Adam Britton

Adam Britton (s. 1971 West Yorkshire) on brittiläissyntyinen, Australiaan muuttanut eläintieteilijä ja rikollinen. Hän saavutti ennen rikoksiaan maineen yhtenä johtavista krokotiilien asiantuntijoista.
Elämä ja ura.
Britton valmistui Leedsin yliopistosta luonnontieteiden kandidaatin oppiarvolla vuonna 1992. Hän väitteli filosofian tohtoriksi eläintieteessä Bristolin yliopistosta vuonna 1996. Väitöskirjan aiheena olivat lepakoiden saalistustavat. Britton siirtyi Australian Pohjoisterritorioon 1990-luvulla. Tutkija Grahame Webb otti hänet töihin Crocodylus Parkiin. Britton perusti vuonna 2006 vaimonsa Erinin kanssa Big Gecko -yrityksen, joka tarjosi krokotiileihin liittyviä asiantuntijapalveluita. Myöhemmin hän oli myös tutkijana Charles Darwin -yliopistossa. Hän kuitenkin suuntautui pitkälti kuvaushankkeisiin. 
Britton osallistui Filippiineillä vuonna 2011 pyydystetyn maailman pisimmän krokotiilin mittaukseen. Vuonna 2013 hän oli mukana perustamassa CrocBITE:a, joka ylläpitää krokotiilien tekemiä hyökkäyksiä dokumentoivaa tietokantaa.
Kuvaukset ja esiintymiset.
Brittonin tilasta McMinns Lagoonissa tuli kansainvälinen kuvauskohde. Siellä oli aikoinaan kahdeksan krokotiilia. Yksi Brittonin nimeämistä esikuvista työlleen oli David Attenborough, joka lähti Brittonin luo kuvaamaan osan luontodokumenttisarjastaan "Vaihtolämpöisten elämää". Steve Backshall kuvasi Brittonin tilalla kohtauksia dokumenttiin "Deadly 60", ja siellä vieraili myös "Hiuskarvan varassa" -ohjelman tekijä Bear Grylls.
Vuonna 2016 Britton oli juontaja Anderson Cooperin kanssa sukeltamassa villien krokotiilien seassa Botswanassa CBS:n "60 Minutesin" jaksoa varten. Ohjaaja, käsikirjoittaja Andrew Traucki työskenteli Brittonin kanssa kuvatessaan elokuvaa "Black Water" ja sen jatko-osaa "".
Rikokset ja reaktiot niihin.
Maaliskuussa 2022 viranomaiset saivat anonyymin vihjeen kautta haltuunsa verkossa julkaistun sadistisen eläinpornovideon. Sen tekijäksi tunnistettiin Britton, jonka poliisi otti kiinni kotoaan maaseutumaiselta alueelta Darwinin kaupungin eteläpuolella. Kotietsinnässä Brittonin tietokoneelta löydettiin lisää raskauttavaa aineistoa.
Britton sai vuonna 2023 syytteet 60 rikoksesta, jotka liittyivät eläimiin sekaantumiseen, eläinten kiduttamiseen ja lapsipornon hallussapitoon. Hän myönsi oikeudessa tekonsa ja kertoi kuvanneensa itseään kiduttamassa eläimiä, kunnes ne yleensä kuolivat. Hän oli jakanut kuvaamiaan videoita anonyymisti eteenpäin. Vuonna 2024 Britton tuomittiin kymmenen ja viiden kuukauden vankeusrangaistukseen. Ajaksi ennen armahduksen mahdollisuuden avautumista määritettiin kuusi vuotta. Lisäksi tuomitulle asetettiin elinikäinen eläintenpitokielto. Asianajajansa mukaan Brittonilla oli harvinainen häiriö, joka aiheutti voimakkaita ja epätavallisia seksuaalisen mielenkiinnon kohteita. Oikeuden asiakirjojen mukaan Britton oli aloittanut hevosiin sekaantumisen 13-vuotiaana. Noin vuonna 2014 hän aloitti kahteen valkoinenpaimenkoiraansa sekaantumisen. Hän hankki Gumtree Australia -verkkokaupasta lisää lemmikkejä, joita ihmiset usein vastentahtoisesti olivat luopumassa. Hän lupasi turvata eläimille hyvän kodin. Kun eläinten tilasta kysyttiin myöhemmin, Britton valehteli entisille omistajille ja lähetti lemmikeistä vanhoja valokuvia. 18 kuukauden aikana ennen pidätystään Brittonin todettiin kiduttaneen vähintään 42 koiraa, joista 39 oli kuollut kidutuksen seurauksena. Britton kuvaili “kidutushuoneeksi“ kiinteistönsä osaa, johon hän oli asentanut kuvauslaitteistot videoiden tekemistä varten. Hän käytti Telegramia viestintäkanavana jakaakseen sisältöä muille sadistisille zoofiileille.
Brittonin rikosten käsittelyn seuraamista varten perustettiin sosiaalisen median ryhmiä, ja oikeuskäsittelyihin ilmaantui henkilöitä, jotka vaativat Brittonin surmaamista. Oikeuteen saapui myös ryhmä, jonka tarkoitus oli toimia äänenä Brittonin huijaamille entisille lemmikkien omistajille, joista monet olivat liian traumatisoituneita osallistuakseen oikeudenkäyntiin. Psykiatrisen arvioinnin mukaan Brittonin mieltymykset liittyivät krooniseen parafiliaan, jonka hoitoennuste oli vaatimaton. Hänen mieltymystensä katsottiin olevan eksklusiivisia eli hän ei tuntenut seksuaalista vetoa ihmisiin. Myös Pohjoisterritorion korkeimman oikeuden päätuomari Michael Grant piti rikoksen uusimisriskiä korkeana. Anteeksipyyntökirjeessään Britton otti täyden vastuun tuottamastaan kivusta ja lemmikkien entisten omistajien traumatisoitumisesta sekä lupasi hakea hoitoa. Vaimo otti miehestään avioeron ja luonnehti tätä “psykopaatiksi“. Hänen mukaansa mies kuitenkin jatkoi yhteydenottoja ja pyyntöjä saada vankilaan luettaviksi kirjoja koiriin liittyvistä aiheista.
Rikosten paljastuttua myös Brittonin tieteelliseen työhön kohdistettiin kritiikkiä. Grahame Webbin mukaan Britton oli esittänyt suuren osan Crocodylus Parkissa ryhmässä tehdystä tutkimustyöstä omanaan. Tutkijakollega Brandon Sideleaun mukaan Britton otti mielellään kunnian CrocBITE:n tietokannasta, vaikka ei lisännyt sinne tietoja uusista tapauksista vaan ainoastaan maksoi nettisivun osoitteesta. Toisaalta ohjaaja, käsikirjoittaja Andrew Traucki kuvaili Brittonia johtavaksi vaikuttajaksi krokotiilitutkimuksen alalla ja yllättyi tämän rikoksista.