tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karen Karapetjan

Karen Vilhelmi Karapetjan (; s. 14. elokuuta 1963) on armenialainen poliitikko, joka toimi pääministerinä 2016-2018. 
Karapetjan on opiskellut soveltavaa matematiikkaa ja taloustiedettä, ja työskennellyt johtotehtävissä kaasualan yrityksissä sekä Jerevanin pormestarina. 
Karapetjanin pääministerikausi osui myrskyiseen vaiheeseen Armenian politiikassa. Edeltäjä, Hovik Abrahamjan, erosi viikkoja jatkuneiden levottomuuksien jälkeen. Talous oli syöksykierteessä ja Vuoristö-Karabahin tilanne jälleen kiristymässä. Presidentti Serž Sargsjan hehkutti Karapetjanin kykyjä muutosjohtajana.
Jo tuolloin oli sovittu, että Sargsjanin kauden päättyessä Armenia siirtyy presidentilliseen järjestelmään, presidentin valta pienenee ja pääministerin valta kasvaa.
Karapetjania ja Sargsjania pidettiin ainoina mahdollisina pääministereinä uudelle kaudelle. Sargsjan sai tehtävän, muuta erosi jo vajaan viikon kuluttua suurten mielenosoitusten jälkeen.. Karapetjan palasi virkaatekeväksi pääministeriksi.
Laksevågin kirkko

Laksevågin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1875.
Birkelandin kirkko

Birkelandin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Sandvikin kirkko

Sandvikin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1881.
Anders Jeurling

Anders Jeurling (1851–1906) oli ruotsalainen lehtimies, joka lähdettyään "Aftonbladetista" perusti vuonna 1889 "Stockholms-Tidningenin" ja oli sen päätoimittaja lyhyitä taukoja lukuun ottamatta kuolemaansa saakka.
Solfrid Koanda

Solfrid Koanda (s. 13. marraskuuta 1998 Oulu) on suomalais-norjalainen painonnostaja, joka kilpailee naisten alle 81-kiloisten ja alle 87-kiloisten sarjoissa. Hän edustaa Larvik Atletklubbia.
Huhtikuussa 2021 hän voitti pronssia maailmanmestaruuskisoissa Uzbekistanin Tashkentissa yhteistuloksella 135 kg, joka on pohjoismaiden ennätys. Hän on kolminkertainen Euroopan-mestari.
Elokuussa 2024 hän voitti olympiakultaa naisten 81 kilon sarjassa, ja täten Solfrid Koandasta tuli kolmas Suomessa syntynyt urheilija, joka on voittanut olympiakultaa toisen maan edustajana. Olympiavoiton myötä Koandasta tuli Norjan ensimmäinen painonnoston olympiamitalin voittanut nainen ja vasta maan toinen olympiamitalisti lajissa sen jälkeen, kun Leif Jenssen voitti kultaa miesten 82,5 kilon painoluokassa Münchenissä 1972.
Koandan isä on kotoisin Norsunluurannikolta ja äiti Suomesta. Perhe muutti Norjaan Koandan ollessa yhdeksänvuotias. Koanda työskenteli sähköasentajana vuoteen 2022 asti, ja sen jälkeen hän on keskittynyt täysipainoisesti painonnostoon.
Hovik Abrahamjan

Hovik Argami Abrahamjan (; s. 24. tammikuuta 1958) on armenialainen poliitikko, joka toimi pääministerinä 2014-2016. Sitä ennen hän oli erilaisissa ministeritehtävissä vuodesta 2000 alkaen. 
Vuonna 2016 Abrahamjan erosi viikkoja jatkuneiden levottomuuksien jälkeen. Talous oli syöksykierteessä ja Vuoristö-Karabahin tilanne jälleen kiristymässä.
Shining (albumi)

Shining on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2024 Century Media -levy-yhtiön kautta.
Albumi voitti Vuoden metalli -palkinnon maaliskuussa 2025 järjestetyssä Emma-gaalassa.
Erik Boheman

Erik Carlsson Boheman (19. tammikuuta 1895 Tukholma – 18. syyskuuta 1979 Gränna) oli ruotsalainen diplomaatti ja kansanpuolueen poliitikko, joka toimi Ruotsin valtiopäivien ensimmäisen kamarin puhemiehenä vuosina 1965–1970. Hän oli uransa aikana Ruotsin suurlähettiläs Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Norsk Arbeidsmandsforbund

Norsk Arbeidsmandsforbund (lyh. NAF) on norjalainen ammattiliitto, joka kuuluu keskusjärjestö LO:hon. Se on perustettu vuonna 1895 ja sillä oli noin 36 000 jäsentä vuonna 2023. Liittoon kuuluu muun muassa rakennus-, huolto-, puhtaanapito- ja kaivosalojen työntekijöitä.
Willis Carto

