tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Berit Johansson

Berit Johansson (s. 9. toukokuuta 1945) on ruotsalainen muotoilija, joka on suunnitellut erityisesti lasia. Hän oli suunnittelijana Orreforsin lasitehtaalla 1969–1975 hopeaseppänä ja lasinmuotoilijana sekä 1979–1985 muotoilijana. 1985 hän aloitti Ulf Johanssonin kanssa yhteistyön Älghultissa, ja on tehnyt siellä pääosan taidelasistaan. Lasi on ollut hänen pääasiallisin materiaalinsa kansainvälisesti. Vuodesta 1990 hän on työskennellyt lähinnä Italiassa venetsialaisen Salvatin kanssa yhteistyössä, mutta hän työskentelee myös Paulyn lasitehtaalla Muranon saarella.
Johansson on opiskellut Pernbyn taidekoulussa 1963, Konstfackskolanissa Tukholmassa 1964–1969 sekä ulkomailla Englannissa, Italiassa ja Yhdysvalloissa.
Saloninus

Publius Licinius Cornelius Valerianus Saloninus (noin 242 – syksy 260) oli Rooman keisari Gallienuksen ja hänen vaimonsa Cornelia Saloninan toiseksi vanhin poika. Hän oli syntynyt noin vuonna 242, mutta hänen elämästään ennen vuotta 258 ei tiedetä juuri mitään. Kun Gallienuksen vanhin poika Valerianus II kuoli vuonna 258, Gallienus nimitti noin 16-vuotiaan Saloninuksen seuraajakseen ("caesar") ja lähetti tämän Colonia Agrippinan kaupunkiin Germania Inferiorin provinssiin yhdessä pretoriaaniprefekti Silvanuksen kanssa. Gallienus taas lähti taistelemaan alemanneja ja gootteja vastaan. 
Kesällä 260 Gallienuksen isä ja kanssahallitsija Valerianus joutui persialaisten vangitsemaksi. Kaappauksen jälkeisessä sekasorrossa ilmestyi monia kapinoita ympäri valtakuntaa. Galliassa Germania Inferiorin maaherra Postumus yritti jakaa frankeilta saadun sotasaaliin sotilailleen, mutta Silvanus ja Saloninus eivät hyväksyneet tätä. Tällöin Postumuksen sotilaat suuttuivat ja huusivat komentajansa keisariksi. Postumuksen armeija hyökkäsi Silvanuksen joukkoa vastaan ja piirittivät Colonia Agrippinan, minne Silvanus ja Saloninus olivat paenneet. Saloninus yritti saada kaupungin joukkojen ja asukkaiden tuen puolelleen julistamalla itsensä keisariksi ("augustus") ja lyöttämällä kolikoita juhlistamaan tätä. Se ei kuitenkaan onnistunut, ja monen viikon piirityksen jälkeen turhautuneet kaupungin asukkaat päättivät ottaa asian omiin käsiinsä ja murhasivat Silvanuksen ja Saloninuksen, jonka jälkeen he avasivat porttinsa Postumuksen joukoille. Gallienus, jolla oli tuolloin kiireitä lukuisten vihollisten ja vallananastajien kanssa Tonavalla, ei pystynyt tekemään mitään piiritettyjen hyväksi.
Timanttiliiga

Timanttiliiga () on vuodesta 2010 alkaen järjestetty, vuosittainen Kansainvälisen yleisurheiluliiton järjestämä huippuyleisurheilukilpailujen sarja. Timanttiliiga tuli entisen Kultainen liiga -kilpailusarjan tilalle. Samalla sen tarkoituksena oli sulauttaa itseensä Super Grand Prix -luokan kilpailut. Kaudella 2017 Timanttiliigaan kuului 14 osakilpailua.
Timanttiliigan pääajatuksena on levittää yleisurheilu kaikille mantereille, ja sarjaan kuuluukin kilpailuja Yhdysvalloissa, Aasiassa ja Afrikassa. Kultaisen liigan osakilpailuja järjestettiin vain Euroopassa, minkä lisäksi sitä kritisoitiin suppeasta lajivalikoimasta. Uudella sarjalla IAAF pyrkiikin kasvattamaan yleisurheilun suosiota ympäri maailman.
Kilpailujärjestelmä.
Yhdessä lajissa kilpaillaan 7 kertaa vuoden aikana. Osakilpailun kuusi parasta palkitaan pisteillä niin, että lajin osakilpailun voittaja saa kymmenen pistettä, toiseksi tullut kuusi pistettä, kolmanneksi sijoittunut neljä pistettä, neljäs kolme pistettä, viides kaksi pistettä ja kuudes yhden pisteen. Kauden lopuksi järjestetään lajien syklin vuoksi kaksi eri finaalia, jotka käydään Zürichissä ja Brysselissä. Finaaleista saatavat sijoituspisteet tuplataan, eli jaossa on 20–12–8–6–4–2 pistettä.
Palkintojärjestelmä.
Osakilpailun kilpailun kahdeksalle parhaalle jaetaan 30 000 Yhdysvaltain dollaria lajista riippumatta. Sijoitusbonukset jaetaan tästä summasta seuraavanlaisesti:
10 000 –
6 000 –
4 000 –
3 000 –
2 500 –
2 000 –
1 500 –
1 000. Lisäksi pitkän matkan juoksuissa annetaan palkinto sijoille 9–12 ja mahdolliselle 9:nnelle juoksijalle pikamatkoilla.
Eniten pisteitä omassa lajissaan keränneet urheilijat palkitaan sarjan päätyttyä 40 000 Yhdysvaltain dollarilla ja Diamond Trophylla.
Lajit.
Timanttiliiga kattaa kaikki miesten ja naisten yleisurheilun arvokisalajit (yhteensä 32), poikkeuksena moukarinheitto, jolle järjestetään infrastruktuuriongelmien vuoksi oma kilpailusarjansa. Osakilpailujen lajivalikoima vaihtelee vuosittain siten, että lajeja kierrätetään osakilpailusta toiseen. Yhdessä kilpailussa viedään läpi yhden päivän aikana puolet kaikista kilpailutapahtumista eli 16 eri lajia. Poikkeuksena on London Grand Prix, joka on perinteisesti ollut kaksipäiväinen tapahtuma. Lontoossa järjestetäänkin kaikki lajitapahtumat kaksipäiväisten kilpailujen ansiosta. Laskennallisesti Lontoo on kuitenkin vain yksi osakilpailu.
"Lähde: IAAF"
Edward Frankland

Edward Frankland (18. tammikuuta 1825 – 9. elokuuta 1899) oli englantilainen kemisti. Hän oli veden analysoinnin asiantuntija ja kehitti valenssin käsitteen. Hän oli myös yksi organometallikemian kehittäjistä.
Papukaija G. Pula-ahon seikkailut

Papukaija G. Pula-ahon seikkailut on Spede Pasasen kirjoittama ja Tampereen keskuspainon/Lehmuksen vuonna 1964 julkaistu kirja. Teos sisältää 23 Spede Pasasen 1960-luvun radio-ohjelmissa esitettyä Papukaija G. Pula-aho-sketsiä, joista kolmesta ei ole säilynyt äänitaltiointia.
Teoksen kuvituksesta vastasi Olli Tasanen. Osaa kirjan kuvituksesta käytettiin myös EMI Finlandin vuonna 2002 ilmestyneessä CD-julkaisun "Pure nenääs! - Kaikki sketsit ja seikkailut 1960–1964" kansipaperissa.
Evangelisch-Lutherische Gebetsbruderschaft

