohjelmassa EMPIR (European Metrology Programme for Innovation and Research) ja kotimaisissa tutkimushankkeissa. Yhteistyökumppaneita ovat muun muassa eurooppalaiset metrologialaitokset, Otaniemen tiedeyhteisö ja Kajaanin alueen organisaatiot CEMIS-yhteenliittymässä.
Ylijohtajat.
MIKESiä ovat johtaneet:
Hietaorvokki

Hietaorvokki ("Viola rupestris") on pienikokoinen sinikukkainen orvokkilaji. Se on 2–10 cm:n korkuinen. Varsi on usein tiheään karvainen ja sen tyvessä on lehtiruusuke. Lehdet ovat muodoltaan munuaismaisesti herttamaisia ja ne ovat nyhälaitaisia ja hieman paksuja. Lehtiasento on kierteinen. Hietaorvokki jaetaan kahteen alalajiin. Nimialalaji harjuhietaorvokki (subsp. "rupestris") kasvaa Etelä-Suomessa, ja sen lehdet ovat sinivihreät. Toinen alalaji pahtahietaorvokki (subsp. "relicta") on kalkinsuosija, jota tavataan Suomessa vain Enontekiöllä. Pahtahietaorvokin lehdet ovat kirkkaanvihreät. Se on Euroopan unionin luontodirektiivissä suojattu laji.
Hietaorvokki kukkii touko-kesäkuussa, pahtahietaorvokki vasta heinä-elokuussa.
Hietaorvokkia tavataan Itä- ja Keski-Euroopassa; Ruotsin eteläosassa sekä paikoin vuoristoissa lännempänäkin. Yleisiä kasvupaikkoja ovat harjujen rinteet ja muut hiekkaiset mäkirinteet, kuivat rinnelehdot, kalliot ja kedot.
Lisa Jewell

Lisa Jewell (s. 19. heinäkuuta 1968, Lontoo) on brittiläinen kirjailija. 
Jewell asuu Swiss Cottagessa, Lontoossa aviomiehensä Jaschan ja tyttäriensä Amelie Maen (s. 2003) ja Evie Scarlettin (s. 2007) kanssa.
Jamel Saihi

Jamel Saihi (, s. 21. tammikuuta 1987 Montpellier, Ranska) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Keskikentällä puolustavassa roolissa pelannut Saihi pelasi lähes koko uransa kotikaupungissaan Montpellier’ssa, jonka riveissä hän voitti myös kerran Ranskan mestaruuden. Saihilla on myös algerialaisia sukujuuria.
Ura.
Saihi aloitti uransa synnyinkaupungissaan Montpellier’ssa. Hän nousi joukkueen edustukseen kaudella 2006-2007, pelattuaan ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 20. huhtikuuta 2007 Tours FC:tä vastaan. Seuraavalla kaudella hän nousi joukkueensa vakiopelaajiin pelattuaan 29 ottelua. Saihi oli myös kaudella 2008-2009 avauskokoonpanon pelaaja, mutta loukkaantumisten vuoksi pelasi kauden aikana 16 ottelua. Montpellier nousi kaudella 2009-2010 Ranskan pääsarjaan, mutta Saihi oli hetken aikaa poissa nyrjähtäneen nilkan vuoksi. Hän palasi takaisin pelikentille Ranskan liigacupin ottelussa RC Lensia vastaan 22. syyskuuta 2009.
Maajoukkueura.
Ranskassa syntynyt Saihi sai tilaisuuden edustaa vanhempiensa kotimaata, Tunisiaa, kun valmentaja Humberto Coelho nimesi hänet 19. marraskuuta 2008 pelattavaan ystävyysotteluun Ghaanaa vastaan. Saihi pelasi toisen maaottelunsa ystävyysottelussa Alankomaita vastaan 11. helmikuuta 2009, jossa hän myös teki ensimmäisen maalinsa Tunisian paidassa. Sittemmin Saihi kärsi pitkään nilkkavammasta ja oli poissa maajoukkueen 2010 MM-karsinnoista. Kahdeksan kuukauden jälkeen hän tuli toisella puoliajalla vaihdosta kentälle Keniaa vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa. Saihi pelasi myös harjoitusottelussa Saudi-Arabiaa vastaan.
Vuonna 2012 hän tuli valituksi vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua Gabonia ja Ghanaa vastaan. Tunisian kisat päättyivät puolivälieriin hävittyään Ghanalle jatkoajalla maalein 2–1.
SHA-3

SHA-3 on kryptografisten tiivistefunktioiden standardi, joka korvaa aiemman SHA-2-standardin. 
SHA-3 () on tarkoitettu informaation eheyden varmistamiseen, ja se paikkaa SHA-2:n vikoja, kuten alttiuden "length extension" -hyökkäykselle.
NIST järjesti korvaajan etsimiseksi viisi vuotta kestävän kilpailun, joka päättyi vuonna 2012. Voittajaksi valittiin Keccak, jonka kehittivät Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ja Gilles Van Assche. Kilpailussa olivat mukana muun muassa Bruce Schneierinin ryhmän Skein, Ron Rivestin ryhmän MD6, Daniel Bernsteinin CubeHash ja Bob Jenkinsin Maraca.
Valinta perustui muun muassa Keccac-algoritmin nopeuteen sekä kykyyn toimia useilla eri laskentatehon laitteilla.
Keccak-algoritmi kuuluu "sienifunktion" ( "function") toteuttavien tiivistefunktioiden ryhmään. Muita samaan kategoriaan kuuluvia algoritmeja ovat Quark, Photon, Spongent ja Gluon.
Standardointi.
SHA-3-funktion standardoimisprosessista vastasi NIST. 
SHA-3 vahvistettiin standardiksi elokuussa 2015.
Algoritmit.
SHA-3-standardissa on seuraavat algoritmit:
Sandra Brown

Sandra Brown (s. 12. maaliskuuta 1948 Waco, Teksas) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Brown on kirjoittanut yli 70 romaania, joista 56 on yltänyt The New York Timesin bestsellerlistalle. Teoksia on käännetty yli 30 kielelle ja painettu yli 60 miljoonaa kappaletta.
Aiemmin Brown on työskennellyt muun muassa valokuvamallina, näyttelijänä ja televisiotähtenä.
Aksana Mjankova

