tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Belle Dingle

Belle Lisa Dingle on kuvitteellinen hahmo englantilaisessa saippuasarja Emmerdalessa. Ensimmäinen Bellen näyttelijä oli Emily Mather vuosina 1998–2005. Tämän jälkeen Bellenä on nähty Eden Taylor-Draper.
Hahmon tausta.
Belle syntyi joulupäivänä vuonna 1998 Zak ja Lisa Dinglelle. Lisa ei tiennyt olevansa raskaana ja paikallinen eläinlääkäri Paddy Kirk, joka oli viettämässä joulupäivää Dingleillä, auttoi synnytyksessä.
Vaikka hän onkin kasvanut yhdessä sarjan häiriintyneimmistä perheistä, hän on silti ehkäpä tasapainoisin lapsi Emmerdalessa. 
Katoaminen.
Vuoden 2005 joulupäivänä Belle katosi. Hän oli kotona setänsä Shadrachin kanssa kun Daz Eden tuli kyläilemään lemmikkifrettinsä kanssa. Vaikka Daz kielsi Belleä koskemasta frettiin, hän kuitenkin päästi sen pois häkistä. Fretti juoksi ulos avoimesta ovesta Belle perässään, ja Daz Bellen perässä. Belle putosi juostessaan vanhan kaivoskuilun kansipeltien läpi. Daz yritti pelastaa hänet kuilusta pudoten itsekin vanhaan kaivokseen. Koko kylä osallistui heidän etsimiseensä ja heidät löydettiinkin juuri ajoissa ennen kuin kaivon rankkasateen takia nouseva vesi nousi liian korkealle.
Belle ja Daz vietiin sairaalaan tarkastukseen ja Belle pääsi jo samana iltana kotiin Dazin joutuessa jäämään sairaalaan yön yli.
Takaisin kotona.
Tammikuussa pian kotiinpaluunsa jälkeen Belle sai ilonaihetta, kun Sam ja hänen morsiamensa Alice saivat pienen Samson vauvan. Helmikuussa Belle sai kunnian olla sormustyttönä serkkunsa Marlonin ja Donna Windsorin häissä. Kun Alicen syöpä oli edennyt terminaalivaiheeseen, Dinglet katsoivat parhaaksi lähettää Belle asumaan Marlonin luo. Kun Belle ei suostunut menemään kylpyyn Toni haastoi hänet ankkakisaan. Jos Tonin ankka voittaisi, Bellen täytyisi mennä kylpyyn. Melkein koko kylä osallistui ankkakisaan, ja Bellen ankka voitti kuin voittikin. Ilo jäi kuitenkin lyhyeksi Zakin ja Lisan tullessa kertomaan, että Alice oli kuollut.
Koulunkäyntiongelmat.
Belle alkoi jäädä luvatta pois koulusta pyytäen Shadrachia esittämään hänen isäänsä ja valehtelemaan puolestaan. Hän väitti olevansa sairas, mutta hänen opettajansa tuli käymään heillä kotona ja kertoi Shadrachille, ettei Belle enää ollut koulussa kovin usein, eikä keskittynyt opetukseen koulussa ollessaan. Opettaja pyysi Bellen vanhempia tulemaan käymään koululla ja ensiksi Shadrach kävi yksin opettajan juttusilla. Loppujen lopuksi valheet paljastuivat, ja Zak ja Lisa kävivät tapaamassa opettajaa. Heille kerrottiin, että Belle häiritsi opetusta ja valitti olevansa pitkästynyt, mutta hänelle sanottiin ettei koulussa käydä huvin vuoksi. Kotona hän lupasi Zakille ja Lisalle olla kiltisti koulussa.
Pian Zak ja Lisa saivat toisen kutsun tapaamiseen koululle. Belle oli ATK-tunnilla poistanut lapsilukon koulun verkostosta ja näyttänyt luokkatoverilleen aikuissivustolta kuvia. Belle väitti ettei ymmärtänyt mitä oli tehnyt, mutta rehtori sanoi Bellen valehtelevan. Zak puolusti Belleä, väittäen että häntä syrjitään koska hän on Dingle, mutta Belle erotettiin silti koulusta.
Zak alkoi antaa Bellelle kotiopetusta erikoisin menetelmin. Muun muassa matematiikkaa opeteltiin käyttäen esimerkkinä uhkapelejä tai kalastusta.
Million Dollar Beggars

Million Dollar Beggars on helsinkiläinen hard rock -yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat soittaneet mm. yhtyeissä Denigrate, Micko Hell &amp; Motherfuckers, Twilight Ophera, Gloomy Grim, Fragile Hollow ja Dr. Purple.
Million Dollar Beggars (albumi)

Million Dollar Beggars on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi.
2000-luku (albumi)

2000-luku on PMMP:n kokoelma, joka julkaistiin viiden CD:n boksina ja digitaalisesti 25. marraskuuta 2009. Kokoelma julkaistiin myös kuuden vinyylin boksina 11. tammikuuta 2012. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 39.
Kokoelma sisältää kaikki yhtyeen siihen mennessä julkaistut viisi albumia, singlejen B-puolina julkaistut raidat ja "Tilkkutäkki"-kokoelmalla julkaistun virren "Oi, Herra luoksein jää". Mukana on myös ensimmäinen PMMP-demo, "Rusketusraidat"-hitin demoversio nimeltä "Saunalaulu" vuodelta 2002 (ei vinyylillä).
Kokoelman ulkoasun on suunnitellut graafikko Maria Ahonen.
Pierre Larouche

Pierre R. Larouche (s. 16. marraskuuta 1955 Taschereau, Quebec, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. 
Pittsburgh Penguins varasi Larouchen ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 8.
Ennen NHL-uraansa Larouche pelasi juniorina QMJHL:n Quebec Rempartsissa ja Sorel Black Hawksissa kaudet 1972–1974. Kaudella 1973–1974 Larouche voitti Jean Béliveau Trophyn QMJHL:n parhaana pistemiehenä. Hän teki tuolla kaudella 67:ssä runkosarjan ottelussa tehopisteet 94+157=251. Pistemäärä säilyi Kanadan junioriliigojen ennätyksenä vuoteen 1984 asti, jolloin Mario Lemieux rikkoi ennätyksen 282 pisteellään. 
Larouche teki debyyttinsä NHL:ssä kaudella 1974–1975 pelaten hänet varanneessa Pittsburghissa 79 runkosarjan ottelua tehopistein 31+37=68. Larouche pelasi Pittsburghissa kaudet 1974–1978 ja teki kaudella 1975–1976 historian kuudentenatoista pelaajana yli 50 maalia runkosarjassa (53). Larouche oli tuohon aikaan myös NHL:n historian nuorin 50 maalia kaudessa tehnyt pelaaja. Vuonna 1980 Wayne Gretzky rikkoi kyseisen ennätyksen.
Larouche siirtyi kesken kauden 1977–1978 Montreal Canadiensiin. Kaudella 1979–1980 Larouchesta tuli ensimmäinen pelaaja, joka on kahdessa eri joukkueessa tehnyt 50 maalia runkosarjassa, kun hän teki tehopisteet 50+41=91 runkosarjassa 73 ottelussa. Montrealissa Larouche voitti Stanley Cupin vuosina 1978 ja 1979. 
Kesken kauden 1981–1982 Larouche siirtyi Hartford Whalersiin, jossa pelasi kaksi kautta ennen siirtymistään New York Rangersiin kaudeksi 1983–1984. 
Larouche pelasi Rangersissa kaudet 1983–1988 ennen kuin lopetti uransa vuonna 1988.
Jón Sveinsson

