Aqua Claudia

Aqua Claudia oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Sen pituus oli noin 69 kilometriä, ja se toi kaupunkiin vettä idästä Anion laaksosta päin.
Historia.
Aqua Claudian rakentaminen aloitettiin keisari Caligulan toimeksiannosta vuonna 38 jaa. ja se saatiin valmiiksi keisari Claudiuksen aikana vuonna 52. Claudius vihki akveduktin käyttöön 1. elokuuta mainittuna vuonna, ja se sai nimensä hänestä. Käyttöönoton jälkeen vedenjakelu keskeytyi vain kymmenen vuoden käytön jälkeen ja akvedukti pysyi poissa käytöstä yhdeksän vuotta, kunnes Vespasianus kunnostutti sen vuonna 71.
Kymmenen vuotta myöhemmin Titus joutui jälleen korjaamaan Aqua Claudian, koska sen lähteet, Curtius ja Caeruleus, olivat sortuneet ajan kuluessa. Hän teki kunnostustyöt omalla kustannuksellaan. 3. heinäkuuta vuonna 88 saatiin valmiiksi tunneli Aeflanus (nyk. Monte Sant'Angelo) -vuoren alle lähellä Tiburia. Muista kunnostuksista ei ole kirjallisia tietoja, mutta itse akveduktin rakenteista käy ilmi, että sitä korjattiin vielä ainakin 100- ja 200-luvulla.
Rakennelma.
Aqua Claudian pääasialliset lähteet, Caeruleus ja Curtius, sijaitsivat Anio (nyk. Aniene) -joen laaksossa 300 passusta (kaksoisaskelta) eli 444 metriä vasemmalle Via Sublacensiksen 38. mailin mailipylväästä, vain sadan passuksen eli 148 metrin päässä Aqua Marcian lähteistä. Aqua Claudian lähteet olivat hieman Aqua Marcian lähteitä korkeammalla, mutta kuuluivat samaan ryhmään. Lähteiden kapasiteetti oli quinariaa eli kuutiometriä vettä vuorokaudessa.
Akveduktin vesikanavan pituuden ilmoitetaan Claudiuksen Porta Praenestinaan (nyk. Porta Maggiore) laittamassa kaiverruksessa olleen 45 mailia eli noin 66,6 kilometriä. Frontinus taas ilmoittaa sen olleen mailin ja 406 passusta eli noin 2,1 kilometriä pidempi, mikä johtuu todennäköisesti siitä, että hän laski mukaan osuuden Fons Albudinukselle saakka, mikä lisättiin Claudiuksen ajan jälkeen. Aqua Claudiaan otettiin vettä myös Aqua Marcian lähteinä toimineesta Fons Augustaesta (myös Aqua Augusta), kun Aqua Marcian kapasiteetti täyttyi, mutta joskus edes Aqua Claudia ei pystynyt käsittelemään kaikkea vettä, jolloin ylimääräinen vesi valui hukkaan. Plinius vanhemman Aqua Claudialle ilmoittama pituus 40 mailia on vain karkea arvio.
Suoraan Via Latinan seitsemännen mailipylvään lähellä olleen "piscinan" eli suodatussäiliön jälkeen Aqua Claudia nousi kaarille, jotka kasvoivat korkeammiksi maan laskeutuessa kohti kaupunkia. Näillä kaarilla Aqua Claudian vesikanavan päällä kulki myös Aqua Anio novuksen kanava, joka oli kaikista akvedukteista korkeimmalla. Molemmat kanavat ylittivät Via Labicanan ja Via Praenestinan suuren monumentaalisen kaaren kautta, josta myöhemmin tehtiin Aurelianuksen muurin Porta Praenestina.
Porta Praenestinalta akveduktista erkani vasemmalle Arcus Neroniani (myös Arcus Caelimontani, Aqua Neroniana), joka kuljetti osan vedestä Caeliuksen yli Palatiumille, Aventinukselle ja Transtiberimin alueelle. Se toimitti vettä myös kaupungin Regio I:lle. Pääkanava jatkui kohti akveduktin päätepisteenä toiminutta "piscinaa", joka sijaitsi Pallaksen puutarhojen ("Horti Pallantiani") takana. Akveduktin täytyi toimittaa vettä myös kaupungin korkeimmille alueille, kuten Esquilinukselle, Viminalikselle ja Quirinalikselle, minkä sen korkeus mahdollisti.