Aksana Mjankova (, s. 28. maaliskuuta 1982 Krytšau, Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta) on valkovenäläinen moukarinheittäjä. Hän voitti moukarinheiton olympiakultaa Pekingin kesäolympialaisissa 2008, mutta menetti olympiavoittonsa dopingin vuoksi vuonna 2016.
Urheilu-ura.
Mjankova sijoittui viidenneksi Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2001. Hän putosi karsintakilpailussa Münchenin 2002 EM- ja Pariisin 2003 MM-kilpailuissa. Hän sai pronssia Bydgozscsin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2003 tuloksella 67.58. Izmirin universiadeissa 2005 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 69,09. Hän voitti 2006 Euroopan cupin ykkösliigan ja karsiutui loppukilpailusta Göteborgin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli Euroopan cupin superliigassa toinen, mutta jäi ilman tulosta Osakan MM-kilpailujen karsinnassa. Hän voitti Euroopan cupin superliigan 2008.
Mjankova johti Pekingin olympialaisten 2008 moukarifinaalia alusta lähtien heitettyään ensimmäisellä kierroksella 74,40. Zhang Wenxiu nousi toisella kierroksella kahdeksan sentin päähän, mutta Mjankova ratkaisi kilpailun voiton heitettyään toiseksi viimeisellä kierroksella uuden olympiaennätyksen 76,34. Yipsi Moreno nousi hopealle viimeisen kierroksen heitollaan 75,20. Mjankova menetti olympiavoittonsa vuonna 2016 dopingin takia.
Mjankova karsiutui loppukilpailusta Berliinin MM-kilpailuissa 2009. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Moskovan MM-kilpailuissa 2013.
Mjankova sai vuonna 2017 neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 10.6.2016–9.6.2020 ja samalla kaikki hänen tuloksensa aikaväleillä 20.8.2008–6.8.2014 ja 1.1.2016–21.5.2016 hylättiin takautuvasti. Hänen Pekingin olympialaisissa 2008 ja Lontoon olympialaisissa 2012 antamissaan dopingnäytteissä oli uusintatutkimuksissa merkkejä dopingin käytöstä. Hän antoi positiivisen dopingnäytteen myös toukokuussa 2016.
Van Buren (Fallout)

Van Buren oli työnimi, jota käytettiin Black Isle Studiosin kehitteillä olleesta videopelistä, jonka oli tarkoitus jatkaa "Fallout"-pelisarjaa ja olla jatko-osa "Fallout 2":lle. Pelin kehittäminen lopetettiin 8. joulukuuta 2003, kun Interplay Entertainment lakkautti Black Isle Studiosin ja irtisanoi pelin kehittäjätiimin. Vuonna 2004 Bethesda Softworks lisensoi Interplayltä oikeudet julkaista ja kehittää "Fallout"-sarjan pelejä, ja myöhemmin vuonna 2007 Bethesda osti sarjan kaikki oikeudet Interplayltä. Bethesdan kehittämä "Fallout 3" julkaistiin 28. lokakuuta 2008, ja se eroaa huomattavasti alkuperäisestä Black Islen suunnitelmasta. Osa "Van Burenin" suunnitelmista sisällytettiin vuonna 2010 julkaistuun "", jonka kehityksessä oli mukana paljon entisiä Black Isle Studiosin työntekijöitä. 
"Van Burenin" esi-alfa-version paljon ohjelmointivirheitä sisältänyt teknologiademo julkaistiin toukokuussa 2007. 
Kehitys.
Peliin oli tulossa uusi grafiikkamoottori ("Jefferson Engine"), jonka tarkoituksena oli korvata sprite-grafiikkaa käyttänyt aiempi pelimoottori. Kehittämisen keskeytyessä Interplayn varat olivat vähissä ja kehitystä olisi voinut jatkaa enintään kuusi kuukautta, joka olisi jäänyt vielä kauas tarvitusta 12-18 kuukauden kehitystyöstä.
Tarina.
"Van Burenissa" pelaaja olisi aloittanut vankina vankilassa, jonne olisi hyökätty. Hyökkäys olisi aiheuttanut vankilassa räjähdyksen, jonka voimasta pelaaja olisi mennyt tajuttomaksi. Toinnuttuaan pelaaja olisi paennut vankilasta autiomaahan, minkä jälkeen pelaaja olisi voinut tutkia ulkomaailmaa vapaasti.
"Van Burenin" keskeisimpänä juonena ja taustatarinana olisi toiminut Brotherhood of Steelin ja New California Republicin (NCR) välinen sota. Pelin alun tapahtumat olisivat olleet osa NCR:lle työskentelevän Dr. Victor Presperin suunnitelmaa, jonka päämääränä olisi hallita Maan kiertoradalla sijaitsevia Yhdysvaltojen ydinaseita. Presper olisi aloittanut ydinaseilla uuden ydintuhon, jonka toteutumista pelaaja ei olisi voinut täysin estää. Pelaajalla olisi kuitenkin ollut mahdollisuus päättää, minne laukaistut ydinaseet iskisivät.
"Van Burenin" tapahtumat olisivat sijoittuneet Utahin ja Coloradon ympäristöön, ja pelialue olisi sisältänyt muun muassa Hooverin padon, Denverin, Mesa Verden kansallispuiston ja Grand Canyonin.
Vähäjoki (Rusko)

Vähäjoki on Ruskolla sijaitseva Ruskonjoen sivujoki, joka laskee Turun Moision kaupunginosan ja Turun lentoaseman suunnalta Ruskon kirkonkylän läpi Ruskonjokeen.
Vähäjoen myllypatoon rakennettiin luonnonmukainen kalatie syksyllä 2008. Myllypadon alapuolelle on perustettu myös maatalouden vesiensuojelua edistäviä kosteikkoja.
Vähäjoen mylly on ollut turbiinimylly. Myllyrakennus ja siihen johtava betoninen vesiputki ovat paikallaan, mutta mylly ei ole ollut käytössä pitkään aikaan ja rakennus on pahoin ränsistynyt. Pato on korjattu 1994.
Wolfgang Kleff

Wolfgang Kleff (s. 16. marraskuuta 1946 Schwerte, Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka saavutti sekä maailmanmestaruuden että Euroopan-mestaruuden.
Kleff siirtyi Borussia Mönchengladbachiin amatööriseurasta nimeltä "VfL Schwerte" vuonna 1968 ja kohosi seuraavalla vuosikymmenellä Bundesliigan johtavien maalivahtien joukkoon, kunnes vammat alkoivat haitata hänen uraansa.
Mönchengladbachin mukana hän saavutti viisi liigamestaruutta (1970, 1971, 1975, 1976, 1977), Saksan cupin (1973) ja UEFA Cupin (1975). 
Kleffin rooli Länsi-Saksan maajoukkueen maalivahtina jäi rajoitetuksi, koska tuota tonttia hallitsi 1970-luvun alussa suvereenisti Sepp Maier. Kleff edusti maataan kuudesti vuosien 1971 ja 1974 välillä. Hän saavutti varamaalivahtina Euroopan-mestaruuden 1972 ja maailmanmestaruuden 1974.
Nick Angell