Jon "Nonni" Sveinsson (1857 Mödruvellir, Islanti – 1944 Köln, Saksa) oli islantilainen kirjailija. Hän opiskeli Ranskassa jesuittakoulussa ja jatkoi opintoja Alankomaissa ja Britanniassa. Hän on kirjoittanut kaikkiaan kaksitoista lastenkirjaa, joiden päähenkilönä on Nonni. Niitä käännety kymmenille kielille.
Jón opiskeli jesuiittakoulussa Ranskassa. Hän kääntyi katolisuuteen ja liittyi jesuiittoihin. Hän oli Kööpenhaminassa latinakoulun opettaja 1883–1912. Hän sai Nonni-nuortenkirjoillaan mainetta myös ulkomailla. Hän kuvaa niissä omaa nuoruuttaan ja matkojaan. Hän kirjoittamistaan kirjoista osa ilmestyi vasta hänen kuolemansa jälkeen. Hänen lapsuudenkotinsa "Nonnahús" Akureyrissa on nykyisin museona.
Jón tunnettiin "Nonnina" ja hänen 23-vuotiaana kuollut veljensä "Mannina". Jónin tarinoiden pohjalta on tehty televisiosarja "Nonni und Manni".
William Shepherd

William McMichael Shepherd (s. 26. heinäkuuta 1949 Oak Ridge, Tennessee, Yhdysvallat) on entinen astronautti, joka toimi Kansainvälisen avaruusaseman ensimmäisen pysyvän miehistön, Retkikunta 1:n komentajana. 
Shepherd palveli Yhdysvaltain laivaston Navy SEAL -erikoisjoukoissa. Hänellä on M.Sc.-tutkinto koneenrakennuksesta ja meritekniikasta MIT:stä. Shepherd on naimisissa houstonilaisen Beth Stringhamin kanssa.
Ura NASAssa.
Shepherd valittiin NASAn astronauttikoulutukseen vuonna 1984. Vuonna 1986 Shepherdin Navy SEAL -taidot osoittautuivat odottamatta NASAlle hyödyllisiksi hänen osallistuessaan avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeisiin meripelastustehtäviin. 
Shepherd osallistui tehtäväspesialistina kolmelle avaruussukkulalennolle: STS-27 vuonna 1988, Ulysses-aurinkoluotaimen laukaisseelle lennolle STS-41 vuonna 1990, sekä lennolle STS-52 vuonna 1992.
Maaliskuusta 1993 tammikuuhun 1996 Shepherd työskenteli erilaisissa Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) johtotehtävissä. 31. lokakuuta 2000–21. maaliskuuta 2001 Shepherd ja venäläiset kosmonautit Juri Gidzenko ja Sergei Krikaljov muodostivat ISS:n ensimmäisen pysyvän miehistön (Retkikunta 1) Shepherdin toimiessa ISS:n komentajana. 
Shepherdille on myönnetty Yhdysvaltain kongressin myöntämä "Congressional Space Medal of Honor" -mitali. Hän jäi laivastosta eläkkeelle vuonna 2001.
Sandi Toksvig

Sandra Birgitte ”Sandi” Toksvig (s. 3. toukokuuta 1958 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen, Isossa-Britanniassa asuva koomikko, juontaja ja kirjailija.
Toksvig kävi high schoolin Yhdysvalloissa. Yliopistotutkinnon arkeologiasta ja antropologiasta hän suoritti Cambridgen yliopistossa. Hän esiintyi myös Cambridge Footlightsissa. Televisio-ohjelmia, joissa Toksvig on esiintynyt ovat muun muassa "Behind the Headlines", "The Big One with Mike McShane", "Have I Got News for You", "Island Race with John McCarthy", "Whose Line Is It Anyway?" ja "Call My Bluff". Radiossa hän on juontanut muun muassa matkailuohjelmaa "Excess Baggage" ja on vuodesta 2006 toiminut puheenjohtajana visailuohjelmassa "The News Quiz".
Toksvig on myös kirjoittanut kirjoja, sekä lapsille että aikuisille. Sandi Toksvigin isä oli journalisti ja europarlamentaarikko Claus Toksvig.
Steve Duchesne

Steve Duchesne (s. 30. kesäkuuta 1965 Sept-Îles, Quebec, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. 
Ennen NHL-uraansa Duchesne edusti kaudet 1983–1985 Drummondville Voltigeursia QMJHL:ssä. Duchesnea ei koskaan varattu NHL:ään, vaan hän teki sopimuksen vapaana pelaajana Los Angeles Kingsin kanssa 1. lokakuuta 1984. Duchesne pelasi vielä kauden 1985–1986 AHL:n New Haven Nighthawksissa ennen kuin pelasi ensimmäisen pelinsä NHL:ssä kaudella 1986–1987. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan Duchesne valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 1988–1989 teki eniten alivoimamaaleja puolustajista (5). Duchesne pelasi Los Angelesissa viisi kautta, ennen kuin hänet kaupattiin Philadelphia Flyersiin 30. toukokuuta 1991 kaupassa, jonka seurauksena Jari Kurri siirtyi Los Angelesiin. 
Duchesne pelasi Philadelphiassa vain yhden kauden ennen kuin hänet kaupattiin Quebec Nordiquesiin isossa pelaajakaupassa, jossa Eric Lindros siirtyi Philadelphiaan ja Duchesnen lisäksi Quebeciin siirtyi muun muassa Peter Forsberg.
Quebecissa Duchesne pelasi vain yhden kauden ja teki 82:ssa runkosarjan ottelussa tehopisteet 20+62=82. Huimasta pistemäärästä huolimatta kauden jälkeen Duchesne kaupattiin St. Louis Bluesiin. Kahden St. Louisissa pelatun kauden jälkeen Duchesne kaupattiin jälleen, tällä kertaa Ottawa Senatorsiin. Kahden Ottawan kauden jälkeen Duchesne kaupattiin takaisin St. Louisiin vaihdossa Igor Kravtšukiin. Kauden jälkeen Duchesne vaihtoi jälleen seuraa, kun hän teki vapaana pelaajana sopimuksen ensimmäisen NHL-seuransa Los Angelesin kanssa.
Duchesne pelasi Los Angelesissa vain puoli kautta ennen kuin hänet kaupattiin Philadelphiaan. Kauden jälkeen Duchesne teki vapaana pelaajana sopimuksen Detroit Red Wingsiin, jossa pelasi kolme kautta ennen kuin lopetti uransa kauden 2001–2002 jälkeen. Viimeisellä NHL-kaudellaan Duchesne voitti myös uransa ainoan Stanley Cupin. 
Duchense pelasi NHL:n tähdistöottelussa vuosina 1989, 1990 ja 1993. 
Duchesne edusti Kanadan maajoukkuetta vuosien 1994 ja 1996 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa joissa voitti kultaa vuonna 1994 ja hopeaa vuonna 1996. 
Nykyisin Duchesne asuu Texasin osavaltion Dallasissa vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Fort Frances