Evangelisch-Lutherische Gebetsbruderschaft () on saksalainen luterilainen veljestö miehille ja naisille. Se jakautuu Pohjois- Keski- ja Etelä-Saksan konventteihin, joilla jokaisella on oma historia. Keski-Saksan konventti on perustettu 1954 Leipzigissa.
Evangelisch-Lutherische Gebetsbruderschaftin identiteetti on tunnustuksellinen luterilainen. Veljestön elämään kuuluvat hetkirukoukset, joita varten sillä on oma saksankielinen breviario, "Breviarium Lipsiensae". Veljestön liturginen vaikutus ulottuu myös Pohjois-Amerikkaan, jossa tunnustuksellinen luterilainen "Lutheran Liturgical Prayer Brotherhood" on syntynyt sen inspiroimana ja käyttää englanninkielistä breviaaria, jonka pääasiallisena lähteenä on Breviarium Lipsiensae.
Rauhanjuna

Rauhanjuna oli suomalaisten taiteilijoiden rauhankampanja, joka toteutettiin keväällä 1982. Rauhanjuna kävi kymmenen päivän kymmenillä eri paikkakunnilla ja pysähtyi esitysten ja keskustelutilaisuuksien ajaksi rautatieasemilla. Lisäksi ohjelmassa oli tilaisuuksia muun muassa kouluissa, työpaikoilla ja sairaaloissa. Mukana oli satoja taiteilijoita eri taiteen aloilta. Hanke oli alkujaan Pekka Milonoffin idea. Rauhanjunan tarkoituksena oli rauhankasvatuksen tukeminen ja ydinaseettoman Pohjolan edistäminen.
Kiertueen alussa kyseessä oli kuusi erillistä vaunua ja diskovaunu Helsinki–Turku-pikajunan perässä. Siitä eteenpäin juna kulki omalla veturilla lähinnä öisin, jotta muulle liikenteelle ei olisi häiriötä. Suomen valtio tuki hanketta 200 000 markan suuruisella avustuksella.
Kirjailijoita osallistui hankkeeseen "Pitkä juna. Det långa tåget" -antologialla.
M. A. Numminen teki singlen ”Sota on rahaa”/ ”Oo, Susanna!” Rauhanjuna-kiertueen ohjelmistoon. Se julkaistiin Johanna-levymerkillä.
Kim Weckström toimitti tapahtumasta Yleisradiolle "Rauhanjuna"-televisioreportaasin. 
Viittauksia aiheeseen suomalaisessa kulttuurissa.
Veikko Huovinen kirjoitti oman näkemyksensä Rauhanjunasta kokoelmassa "Ympäristöministeri". Siinä pariskunta lähtee katsomaan Rauhanjunaa kuin Matti ja Liisa rautatietä konsanaan Juhani Ahon teoksessa. Samainen Rauhanjuna päätyi myös Huovisen kirjoittamaan ja Pauli Virtasen ohjaamaan 10-osaiseen tv-sarjaan "Lyhyet erikoiset" yhdeksi osaksi. Eppu Normaalin kappaleessa ”Terve vaan ja onnea”, joka julkaistiin "Tie vie" -albumilla vuonna 1982, kerrotaan myös rauhanjunasta ironiseen sävyyn. Kohu-63-yhtyeen syksyllä 1982 julkaistulla "Lisää verta historiaan" -EP:llä on ”Kaatakaa rauhanjuna” -niminen kappale.
Rauhanjuniksi on kutsuttu useita junia, joilla solidaarisuutta osoittavat suuret ryhmät ovat matkustaneet kriisialueille tai suuriin kansainvälisiin rauhankokouksiin. Samaan henkeä nimen puolesta on Pasilassa toimivan Rauhanaseman perustamisessa 1986.
Edward Said

Edward Wadie Saïd (arabiaksi: إدوارد وديع سعيد‎, Idwārd Wadīʿ Saʿīd) (1. marraskuuta 1935 Jerusalem, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 25. syyskuuta 2003 New York, New York) oli palestiinalaisyhdysvaltalainen kirjailija, kirjallisuusteoreetikko, kulttuurikriitikko ja palestiinalaisten oikeuksien ajaja. Hän oli yksi tärkeimmistä postkolonialismin teorioiden luojista. Sen lisäksi hän oli tunnettu postmodernisti. Hän oli myös Columbian yliopiston professori.
Edward Said syntyi Jerusalemissa. Hänen isänsä oli palestiinalaistaustainen Yhdysvaltain kansalainen ja äitinsä palestiinalainen. Sekä hänen isänsä että äitinsä olivat uskonnoltaan protestantteja. Edward Said kuoli leukemiaan 67-vuotiaana. 
Orientalismi.
Saidin tunnetuin teos on "Orientalismi" (1978). Said kirjoitti, että hän halusi kirjalla osoittaa, että puhe islamista oli radikaalisti vääristynyttä ei vain siksi, että se halusi puristaa rikkaan ja monimuotoisen islamilaisen elämän johonkin ideologiseen kaavaan, vaan myös siksi, että se toisti orientalistisia virheitä, joiden mukaan voidaan sanoa, että oikea islam on jotain X, Y tai Z. 
Arvioita ja kritiikkiä.
Helsingin Sanomien muistokirjoituksessa Toni Ervamaa kirjoitti, että teos Orientalism (1978) mullisti tavan, jolla lännen ja idän, pohjoisen ja etelän, alistajien ja alistettujen suhteista puhuttiin. Said väitti, että läntinen kulttuuri näkee "idän" eksoottisen kiehtovana, mutta toisaalta tietämättömänä, laiskana ja katalana haaremien maana. Tämä tapa nähdä itä oli samalla tapa käyttää valtaa. 
Semiootikko ja persialaisen runouden tuntija Henri Broms (1927–2014) kirjoitti, ettei ollut tavannut yhtään kirjaa, joka kääntäisi tosiasiat siinä määrin päälaelleen kuin Edward Saidin "Orientalismi," ja että sille veti vertoja vain Stalinin Kootut teokset. Said muun muassa väitti, ettei Saksassa ollut mainitsemisen arvoista orientalistiikka, ja että orientalistiikka oli syntynyt tukemaan kolonialistista siirtomaavaltaa.
Antropologi Philip Carl Salzman arvostelee Saidin näkemystä, jonka mukaan ihmiset ovat enemmän tai vähemmän samanlaisia, ja tämän takia on väärää essentialismia tehdä kulttuurien välille eroja, jotka toiseuttavat muita ihmisiä. Salzman väittää, että Saidin asenne on etnosentrismiä, joka projisioi länsimaiset arvot myös muihin kulttuureihin ja pitää läntisiä arvoja muita parempina.
Rainy River (Minnesota-Ontario)

Rainy River () on noin 140 kilometriä pitkä joki Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla. Joki erottaa Ontarion provinssin Minnesotan osavaltiosta.
Joki saa alkunsa Rainy Lake -järven länsipuolelta ja kulkee pääsääntöisesti länsi- ja luoteissuuntaan, Minnesotan International Falls -kaupungin ja Ontarion Fort Frances -kylän läpi, sekä Minnesotan Baudetten kaupungin ja Ontarion Rainy Riverin kylän kautta. Lopulta se laskee Lake of the Woods -järven eteläpäähän. Lake of the Woods -järveltä on edelleen yhteys Winnipegjoen, Winnipegjärven ja Nelsonjoen kautta Hudsoninlahdelle. Joki on padottu International Falls -kaupungin lähettyvillä, jossa on vesivoimalaitos. Joen valuma-alue saa alkunsa noin sata kilometriä Yläjärvestä länteen, joka oli myös vuonna 1670 Hudson's Bay Companylle myönnetyn Rupertinmaan kaakkoisraja.
Joen ylittävät Baudette-Rainy River International Bridge- ja Fort Frances-International Falls International Bridge -sillat, jotka ovat virallisia rajanylityspaikkoja.
Rautatieyhtiö Ontario and Rainy River Railway aloitti toimintansa vuonna 1901. Rautatien omistaa nykyisin Canadian National. Kanadan puolella ratalinjaus seuraa jokea.
Rainy River (Ontario)