Nicholas "Nick" Angell (s. 31. lokakuuta 1979 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 DEL-liigan Eisbären Berliniin.
Ura.
Angell pelasi kaudet 1998–2002 Yhdysvaltain yliopistosarjaa, NCAA:ta Minnesotan yliopiston joukkueessa. Viimeisellä kaudellaan hän oli mukana voittamassa NCAA:n mestaruutta. Kauden 2002–2003 Angell pelasi Pohjois-Amerikan farmisarjoissa. Hän edusti kahden ottelun ajan AHL:n Milwaukee Admiralsia, mutta pääosa kaudesta meni UHL-liigan Rockford IceHogsissa.
Angell siirtyi kaudeksi 2003–2004 Eurooppaan ja Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Allsvenskanissa pelaavaan Arbogaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi Norjan pääsarjassa Frisk Tigersissa. Norjassa hän teki 32 pistettä 41 ottelussa ja oli sarjan eniten pisteitä tehnyt puolustaja. Kaudeksi 2005–2006 Angell palasi Allsvenskaniin, kun hän siirtyi Boforsiin, jossa hän teki 42 pistettä 40 ottelussa ja oli eniten pisteitä tehnyt ulkomaalainen.
Ruotsalaisvalmentaja Leif Boork halusi Angellin kaudeksi 2006–2007 Elitserienin Brynäsiin. Hän onnistui Ruotsin pääsarjatasolla hyvin ja teki tehot 14+13. Hän oli Janne Niskalan jälkeen Elitserienin toiseksi eniten pisteitä kerännyt puolustaja. Seuraavan kauden Angell aloitti SM-liigassa Tapparassa, kun hän oli tehnyt taiteilijasopimuksen Brynäsin kanssa eikä hän voinut pelata Ruotsissa verotussyiden takia vielä alkukaudesta. Tappara-pestin jälkeen Angell palasi Brynäsiin, ja kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi HV71:een. Angellin sopimus HV71:n kanssa oli myös taiteilijasopimus, ja Angell aloitti kautensa tällä kertaa Norjan pääsarjassa Stavanger Oilersissa. HV71:ssä Angell pääsi pelaamaan jääkiekon Mestarien liigaa kolmen ottelun verran. Ruotsissa HV71 sijoittui kauden päätteeksi toiseksi.
Saksan DEL-liigassa pelaava Frankfurt Lions hankki Angellin joukkueeseen kaudeksi 2009–2010. DEL-liigassa Angell teki 27 pistettä 56 ottelussa. Hän ei pelannut Frankfurtissa kuin yhden kauden. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi KHL-liigassa pelaavaan Metallurg Novokuznetskiin, josta hän siirtyi tammikuussa 2011 saman liigan Avangard Omskiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi DEL-liigassa pelaavaan Eisbären Berliniin.
Santech Micro Group Finland

Santech Micro Group Finland Oy (lyhyesti SMG Finland) oli osa pohjoismaiden suurinta tietotekniikan tukkuria. Yrityksen juuret olivat vuonna 1976 perustetussa Amertronics Oy:ssä 
Santech Micro Group Finland Oy perustettiin yhdysvaltalaisen Arrow:n myytyä pohjoismaiset liiketoimintonsa ("Microtronica") Santech Micro Groupille kesällä 2003 ja Amertronicsin fuusioiduttua yritykseen lokakuussa 2003. Yritys oli Suomessa merkittävä tukkuri erityisesti pc-komponenteissa, tärkeimpinä päämiehinä AMD, Apacer, Asus, Canon, Intel, LG, Logitech, Transcend ja Zalman. Santech Micro Group työllisti Suomessa vuonna 2005 23 henkilöä ja yrityksen liikevaihto oli hieman yli 33 miljoonaa euroa.
Yrityksen toiminta ajettiin alas tanskalaispohjaisen konsernin tultua sulautetuksi tamperelaiseen GNT:hen vuoden 2006 keväällä. GNT:n osake-enemmistö myytiin samana vuonna edelleen ALSO Groupille Sveitsiin. SMG Finland oli viimeinen laajan tuotevalikoiman omaava tietotekniikan tukkuri, jolla oli varasto pääkaupunkiseudulla.
Juho Erkki Antila

Juho Erkki (J. E.) Antila (1. tammikuuta 1856 Kurikka – 10. maaliskuuta 1920 Helsinki) oli suomalaisen puolueen sekä kokoomuksen kansanedustajana toiminut suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja osuustoimintamies. 
Poliittinen ura.
Antila oli säätyvaltiopäivillä 1905–1906 talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja. Hän oli myöhemmin kansanedustajana 1907–1910 ja 1917–1919 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Antila edusti kansanedustajana suomalaista puoluetta ja sen jälkeen kokoomusta sen perustamisesta alkaen. Eduskunnassa 9. lokakuuta 1918 järjestetyssä Suomen kuninkaanvaalissa Antila sai kyseenalaisen kunnian esittää Hessenin prinssi Friedrich Karlia Suomen kuninkaaksi, sillä symbolisista syistä esityksen haluttiin tulevan talonpoikaiston edustajalta.
Antila toimi Ilmajoen kuntakokouksen ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana ja hän oli myös kunnanvaltuuston jäsenenä. Antila oli Valion hallintoneuvoston puheenjohtaja, Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran varapuheenjohtaja sekä Pellervo-seuran johtokunnan, Osuuskassojen keskuslainarahaston hallintoneuvoston ja Hankkijan hallintoneuvoston jäsen.
Yksityiselämä.
Antilan vanhemmat olivat talollinen Jaakko Ala-Antila ja Maria Laulaja. Hän toimi Ilmajoen Yläpäässä (nyk. Koskenkorva) sijainneen Havuselan sotilasvirkatalon vuokraajana 1883–1920 ja oli myös osuuskassan hoitaja. Virkatalon vuokraoikeuden hän osti kirjailija Gustaf von Numersilta. Antila sai kunnallisneuvoksen arvon 1919.
Antila oli naimisissa vuodesta 1879 Maria Margaretha Vuorenmaan kanssa. Myös heidän poikansa, Yrjö Antila, oli kokoomuslainen kansanedustaja.
Fredrik Stenström

Fredrik Stenström (23. maaliskuuta 1857 Lohja – 18. tammikuuta 1920 Turku) oli suomalainen valtiopäivämies ja RKP:n kansanedustajana toiminut pormestari ja hovioikeudenneuvos.
Stenströmin vanhemmat olivat kruununnimismies Evert Viktor Stenström ja Maria Sofia Holm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1886 ja sai varatuomarin arvon 1889.
Stenström oli Nummen ja Pusulan piirin kruununnimismiehenä 1886, Uudenmaan läänin toisena varalääninsihteerinä 1887–1888, Lohjan ja Piikkiön tuomiokuntien vt. tuomarina 1888–1891 sekä Helsingin vt. siviilipoliisimestarina 1891. Hän oli sitten Hangon pormestarina 1891–1903 ja uudelleen 1906–1907. Stenström erotettiin pormestarin virastaan hallinnollista tietä 1903 ja hän oli välillä vuosina 1903–1906 asianajajana Helsingissä sekä vt. kunnallisraatimiehenä ja maistraatin notaarina. Stenström oli pormestarin toimen ohella myös Nummen pitäjän maanjako-oikeuden puheenjohtajana 1893–1907.
Stenström toimi vuonna 1907 Helsingin poliisimestarin apulaisena ja Turun hovioikeuden apujäsenenä. Viimeksi hän oli Turun hovioikeudessa asessorina 1907–1917 ja hovioikeudenneuvoksena 1917–1920.
Stenström oli Hangon edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905. Hän oli RKP:n kansanedustajana 1909–1910 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Stenström oli myös kirkolliskokouksen jäsen ja lisäksi hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen ja Turun rahatoimikamarin puheenjohtaja.
Fredrik Stenström oli naimisissa vuodesta 1887 Anna Vilhelmina Bergholmin kanssa.
Walter Heimbürger