Fort Frances on kaupunki Ontarion provinssin luotesosassa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee Rainy River Districtin hallinnollisella alueella, paikassa jossa Rainy Lake -järvi laskee Rainy River -jokeen. Fort Francesin väkiluku on 8 103 (2006). Joki muodostaa Kanadan ja Yhdysvaltain rajan ja joen vastarannalla sijaitsee International Falls. Kaupungit yhdistää Fort Frances-International Falls International Bridge -silta. Kaupungin suurin työllistäjä on 1900-luvun alkupuolella perustettu sellu- ja paperitehdas, jonka nykyinen omistaja on kanadalainen AbitibiBowater-metsäyhtiö. Fort Frances on suosittu urheilukalastajien kohde ja kaupungissa järjestetään vuotuinen Fort Frances Canadian Bass Championship -kalastuskilpailu.
Historia.
Ensimmäinen eurooppalainen alueella oli vuonna 1688 ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques de Noyon, joka rakensi alueelle pienen tukikohdan ja vietti siellä yhden talven. Vuonna 1717 Zacharie Robutel, sieur de la Noue rakennutti samaiselle alueelle Fort Tekamanigan -tukikohdan, mutta hylkäsi tämän pian rakentamisensa jälkeen. Pierre La Vérendrye saapui alueelle 1731 ja rakensi yhden läntisistä tukikohdista () Rainy Riverin varteen. Tämä uusi tukikohta mahdollisti useiden turkiskauppa yhtiöiden toiminnan alueella. North West Company rakensi oman tukikohtansa joen alajuoksulle 1780-luvulla, tästä "Athabaska House" -tukikohdasta muodostui tärkeä välietappi tuotteiden kuljetuksessa.
Hudson's Bay Company rakensi 1790-luvulla useita väliaikaisia tukikohtia Rainy Riverin varteen, mutta vasta vuonna 1818 rakensi "Lac la Pluie" -tukikohdan. Yhtiön kuvernööri George Simpson vieraili tukikohdassa vaimonsa Frances Ramsay Simpsonin kanssa vuonna 1. kesäkuuta 1830 ja linnoitus nimettiin hänen kunniakseen Fort Francesiksi 25. syyskuuta, samana vuonna. 1870-luvulla ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset saapuivat kaupunkiin Dawson Route -reittiä pitkin, joka kulki perinteisen turkiskauppareitin linjaa pitkin läntiseen Kanadaan. Ilmaisen maan jako siirtolaisille ja Homesteads Act vuonna 1887 toi Fort Francesiin runsaasti uusia siirtolaisia. Samoihin aikoihin metsäteollisuus muodostui alueen tärkeimmäksi työllistäjäksi.
1900-luvun alussa Fort Frances koki voimakkaan teollistumisen buumin. Canadian Northern Railroad -rautatieyhtiö rakensi vuosien 1901–1903 välillä rautatieyhteyden Fort Francesiin. Fort Frances sai kaupunki oikeudet vuonna 1903. Rainy Riverin vesivoimala suunnitelmat aloitettiin vuonna 1905. Samana vuonna kaupungissa riehui suuri tulipalo, joka tuhosi suuren osan kaupungin bisnes korttelia. Amerikkalainen liikemies E.W. Backus perusti yhtiön joka vuosien 1905–1910 välillä rakensi Rainy Riverin vesivoimalan ja vuonna 1914 rakensi paperitehtaat Fort Francesiin ja International Fallssiin.
Ensimmäinen maantieyhteys rakennettiin Kenoran kaupunkiin vuonna 1936 ja Atikokaniin ja Thunder Bayhyn vuonna 1965.
Hannu Hämäläinen (kuvataiteilija)

Hannu Juha Kalervo Hämäläinen (4. helmikuuta 1947 Ruokolahti – 20. lokakuuta 2013 Turku) oli turkulainen taidegraafikko. Vanhemmat autonkuljettaja Kalervo Hämäläinen ja Eeva Turku o.s. Orpana.
Hämäläinen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1967–1970. Hän toimi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulun opettajana 1981–1988 ja vt. rehtorina 1987–1988. Hämäläinen debytoi Turussa 1968.
Hämäläiselle myönnettiin Kuvataiteen valtionpalkinto 1980. Hämäläisen puoliso oli Orvokki Lehtinen. Heillä on yksi poika.
Dave Lowry

David John Lowry (s. 14. helmikuuta 1965 Sudbury, Ontario) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Vancouver Canucks varasi Lowryn kuudennella kierroksella varausvuorolla 110. 
Lowry pelasi ennen NHL-uraansa kolme kautta OHL:n London Knightsissa. 
Lowry debytoi NHL:ssä kaudella 1985–1986 hänet varanneessa Vancouverissa tehden runkosarjassa 73 ottelussa tehopisteet 10+8=18. Lowry pelasi Vancouverissa kolme kautta ennen kuin hänet kaupattiin kaudeksi 1988–1989 St. Louis Bluesiin vaihdossa Ernie Vargasiin. Lowry pelasi suurimman osan ensimmäisestä St. Louisin kaudestaan farmijoukkue Peoria Rivermenissä AHL:ssä, St. Louisissa hän pelasi 22 runkosarjaottelua ja kymmenen pudotuspeliä. Lowry pelasi St. Louisissa viisi kautta ennen siirtymistään Florida Panthersiin. 
Floridassa Lowry pelasi uransa parhaat kaudet ja pääsi kaudella 1995–1996 Stanley Cup -finaaleihin, joissa kuitenkin Colorado Avalanche voitti Floridan suoraan otteluvoitoin 4–0. Samalla kaudella Lowry sai lempinimen ”Mr. Playoff”, kun hän teki pudotuspeleissä 10 maalia. Kaudeksi 1997–1998 Lowry kaupattiin yhdessä ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa San Jose Sharksiin vaihdossa Viktor Kozloviin ja viidennen kierroksen varausvuoroon 1998 varaustilaisuudessa.
Kolmen San Josen kauden jälkeen Lowry siirtyi Calgary Flamesiin, jossa pelasi uransa viimeiset neljä kautta. Lowry lopetti uransa kauden 2003–2004 jälkeen. Hän toimi Calgaryn kapteenina kaudet 2000–2002. 
Peliuran jälkeen Lowry on toiminut sekä apu- että päävalmentajana WHL:n Calgary Hitmenissä, ja nykyisin hän on Calgary Flamesin apuvalmentaja.
Chortitzer Mennonite Conference

Chortitzer Mennonite Conference () on mennoniittakirkko Länsi-Kanadassa. Vuonna 2006 sillä oli 1650 jäsentä ja 13 seurakuntaa.
Historia.
Seurakunnan perustajien ryhmä tuli Manitobaan Venäjältä 1874. Heitä kutsuttiin ensin "Bergthalereiksi", mutta myöhemmin heidät tunnettiin "Chortitzerin kirkkona", koska heidän piispansa Gerhard Wicken (1827-1900) asui Chortitzerin kylän lähellä (nykyään Randolph). Ryhmä oli hyvin konservatiivinen. He lauloivat ilman säestystä harmoonin melodiaa eivätkä he osallistuneet sunnuntaijumalanpalveluksiin tai iltahartauksiin. Heidän jumalanpalveluksissa käytettiin vain saksan kieltä.
Vuonna 1948 ryhmä konservatiisia perheitä muutti Paraguyaan. Tämä avasi mahdollisuuksia muutoksiin Chortitzerin konferensissa. Lisättiin kristittyjen opetusta Raamatun opinnoilla, nuorten koulutusohjelmilla ja jumalanpalveluksissa alettiin käyttämään myös englannin kieltä. Kuitenkin pääkirkko sijaitsee Steinbachissa, Manitobassa ja julkaisee CMC Chronicle -lehteä ja lähettää radio-ohjelmia saksankielisille mennoniiteille Etelä-Afrikkaan, Meksikoon, Belizeen ja Kanadaan.
Else