Rainy River on kylä Kanadassa, Ontarion provinssissa. Se sijaitsee valtakunnanrajana toimivan Rainy River -joen rannalla. Kylässä sijaitsee raja-asema ja joen ylittävän Baudette-Rainy River International Bridge -sillan kautta yhteys Baudetten kaupunkiin Minnesotaan. Kylän väkiluku oli vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa 909 asukasta. 
Vuonna 1895 alueelle saapui ensimmäiset asukkaat, jotka perustivat sahan. Vuonna 1898 Beaver Mills Lumber Company osti perustetun sahan ja asutuskeskus nimettiin yhtiön mukaan "Beaver Mills". Nimi säilyi vuoteen 1904 jolloin kylä virallisti perustettiin ja otti nimensä Rainy River joen mukaan. 
Alueella on runsaasti rautamalmia ja kaivostoiminta on tärkeä teollisuudenala kylässä. Ensimmäiset merkit rautamalmista löydettiin vuonna 1897, kun Steep Rock -järven rannalta löydettiin hematiittilohkareita, jotka ilmaisevat rautamalmin esiintymisen. Muistolaatta malmiesiintymästä on pystytetty alueelle. 
Kylän väkiluku kasvoi nopeasti 1900-luvun alussa voimakkaasta metsätaloudesta johtuen. Vuonna 1901 Ontario and Rainy River Railway -rautatie aloitti toimintansa. Se yhdistettiin vuonna 1915 Canadian Northern Railway -yhtiöön, joka on nykyisin Canadian National Railway -yhtiön omistuksessa. Vuonna 1910 Minnesotan puolelta alkunsa saanut suuri metsäpalo tuhosi suuren osan kaupunkia. Tämän vuoksi sahateollisuus muutti pois kylästä ja väkiluku putosi 4 500 asukkaasta noin 1 000:een asukkaaseen. Nykyisin kalastus- ja metsästysturismista on muodostunut tärkeä tulonlähde kylälle.
Kirjobekardi

Kirjobekardi ("Pachyramphus versicolor") eli aiemmalta nimeltään kirjolepinkäistyranni on Etelä-Amerikassa tavattava varpuslintu. Laji kuuluu tityrojen heimoon.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kirjobekardi on noin 13 cm. Koiraan päälaki, selkä ja perä ovat väriltään mustat. Siivissä on runsaasti valkoisia täpliä ja leveä valkoinen reunus. Pyrstön ja perän väri on harmaa. Koiraan pään sivut ovat väriltään vihertävän keltaiset. Vatsa on väritykseltään valkoinen ja siinä on heikkoja harmaita raitoja. Naaraan päälaki on harmaa. Selkä on oliivinvihreät ja siivet mustat ja punaruskeat. Naaralla on keltaiset silmärenkaat, jotka puuttuvat koiraalta. Naaraan vatsa on vaalean keltainen hämärästi erottuvin harmain raidoin.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kirjobekardin elinalue ulottuu Costa Ricasta Länsi-Panamaan ja Kolumbiasta Venezuelaan ja Bolivian pohjoisosiin. Lajia tavataan valoisissa vuoristometsissä ja niiden laitamilla. Yleensä lintu elää 1 600–2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat ja lisääntyminen.
Kirjobekardit elävät yksin tai pareittain. Ne muodostavat usein sekaparvia muiden hyönteisiä syövien lintujen, kuten tangaroiden, kanssa.
Kirjobekardin pesä on muodoltaan pallomainen ja sijaitsee usein joen penkan tai laidunmaiden läheisyydessä. Se rakentaa pesän puuhun 3–30 metrin korkeuteen. Pesä on tehty sammaleesta, lehdistä, ruohoista ja puiden kuoresta. Pesän sisäänkäynti on tunneli pesän sivulla. Pesimäaika kestää maaliskuusta kesäkuuhun. Naaras munii yleensä kaksi valkeaa munaa, jotka ovat kanelinruskeanruskean tai laventelinsinisen pilkuttamia. Molemmat sukupuolet osallistuvat pesän rakentamiseen ja kuoriutuneiden poikasten hoitamiseen. Naaraan hautoessa munia koiras laulaa usein läheisessä puussa.
Lynn Jenkins

Lynn Jenkins (s. 10. kesäkuuta 1963 Holton, Kansas) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Jenkins on 3. tammikuuta 2009 alkaen toiminut Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kansasin toisesta vaalipiiristä. Hän voitti marraskuun 2008 vaaleissa istuvan edustajan, demokraatti Nancy Boydan prosentein 51–46. Hänet valittiin republikaanien ehdokkaaksi elokuussa, jolloin hän voitti esivaaleissa Jim Ryunin, edustajainhuoneen entisen jäsenen ja olympiamitalistin. Jenkins on edustajainhuoneen pankkivaliokunnan jäsen.
Jenkins on varsinaiselta ammatiltaan hyväksytty julkinen tilintarkastaja (). Hän opiskeli Kansas State Universityssä Manhattanin kaupungissa Kansasissa ja Weber State Universityssä Ogdenissa Utahissa. Hän aloitti poliittisen uransa Kansasin edustajainhuoneessa, jonka jäsen hän oli vuosina 1999–2001. Vuodesta 2001 vuoteen 2003 hän oli jäsenenä osavaltionsa senaatissa ja vuodesta 2003 vuoteen 2008 hän oli Kansasin osavaltion State Treasurer, valtiovarainministeri, joksi hänet valittiin kaksissa vaaleissa, 2002 ja 2006. 
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Jenkins on uskonnoltaan metodisti. Hän avioitui vuonna 1983 Scott Jenkinsin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, tytär Hayley ja poika Hayden. Scott Jenkins haki avioeroa marraskuussa 2008.
Fantsnäs

Fantsnäs on kylä Loviisassa Loviisanlahden eteläisen osan (aikaisemmin Mertlax, Määrlahden) molemmin puolin. Valko oli osa Fantsnäsiä, kunnes se lunastettiin satamaksi 1900-alussa. Myös Hattom, Källa ja Vårdö olivat osa Fantsnäsiä. 
Kylä on ollut luotsipaikka sekä Svartholman linnakkeen ensimmäisen komendantin Hägerflychtin asuinpaikka. Hän luultavasti rakensi 1770-luvulta olevan everstiluutnantin talon, joka edelleen on paikallaan. Fantsnäsistä kulkivat talvitiet saaristoon ja Svartholmaan.
Omistajasuvut ovat olleet muiden muassa Golowitz, Creutz, von Morian, von Born ja Ramsay.
Kylässä oli aikoinaan neljä taloa Smeds (=Smiss), Weckas, Nicus ja Ers; nykyisin vain Smeds ja Weckas. Loviisan palon jälkeen 1855 tarkoitus oli siirtää kaupunki Fantsnäsiin, mutta rahapulan takia näin ei tapahtunut.
Peter Golowitz rakensi rälssitilan Fantsnäsiin 1625–26. Kuoltuaan 1673 hän testamenttasi tilansa Lorentz Creutzille ja Peterin poika Johan Golowitz jäi perittömäksi. Hän riitautui Creutzin kanssa ja hänet tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin maanpaoksi ja Johan katosi.
Fantsnäsiin liittyvää aineistoa Ruotsin kansallisarkistosta ja suomalaisista maanmittauskartoista on cd-levylle skannattuna Kansallisarkistossa ja Suomen Sukututkimusseurassa. Tämä käsittää noin parisataa asiakirjaa sekä karttoja. Fantsnäsin nimistöstä on tehty myös laudaturtyö (HY, Nordidk litteratur/ Tuulikki Ramsay).
Purppurarinteiden ratsastajat