Walter Fredrik Heimbürger (30. marraskuuta 1856 Helsinki – 3. helmikuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen RKP:n kansanedustajana toiminut oikeusneuvosmies.
Heimbürgerin vanhemmat olivat valtioneuvos Ludvig Fredrik Heimbürger ja Rosalie Fredrika Margareta Wilhelmina Geitell. Walter Heimbürger oli naimisissa vuodesta 1890 Emilia Matilda Norrménin kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1880 ja sai varatuomarin arvon 1882.
Heimbürger toimi Suomen senaatissa talousosaston ylimääräisenä kopistina 1880–1886 ja oikeusosaston ylimääräinen kopistina 1886. Hän oli Suomen Pankin setelipainon valvojana Kööpenhaminassa 1885–1886, rautatiehallituksen toimisto-osaston notaarina 1886–1888, säätyvaltiopäivien lakivaliokunnan sihteerinä 1888 ja Helsingin raastuvanoikeudessa oikeusneuvosmiehenä 1888–1897 sekä vanhempana oikeusneuvosmiehenä 1897–1920. 
Heimbürger oli myös Suomen Pankin vt. johtajana 1894, Granit Oy:n johtokunnan puheenjohtajana, Suomen merivakuutus Oy:n ja Suomen jälleenvakuutus Oy:n johtajana sekä Helsingin kaupunginvaltuuston notaarina.
Heimbürger oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli RKP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja Helsingin rahatoimikamarin varapuheenjohtaja.
Jab

Jab on yhden nyrkkeilyssä käytetyn lyönnin nimi ja sillä tarkoitetaan vastustajaa lähempänä olevalla kädellä lyötyä iskua. Sitä pidetään tärkeimpänä iskuna nyrkkeilyssä.
Hyödyntäminen.
Jab on yksi parhaista lyöntipuolustustavoista nyrkkeilyssä. Jabilla voidaan pitää helpohkosti vastustaja sopivan etäisyyden päässä itsestään estäen näin tätä lyömästä. Puolustaessa jabia voidaan lyödä myös perääntyessä.
Jab vartaloon.
Jabia ei yleensä hyödynnetä nyrkkeilyssä vartalolyönneissä. Syynä on se että vastustaja pääsee lyömään helposti vastaiskun avoimena olevaan päähän.
Reinin liitto (1806)

Reinin liitto (, ) oli vuosina 1806–1813 voimassa ollut yhteistoimintasopimus, johon vähitellen yhtyivät lähes kaikki Saksan valtiot. Liiton perusti 16 etelä- ja länsisaksalaista ruhtinasta 12. heinäkuuta 1806 Pariisissa. Liiton suojelijana toimi Napoleon I. Tärkeimmät liittoon kuuluneet valtiot olivat Baden, Baijeri, Hessen-Darmstadt, Nassau ja Württemberg.
Liitto julisti eroavansa Pyhästä saksalais-roomalaisesta keisarikunnasta ja aikovansa hoitaa asiansa itsenäisesti. Periaatteessa liitto oli täysivaltaisten valtioiden liitto, jota johti ruhtinaspriimas Karl von Dalberg (1744–1817), ja jonka asioista sovittiin Frankfurt am Mainissa toimineilla liittopäivillä. Tosiasiassa liiton asioista määräsi Napoleon ja liitto hajosikin hänen kärsiessään ratkaisevan tappion vuonna 1813.
Venäläinen huumori

Venäläinen huumori rakentuu kielellistä leikittelyä ja moniäänisyyttä kunnioittavalle nokkeluudelle. Se korostaa yllättäviä assosiaatioita, sanaleikkejä ja kaskunomaista jutunkerrontaa. Poliittinen satiiri on venäläisen huumorin merkittäviä alalajeja.
Poliittinen satiiri.
Tsaarin ajoista saakka venäläisen vitsiperinteen ytimessä on ollut vallanpitäjien arvostelu. Neuvostoaikana, erityisesti Breznevin kaudella, poliittiset kaskut nousivat suureen suosioon. Pääministeri Vladimir Putinista ja presidentti Dmitri Medvedevistä on julkaistu maailmanlaajuisesti useita vitsikirjoja, myös Suomessa.
Teoksia.
Venäläistä vitsiperinnettä sisältävät seuraavat kirjat:
Vlkolínec

Vlkolínec on kylä Ružomberokin kaupungissa Slovakiassa. Kylä on perustettu 1300-luvulla, ja se liitettiin Ružomberokiin vuonna 1882 tämän kasvaessa. Nykyisin kylässä asuu 35 asukasta (2005).
Kylä liitettiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1993, sillä se edustaa hyvin säilyneenä vanhaa Pohjois-Karpaattien alueen arkkitehtuuria. Kylässä on jäljellä mm. vanha 1700-luvun puinen kellotapuli.
Kljazma

Kljazma () on Okaan laskeva joki Moskovan ja Vladimirin alueilla sekä osittain Ivanovon ja Nižni Novgorodin alueiden rajalla Venäjällä. Sen pituus on 686 kilometriä ja sadealue 42 500 neliökilometriä.
Kljazma saa alkunsa Moskovan ylängöltä ja virtaa Meštšoran alangon läpi. Tärkeimmät sivujoet ovat Utša, Vorja, Kiržatš, Pekša, Nerl, Uvod, Teza, Luh, Sudoga ja Suvoroštš. Yläjuoksulla virtausta säädellään Kljzman, Akulovon ja Pestovon tekoaltailla. Yläjuoksun vedestä suurin osa käytetään Moskovan kanavan ylläpitoon. Joen varrella sijaitsevat Štšolkovon, Losino-Petrovskin, Noginskin, Pavlovski Posadin, Orehovo-Zujevon, Sobinkan, Vladimirin, Kovrovin, Vjaznikin ja Gorohovetsin kaupungit.
Joen nimitys.
Eräiden nimistöntutkijoiden mukaan nimi Kljazma on yhdistettävissä Pohjois-Venäjän joennimiin Nerezma, Kolozma, Koležma jne, joihin sisältyisi jonkin kuolleen suomalais-ugrilaisen kielen sana ’joki’. Alkuosaksi on rekonstruoitu hypoteettinen "kol"-aines, joka esiintyy yleisesti Pohjois-Venäjän jokien nimissä.
Nettia