Else on naisen etunimi. Suomessa Elsen nimipäivä on 14. lokakuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Else on Suomessa annettu 2 955 naiselle ja alle viidelle miehelle.
Nimen alkuperä.
Else on lyhennelmä nimestä Elisabet, joka tarkoittaa hepreaksi "Jumala on valani".
Elsi

Elsi on naisen etunimi. Suomessa Elsin nimipäivä on 14. lokakuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Elsi on Suomessa annettu 2707 henkilölle.
Nimen alkuperä.
Elsi on lyhennelmä nimestä Elisabet, joka tarkoittaa hepreaksi "Jumala on valani".
Richard Dimbleby

Richard Dimbleby (25. toukokuuta 1913 Richmond upon Thames, Lontoo – 22. joulukuuta 1965 Lontoo) oli brittiläinen radio- ja televisiotoimittaja.
Aikaisemmin sanomalehtitoimittajana toiminut Dimbleby siirtyi BBC:n palvelukseen 1936. Toisen maailmansodan aikana hänestä tuli BBC:n ensimmäinen sotakirjeenvaihtaja, ja hän raportoi tapahtumapaikoilta muun muassa El Alameinin taisteluista ja Normandian maihinnoususta. Dimbleby oli myös tarkkailijana mukana noin 20 RAF:n pommituslennolla Saksaan ja hän oli ensimmäinen reportteri Bergen-Belsenin keskitysleirillä.
Sodan jälkeen Dimbleby siirtyi freelanceriksi, mutta jatkoi BBC:n televisioohjelmien parissa. Hän selosti muun muassa kuningatar Elisabet II:n kruunajaiset vuonna 1953 ja John F. Kennedyn sekä Winston Churchillin hautajaiset. Ajankohtaisohjelma "Panoraman" isäntänä hän oli 1955–1963. Radion puolella hän toimi puheenjohtajana tietokilpailuohjelmassa "Twenty Questions" ja juonsi "Down Your Way" -ohjelmaa.
Richard Dimbleby kuoli syöpään 52-vuotiaana. Hänen poikansa David ja Jonathan Dimbleby ovat myös radio- ja televisiotoimittajia.
Unelmien nainen

Unelmien nainen ("Born Yesterday") on Luis Mandokin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 1993. Elokuva kertoo liikemiehestä, joka haluaa sivistää rahvaanomaista rakastajatartaan. Tarina on uudelleenfilmatisointi George Cukorin komediaklassikosta "Eilen syntynyt" (1950).
Elokuva oli tilaustyö Melanie Griffithille ja Don Johnsonille, jotka olivat naimisissa elokuvan tekoaikana.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa Cukorin komediaklassikon "Eilen syntynyt" vanhahtavaksi ja viihdyttäväksi mutta hengettömäksi kierrätykseksi. Hän antaa "Unelmien naiselle" kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Gjoa Haven

Gjoa Haven (, tavumerkeillä ᐃᖃᓗᒃᑑᑦᑎᐊᖅ) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Kylä sijaitsee Kuningas Williamin saaren kaakkoisosassa, Kitikmeotin alueella. Kylän väkiluku on 1 064 (2006). Kylän nimesi norjalainen tutkimusmatkailija Roald Amundsen ( tai "Gjøan satama"), luoteisväylän etsinnässä käyttämänsä laiva Gjoan mukaan. Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylässä sijaitsee Gjoa Havenin lentoasema.
Vuonna 1903 Roald Amundsen etsi luoteisväylää ja kartoitti arktisia saaria. Saman vuoden lokakuussa meri alkoi jäätyä, ja hän ankkuroi Gjoa-laivansa nykyisen Gjoa Havenin luonnonsatamaan. Hän kutsui aluetta "maailman parhaimmaksi pieneksi satamaksi". Retkikunta vietti alueella kaksi vuotta, jona aikana Amundsen oppi selviytymistaitoja paikallisilta inuiiteilta. Taidot olivat elintärkeitä hänen myöhemmällä Etelämantereelle suuntautuneella tutkimusmatkallaan. Kylästä käsin hänen retkikuntansa tutki Boothian niemimaata ja etsi magneettisen pohjoisnavan tarkkaa sijaintia. Muutamat paikalliset asukkaat väittävät olevansa sukua Amundsenin retkikunnan jäsenille.
Norbit

Norbit on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Brian Robbins. Elokuvan pääosassa on Eddie Murphy, joka esittää kolmea hahmoa. 
Juoni.
Norbit Rice on kiltti ja pieni mies, jolla on iso ja ikävä vaimo. Norbitin lapsuudenrakastettu Kate palaa kotiseudulle ja aikoo ostaa orpokodin, jossa he kumpikin ovat varttuneet.
Vastaanotto.
Elokuva sai vuonna 2007 useita huonoimmiksi elokuviksi valituille annettavia Golden Raspberry -ehdokkuuksia ja -palkintoja.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Norbit" on käsittämättömän kehno elokuva, jonka infantiili juoni ja luokaton huumori suututtavat. ”Itsetarkoituksellisesta räävittömyydestä ei juuri iloa irtoa, kun komedia on aivan sydämetön ja sen henkilöhahmot kaikki tyynni inhottavia.”
Armoton mies

Armoton mies ("Città violenta") on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut italialainen elokuva, jonka on ohjannut Sergio Sollima. Päärooleissa näyttelevät Charles Bronson, Jill Ireland ja Telly Savalas. New Orleansissa kuvatun urbaanin rikostrillerin keskeisenä teemana on palkkasurmaajan kosto.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano moitti elokuvaa yksioikoiseksi ja kliseiseksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Odessan miehet (elokuva)

Odessan miehet ("The Odessa File") on Frederick Forsythin romaaniin perustuva trilleri freelance-toimittaja Peter Milleristä (Jon Voight) joka sattumalta alkaa etsiä saksalaista natsi-sotarikollista nimeltään Eduard Roschmann. Roschmann tunnettiin myös nimellä Riian teurastaja. Vuonna 1974 ensi-iltansa saaneen elokuvan pääosassa näyttelee Jon Voight, sen on ohjannut Ronald Neame ja elokuvan musiikin on säveltänyt Andrew Lloyd Webber.
Juoni.
Toimittaja Peter Miller saa käsiinsä holokaustista selvinneen itsemurhan tehneen juutalaisen päiväkirjan, jossa tämä kertoo elämästään Riian getossa toisen maailmansodan aikana sekä SS-upseeri Eduard Roschmannin toiminnasta getossa sodan aikana. Miller alkaa etsimään Roschmannia ja keskustelee asiasta Wienissä asuvan Simon Wiesenthalin, joka on tunnettu natsienmetsästäjä, kanssa. Näin Miller pääsee entisten SS-miesten salaseuran Odessan jäljille. Israelin tiedustelupalvelu Mossadin agentit lähestyvät häntä ja värväävät hänet soluttautumaan Odessaan.
Elokuvassa esiintyvät Schellin sisarukset Maria ja Maximilian. Elokuvateknisenä kömmähdyksenä voidaan pitää sitä, että elokuva sijoittuu vuoteen 1963 mutta siinä nähdään useita autoja, jotka ovat valmistuneet vasta 1970-luvulla.
Näyttelijät.
Lähde:
Michael Bentine

Michael Bentine (26. tammikuuta 1922 Watford – 26. marraskuuta 1996 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä
Bentine kuului "The Goon Show'n" alkuperäisiin näyttelijöihin, mutta hän lähti sarjasta toisen tuotantokauden jälkeen, ennen kuin sarja oli saavuttanut suurinta suosiotaan. Televisiossa Bentinen menestyksempiin sarjoihin kuului "It's a Square World", joka vuonna 1963 voitti lehdistöpalkinnon Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailussa. Elokuvarooleja hänellä oli muun muassa elokuvissa "The Sandwich Man" (1966) ja "The Bachelor of Arts" (1969).
CBE-arvonimen Bentine sai vuonna 1995 työstään viihteen alalla.
Birgitta Boucht