Purppurarinteiden ratsastajat () on Zane Greyn vuonna 1912 kirjoittama romaani. Se kertoo Jane Withersteenin elämästä mormoniyhteisön parissa. Kirjan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1871. Teos oli ensimmäisiä "villiä länttä" käsitteleviä kuvitteellisia kertomuksia ja edisti kyseisen kirjallisuudenlajin suosiota.
Purppurarinteiden ratsastajista on julkaistu elokuvaversio vuosina 1918, 1925, 1931 ja 1941. Vuonna 1996 teoksesta ilmestyi myös tv-elokuva. Teoksen vuonna 1915 ilmestynyt jatko-osa "The Rainbow Trail" (suomennettu nimellä "Satumaan lilja") käsittelee 10 vuotta myöhäisempiä tapahtumia. Jatko-osa julkaistiin myöhemmin alkuperäiskäsikirjoitusta lähemmin muistuttavana nimellä "The Desert Crucible".
Oikeussääntö

Oikeussääntö on oikeusteoriassa oikeusnormi, jonka osat ovat tunnusmerkistö ja oikeusvaikutus. Oikeussäännöt ilmentävät konkreettista, yksityiskohtaista ja teknistä oikeudellisen sääntelyn muotoa, ja ne ovat käyttäytymisen ohjeina yksiselitteisiä ja ehdottomia. Oikeussäännöt asetetaan oikeusnormeina vastakkain oikeusperiaatteiden kanssa. Yleisemmässä oikeudellisessa kielenkäytössä oikeussääntö ja oikeusnormi ovat toistensa synonyymejä.
Oikeussääntöjen voimassaolo ja soveltaminen.
Oikeussääntöjen voimassaolo perustuu niiden muodolliseen syntytapaan eli lainsäätäjän, tuomioistuimen tai muun viranomaisen päätökseen. Lainsäädäntö muodostaa oikeussäännöille yleensä yksiselitteisen ja ehdottoman normiauktorin, jolloin oikeussäännöt aina joko ovat voimassa tai eivät ole voimassa. Voimassaolevat oikeussäännöt voidaan pääsääntöisesti aina tunnistaa yksiselitteisesti niiden muodollisen syntytavan perusteella.
Oikeussäännöt soveltuvat yksittäiseen oikeustapaukseen joko/tai eli kaikki-tai-ei-mitään -tyyppisesti. Oikeussääntö joko soveltuu tapaukseen tai se ei siihen sovellu, mutta se ei voi soveltua siihen enemmän tai vähemmän. Oikeussääntöjen soveltamisessa on kyse subsumptiosta, jossa tapauksen oikeustosiseikasto alistetaan eräänlaiseen elementeittäin toteutuvaan yksi-yhteen kuvaussuhteeseen, jonka johtopäätös on, se, että oikeusvaikutuksista tulee säännön käskemiä. Oikeussäännöt ovat omalla sovellusalueellaan ehdottomia ja lopullisia, eli oikeussääntö kykenee yksinään määräämään tapauksen lopputuloksen, jos se soveltuu siihen. Kaksi keskenään ristiriitaista oikeussääntöä ei voi samanaikaisesti olla voimassa samassa oikeusjärjestyksessä, vaan jompikumpi säännöistä tulee katsoa osittain tai kokonaan pätemättömäksi normiristiriidan ratkaisemiseksi. Tällaiset oikeussääntöjen väliset ristriiidat ratkaistaan soveltamalla yleisiä ristiriitojen ratkaisuperusteita, joiden mukaan hierarkkisesti ylempi laki syrjäyttää alemman lain (lat. "lex superior derogat legi inferiori"), ajallisesti myöhempi laki syrjäytää aiemman lain (lat. "lex posterior derogat legi priori") ja erityislaki syrjäyttää yleisen lain (lat. "lex specialis derogat legi generali").
John Tyndall

John Tyndall (2. elokuuta 1820 – 4. joulukuuta 1893) oli irlantilainen fyysikko. Hän tutki muun muassa diamagnetismia, magnetismia ja otsonia. Hänen sanotaan olevan ensimmäinen henkilö, joka tutki tietyn alueen ilmakehän saastepitoisuutta. Tutkijantyönsä lisäksi hän toimi opettajana. 
Tyndall teki kokeiluja ilmiöstä, jossa lämpösäteily absorboituu molekyylitasolla. Hän kutsui tätä kaloresenssiksi.
Tyndall syntyi Irlannissa köyhään protestanttiperheeseen. Hän työskenteli opiskeluaikoinaan maanmittarina, ja käytti säästönsä tohtorikoulutukseen Marburgin yliopistossa Saksassa.
Vuonna 1859 Tyndall alkoi tutkia ilmakehän kaasujen säteilyominaisuuksia. Hän osoitti että happi, typpi ja vety päästävät lämpösäteilyn lävitseen, kun taas muut kaasut ovat säteilylle läpinäkymättömiä. Hänen kokeistaan selvisi myös että vesihöyry, hiilidioksidi ja otsoni sitovat säteilyä parhaiten, ja näistä etenkin vesihöyry säätelee maapallon pintalämpötilaa.
Tyndall oli lahjakas kirjoittaja, joka onnistui selittämään fysiikkaa tavallisille ihmisille harvinaisen hyvin.
Tyndall meni naimisiin vuonna 1876 paljon itseään nuoremman Louisa Hamiltonin kanssa. Avioliitto oli onnellinen. Louisa avusti miestään myös tämän työssä ja kirjeenvaihdossa. Louisan ilmeinen älykkyys ei kuitenkaan saanut Tyndallia muuttamaan viktoriaaniselle ajalle tyypillisiä mielipiteitään naisista alempiarvoisina olentoina.
Myöhemmällä iällä Tyndall kärsi unettomuudesta, johon hän otti lääkkeenä kloraalihydraattia. Hän kuoli kyseisen lääkkeen yliannostukseen vuonna 1893.
Kahdeksan serkusta

Kahdeksan serkusta () on yhdysvaltalaisen Louisa May Alcottin vuonna 1875 julkaistu tytöille suunnattu romaani. Kirja sijoittuu 1800-luvulle Amerikan itärannikolle. Kirjan jatko-osa on nimeltään "Kun ruusu puhkeaa".
Juoni.
Kirja kertoo orvoksi jääneestä 13-vuotiaasta tytöstä, Rose Campbellista. Tyttö on lempeä, sairaalloinen ja arka. Sitten kuvioihin tulee hänen meriltä palaava tohtori-setänsä Alec, joka ottaa tytön hoiviinsa. Rose tutustuu myös seitsemään veikeään poikaserkkuunsa. Vähitellen Rosesta kehittyy iloinen ja terve nuori nainen, jota kaikki seitsemän serkkua ihailevat, ja jota Alec-setä syvästi rakastaa.
Merkkihenkilöt.
Rose Campbell on kirjan päähenkilö, joka romaanin alussa menettää rakkaan isänsä ja jää orvoksi. Hän saa uuden huoltajan ja tutustuu seitsemään poikaserkkuunsa sekä moneen tätiinsä, ja hänen elämänsä muuttuu totaalisesti. Rose on luonteeltaan arka, hieman turhamainen ja äärimmäisen hyväsydäminen. Kirjan myötä hän kehittyy paljon sekä fyysisesti että henkisesti.
Alec-setä on Rosen uusi huoltaja. Hän on ammatiltaan lääkäri, mutta on työskennellyt myös laivalla ja matkustellut todella paljon. Tohtori Alec on hyvin järkevä ja mukava mies, ja hän voittaakin holhokkinsa sydämen alta aikayksikön.
Febe Moore on Rosen paras ystävä. Hän toimii Campbellien talossa keittiöapulaisena, ja on asunut lapsuutensa köyhäintalossa. Rose tahtoo auttaa Febeä elämässä ja päättää ottaa tämän "ottosisarekseen". Febe on kaunis ja osaa laulaa todella hyvin. Hän on myös vaatimaton ja todella kiltti.
Archibald Campbell eli Archie, on vanhin Rosen serkuista. Hän on hyvin asiallinen, suora ja kohtelias nuorimies. Archie on hieman ihastunut Febeen.
Charlie Cambell on toiseksi vanhin serkuista. Hän on pojista komein, mutta kova keppostelemaan ja kiusaamaan tyttöjä.
Mackenzie Campbell eli Mac on kolmanneksi vanhin serkku, josta Rose pitää eniten. Mac on rehellinen kirjatoukka, joka ei välitä paljon kohteliaisuuksista ja sen sellaisesta. Kirjassa Mac sairastuu ja melkein sokeutuu, jolloin Rose on hänen tukenaan ja auttaa poikaa selviämään koetuksesta.
Loput Campbellin pojista ovat nimeltään Steve, Will, Geordie ja Jamie.
Gautier de Châtillon