Nettia Oy (ent. Scandicom Oy) on suomalainen televiestinnän palveluyritys ja ulkomaanpuheluoperaattori.
Nettia Oy tarjoaa ulkomaanpuheluita. Yhtiön operaattoritunnukset ovat 99511 ja 99599. Nettia tarjoaa puheluita myös IPhone/Android-laitteista TELZ mobiilisovelluksen avulla. Lisäksi Nettia jälleenmyy puheluliikennettä eri operaattoreille.
Historia.
Yhtiö edeltäjineen on historiansa aikana tunnettu lukuisilla nimillä. Nettian edeltäjä "X-Phone-Com Oy" perustettiin 1995. Päätoiminimenä oli vuoteen 2007 asti "X-Phone-Com Oy" ja sittemmin "RE-Phone-Com Oy". Viime mainittu yhtiö jakautui vuoden 2009 alussa. Tuolloin syntyi "Scandicom Oy", joka 2013 sai nimekseen "Nettia Oy". Jakautuneet yhtiöt Nettia ja RE-Phone-Com toimivat 2014 samassa osoitteessa. 
Yhtiö alkoi tarjota 99599-ulkomaanpuheluita vuonna 2002. Toimintaa hoidettiin aluksi nimellä "Telerus".
Yhtiö on aiemmin toiminut myös kotimaan kaukopuhelinoperaattorina vuoteen 2011 asti. Sen operaattoritunnus oli 10505. 
Yhtiön liikevaihto vuonna 2012 oli 4,2 miljoonaa euroa. Se työllisti tuolloin kahdeksan henkeä.
Toppjoki

Toppjoki on manner-Halikon lounaisin kylä. Se sijaitsee aivan Sauvon rajan tuntumassa Halikonlahden rannalla ja sen naapurikyliä ovat Kanamäki, Tammenpää ja Kokkila. Suuresta alueestaan huolimatta Toppjoki on asukasluvultaan varsin pieni kylä, jossa on paljon kesämökkejä. Kylän keskuksena toimii Toppjoen varrella oleva Toppjoen suurtila. Ennen kuntaliitosta 1967 Toppjoki kuului Angelniemen kuntaan.
Historia.
Toppjoki kuului ruotsalaisen vero-oikeuden piiriin, mikä tarkoittaa että kylä on perustettu vasta myöhäiskeskiajalla. Varhaisin maininta Toppjoesta on vuodelta 1405, jolloin se oli osa Sauvoa. Kylän tilaluku oli 1560-luvulla yhdeksän, mutta vuonna 1791 toteutetussa isojaossa kylässä oli enää neljä tilaa jäljellä. Kaikki kylän tilat yhdistettiin 1810-luvulla yhdeksi suureksi Toppjoen rälssitilaksi.
Osa torpista itsenäistyi 1900-luvun alussa. Poikkeuksellisesti niistä lohkottiin kylään uusia kantatiloja Toppjoen tilan lisäksi. Loput torpat itsenäistyivät toisen maailmansodan jälkeen samalla kun kylästä lohkottiin tiloja siirtoväelle. 1950- ja 1960-luvuilta lähtien kylään on rakennettu loma-asuntoja.
Maantiede.
Toppjoen pohjoisosa on mäkistä metsämaata, jonka laaksot ovat peltoa tai suuria suoalueita. Etelämmäs tultaessa maasto tasoittuu tasaiseksi pelloksi, joka laskeutuu vesijättömaana mereen. Rannalla on kolme asuttua niemeä: Koivuniemi, Mäntyluoto ja Vähäluoto. Kahden viimeisen välissä on Kanakopinlahti, johon Toppjoki laskee. Itse Toppjoki saa alkunsa Ruskiasuosta ja kiertää lännestä Sauvon kautta takaisin kylän alueelle.
Buddy Lazier

Buddy Lazier (s. 31. lokakuuta 1967 Vail, Colorado) on yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Viime vuosina hän on ajanut ainoastaan yksittäisiä kilpailuja IRL-sarjassa. Hänet muistetaan parhaiten vuoden 1996 Indianapolisin 500 mailin ajon voittajana. 
Vuosien 1989-1995 aikana Lazier ajoi CART-sarjassa. Pienten tallien vanhentuneella kalustolla menestys jäi varsin vaatimattomaksi. Vuonna 1996 Lazier ja Ron Hemelgarnin talli vaihtoivat CART-sarjan kohonneiden kustannusten takia toimintansa aloittaneeseen Indy Racing Leagueen. Kauden toisen osakilpailun harjoituksissa Phoenixin ovaalilla, Lazier loukkasi selkänsä kolarissa. Kahden kuukauden päästä, vielä kivuista kärsineenä, hän ajoi Indianapolisin 500 mailin ajon voittoon. 
Muutaman hiljaisemman vuoden jälkeen Lazier voitti vuonna 2000 2 osakilpailua ja IRL-sarjan mestaruuden Hemelgarnin kanssa. Seuraavana vuonna hän voitti 4 osakilpailua, mestaruuden vei kuitenkin nimiinsä Sam Hornish Jr. Vuosi 2002 oli katastrofi Lazierille. Osa CART-sarjan talleista vaihtoi IRL-sarjaan ja Hemelgarnin suorituskyky romahti. 2003 oli vielä edellistäkin vuotta heikompi, kustannusten kohotessa entisestään. Lazierin ja Hemelgarnin tiet erkanivat vuoden 2004 Indianapolis 500:n jälkeen. Viime vuosina Lazier on ajanut eri tallien autoilla yksittäisiä kilpailuja, Indianapolisissa kuitenkin jokaisena vuonna. 2008 Indianapolis 500:n Lazier osallistui jälleen Hemelgarnin kanssa, tuloksena oli 17. sija.
Puškino

Puškino () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä, 43 kilometriä Moskovasta koilliseen. Kaupunki on Puškinon piirin keskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 102 840 henkeä.
Kaupunki sijaitsee Utšajoen ja sen sivujoen Serebrjankan rannalla. Puškinon läpi kulkee Moskovan ja Jaroslavlin välinen rautatie (Puškinon asema).
Historiaa.
Puškinon kylä mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 1499. Moskovan ja Troitse-Sergijevin luostarin välisen maantien varrella sijainneen kylän asukkaat harjoittivat sepän ammattia, toimivat kyytimiehinä ym. 1840-luvulta lähtien seudulle syntyi tekstiiliteollisuutta. Moskovan ja Jaroslavlin välisen rautatien valmistuttua vuonna 1862 Puškinosta tuli suosittua huvilaseutua. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa paikkakunta oli myös merkittävä kulttuurielämän keskus. Puškinon kesäteatterissa esiintyivät säännöllisesti mm. laulajat Leonid Sobinov, Fjodor Šaljapin, Nadežda Obuhova, näyttelijä Vasili Katšalov ym. Vuosina 1920–1928 lähellä sijaitsevassa Akulova gorassa asui kesäisin runoilija Vladimir Majakovski. Vuonna 1925 Puškinosta tuli kaupunki.
Nykyään.
Nykyään Puškinossa on sähkölaite-, kemian, metalli-, tekstiili- ja alkoholiteollisuutta. Kaupungissa toimii metsänhoidon tutkimuslaitos. Nähtävyyksiä ovat vuosina 1692–1694 rakennettu Pyhän Nikolaoksen kirkko kaupungin pohjoisosassa sekä läheisessä Komjaginon kylässä sijaitseva vuonna 1678 rakennettu Pyhän Sergein kirkko.
Max von Bonsdorff