Karin Birgitta Boucht (s. 27. huhtikuuta 1940 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija, kääntäjä ja toimittaja. Boucht on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri.
Boucht on saanut tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon 1985 "Fredspostenin" päätoimittajana. Hän on toiminut vapaana kirjailijana vuodesta 1985, ja hänen tuotantonsa on monimuotoinen: hän on julkaissut keskustelupuheenvuoroja, romaaneja, runoja, matkakertomuksia, kirjeenvaihtoa, selkokirjallisuutta ja kuunnelmia.
Vuonna 2008 hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvonimi Åbo Akademista.
Bouchtin teos "Tusenblad, en kvinna som snubblar" oli vuoden 2012 Runeberg-palkintoehdokas. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Tollanderin palkinto muistelmateoksesta "Förklädd och naken" sekä kirjallisesta elämäntyöstä.
Boucht toimi 1970-luvulla marxilaisen feministiryhmän Marxist-Feministernan aktiivina. Yhdessä Carita Nyströmin kanssa he määrittivät analyysissaan ryhmän luonteen vallankumoukselliseksi, täydentäen marxilaisuutta ja marxilaisuuden sukupuolikäsitystä.
Marika Parkkomäki

Marika Parkkomäki (s. 1. marraskuuta 1969 Karlskoga, Ruotsi) on suomalainen näyttelijä.
Parkkomäki opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulun ruotsinkielisen näyttelijäntyön laitoksella ja valmistui vuonna 1991. Valmistumisensa jälkeen hänellä oli viiden vuoden ajan kiinnitys ruotsinkieliseen helsinkiläisteatteriin Viirukseen. Hän siirtyi sittemmin vapaaksi näyttelijäksi, mutta palasi Viirukseen 2000-vuosikymmenellä. Hän on ollut vierailevana näyttelijänä muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Lilla Teaternissa ja Åbo Svenska Teaterissa. 
Parkkomäki on näytellyt myös elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänen rooleihinsa lukeutuvat muun muassa Katariina ”Kati” Laineen rooli elokuvassa "Isältä pojalle" (1996) ja televisiosarjassa "Nortia", Angela Andersin rooli televisiosarjassa "Angela ja ajan tuulet" (1999) sekä Hanna Topeliuksen rooli televisiosarjoissa "Harvoin tarjolla" (2008) ja "Maailma on valmis" (2012).
Parkkomäki palkittiin vuonna 1995 Suomi-palkinnolla. 
Parkkomäki syntyi suomenkieliseen perheeseen Ruotsissa. Suomeen hän muutti 11-vuotiaana.
Noel Edmonds

Noel Edmonds (s. 22. joulukuuta 1948 Essex) on brittiläinen radio- ja televisiojuontaja. 
Aikaisemmin Radio Luxembourgilla työskennellyt Edmonds siirtyi vuonna 1969 BBC Radio 1:lle. Television "Top of the Pops" -ohjelmaa hän juonsi ensimmäisen kerran vuonna 1972. Edmondsin muiden televisiotöiden joukkoon kuuluvat muun muassa "Top Gear" (1979), "Juke Box Jury" (1979) ja "Time of Your Life" (1983). 
Vuonna 1991 alkanut "Noel's House Party " sai parhaimmillaan yli 15 miljoonaa katsojaa. Myöhemmin Edmonds on juontanut muun muassa ohjelmia "The Curse of Noel Edmonds" (2004) ja "Deal or No Deal" (2005-), jota tällä hetkellä Edmonds juontaa Channel 4:n esittämänä.
Maka Kotto

Maka Kotto (s. 7. joulukuuta 1961 Douala) on kamerunilaissyntyinen näyttelijä ja poliitikko, joka istui vuosina 2004–2008 Kanadan edustajainhuoneessa Saint-Lambert'n québeciläisestä vaalipiiristä valittuna. Vuonna 2008 hänet valittiin Québecin kansalliskokoukseen Bourget'n vaalipiiristä. Hän on vaikuttanut Bloc Québécois - ja Parti Québécois -puolueissa. 
Kotto opiskeli Ranskassa. Hän on näyttelijän urallaan esiintynyt muun muassa Raoul Peckin elokuvassa "Lumumba" (2000) Joseph Kasa-Vubun roolissa.
Äänisniemi

Äänisniemi () on Venäjällä Karjalan tasavallassa sijaitseva noin 12 000 neliökilometrin laajuinen niemimaa, joka muodostaa erikoisen luonnonmaantieteellisen ja kulttuurihistoriallisen alueen.
Ääniseen työntyvän niemimaan luontoa hallitsevat jääkauden luoteis-kaakkoissuunnassa muovaamat kapeat harjut ja järvet. Alueeseen kuuluvat myös niemen eteläpuolella sijaitsevat saaret. Hedelmällisen maaperänsä ja leudon ilmastonsa ansiosta Äänisniemi soveltuu hyvin maanviljelyyn ja sen kasvimaailma on poikkeuksellisen rikas. Hyötykaivannaisiin kuuluvat vanadiini ja seudulle ominainen šungiitti.
Alueelta on löydetty Peurasaaren mesoliittikautinen asuinpaikka sekä Peurasaaren kalmisto. Äänisniemellä asui saamelaisia sekä vepsäläisiä ja karjalaisia, jotka myöhemmin sulautuivat keskiajalla saapuneisiin venäläisiin. 1400-luvun alussa perustettiin Paleostrovin ja 1500-luvun alussa Kliimon (Klimetskin) luostarit. Yksi Solovetskin luostarin perustajista, munkki Sosima, oli kotoisin Tolvojasta. Sunkulainen Daniil Vikulin perusti Uikujoen vanhauskoisyhteisön. Tärkeiden kauppareittien risteyksessä sijainneesta Sungusta muodostui huomattava markkinapaikka. Seudulla kehittyi ainutlaatuinen venäläinen kansankulttuuri, joka vepsäläis- ja karjalaisvaikutteiden ohella säilytti paljon muinaisia novgorodilaisia piirteitä. Äänisniemi on kuuluisa puuarkkitehtuuristaan, joka on parhaiten säilynyt Kižin saaren museoalueella. 1800-luvulla seudulta kerättiin runsaasti satuja ja bylinoita.
1920-luvulle saakka Äänisniemi jakautui Heinälahden, Sungun, Suurlahden ja Tolvojan kuntiin. Vuonna 1927 muodostettiin Äänisniemen piiri, joka vuonna 1959 liitettiin Karhumäen piiriin. Nykyiset kunnat ovat Sunku, Suurlahti ja Tolvoja. Maatalouden keskittymisen ja maaltapaon seurauksena monet kylät ovat jääneet autioiksi.
Kompleksometrinen titraus