Gautier de Châtillon (1100-luku) oli ranskalainen kirjailija ja teologi, joka kirjoitti latinaksi. Hän opiskeli Stephen Alinerrelaisen alaisena Pariisin yliopistossa. Luultavasti juuri opiskeluaikanaan hän kirjoitti latinaksi satiirisia vaganttirunoja. Gautier oli elinaikanaan tunnettu Aleksanteri Suurta käsitelleen "Alexandreis, sive Gesta Alexandri Magnin" takia. Alexandres on heksametrillä kirjoitettu anakronistinen teos. Siinä oletetaan esimerkiksi että Jeesus eli ennen Aleksanteri Suurta. "Alexandreis" oli suosittu ja vaikutusvaltainen teos jo Gautierin elinaikana. Matthaeus Vindocinensis ja Alain de Lille lainasivat sitä, ja Arrighetto da Settimello imitoi sitä. 
Monia muita runoja, jotka on kirjoitettu samaan tyyliin, on väitetty Gautierin kirjoittamiksi. Runojen lisäksi hän kirjoitti dialogin, jossa hän hyökkää juutalaisuutta vastaan, ja kolminaisuutta käsitelleen teoksen.
Milan Kopecký

Milan Kopecký (s. 11. toukokuuta 1981 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi valtaosan urastaan kotimaansa sarjoissa ja vietti uran ehtoopuolen Saksan alasarjoissa. Kopecký voitti Tšekin mestaruuden pelatessaan HC Slavia Prahassa kaudella 2002–2003.
Ura.
Kopecký on HC Slavia Prahan kasvatti.
Kopecký pelasi ensimmäiset Extraligan pelinsä Slavia Prahassa kaudella 1999–2000. Hän voitti Tšekin mestaruuden keväällä 2003. Kopecký siirtyi kaudeksi 2005–2006 HC České Budějoviceen, mutta palasi kesken kauden takaisin HC Slavia Prahaan. Kauden 2006–2007 hän pelasi HC Chemopetrol Litvínovin riveissä.
Kauden 2007–2008 Kopecký aloitti Aasian Liigassa edustaen Anyang Hallaa, mutta pelasi loppukauden Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ensin Dukla Jihlavassa ja sitten HC Berounsti Medvedissä.
Kopecký teki marraskuussa 2008 vuoden mittaisen sopimuksen Kiekko-Vantaan kanssa. Hän teki Mestiksen runkosarjassa 29 pelaamassaan ottelussa tehot 9+13=22.
Kaudet 2009–2010 ja 2010–2011 Kopecký pelasi Tšekin toisella sarjatasolla. Kauden 2011–2012 hän aloitti tšekkiläisessä kolmannen sarjatason HC Valašské Meziříčíssä, mutta siirtyi sitten Regionalligassa, Saksan neljännellä sarjatasolla, pelanneeseen TSV Peißenbergiin, jossa hän viihtyi myös seuraavan kauden. Vuonna 2013 hän siirtyi Saksan viidennelle sarjatasolle EA Schongauhun, jossa hän pelasi yhteensä seitsemän kautta kauden 2019–2020 loppuun.
Regalianus

P. C(ornelius?). Regalianus (k. noin 261) oli roomalainen sotilas ja keisari Gallienuksen usurpaattori. Eutropiuksen mukaan hänen nimensä oli Trebellianus ja Aurelius Victorin mukaan taas Regillianus. "Historia Augusta" kertoo, että hän oli syntyjään daakialainen ja polveutui kuningas Decebaluksesta, mutta tämä on luultavasti fiktiota. Regalianus saattoi olla kotoisin senaattorisuvusta ja liittyi sitten armeijaan. Hän palveli ainakin Valerianuksen aikana 250-luvulla, jolloin hänet ylennettiin. Hänen vaimonsa oli eräs Sulpicia Dryantilla.
Persialaiset löivät suuren roomalaisarmeijan Carrhaen lähistöllä vuonna 260 ja vangitsivat keisari Valerianuksen. Kaappauksen jälkeisessä sekasorrossa ilmestyi lukuisia kapinoita eri puolella valtakuntaa. Pannoniassa maaherra Ingenuus julistautui keisariksi, mutta hän kukistettiin pian. Tämän jälkeen Gallienus joutui lähtemään Pohjois-Italiaan taistelemaan alemanneja vastaan. Germaanien ryöstöretket Tonavan yli Pannoniaan ja Moesiaan kuitenkin jatkuivat ja armeija tarvitsi pätevän johtajan, joka pystyisi pysäyttämään hyökkäykset. Pian Tonavan alueen legioonat kapinoivat uudestaan ja huusivat Regalianuksen keisariksi. Hän nimitti vaimonsa "Augustaksi" ja alkoi lyöttää kolikoita hänen ja vaimonsa nimellä Carnuntumissa.
"Historia Augustan" mukaan Regalianusta eivät surmanneet Gallienuksen joukot vaan omat sotilaat ja roksolaanit. Hän saattoi myös kuolla sarmaattien hyökkäyksessä vuonna 261.
Wario Land

Wario Land on pelisarja, jonka päähenkilö on Wario. Pelisarjan pelit ovat sivuttain vieriviä tasohyppelypelejä. Pelisarjan ensimmäinen osa oli ".
Juli Daniel

Juli Markovitš Daniel (; 15. marraskuuta 1925 Moskova – 30. joulukuuta 1988 Moskova) oli neuvostoliittolainen kirjailija, runoilija, kääntäjä ja toisinajattelija. Hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen toisen toisinajattelijan Andrei Sinjavskin kanssa näytösoikeudenkäynnissä Leonid Brežnevin kaudella vuonna 1966.
Aikaisempi elämä ja toinen maailmansota.
Juli Daniel syntyi Moskovassa venäjänjuutalaiseen perheeseen. Vuonna 1942 toisen maailmansodan aikana hän valehteli ikänsä ja ilmoittautui vapaaehtoisena rintamalle.
Kirjailijana ja vankeudessa.
Daniel valmistui vuonna 1950 Moskovan pedagogisesta instituutista ja työskenteli koulun opettajana Kalugan ja Moskovan alueella. Hän työskenteli myös kääntäjänä. Hän alkoi kirjoittaa satiirisia samizdat-kertomuksia salanimellä Nikolai Aržak ja arvosteli neuvostojärjestelmän absurdiutta. Vuonna 1965 hänet vangittiin Andrei Sinjavskin kanssa. Heidät tuomittiin vankeuteen työleirille "neuvostovastaisesta toiminnasta" 14. helmikuuta 1966 huolimatta ulkomaisista ja kotimaisista vastalauseista. He toivoivat, että kirjoituksillaan he voisivat vaikuttaa kommunistihallinnon loppumiseen.
Daniel vapautui vankeudesta vuonna 1970 ja asettui Kalugaan, eikä hän saanut neuvostoaikana palata Moskovaan.
Porin Rakennusmessut