Max Oskar von Bonsdorff (23. elokuuta 1882 Turku − 12. helmikuuta 1967 Porvoo) oli Porvoon hiippakunnan ensimmäinen piispa.
Max von Bonsdorff toimi uskonnon opettajana Viipurin ja Turun oppikouluissa vuosina 1911−1921 ja Helsingin eteläisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1921−1923. 
Porvoon piispa 1923–1954.
Von Bonsdorff väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1923 ja samana vuonna Porvooseen perustettiin uusi ruotsinkielinen hiippakunta. Presidentti K. J. Ståhlberg nimitti virkaan von Bonsdorffin ensimmäiseltä vaalisijalta. Hän toimi tässä virassa vuoteen 1954 saakka ja on sen haltijoista toistaiseksi pitkäaikaisin. Piispan virassa von Bonsdorff pyrki ennen kaikkea edistämään suomen- ja ruotsinkielisten keskinäistä yhteisymmärrystä.
Yang Ling

Yang Ling (s. 24. toukokuuta 1972 Peking) on kiinalainen riistamaaliampuja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Yang on voittanut olympialaisissa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000 kultaa 10 m olympiakiväärissä. Lisäksi hän on saavuttanut useita MM-mitaleita.
Puštšino

Puštšino () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okajoen rannalla 119 kilometriä Moskovasta etelään ja 13 kilometriä Serpuhovista kaakkoon. Asukkaita on 20 100 henkeä (vuonna 2005).
Puštšinon kylä tunnetaan 1500-luvulta lähtien. Vuonna 1956 paikkakunnalle perustettiin Neuvostoliiton, nykyään Venäjän tiedeakatemian tutkimuskeskus, ja vuonna 1966 siitä tuli kaupunki. Puštšinossa toimii useita biologian tutkimuslaitoksia ja Moskovan valtionyliopiston haaraosasto. Vuonna 2005 se sai tiedekaupungin statuksen.
Nähtävyyksiä ovat 1800-luvun alussa rakennettu klassistinen Puštšinon kartano ja Okan vastarannalla sijaitseva biosfäärialue. Puštšinon lähellä nykyisen Spas-Tešilovon kylän paikalla on sijainnut keskiaikainen Tešilovin kaupunki.
Oleg Moldovan

Oleg Moldovan (s. 27. lokakuuta 1966 Chișinău) on moldovalainen riistamaaliampuja ja olympiamitalisti.
Moldovan on saavuttanut olympialaisissa Sydneyssä 2000 hopeaa 10 m olympiakiväärissä.
Protvino

Protvino () on kaupunki Moskovan alueen eteläreunalla Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Protva-joen rannalla 116 kilometriä Moskovasta ja 17 kilometriä Serpuhovista lounaaseen. Asukkaita on 37 308 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa fysiikan tutkimuslaitoksesta, jota ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1960. Aluksi nimellä "Serpuhov-7" tunnetusta paikkakunnasta muodostettiin Protvinon kaupunkimainen taajama vuonna 1965 ja vuonna 1989 siitä tuli kaupunki. Vuonna 2008 Protvino sai tiedekaupungin statuksen.
Nykyään Protvinossa toimii vuonna 1963 perustettu Korkean energian fysiikan instituutti ja Venäjän tiedeakatemian Siperian osaston ydinfysiikan instituutin osasto. 1960-luvulla avattu 70 GeV:n protonikiihdytin oli valmistuessaan maailman tehokkain. 1990-luvulla Kurtšatov-instituutti alkoi rakentaa UNK-keskukseen uutta 3000 GeV:n ja 21 km pituista kiihdytintä, mutta työt keskeytettiin 1998.
Kaupungissa on myös elintarvike-, huonekalu- ja sähköteknistä teollisuutta.
Official Xbox Magazine

Official Xbox Magazine on Xbox-peleihin keskittyvä aikakauslehti. Kerran kuukaudessa ilmestyvää lehteä alettiin julkaista marraskuussa 2001 eli samoihin aikoihin, kun ensimmäiset Xboxit tulivat myyntiin.
"Official Xbox Magazine" sisältää muun muassa ennakkotietoja, arvosteluita ja huijauskoodeja Xbox-peleille. Lehden mukana tulee levy, joka sisältää pelidemoja, esittelyvideoita, päivityksiä ja trailereita tulevista peleistä. Levyn avulla voi myös pelata Xbox-pelejä Xbox 360:lla, jos omistajalla ei ole pääsyä Xbox Liveen. Xbox 360:n ilmestyttyä 22. marraskuuta 2005 lehti alkoi julkaista siihen liittyviä artikkeleita. Lehti arvostelee jokaisen Xboxille, Xbox 360:lle ja Xbox Live Arcadeen ilmestyvän pelin.
Glyseraldehydi

Glyseraldehydi (C3H6O3) on aldehydi ja yksinkertaisin monosakkarideista. Se on makea yhdiste, jota syntyy hiilihydraattien hajoamisessa. Glyseraldehydi on yksi Glyserolin hapettumistuotteista. Glyseraldehydi on myös vertailuyhdiste Fischerin projektiossa.
Glyseraldehydillä on yksi kiraalinen hiiliatomi, joten näin ollen sillä esiintyy kahta enantiomeeria D- ja L-glyseraldehydit . D-enantiomeerissa, josta käytetään myös nimityksiä R- ja (+)-glyseraldehydissa hydroksyyliryhmä on oikealla ja L-glyseraldehydissä vasemmalla. 
Glyseraldehydin on todettu inhibitoivan syöpäsolujen glykolyysiä ja näin jopa tappavan niitä
Mills Lane

Mills Bee Lane III (12. marraskuuta 1936 Savannah, Georgia – 6. joulukuuta 2022 Reno, Nevada) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, nyrkkeilytuomari ja televisiopersoona. Parhaiten Lane tunnetaan hänen tuomitsemistaan useista nyrkkeilyotteluista 1980- ja 1990-luvulla. 
Elämäkerta.
Lane liittyi 1956 Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Merijalkaväessä hän kiinnostui nyrkkeilystä.
Lähdettyään merijalkaväestä Lane raivasi vuonna 1960 tiensä NCAA:n ylemmän välisarjan nyrkkeilymestariksi. Vuoden 1960 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän hävisi välierissä Bill Baldwinille. Lanesta tuli ammattilaisnyrkkeilijä vuonna 1961 opiskellessaan vielä yliopistossa. Hän hävisi ensimmäisen ammattilaisottelunsa, mutta hän vetäytyi kehistä vuonna 1967 saldolla 10–1.
Lane toimi nyrkkeilytuomarina 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla ja tuomaroitsi yli sadassa maailmanmestaruusottelussa. Tunnetuksi hän tuli toimiessaan tuomarina skandaalinomaissa The Sound And The Fury -ottelussa, jossa hän diskasi haastaja Tysonin tämän purtua vastustajaansa korvasta.
Lytkarino