Kompleksometrinen titraus on yksi titrausmenetelmistä. Sitä käytetään analyyttisen kemian kvantitatiivisessa analyysissä metalli-ionien konsentraation määrittämiseen.
Menetelmä.
Kompleksometrinen titraus perustuu kemiallisten kompleksien hajoamiseen ja niiden muodostumiseen uudelleen. Tutkittavassa liuoksessa on kompleksometristä indikaattoria, joka muodostaa värikkään yhdisteen liuoksen metalli-ionien kanssa. Tutkittava liuos titrataan aineella, joka muodostaa hyvin voimakkaasti komplekseja tutkittavien ionien kanssa. Tällainen aine on useimmiten EDTA eli etyleenidiamiinitetraetikkahappo tai sen natriumsuola. EDTA sitoo itseensä indikaattorin sitoutuneet kationit ja indikaattorin värin muuttuessa pysyvästi on titrauksen ekvivalenttikohta saavutettu. EDTA:n kulutuksen avulla voidaan laskea ionien konsentraatio. Titrauksessa tapahtuva reaktio voidaan kirjoittaa seuraavasti:
M2+ + H2Y2- → MH2Y + 2H+
Reaktioyhtälössä H2Y2- tarkoittaa kompleksinmuodostajaa yleisessä muodossaan.
Titrauksen vaatimuksena on, että muodostuva kompleksi on hyvin helposti veteen liukeneva. Kompleksometrisessa titrauksessa on pH hyvin merkityksellinen. Usein titrauksen aikana liuoksen pH pidetään ammoniakkipuskuriliuoksen avulla arvossa 10. Matalammassa pH:ssa EDTA-molekyyliin sitoutuisi metallikationin sijasta oksoniumioni ja emäksisemmissä olosuhteissa esimerkiksi magnesium saostuisi magnesiumhydroksidina. Titraus-pH riippuu myös käytettävästä indikaattorista. Esimerkiksi usein käytetty eriokromimusta T ei toimi happamuuden ollessa alle 8, toisaalta ksylenolioranssi on käyttökelvoton pH:n ollessa yli 6. Myös kompleksin pysyvyys riippuu pH:sta. Alumiinikompleksit ovat pysyvimmillään pH:n ollessa alle 3. Tätä voidaan käyttää hyödyksi tutkimuksissa; säätämällä pH sopivaksi juuri tietyn metallin komplekseille, eivät liuoksessa mahdollisesti olevat muut metallit häiritse sitä.
Kompleksometrinen indikaattori valitaan tutkittavan ionin mukaan. Usein käytettyjä indikaattoreita ovat muun muassa eriokromimusta T, ksylenolioranssi ja mureksidi.
Veden kovuuden määrittäminen kompleksometrisella titrauksella.
Veden kovuuden aiheuttavat pääasiassa kalsium- ja magnesiumionit. Veden kovuuden määritys on yksi yleisimmin käytetyistä kompleksometrisen titrauksen sovelluksista. Titrauksessa indikaattorina käytetään eriokromimusta T:tä tai kalmagiittiä. Tutkittava liuos titrataan EDTA:lla. Kummatkin indikaattorit muuttavat väriään punaisesta siniseksi, kun titrauksen ekvivalenttikohta on saavutettu.
Vastine

Vastine eli vastaus tarkoittaa Suomen prosessioikeudessa vastaajan antamaa selitystä häntä vastaan tuomioistuimessa nostetun kanteen vuoksi. Vastaajan pitää vastineessaan ilmoittaa, myöntääkö hän kanteen oikeaksi vai vastustaako hän sitä. Vastineessa vastaaja voi esittää myös vaatimuksensa oikeudenkäyntikuluista.
Vastaukseen voi sisältyä asiaväite, prosessiväite tai tunnustaminen. Asiaväitteitä ovat näyttöväite, oikeusväite ja vastatosiseikka. Asiaväitteen esittämällä vastaaja pyrkii siihen, että tuomioistuin hylkäisi kanteen. Prosessiväitteen tekemisellä hän pyrkii estämään tuomioistuinta ottamasta kannetta lainkaan tutkittavakseen. Tunnustamisella vastaaja tunnustaa jonkun kantajan esittämän oikeustosiseikan eli toisin sanoen myöntää, että kantajan esittämä kannetta tukeva väite pitää paikkansa.
Alioikeudessa vastaus annetaan kirjallisesti tai harvemmin suullisesti. Hovioikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa vastine annetaan kirjallisena vastinekirjelmänä. Vastineen antaminen ei ole pakollista, mutta mielipiteensä lausumatta jättäminen voi aikaansaada vastaajalle epäedullisen tuomion. Oikeudenkäymiskaari käyttää vastineen sijasta sanaa vastaus. Sanaa vastine voidaankin pitää hieman epätarkkana kielenkäyttönä, vaikka sana on yleisesti käytössä. 
Vastaajaa kehotetaan vastauksessaan
Isak Hirvonen

Isak Hirvonen (25. toukokuuta 1838 Laukaa – 16. tammikuuta 1907 Lapinlahti) oli suomalainen kanttori ja kansanrunoilija. Hirvonen kirjoitti myös nimimerkeillä "Kansalainen", "I. H." ja "I. H-nen".
Hirvosen vanhemmat olivat Juho Hirvonen ja Anna-Maria Sirkka. Hän asui Lapinlahdella vuodesta 1864 ja oli siellä pitäjän kanttorina. Runojen ohella hän kirjoitti myös ajankohtaisista aiheista muun muassa Savo-lehteen. Isak Hirvonen laati 1870-luvulla Lapinlahdesta pitäjänkuvauksen.
Asiamies

Asiamies (, aiemmin: ) on henkilö, jonka päämies on valtuuttanut tekemään puolestaan jotakin, esimerkiksi tekemään jonkin oikeustoimen tai edustamaan päämiestä oikeudenkäynnissä tai viranomaisen luona. Asiamies ei ole työsuhteessa päämieheen. Asiamies tekee valtuutuksensa rajoissa valtuuttajan nimissä oikeustoimen, jonka perusteella valtuuttaja tulee oikeutetuksi ja velvoitetuksi kolmanteen henkilöön nähden. Asiamiehiä ovat esimerkiksi asianajaja, kauppaedustaja, huolitsija ja komissionsaaja. Virastoilla, säätiöillä ja yhdistyksillä on usein asiamies, joka edustaa niitä tuomioistuimessa tai virastossa. Oikeudenkäyntiasiamieheksi kutsutaan henkilöä, joka edustaa tai avustaa asianosaista tuomioistuimessa.
Asiamiehen asema perustuu yleensä toimeksianto- tai asiamiessopimukseksi kutsuttuun sopimukseen, mutta se voi perustua myös muuhunkin sopimukseen kuten edustussopimukseen. Jos henkilö, jonka kanssa asiamies tulee tekemään oikeustoimen, on tiedossa, päämies voi ilmoittaa tälle valtuutuksesta tiedonannolla. Valtuutus saa olla joko suullinen tai kirjallinen. Asiamiehen käyttö on luvallista riita- ja rikosjutuissa sekä hallintoasioissa, vaikka joissakin tapauksissa syytetyn on saavuttava myös itse oikeuteen. Vain asiamies, joka kuuluu Suomen Asianajajaliittoon, saa käyttää nimitystä asianajaja.
Bob Brookmeyer