Porin Rakennus ja LVI-Messut on Satakunnan Ammattikorkeakoulun rakennustekniikan opiskelijoista koostuvan Porin Valmistuvat Rakennusinsinöörit Ry:n järjestämä kaksipäiväinen ja vuosittain järjestettävä tapahtuma. 
Messut ovat olleet ja ovat edelleen täysin opiskelijavetoiset. SAMK seuraa messuja sivusta, muttei osallistu messujen järjestämiseen.
Historia.
Messuja on järjestetty jo vuodesta 1964 alkaen Porin teknillisen oppilaitoksen, nykyisen Satakunnan Ammattikorkeakoulun Tekniikan Porin yksikön viimeisen vuoden opiskelijoiden projektina. Aluksi messujen järjestäjinä toimivat valmistuvat rakennusmestarit, mutta vuonna 1972 vastuu siirtyi valmistuville rakennusinsinööreille.
Aluksi tapahtumaa järjestettiin Porin Karhulinnan tiloissa. Sieltä messut siirtyivät nykyisen Satakunnan Ammattikorkeakoulun tiloihin. Vuonna 1992 messut siirtyivät juuri valmistuneeseen Porin Karhuhalliin, jossa messut ovat toimineet siitä asti.
Messujen vuosittainen kävijämäärä on ollut runsas 10 000 kävijää.
Vuoden 2011 messut jäivät viimeisiksi yksinomaan Porin rakennusmessuiksi, sillä vuoden 2012 messujen järjestäjät ovat käyneet eri koulutusohjelman, kuin aikaisemmat vuodet, mukaan on ympätty LVI-puolta, joten messut kulkevat 2012 alkaen nimellä Porin Rakennus- ja LVI-messut.
Vuoden 2009 messut.
Vuoden 2009 messut järjestettiin 21.3.-22.3.2009 Porin Karhuhallissa. Messujen teemana oli energiansäästö. Messut juonsi Jorma Piisinen eli Remontti-Reiska. Esiintyjinä messuilla oli The Spectre sekä Janne Tulkki. Messuilla oli jälleen kävijöitä noin 10 000.
Vuoden 2016 messut.
Vuoden 2016 Porin Rakennus Ja LVI-Messut järjestettiin 19.-20.3.2016 Porin Karhuhallissa. Messujen teemana oli linjasaneeraus, sekä energiatehokkaat säästöratkaisut omakotitaloissa. Messut juonsi Elina Wallin ja pääesiintyjänä oli Anssi Kela. Ice Hearts-hyväntekeväisyysjärjestö piti messuilla huutokaupan, jonka tuotto ohjattiin lasten ja nuorten liikuntaan.
Vuoden 2017 Rakennus- ja LVI-messut katkaisivat vuosikymmenien perinteen ja jäivät viimeisiksi laatuaan.
Tierpark Berlin

Tierpark Berlin on toinen Berliinin kahdesta eläintarhasta. Eläintarha on 160 hehtaarin kokoinen, mikä tekee siitä pinta-alaltaan Euroopan suurimman maisemaeläintarhan. Eläinmäärällä mitattuna Tierpark on kuitenkin huomattavasti pienempi kuin Berliinin toinen eläintarha, Zoologischer Garten Berlin. Tierparkissa on 6 572 yksittäistä eläintä, jotka edustavat 645 eri lajia.
Itä-Saksa perusti eläintarhan Friedrichsfelden linnan puistoon vuonna 1955, kun Zoologischer Garten oli Berliinin jaossa jäänyt Länsi-Berliinin puolelle. Viime vuosina eläintarha on tullut kuuluisaksi onnistuneesta norsujen kasvatusohjelmastaan. Eläintarha on myös yksi harvoista Länsi-Euroopan tarhoista, joissa on myskihärkiä.
Def Jam Recordings

Def Jam Recordings on yhdysvaltalainen hip hop -musiikkiin erikoistunut levy-yhtiö, jonka omistaa Universal Music Group.
Def Jam Recordingsin perustivat musiikkituottajat Russell Simmons ja Rick Rubin vuonna 1984. Levy-yhtiön kuuluisia artisteja ovat olleet muun muassa Justin Bieber, LL Cool J, Beastie Boys, Logic, Public Enemy, Rihanna, Leona Lewis ja Slayer.
The E.N.D.

The E.N.D. (lyh. The Energy Never Dies) on hip hop -yhtye The Black Eyed Peasin viides studioalbumi. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti 6 miljoonaa kappaletta.
Juha Mäki

Juha Mäki (s. 12. tammikuuta 1981) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on Oulun Luistinseuran maalivahti. Ennen OLS:siin siirtymistä Mäki pelasi KST:ssä sekä Pöllöissä, joka on Raahesta.
Mäki on pelannut uransa aikana 183 runkosarjaottelua Salibandyliigassa.
Sachs (yritys)

SFM GmbH, ennen Sachs Fahrzeug- und Motorentechnik GmbH on saksalainen mopojen ja moottoripyörien valmistaja. Yrityksen perusti Carl Marschüt vuonna 1886 Neumarkt'ssa nimellä Nürnberger Hercules-Werke. Schweinfurtissa toiminut Fichtel &amp; Sachs AG osti yrityksen vuonna 1963. Vuonna 1998 SACHS Fahrzeug- und Motorentechnik GmbH myytiin Dutch Winning Wheels Groupille.
Yritys irrotettiin omaksi yhtiöksi, kun ZF osti Sachsin autoteollisuuden komponenttien valmistuksen.
Yritys on vanhin yhä toimiva moottoripyörävalmistaja maailmassa.
Holtron Ventures

Holtron Ventures on suomalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimi siemen- ja muun yrityksen alkuvaiheen rahoittajana. Yhtiö on Respect Ventures Groupin täysin omistama tytäryhtiö. Sen toimipaikka on Espoon Westend.
Holtron toimi aikaisemmin venture capital -sijoittajana kolmen hallinnoimansa teknologiarahaston kautta. Pääomasijoitusyhtiöt Inventure ja Conor Venture Partners juontavat juurensa Holtroniin.
Holtron tuli markkinoille 2000-luvun alun osakekuplassa. Se aloitti rahoituskierroksensa kun teknologiayhtiöiden hinnat olivat korkeimmillaan. Tämä johti myöhemmin mittaviin alaskirjauksiin sijoitusrahastoissa. Kolmikosta Holtron, Nexit ja Stratos viimeksi mainittu ei selviytynyt alkua pitemmälle. Holtronin pienemmästä sijoituspoolista suurin osa kaatui nopeasti. Yritys jäi puolustamaan pientä MySQL-sijoitusta. Se teki sijoitusrahastostaan aikanaan Suomen kaikkien aikojen tuottoisimman. Holtronin "perilliset" Inventure ja Conorkin saivat koottua ensimmäiset rahastonsa vasta 2007–2008.
Yrityksen emoyhtiö asetettiin konkurssiin 7. huhtikuuta 2011, jonka myötä Holtron Ventures Oy:n ja koko konsernin toiminta loppuu. Holtronin rahastojen sijoituskaudet olivat loppuneet jo useita vuosia aikaisemmin ja rahastojen varat oli jaettu sijoittajien kesken. Sillä ei ollut tiedotteen antamishetkellä myöskään sopimuksia, työntekijöitä tai luottoja rahoitus- tai luottolaitoksilta.
Oikeustapaus.
Holtron Ventures Oy:n hallituksen puheenjohtajana toiminut Harri Holländer tuomittiin 2019 Helsingin hovioikeudessa kahdesta törkeästä velallisen epärehellisyydestä kahdeksi vuodeksi ja kuudeksi vuodeksi ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Hovioikeuden mukaan Holländer muun muassa nosti itselleen hallinnoimistaan yhtiöstä ulkomailla tehdyn työn palkkaa noin neljä miljoonaa euroa.
Roadline