Lytkarino () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskvajoen vasemmalla rannalla 30 kilometriä Moskovasta kaakkoon ja 12 kilometriä Ljubertsysta etelään. Asukkaita on 55 100 (vuonna 2010).
Lytkarinon kylä tunnetaan 1400-luvun alusta lähtien. Asukkaiden pääelinkeinona oli 1900-luvun alkuun saakka lasinvalmistukseen käytetyn kvartsihiekan, hiekkakivestä valmistettujen myllynkivien ja rakennuskiven louhiminen. Vuonna 1957 Lytkarinosta tuli kaupunki.
Nykyään Lytkarinossa on lasitehdas, rakennustarvike-, elintarvike-, lentokone- ja laiteteollisuutta. Nähtävyyksistä huomattavin on Moskvajoen korkealla rannalla sijaitseva Petrovskojen kartanoalue, josta on säilynyt vuosien 1680 ja 1691 välillä rakennettu Pyhän Nikolaoksen kirkko, klassistinen päärakennus sekä pyöreä Pietarin ja Paavalin kirkko (1805). Moskvajoen vastarannalla on merkittäviä 1500-luvun rakennustaiteen muistomerkkejä: Kristuksen kirkastumisen kirkko entisessä Ostrovin kylässä ja Besedan kylän Kristuksen syntymän kirkko.
I’m a Slave 4 U

I’m a Slave 4 U on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin ensimmäinen single hänen albumiltaan "Britney". Singlen paras sijoitus Suomen virallisella singlelistalla oli neljäs sija.
Moinești

Moinești on kaupunki Bacăun piirikunnassa Romaniassa. Siellä on arviolta 21 787 asukasta (vuonna 2011) ja sen pinta-ala on 45,83 neliökilometriä. Kunnan pormestarina toimii Konservatiivipuoluetta edustava Violer Ilie.
Historia.
Ensimmäiset maininnat Moineștista ovat vuodelta 1467. Vuoden 1783 Bawer-kartassa se mainittiin moldovalaisena kylänä. Moineștissa oli markkinat ("târg") 1830-luvulta eteenpäin. Tuolloin siellä oli 588 asukasta. 
Vuonna 1921 Moinești määriteltiin kaupunkimaiseksi kunnaksi (), joten se sai oman vaakunan ja paikallishallinnon. Se jäi kuitenkin niukasti kaupungin paikasta. Moineștista tuli kaupunki vuonna 2002.
Hell Yeah!!! The Awesome Foursome – Live in Montreal

Hell Yeah!!! The Awesome Foursome (And the Finnish Keyboarder Who Didn't Want to Wear His Donald Duck Costume) – Live in Montreal on power metal -yhtye Gamma Rayn livealbumi ja -DVD. Se julkaistiin Saksassa lokakuussa 2008, muualla marraskuun aikana. Sekä CD- että DVD-versiot sisältävät Kanadan Montrealissa vuonna 2006 kuvatun konsertin. DVD-versiossa on lisäksi mukana dokumentit yhtyeen historiasta ja Pohjois-Amerikan -kiertueesta, livekappaleita Wacken Open Air -festivaaleilta ja musiikkivideoita. Rajoitetussa painoksessa on myös bonus-DVD, joka sisältää kappaleita Gamma Rayn ja Helloweenin yhteiskiertueen Barcelonan konsertista vuodelta 2008.
Albumin nimessä oleva huomautus "The Finnish Keyboarder Who Didn't Want to Wear His Donald Duck Costume" on humoristinen viittaus kiertueen aikana yhtyeen vierailevana kosketinsoittajana toimineeseen Eero Kaukomieheen. "Awesome Foursome" puolestaan viittaa yhtyeen vakiojäseniin Kai Hanseniin, Henjo Richteriin, Dirk Schlächteriin ja Daniel Zimmermanniin .
Kappaleet.
CD-versio.
Levy 2.
Bonuskappaleet:
John Mikaelsson

John Mikaelsson (6. joulukuuta 1913 – 16. kesäkuuta 1987) oli ruotsalainen kilpakävelijä ja olympiavoittaja.
Mikaelsson voitti ensimmäisen kerran arvokisoissa kultaa Oslon EM-kilpailuissa 1946, jolloin hän voitti 10 000 metrin kävelyn ajalla 46.05,2. Kaksi vuotta myöhemmin Lontoon olympialaisissa hän teki alkuerissä olympiaennätyksen 45.03,0 ja voitti loppukilpailussa kultaa ajalla 45.13,2. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän saavutti pronssia ajalla 46.48,2. Helsingin 1952 olympialaisissa 10 000 metrin kävely oli viimeistä kertaa miesten olympiaohjelmassa ja Mikaelsson voitti 38-vuotiaana toisen olympiakultamitalinsa loppuajalla 45.02,8.
Mikaelsson paransi 20 kilometrin maantiekävelyn maailmanennätystä kahdesti: Malmössä 30. toukokuuta 1937 aikaan 1.32.12 sekä Tukholmassa 10. kesäkuuta 1946 aikaan 1.31.44. Växjössä 12. heinäkuuta 1942 hän käveli 20 000 metrin ratakävelyn maailmanennätyksen 1.32.28,4.
Loukajanvuori

Loukajanvuori on 141,5 metriä korkea mäki Kurikassa. Mäki sijaitsee Luovan kylässä, valtatie 3:n varrella, Kurikan keskustasta kaakkoon. Loukajanvuoren takaa on aikoinaan louhittu kiveä. Loukajanvuori kuuluu pohjavesialueeseen.
Loukajanvuorella sijaitsee 20 hengen kota sekä paikallisen kylätoimikunnan vuonna 2004 pystyttämä näkötorni.
Ingemar Johansson (yleisurheilija)

Ingemar Johansson (25. huhtikuuta 1924 – 18. huhtikuuta 2009) oli ruotsalainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Johansson saavutti 10 000 metrin kävelyn olympiahopeaa Lontoossa 1948. Hänen loppukilpailuaikansa oli 45.43,8 ja hänen maanmiehensä John Mikaelsson voitti hänet runsaalla puolella minuutilla. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Johansson keskeytti.
Suur-Kolumbia