Robert ”Bob” Brookmeyer (19. joulukuuta 1929 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 2011) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän oli venttiilipasuunisti ja pianisti sekä merkittävä sovittaja, säveltäjä ja pedagogi. 
Elämäkerta.
Brookmeyer tuli julkisuuteen ollessaan Gerry Mulliganin kvartetin jäsen vuosina 1954–1957. Myöhemmin hän työskenteli Jimmy Giuffren kanssa, jonka jälkeen hän liittyi uudelleen Mulliganin yhtyeeseen Concert Jazz Bandiin.
1950-luvun loppupuolella hän muutti New Yorkiin työskennelläkseen freelance-muusikkona. 1960-luvulla hän toimi myös studiomuusikkona, johti kvintettiä yhdessä Clark Terryn kanssa ja työskenteli Thad Jones/Mel Lewis Big bandin kanssa. Vuonna 1980 orkesteri teki hänen teoksistaan ja sovituksistaan levyn, jonka kahdella raidalla soitti Clark Terry.
Vietettyään jonkin aikaa Euroopassa Brookmeyer palasi takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hän opetti jazzsävellystä New England Conservatory of Musicissa Bostonissa. Kesäkuussa 2005 Brookmeyer liittyi ArtistShare-palveluun ja aloitti projektin New Art Orchestran kanssa. Tuloksena oli yhtyeen kolmas levy "Spirit Music", joka julkaistiin kesällä 2006 ja oli ehdokkaana Grammy-palkinnon saajaksi.
Charles Dana Gibson

Charles Dana Gibson (14. syyskuuta 1867 Roxbury, Massachusetts – 23. joulukuuta 1944 New York) oli yhdysvaltalainen taiteilija ja kuvittaja, jonka tunnetuin luomus oli Gibson Girl, 1900-luvun alun kauniin ja itsenäisen amerikkalaisnaisen ihannoitu kuva.
Gibson opiskeli taidetta vuoden New Yorkin Art Students’ Leaguessa ja alkoi sen jälkeen tehdä kuvituksia "Life"-viikkolehteen. Gibsonin eleganteista piirroksista tuli nopeasti erittäin suosittuja, ja Gibsonin keveää ja sulavalinjaista piirrostyyliä aletiin jäljitellä laajalti. Hänen tunnusmerkikseen muodostuneiden Gibson girl -naisten esikuvana toimi hänen vaimonsa. Gibson teki kuvituksia myös laajalevikkiseen "Collier’s Weekly" -aikakauslehteen ja oli aikansa parhaiten palkattu kuvittaja. Hän kuvitti lisäksi kirjoja.
Gibson saavutti harvinaisen menestyksen erinomaisilla yhdysvaltalaisilla tyttötyypeillään, kuten "Gibson girls". Harjoitettuaan välillä muutamia vuosia muotokuvamaalausta hän jatkoi vuodesta 1906 kynällä ja tussilla piirtämistä. Hän loi taitavasti satiirisia kuvia aikansa amerikkalaisesta elämästä. Kokoelmina on ilmestynyt: "The people of Dickens" (1894), "Drawings" (1894), "Pictures of people" (1896) ja "Gibson Calendar".
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1997

Vuoden 1997 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat seitsemännet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Norjassa ja Ruotsissa 29. kesäkuuta–12. heinäkuuta 1997.
Kisat olivat ensimmäiset, joissa pelattiin varsinainen lopputurnaus. Lopputurnaukseen pääsi kahdeksan joukkuetta 33 karsijasta.
Ernst Roini

Ernst Ivar (E. I.) Roini (sukunimi aik. Idström; 17. syyskuuta 1857 Liminka – 1. toukokuuta 1905 Sortavala) oli suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Alve", "Ivar I." ja "Iivar Roini".
Henkilöhistoria.
Roinin vanhemmat olivat kupariseppä Johan Henrik Idström ja Brita Elisabeth Tornberg ja puoliso vuodesta 1896 Ida Vilhelmina Moisio. Roini tuli ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1878. Hän oli lehtimies, näytelmäkirjailija ja maanviljelijä Ruskealassa. Hän toimitti Matti Kurikan kanssa "Viipurin Sanomat" -lehteä 1890-luvun alussa. Roini oli Jyväskylän tomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1891 ja siellä jäsen rautatievaliokunnassa. Seuraaville valtiopäiville 1894 hänet valittiin Kurkijoen tuomiokunnasta ja vaikka senaatti kumosi vaalituloksen, niin valitsijat valitsivat hänet uudestaan, mutta sääty totesi lopulta hänet äänin 48–8 epäoikeutetuksi olemaan säädyn jäsen.
Carsten Jørgensen

Carsten Jørgensen (s. 25. lokakuuta 1970 Hillerød) on tanskalainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija.
Suunnistuksen MM-kilpailuissa 1995 Detmoldissa Jørgensen suunnisti normaalimatkan pronssia. Grimstadin MM-kilpailuissa 1997 hän suunnisti viestikultaa Torben Skovlystin, Chris Terkelsenin ja Allan Mogensenin kanssa.
Maastojuoksun EM-kilpailuissa 1997 Oeirasissa Jørgensen voitti Euroopan-mestaruuden. 4. huhtikuuta 1998 hän juoksi 10 000 metrillä uuden Tanskan ennätyksen 27.54,76. 27. syyskuuta 1998 puolimaratonin MM-kilpailuissa hän juoksi uuden Tanskan ennätyksen 1.01.55 sijoittuen 17:nneksi. Maastojuoksun MM-kilpailuissa Belfastissa 1999 hän sijoittui pitkällä matkalla 16:nneksi.
Kestävyysjuoksussa Jørgensen edustaa seuratasolla Blovstrød Løverneä. Suunnistuksessa hän on edustanut muun muassa Farum Tisvilde OK:ta, OK Ravinenia, Tisvilde Hegn OK:ta ja Trollhättans SOK:ta. Jørgensenin valmentajana on toiminut Olli-Pekka Kärkkäinen.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1995

Vuoden 1995 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat kuudennet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Kisoissa ei pelattu varsinaista lopputurnausta vaan karsintalohkojen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksiosaisilla otteluilla ratkaistut pudotuspelit. Finaali pelattiin yksiosaisena. Mestaruuden voitti Saksa.
Tulokset.
Pudotuspelit.
"Loppuottelua lukuun ottamatta tulokset ovat kahden ottelun yhteistuloksia."
Kansainvälinen yhteisö

Kansainvälinen yhteisö tarkoittaa valtioiden keskinäistä toimintaa. Nykyään se tapahtuu paljolti instituutioiden kautta, kuten sopimusten, Yhdistyneiden kansakuntien (YK), Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja Naton.
Kyseessä on poliittisessa keskustelussa ja tiedostusvälineissä käytettävä nimitys, jolla ei kuitenkaan ole vakiintunutta merkitystä. Se vastaa usein nimityksiä "länsimaat" tai kylmän sodan aikainen "vapaa maailma". Joskus sillä voidaan tarkoittaa jotain kansainvälisiä järjestöjä (esimerkiksi YK:ta, jossa ovat mukana lähes kaikki maailman valtiot). Termiä käytetään usein retorisesti, kun halutaan esittää jonkin maan politiikan poikkeavan muiden maiden – niin sanotun kansainvälisen yhteisön – politiikasta.
YK:ssa joka valtiolla on yksi ääni. IMF:ssä äänet jaetaan maksujen mukaan. Jos Afrikan maille annettaisiin sama valta kansainvälisissä yhteisöissä kuin länsimaille, olisi politiikan professorin mukaan vaikea enää saada tarpeeksi tukea seksuaalivähemmistöjen ja naisten oikeuksille.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1993

Vuoden 1993 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat viidennet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Kisoissa ei pelattu varsinaista lopputurnausta vaan karsintalohkojen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksiosaisilla otteluilla ratkaistut pudotuspelit. Finaali ja pronssiottelu pelattiin yksiosaisena. Mestaruuden voitti Norja.
Tulokset.
Pudotuspelit.
"Mitaliotteluita lukuun ottamatta tulokset ovat kahden ottelun yhteistuloksia."
Emanuel Törmälä