Roadline on ranskalaisen ajoneuvovalmistaja Aixamin yksi tärkeimmistä mopoautomalleista. Sitä tuo maahan muiden Aixamin mallien ohella Forteco Finland Oy.
Suomeen tuotavat Roadline-mallit.
Suomeen tuodaan vain tavallista Roadlinea 400 cm³ kokoisella Kubota-dieselmoottorilla, jonka teho on rajattu 4 kilowattiin eli 5,5 hevosvoimaan ja nopeus on rajoitettu 45 kilometriin tunnissa, jolloin ajoneuvon saa rekisteröityä kevyeksi nelipyöräksi (L6e).
Muihin Euroopan maihin, joissa ei ole Suomen kaltaista kallista moottoripyörävakuutusta ja muutenkaan raskasta verotusta, viedään Roadline GT -mallia. Siihen voi valita:
Suomen tuontiohjelmasta on jätetty myös pois perusvarusteltu (Aixam-varustepaketti "Pack") Roadline-malli. Suomeen tuodaan siis vain Roadline Superluxea.
Superluxe-varustepaketti.
Superluxe-varusteinen, kuten Roadline aina on, sisältää seuraavat varusteet:
Tekniset ominaisuudet.
Suomeen tuotavat Aixam mallit jotka rekisteröidään mopoksi.
Antti Laitinen (salibandyn pelaaja)

Antti Laitinen (s. 1978) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa Oulun Luistinseurassa puolustajana. Ennen OLS:siin siirtymistä Laitinen pelasi muun muassa sveitsiläisessä SV Wiler-Ersigenissä.
Laitinen on pelannut uransa aikana 238 runkosarjaottelua Salibandyliigassa. Laitinen pelaa tällä hetkellä salibandya Koskelankylän Riennossa, miesten 2-divisioonassa.
Misandria

Miesviha eli misandria tarkoittaa miessukupuoleen kohdistuvaa vihaa tai syrjintää. Termi juontuu kreikan kielen sanoista "misos" ('viha') ja "andros" ('mies'). Misandriaa ei tule sekoittaa misantropiaan, joka tarkoittaa ihmisiin kohdistuvaa vihaa.
Miesten yleinen leimaaminen.
Kirjassaan "My Enemy, My Love" (1992) Judith Levine tuo esiin, miten miesviha johtaa miesten kohtuuttoman yleistävään leimaamiseen lapsiksi, mammanpojiksi, pettäjiksi, hylkääjiksi, hyväksikäyttäjiksi, pedoiksi, perversseiksi ja tappajiksi.
Feminismi.
Individualistifeministi Wendy McElroy sanoo, että jotkut feministit ovat määritelleet uudelleen feminismin näkemyksen miehistä "kuuman raivon käännyttyä kylmäksi vihaksi miehiä kohtaan". Hänen mukaansa osa feministeistä pitää kaikkia miehiä raiskaajina ja feministit ovat liittoutuneet poliittisen korrektiuden liikkeen kanssa. 
Tutkijat Paul Nathanson ja Katherine K. Young analysoivat kirjoissaan "Spreading Misandry" ja "Legalizing Misandry" feminismin inspiroimaa miesvihaa. Christina Hoff Sommersin mukaan feministinen miesviha johtaa suoraan naisvihaan: osa johtavassa asemassa olevista feministeistä vihaa naisten enemmistöä, joka rakastaa miehiä, Hoff Sommers toteaa kirjassaan "Who Stole Feminism: How Women Have Betrayed Women."
Charlotte Haysin mukaan "radikaalifeminismin miesvastaisuus on suodattunut laajalti kulttuurimme...tämä asenne on niin läpitunkeva, että tuskin enää huomaamme sitä."
Valerie Solanas esittää teoksessaan SCUM-manifesti miessukupuolen tuhoamista.
Kimmo Kontiainen

Kimmo Kontiainen (s. 22. helmikuuta 1982) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut Salibandyliigaa puolustajana Oulun Luistinseurassa vuosina 2004–2008 ja 2009-2010, Classicissa 2010–2011 ja KooVeessa 2011–2013. Ennen OLS:aan siirtymistä Kontiainen pelasi kuopiolaisessa KuWessa. Hän sai keväällä 2007 polvivamman, mutta teki onnistuneen paluun takaisin kentälle.
Kontiainen on pelannut Salibandyliigassa uransa aikana 181 runkosarjaottelua ja kymmenen pudotuspeliä.
Kölnin yliopisto

Kölnin yliopisto () on yliopisto Kölnissä Saksassa ja se on yksi Euroopan vanhimmista yliopistoista. 
Kölnin yliopisto perustettiin jo vuonna 1388 ja se toimi aina vuoteen 1798 jolloin ranskalaismiehittäjät lakkauttivat yliopiston kapinoinnin takia. Yliopisto perustettiin uudelleen vasta 1919. Nykyisin yliopistossa opiskelee noin 44 000 opiskelijaa, joista noin 10 % on ulkomaalaisia.
Oxfordin tuomiokirkko

Oxfordin tuomiokirkko () on Oxfordin hiippakunnan tuomiokirkko Englannissa. Se toimii myös Oxfordin yliopistoon kuuluvan Christ Churchin collegen kappelina. Kirkossa on käytetty romaanista ja goottilaista tyyliä.
Historia.
Katedraalin uskotaan sijaitsevan Pyhän Frideswiden, Oxfordin suojeluspyhimyksen, perustaman luostarin paikalla. Kirkkoon on haudattu muun muassa Englannin sisällissodassa taistellut Sir Henry Gage sekä filosofi ja piispa George Berkeley.
Kiinan kansan neuvoa-antava poliittinen konferenssi

Kiinan kansan neuvoa-antava poliittinen konferenssi () on Kiinan kansantasavallan parlamentin epävirallinen ”ylähuone”. Sillä ei ole varsinaisia poliittisia oikeuksia, vaan se toimii eräänlaisena taustatukena Kiinan kansankongressille esitellen tälle omia lakiehdotuksiaan. Alun perin se perustettiin kansanrintamaksi, jolla pyrittiin saamaan tukea muilta kuin kommunistien kannattajilta. Nykyään kaikki konferenssin yli jäsentä nimittää Kiinan kommunistinen puolue; jäsenet koostuvat muun muassa julkisuuden henkilöistä, poliitikoista ja asiantuntijoista. Konferenssi kokoontuu samaan vuoden aikana kuin kansankongressi.
Historia.
Konferenssi perustettiin 1945 sisällissodassa olleiden kommunistien ja Guomindangin välille neuvotteluelimeksi, ja se kokoontui ensimmäisen kerran 11.–31. tammikuuta 1946. Sisällissodan päätyttyä 1949, konferenssi toimi ensimmäiset vuodet lainsäädäntövallanpitäjänä, kunnes perustuslain muutos 1954 antoi kyseisen vallan kansankongressille. Tuon jälkeen konferenssi on päätynyt nykyiseen seremonialliseen rooliin. Muun muassa Kiinan viimeinen keisari Pu Yi ja Sun Yat-senin vaimo Song Qingling toimivat sen jäseninä.
Kohma

Kohma () on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazman sivujoen Uvodin varrella 6 kilometriä Ivanovosta kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Ivanovon ja Novkin välinen rautatie. Asukkaita on 28 500 henkeä (vuonna 2008).
Kohman kylä tunnetaan vuodesta 1619 lähtien. Kylän nimi johtuu merjan kielestä. Vuonna 1719 sinne perustettiin seudun ensimmäinen kutomo. Vuonna 1925 Kohmasta tuli kaupunki. Nykyään siellä on tekstiili- ja konepajateollisuutta.
Komsomolsk (Ivanovon alue)

Komsomolsk () on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan ja Kljazman välillä 59 kilometriä Ivanovosta länteen. Kaupunki on Komsomolskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Ivanovosta haarautuva sivurata (Komsomolskin asema). Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1931 Ivanovon sähkövoimalan rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1950 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on voimalaitoksen lisäksi mm. kone- ja laite- sekä elintarviketeollisuutta.
Höyryfregatti

