Brian Hatton

Brian Hatton (12. elokuuta 1887 - 23. huhtikuuta 1916) oli englantilainen taidemaalari. Uransa varrella hän keskittyi maalaamaan maisemia ja muotokuvia. Ensimmäinen maailmansota keskeytti lupaavaksi lahjakkuudeksi kuvatun taiteilijan uran. 
Elämänvaiheita.
Hatton osoittautui jo lapsena erittäin taitavaksi piirtäjäksi. Hän voitti 11-vuotiaana kansallisen piirustuskilpailun ja hänen ylpeät vanhempansa kannustivat poikaansa ryhtymään taiteilijaksi. Tämän jälkeen hän valmistautui taidekoulua varten piirtämällä monia kuvia perheenjäsenistään. 
Vuonna 1905 Hatton kirjoittautui Oxfordin Trinity Collegeen, mutta viihtyi siellä vain vuoden. Matkailusta kiinnostuneena hän lyöttäytyi yhteen enonsa kanssa ja matkusti Alankomaihin vuonna 1906. Kotimatkalla hän poikkesi Skotlannissa ja kirjoittautui Hospitalfields Art Schooliin, missä hänen opettajansa oli George Harcourt. Koulua pidettiin tuolloin yhtenä Iso-Britannian parhaimmista. 
Kahta vuotta kauemmin ei Hatton viihtynyt Skotlannissa. Hän muutti Lontooseen, missä jakoi asunnon yhdessä serkkunsa Geoffrey Veversin kanssa. Pian Lontooseen muuton jälkeen hän pääsi mukaan Egyptiin tehdylle arkeologiselle tutkimusmatkalle. Egyptissä Hatton oleskeli vuoteen 1909 asti. 
Hattonin ollessa tutkimusmatkalla, oli hänen äitinsä sillä aikaa sairastunut vakavasti. Äiti oli siirretty Skotlantiin saamaan hoitoa, missä hän kuitenkin menehtyi heinäkuun lopulla vuonna 1908. Tämä oli Hattonille valtava menetys. Äiti oli ollut alusta alkaen poikansa uskollisin tukija ja luotettu. Äidin ja pojan välistä kirjeenvaihtoa on arkistoissa ja se todistaa heidän lämpimät välinsä. 
Vuonna 1910 Hatton kirjoittautui tuolloin edistykselliseen yksityiseen Académie Julianiin Pariisissa. Pariisia pidettiin ennen Ensimmmäistä maailmansotaa taidemaailman keskuksena, jossa "kaikkien" piti käydä. Opiskeluun kuuluivat myös säännölliset museovierailut, joissa tutkittiin vanhojen mestareiden töitä. Pariisissa Hatton oleskeli kaksi vuotta. 
Hatton päätti muuttaa Lontooseen, sillä oli kuullut, että siellä oli paljon taiteenostajia ja taiteilijana saattoi päästä hyviin ansiohin. Hattonin täytyi nyt ensiksi ratkaista muuan ongelma: jotta voisi perustaa ateljeen, tarvitsi rahoittajan. Rahoittajan saadakseen piti olla tunnettu. Ateljeen Hatton perusti lopulta yhdessä ystävänsä Gerald Siordetin kanssa. Melko pian saapuivat ensimmäiset muotokuvatilaukset. 
Maine Hattonin taidoista levisi nopeasti ja hän oli pian erittäin kiireinen. Hän ei enää ehtinyt vierailemaan maaseudulla isänsä luona. Vuonna 1913 kuninkaalliset kääntyivät hänen puoleensa ja tilasivat prinsessa Alicen lasten, prinssi Rupertin ja prinsessa Mayn piirrosmuotokuvat. Tämä tilaus toi luonnollisesti lisää muotokuvatilauksia. Samana vuonna häntä lähestyi myös Royal Institute of Oil Paintersin jäsen. Hän kysyi haluaisiko Hatton, että hänen nimensä laitettaisiin marraskuussa tapahtuvaan äänestykseen, jossa valittiin yhdistyksen uudet jäsenet. Tämä oli suuri kunnianosoitus. 
Ehdotuksen johdosta Hatton sai näyttelyyn kaksi hänen omasta mielestään parasta maalausta. Toinen maalauksista oli nimeltään "The Outcast". Maalauksen mallina oli Beatrice Stewart joka kauneudestaan huolimatta antaa vaiteliaan ja vetäytyvän vaikutelman. Mallin olemus on ristiriitainen, sekä tyytymistä kohtaloon, että kapinointia ja myös uteliaisuutta siihen, mitä elämä tuo tullessaan. Maalaus sai näyttelystä kiitetettävän arvosanan. 
Vuoden 1914 Hattonin tilanne näytti lupaavalta. Kesällä maailmanpoliittinen tilanne kiristyi äkkiarvaamatta ja syttyi ensimmäinen maailmansota. Muotokuvatilauksia ei enää tullut ja entisiäkin peruttiin. Hattonin oli vaikeaa saada itselleen tuloja. 
Toimeentulohuolten vaivaama taiteilija matkusti maaseudulle tapaamaan isäänsä. Syyskuussa 1914 Hatton ilmoittautui vapaaehtoisena armeijaan, Worcestershire Yeomanryn ratsuväkirykmenttiin. Lokakuussa sitä alettiin siirtää Ranskaan. Marraskuussa Hatton kirjoitti isälleen jotain yllättävää, hän oli solminut lomallaan avioliiton tanssijatar Lydia May Bidmeadin kanssa. Isälleen hän kirjoitti tietäen, että isä ei liitosta ehkä innostu, että on vielä nuori ja hölmö. 
Kymmenen kuukautta häiden jälkeen syntyi avioparin tytär Mary Amelia. Hatton pääsi kuukaudeksi kotiin perheensä luo. Sitten hän meni takaisin rykmenttiinsä ja hänet laivattiin Egyptiin. Kotiin hän kirjoitti, että tulee toivottavasti takaisin oikea käsi vakaana ja näkö tallella. 
Rintamalla Hatton ehti tehdä vähän taidetta. Hänen teoksensa esittää kaatuneita sotilaita, jotka sota oli erottanut, mutta nyt kuolemassa he ovat jälleen yhtä. Luultavasti sensuurin välttääkseen Hatton maalasi yhdelle kuolleelle saksalaisen sotilaskypärän. Maalaukselle hän antoi satiirisesti nimen "Sivilisaatio". 
Viimeisessä kirjeessää huhtikuussa 1916 Hatton toteaa olevansa hyvin hiljaisessa paikassa, jossa ei ole juuri mitään vaaraa. Huhtikuun 23. päivänä vuonna 1916 Hattonin rykmentti lähetettiin turvaamaan Siinain niemimaalle toista brittirykmenttiä. Matkalla he joutuivat turkkilaisten kiivaaseen tulitukseen ja upseeri kehoitti vapaaehtoisia hakemaan apua takalinjoilta. Hatton oli yksi vapaaehtoisista. Hän lähti ratsastamaan, mutta häntä ei enää elävänä nähty. Hänen ruumiinsa löydettiin kuukautta myöhemmin. 
Hattonin sisar Marjorie, joka lapsena oli veljensä mallina, päätti toimia veljensä taiteen säilymiseksi jälkipolville. Hattonin tyttärestä tuli tanssijatar. Hattonin teoksista oli näyttely Hereford Museumissa vuonna 2008.