Emanuel Törmälä (sukunimi aik. Törmänen, sitä ennen Törmelin; 15. syyskuuta 1849 Haapajärvi – 25. toukokuuta 1900 Kullaa) oli suomalainen pappi, kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä "E. T".
Törmälän vanhemmat olivat itsellinen Lauri Juho Törmelin ja Kristina Elisabet Pennala. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1872. Törmälä opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen teologian erotutkinnon 1875 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna.
Törmälä toimi Perhon vt. kappalaisena 1875–1878 sekä Kullaalla vt. kappalaisena 1881–1883 ja kappalaisena 1883–1900.
Törmälä julkaisi vuosina 1879–1883 "Lohduttaja"-nimistä hengellistä viikkolehteä Tampereella. Hän käänsi nimimerkillä E. T. suomeksi muun muassa J. H. Ingrahamin teoksen "Taavetin huoneen herra eli kolme vuotta Jerusalemin pyhässä kaupungissa" (4 painosta 1884–1902), Nepomukin kirjan "Väkevä Pekka : kansan kertomus Uppland'ista" sekä John Bunyanin hartauskirjan "Ilmestykset : kuvaus tulevaisesta elämästä, taivaan autuudesta ja helvetin kauhistuksista".
Emanuel Törmälä oli naimisissa vuodesta 1875 ruotsalaisen 1875 Ebba Edla Ulrika Charlotta Granbergin kanssa.
Allan Mogensen

Allan Mogensen (s. 2. marraskuuta 1967) on tanskalainen suunnistaja ja maailmanmestari.
West Pointin MM-kilpailuissa 1993 Mogensen voitti normaalimatkan maailmanmestaruuden. Grimstadin MM-kilpailuissa 1997 hän suunnisti viestikultaa Torben Skovlystin, Carsten Jørgensen ja Chris Terkelsenin kanssa. Vuonna 1999 Mogensen voitti puistosuunnistuksen maailmancupin. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa vuonna 2000 hän sijoittui kolmanneksi.
Seuratasolla Mogensen on edustanut Bækkelagets SPK, Farum OK:ta, Farum Tisvilde OK:ta, IFK Södertäljeä ja OK Ravinenia. Hän voitti Jukolan viestin IFK Södertäljen joukkueessa vuonna 1991.
Martha &amp; the Vandellas

Martha &amp; the Vandellas oli 1960-luvun suosituimpia Motown-yhtyeitä. Yhtye tunnettiin alkuaikoinaan myös nimillä The Del-Phis, The Vels ja Martha Reeves &amp; The Vandellas. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”(Love Is Like a) Heat Wave” ja ”Dancing in the Street”.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

Vuoden 1991 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat neljännet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne olivat ensimmäiset virallisen EM-statuksen kisat, sillä karsintoihin osallistui riittävän monta maata. Samalla turnaus sai myös uuden nimen – "UEFA Women's Championship". Aiemmin se oli "European Competition for Women's Football".
Kisoissa ei pelattu varsinaista lopputurnausta vaan karsintalohkojen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kaksiosaiset puolivälierät. Niiden voittajat pelasivat yksiosaiset välierät ja mitaliottelut Tanskassa. Mestaruuden voitti Saksa.
Coor Service Management

Coor Service Management Holding AB on ruotsalainen palvelualan yhtiö, jonka päämarkkina-alue on Pohjoismaat.
Historia.
Coor sai alkunsa Ruotsissa vuonna 1998 tuolloin nimellä "Skanska Facilities Management" yhtiön ollessa osa rakennuskonserni Skanskaa. Yhtiö alkoi kasvaa hankkimalla muun muassa Ericssonin sisäisen palveluyhtiön vuonna 2000. Toiminta Tanskassa alkoi 2001, Suomessa 2002 ja Norjassa 2004.
Yhtiö listautui Tukholman pörssiin kesäkuussa 2015. Nykyinen konsernijohtaja on Anna-Carin Grandin. 
Liiketoiminta.
Coorin pääasialliset toiminta-alueet ovat käyttäjäpalvelut, kiinteistöpalvelut ja strateginen neuvonta. Yhtiön asiakkaina on sekä yksityisen että julkisen sektorin organisaatioita. Coor tarjoaa muun muassa siivous- ja kiinteistöpalveluita sekä aula- ja toimistopalveluita.
Päämarkkina-alueenaan yhtiö pitää Pohjoismaita, joissa sillä on liiketoimintaa Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa ja Norjassa. Tämän lisäksi yhtiö toimii myös Belgiassa, Virossa, Puolassa ja Unkarissa. Suurin markkina-alue on Ruotsi.
Nestori Tuominen

Nestori Tuominen (23. helmikuuta 1887 Sysmä – 14. tammikuuta 1957) oli suomalainen painija jonka urheilu-ura ajoittui 1900-luvun alkuun. Sysmässä mökkiläisen poikana syntynyt Tuominen muutti perheensä kanssa Heinolasta Helsinkiin vuonna 1900. Töölön Vesaa ja myöhemmin Helsingin Atleettiklubia edustanut Tuominen paini kreikkalais-roomalaisessa painissa sarjassa 67 kg.
Jussi Eskola (koripalloilija)

Jussi Eskola (s. 23. helmikuuta 1987 Oulu) on suomalainen ammattikoripalloilija.
Eskola pelasi Korisliigaa Torpan Pojissa, Team Componentassa, Joensuun Katajassa, KTP-Basketissa ja Kauhajoen Karhussa. Hän on pelannut urallaan 351 Korisliigan ja 146 1. divisioonan ottelua. Lisäksi Eskolalla on tilillä 8 Suomen Cupin sekä LiigaCupin ottelua. Eskola on esiintynyt myös 31 nuorten maaottelussa.
Kaudella 2005-2006 Eskola oli voittamassa A-poikien Suomen mestaruuden Torpan Poikien riveissä.
2008-2009 irtosi SM-hopeaa Joensuun Katajan joukkueessa ja pari vuotta myöhemmin pronssia KTP:n paidassa.
Eskola piti taukoa pelaamisesta kauden 2014–2015 jälkeen. Pelitauon aikana Eskola toimi ONMKY:n 1. divisioonan edustusjoukkueen päävalmentajana.
Paluu parketille pelaajana tapahtui 2019-2020 pelikaudella. Eskola toimii nykyisen joukkueensa Oulu Basketballin kapteenina (C).
Pelityyli ja ominaisuudet.
Eskola tunnetaan hyvänä puolustajana, heittäjänä ja syöttäjänä. Eskola tekee kentällä ollessaan myös paljon tilastoissa näkymättömiä asioita joukkueensa hyväksi. Eskola luetaan hyvien suomalaisten roolipelaajien kastiin, jotka tukevat joukkueen tähtipelaajia.
Porrassalmen Urheilijat -62

Porrassalmen Urheilijat -62 (PU-62) on mikkeliläinen urheiluseura, joka keskittyy tyttöjen ja naisten pelaamaan jalkapalloon ja futsaliin.
Jalkapallossa PU-62:lla on kahdeksan joukkuetta ja yhteensä noin 250 harrastajaa. Seuran naisjoukkue pelasi kahdeksan kautta SM-sarjassa vuosina 1993–1997 ja 1999–2001 sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi vuosina 1995 ja 2001. SM-sarjapaikan PU-62 peri naistoiminnastaan luopuneelta Mikkelin Palloilijoilta.
Ennen profiloitumistaan naisten ja tyttöjen pelaaman jalkapallon erikoisseuraksi PU-62:lla oli myös miesten joukkue, joka pelasi kuusi kautta 2. divisioonassa vuosina 1979–1980 ja 1990–1993.