Höyryfregatit (joskus "potkurifregatti") ja pienemmät höyrykorvetit olivat 1830-luvulta lähtien käyttöön tulleita täystakiloituja puurunkoisia sota-aluksia, joissa purjeiden lisäksi oli kulkuvoimana höyrykone. Vanhimpia höyryfregatteja kuljettivat siipirattaat, mutta jo 1840-luvulta alkaen siirryttiin potkureihin. Purjeiden käyttö höyrykoneen rinnalla oli seurausta laivastojen vanhoillisuudesta, mutta se myös mahdollisti polttoaineen säästämisen ja höyryfregattien pitkän toimintasäteen. Höyryfregattien kulta-aikaa oli Krimin sodan ja Yhdysvaltain sisällissodan välinen aika. Vuonna 1860 vesille laskettu brittiläinen panssarilaiva (en. "ironclad") HMS "Warrior" teki höyryfregatit kerralla vanhentuneiksi.
Ainoa nykypäivään asti säilynyt höyryfregatti on tanskalainen "Jylland".
Suomalaisvalmisteiset alukset.
Suomen suuriruhtinaskunnassa valmistettiin yhteensä 10 suurehkoa höyrykäyttöistä puualusta Venäjän keisarilliselle laivastolle. Näistä kolme oli Suomen senaatin rahoittamia ja tarkoitettu Suomen meriekipaasin käyttöön. Useat aluksista palvelivat Venäjän Tyynenmeren laivastossa. Yhdysvaltain sisällissodan aikana neljä aluksista osallistu Pohjoisvaltioiden tueksi lähetettyyn kahteen eskadroonaan.
Vuonna 1862 Hampton Roadsissa käyty ensimmäinen panssarilaivojen välinen meritaistelu, jossa ruotsalaissyntyisen insinöörin, John Ericssonin suunnittelema USS "Monitor" kohtasi etelävaltioiden CSS "Virginian", osoitti kerralla puulaivojen aikakauden päättyneen. Talvella 1863–1864 valmistetiinn Pietarin telakoilla Ericssonin piirustusten mukaan yhteensä kymmenen suurempaa "Uragan"-luokan monitorialusta. Menestyksekäs sotalaivojen rakentaminen Suomessa lakkasi.
Navoloki

Navoloki () on kaupunki Ivanovon alueen Kinešman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 105 kilometriä Ivanovosta koilliseen. Asukkaita on 10 200 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1880-luvulla perustetusta tekstiilitehtaasta. Vuonna 1938 tehtaan asuintaajamasta tuli kaupunki.
Jari Kinnunen (jalkapalloilija)

Jari Kinnunen (s. 12. syyskuuta 1966 Äänekoski) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 1997 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli laitapuolustaja, mutta hän pelasi myös hyökkääjänä uransa alkuaikoina.
Seurajoukkueet.
Jari Kinnunen pelasi uransa alkuvuosina hyökkääjänä Kouvolan Susissa, josta hän siirtyi SM-sarjan Lahden Reippaaseen kaudeksi 1987. Kinnunen pelasi Reippaassa kolme kautta kunnes Kuusysi hankki hänet 1990. Kuusysissä Kinnusen pelipaikka muuttui vähitellen laitapuolustajaksi. Kinnunen edusti Kuusysiä neljä kautta, joiden aikana hän voitti Suomen mestaruuden kaudella 1991 sekä hopeaa 1990 ja 1992. Hän siirtyi 1994 Valkeakosken Hakaan, jossa hän pelasi vuoteen 1996 asti ja voitti mestaruuden kaudella 1995. Kinnunen pelasi uransa aikana 268 pääsarjaottelua, joissa hän teki 26 maalia. 
Maajoukkue.
Jari Kinnunen nousi A-maajoukkueeseen 1992 vaikka ei ollut koskaan pelannut nuorten maajoukkueissa. Maajoukkuetta hän edusti 25 maaottelussa.
Jari Rinne

Jari Rinne (s. 4. toukokuuta 1964 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitalinkki tai laitapuolustaja.
Rinne edusti koko uransa lahtelaista Kuusysiä. Hän pelasi seuran riveissä kaikkiaan 278 sarjaottelua, joissa hän teki 20 maalia. Rinne voitti Kuusysissä kaikkiaan neljä mestaruutta, joista ensimmäisen vuonna 1984. Lisäksi hän voitti SM-hopeaa neljästi sekä Suomen cupin 1983 ja 1987. Maajoukkueessa Rinne pelasi 24 maaottelua. Hän lopetti uransa kauden 1993 jälkeen.
Janne Mäkelä (jalkapalloilija)

Janne-Pekka Mäkelä (s. 23. heinäkuuta 1971 Tampere) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Mäkelän kasvattajaseura on Tampereen Peli-Pojat-70. Hän debytoi Veikkausliigassa kaudella 1990 Tampereen Ilveksessä. Heti ensimmäinen kausi toi Suomen cupin voiton. Mäkelä pelasi Ilveksessä kaksi kautta kunnes siirtyi Myllykosken Palloon. MyPassa hän voitti kaksi SM-hopeaa 1993 ja 1994 sekä cupin 1992. Myllykosken jälkeen Mäkelä edusti Finnairin Palloilijoita ja FC Jazzia sekä skotlantilaisia St. Mirreniä ja Raith Roversia. Hän siirtyi Valkeakosken Hakaan kausiksi 1998 ja 1999, joina Haka ylsi mestaruuteen. Hän pelasi vielä vajaan kauden Hakassa ja lainalla FC Lahdessa kunnes lopetti uransa jalkavammojen vuoksi. 
Mäkelä pelasi uransa aikana yhteensä 220 pääsarjaottelua Suomessa. Maajoukkuetta hän edusti 20 maaottelussa.
Erkki Vihtilä

Erkki Vihtilä (s. 14. toukokuuta 1951) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Valkeakosken Koskenpojissa nuoruudessaan pelannut Vihtilä edusti uransa aikana pääsarjatasolla Lahden Reipasta sekä Tampereen Ilvestä ja Ilves-Kissoja. Hän voitti Suomen cupin Reippaassa 1976 ja 1978 sekä Ilveksessä 1979. Maajoukkueessa Vihtilä pelasi 1970-luvulla kaikkiaan 43 maaottelua.
KDM Jylland (1860)

KDM Jylland oli Tanskan laivaston vuonna 1860 vesillelaskettu Niels Juel -luokan höyryfregatti. Kyseessä on ainoa nykypäivään asti säilynyt sotalaivatyyppinsä edustaja.
Valmistus.
Alus tilattiin Kööpenhaminan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 11. kesäkuuta 1857. Alus laskettiin vesille 20. marraskuuta 1860 ja se otettiin palvelukseen toukokuussa 1862.
Palvelus.
Toisessa Saksan - Tanskan sodassa vuonna 1864 "Jylland" osallistui 9. toukokuuta Helgolandin meritaisteluun Itävallan ja Preussin laivastoja vastaan. "Jylland" vaurioitui pahoin taistelussa, mutta tanskalaiset voittivat taistelun.
Alus poistettiin aktiivipalveluksesta 1890-luvulla, mutta se välttyi romutukselta ja päätyi museolaivaksi. Nykyisin vuosina 1984-1994 perusteellisesti restauroitu alus on Ebeltoftissa.
Privolžsk

Privolžsk () on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan sivujoen Šatšan rannalla 51 kilometriä Ivanovosta koilliseen. Kaupunki on Privolžskin piirin keskus. Asukkaita on 18 300 henkeä (vuonna 2008).
Paikalla sijainnut Bolšoje Jakovlevskojen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1485. Siitä tuli huomattava tekstiiliteollisuuden keskus 1700–1800-luvuilla. Privolžskin kaupunki muodostettiin vuonna 1938, kun Jakovlevskojeen liitettiin sen lähikylät. Nykyään siellä toimii pellavanjalostuslaitos ja korutehdas.
Nähtävyyksiä ovat vuonna 1779 rakennettu Nikolaoksen kirkko ja uusbarokkia edustavat tehtaanomistajien asuintalot.