Suur-Kolumbia () oli valtio nykyisten Kolumbian, Ecuadorin, Venezuelan ja Panaman alueella vuosina 1819–1831. Suur-Kolumbia-nimeä ei alun perin käytetty, vaan maan virallinen nimi oli Kolumbian tasavalta (). Vasta myöhemmin historioitsijat keksivät käyttää nimeä Suur-Kolumbia erotukseksi nykyisestä Kolumbian tasavallasta. Kolumbia-nimitys taas tulee Kristoffer Kolumbuksen nimestä.
Historia.
Maa perustettiin Simón Bolívarin vapautettua Etelä-Amerikan valtiot, ja se oli aluksi Kolumbian, Ecuadorin ja Venezuelan unioni. Perustuslaki valmistui vuonna 1821 ja maan pääkaupungiksi tuli Bogotá. Samana vuonna Panama liitettiin osaksi Suur-Kolumbiaa. Bolívarin tavoitteena oli liittotasavaltio, mutta valtion eri kansanryhmien väliset yhteenotot ja kykenemättömyys yhteistyöhön muuttivat hänen suunnitelmiaan ensin keskitetyksi hallintomuodoksi ja lopulta Bolívarin vuosina 1828–1830 johtamaan diktatuuriin. 
Nopeasti valtion perustamisen jälkeen syntyi separatistisia liikkeitä eri maakunnissa johtuen Bolívarin eroamisesta maan johdosta vuonna 1830. Bolívar olisi halunnut luoda Suur-Kolumbiasta koko Etelä-Amerikan käsittävän valtion, mutta muiden alueen maiden poliitikot vastustivat tätä. Venezuela ja Ecuador itsenäistyivät vuonna 1831. Kolumbian ja Panaman alueesta tuli Uuden-Granadan tasavalta, joka vaihtoi nimensä ensin Granadalaiseksi valtioliitoksi vuonna 1858, sitten Kolumbian yhdysvalloiksi vuonna 1863 ja lopulta nykyiseksi Kolumbian tasavallaksi vuonna 1886. Panama itsenäistyi vuonna 1903.
Nasty Nasty

Nasty Nasty on yhdysvaltalaisen heavy metal-yhtye Black 'n Bluen studioalbumi vuodelta 1986. Albumin tuottajaksi palkattiin Kiss-yhtyeen toinen perustajajäsen ja bassokitaristi Gene Simmons, koska bändi halusi rankemman soundin. Geffen Records -levy-yhtiö ei pitänyt kappaleesta "radio" ja vaihtoi tilalle Jonathan Cainin tekemän ja tuottaman kappaleen "I'll Be There For You", jota suunniteltiin jonkin elokuvan ääniraidalle.
Kokoonpano.
sekä
Rune Larsson

Rune Larsson (17. kesäkuuta 1924 – 17. syyskuuta 2016) oli ruotsalainen juoksija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu.
Larsson saavutti ensimmäisen neljästä arvokisamitalistaan Oslon EM-kilpailuissa 1946, jolloin hän sijoittui pronssille 400 metrin aitajuoksussa ajalla 52,5. Kaksi vuotta myöhemmin Lontoon olympialaisissa hän saavutti pronssia aitajuoksussa ajalla 52,2 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.16,0. Hän juoksi viestissä viimeisen osuuden. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän juoksi kolmannen osuuden viestijoukkueessa, joka sai pronssia ajalla 3.11,6.
Eritrean ilmavoimat

Eritrean ilmavoimat perustettiin Eritrean vapaussodan jälkeen vuonna 1994 tukeutuen Etiopialta maahan jääneeseen lentokone ym. kalustoon. 
Ilmavoimat () kasvoi Eritrean ja Etiopian sodissa. Syntyi pienen mittakaavan varustelukilpa kahden köyhän maan välillä. Etiopia osti Su-27-hävittäjiä ja MiG-29-hävittäjiä. Rajasodassa Eritrea sai haltuunsa Etiopian helikoptereita. Vuonna 2000 Eritrean ilmavoimat osti kahdeksan Su-25-hävittäjää Georgialta ja kuusi MiG-29-hävittäjä Moldavialta. Vuonna 2003 Eritrea hankki lisää useita Su-27-hävittäjiä.
Eritrean ilmavoimien komentaja on kenraalimajuri Teklai Habteselassie. Eritrean ilmavoimien esikunta on Asmarassa.
Kalusto.
Redigot kulkevat italialaisella tyyppimerkinnällä, mutta ilmeisesti Kuorevedellä rakennettuja. Suomen ilmavoimien ensimmäisen koneen lahjoittaja kreivi Eric von Rosenin poika Carl Gustav von Rosen oli Etiopian ilmavoimien, joista Eritrean ilmavoimat sittemmin syntyivät, perustaja.
Ska vi gå hem till dig?

Ska vi gå hem till dig? on ruotsalaismuusikko Lasse Tennanderin kirjoittama kappale. Se julkaistiin alun perin hänen albumillaan "Lars Vegas" vuonna 1974. Kappaleesta on tehty coverversioita. Magnus Ugglan versio kappaleesta oli hänen vuonna 1988 julkaistulla "Allting som ni gör kan jag göra bättre" -albumillaan, jonka kaikki kappaleet ovat lainakappaleita. Kappale ylsi Svensktoppen-listalla parhaimmillaan kolmanneksi. Ruotsalaisduo Miio teki yhdessä Ayon kanssa coverin vuonna 2003, ja se ylsi Svensktoppenilla toiseksi.
Göte Hagström

Ernst Göte Hagström (7. syyskuuta 1918 Gagnef – 5. lokakuuta 2014 Kvarnsveden) oli ruotsalainen estejuoksija ja olympiamitalisti.
Hagström saavutti 3 000 metrin estejuoksussa pronssia Lontoon 1948 olympialaisissa ajalla 9.11,8. Ruotsi saavutti kilpailussa kolmoisvoiton.
Joan Chen

Joan Chen (alk. Chong Cheng) (s. 26. huhtikuuta 1961 Shanghai, Kiina) on kiinalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Xiao hua" (1980), "Wedlock – kalmankihla" (1991), "Twin Peaks – Tuli kulje kanssani" (1992), "Punainen ruusu, valkoinen ruusu" (1994), "Xiu Xiu – unohdettu tyttö" (1998), "The Home Song Stories" (2007) ja "The Sun Also Rises" (2007). Lisäksi hänet tunnetaan televisiosarjasta "Twin Peaks", jossa hän näytteli Jocelyn ”Josie” Packardia.
Joan Chen pääsi 14-vuotiaana Kiinan valtion ylläpitämään teatterikouluun, kun puhemies Maon vaimo Jiang Qing oli nähnyt hänet ampumaharjoituksissa ja pitänyt näkemästään. Chen nousi nopeasti kuuluisuuteen, ja häntä verrattiin kiinalaisissa lehdissä nuoreen Elizabeth Tayloriin. Chen pääsi muuttamaan Yhdysvaltoihin, koska hänen vanhempansa olivat tutkijalääkäreitä, joilla oli työtehtäviä New Yorkissa. Yhdysvalloissa Chenistä tuli kansainvälisesti tunnettu näyttelijä, kun hän sai Wan Jungin roolin Bernardo Bertoluccin elokuvasta "Viimeinen keisari".
Yksityiselämä.
Chen on ollut kaksi kertaa naimisissa, ensin Jim Laun kanssa vuosina 1985–1990 ja nykyään Peter Huin kanssa. Heillä on kaksi lasta.