Willis Allison Carto (17. heinäkuuta 1926 Fort Wayne, Indiana – 26. lokakuuta 2015 Virginia) oli yhdysvaltalainen holokaustin kieltäjä. Hän perusti järjestöjä, julkaisuja ja konferensseja, jotka keskittyivät pitämään holokaustia joko huijauksena tai suuresti liioiteltuna. Anti-Defamation League väitti hänen olleen yhden vaikutusvaltaisimmista antisemitistisistä propagandisteista maassaan.
Carto taisteli toisessa maailmansodassa Filippiineillä ja sai Purple Heartin. Hän perusti kuukausittaisen "Right"-julkaisun, johon kirjoitti myös George Lincoln Rockwell. Carto haastatteli julkaisuun Francis Parker Yockeyta tämän ollessa vangittuna vain hieman ennen tämän itsemurhaa. Carto julkaisi uuden painoksen Yockeyn teoksesta "" ja kirjoitti siihen 35-sivuisen johdannon. Hän liittyi John Birch Societyyn, mutta lähti, koska perustaja Robert Welch piti antisemitismiä tarkoituksettomana. Carto perusti ”patrioottiseksi painostusryhmäksi” kutsumansa ajatushautomo Liberty Lobbyn. 1960-luvulla hän rahoitti kongressiedustajia, jotka pyrkivät toimimaan kansalaisoikeuslainsäädäntöä vastaan. Hänet myös kutsuttiin useita kertoja todistajaksi Yhdysvaltain kongressiin. Vuonna 1966 Carto sai hallintaansa lehden "The American Mercury". Hän julkaisi lisäksi "The Spotlightia" ja johti Noontide Press -kustantamoa. Vuonna 1968 Carto tuotti satojatuhansia pamfletteja George Wallacen presidentinvaalikampanjan hyväksi. 
Vuonna 1978 Carto perusti Institute for Historical Review’n, jonka tarkoitus oli edistää revisionistisia näkemyksiä holokaustista. Instituutti julkaisi "Journal of Historical Reviewia" ja järjesti historioitsijoiden konferensseja. Vuonna 1979 instituutti lupasi maksaa 50 000 dollaria sille, joka todistaisi juutalaisten surmaamisen kaasuttamalla Auschwitzissa. Auschwitzista selviytynyt Mel Mermelstein todisti tämän ja nosti kanteen jäätyään vaille vastausta. Heinäkuussa 1985 asia ratkaistiin sovittelulla, jonka tuloksena instituutti määrättiin maksamaan 50 000 dollaria, lisäksi määrätyt 40 000 dollaria, pahoittelemaan ja tunnustamaan holokausti. Cartoa vastaan ratkaistiin vuonna 1985 myös William F. Buckleyn (Jr.) hänestä tekemä kunnianloukkauskanne. Carto oli perustamassa Populist Partya, joka pyrki tekemään Ku Klux Klan -johtaja David Dukesta presidentin vuonna 1988. Carton toimistotiloihin kohdistettiin vuonna 1984 hyökkäys, jossa paloivat kaikki toimitilat lukuunottamatta Carton henkilökohtaista toimistoa, jossa oli neljä pronssista Adolf Hitlerin rintakuvaa. 
1990-luvun puolessavälissä Carto pakotettiin lähtemään Institute of Historical Review -liikkeestä petosväitteiden takia. Hän perusti pian uuden "The Barnes Review" -julkaisun. "The Spotlight" -lehti kaatui, mutta sen tilalle perustettiin "The American Free Press". Carto jatkoi ajankohtaisten asioiden tarkastelua ja muun muassa syytti Israelia syyskuun 11. päivän iskuista. Vuonna 2012 presidenttiehdokas Ron Paul hyväksyi "The American Free Pressin" tuen, mutta totesi, ettei jakanut siinä esitettyjä rotunäkemyksiä. Carto ei itse esiintynyt julkisesti puhujana ja kieltäytyi haastatteluista. Hän oli naimisissa yhteistyökumppaninsa Elisabeth Waltraudin kanssa. Pariskunnalla ei ollut lapsia.
Maastohiihdon maailmancup 2024–2025

 Maastohiihdon maailmancup 2024–2025 oli historian 44. virallinen maailmancup-kausi. Kausi alkoi 29. marraskuuta 2024 Suomen Rukalla ja päättyi 23. maaliskuuta 2025 Suomen Lahdessa. 
Kilpailukalenteri.
"Lähde: FIS"
Maailmancupin pisteet.
Miehet.
Lähde: FIS
Naiset.
Lähde: FIS
Monte Carlo -ralli 1997

Monte Carlo -ralli 1997 (viralliselta nimeltään "65. Rallye Automobile de Monte-Carlo") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1997. Kilpailu järjestettiin 18. – 23. tammikuuta 1997 Monacossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Vuoden 1997 kilpailu oli viimeinen, jolloin Monte Carlo -rallissa oli mukana kokoontumisajo ja sekin lyhyemmässä muodossa.
Monte Carlo -ralli 1998

Monte Carlo -ralli 1998 (viralliselta nimeltään "66. Rallye Automobile de Monte-Carlo") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1998. Kilpailu järjestettiin 18. – 21. tammikuuta 1998 Monacossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Vuoden 1998 oli ensimmäinen ilman kokoontumisajoa, joka nähtiin ajan ja rahan haaskauksena niin tallien, kuljettajien kuin median keskuudessa.
Sanremon ralli 1998

Sanremon ralli 1998 (viralliselta nimeltään "40. Rallye Sanremo - Rallye d'Italia") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1998. Kilpailu järjestettiin 10.–14. lokakuuta 1998. Kilpailu oli kauden 11. ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Sanremon ralli 1997

Sanremon ralli 1997 (viralliselta nimeltään "39. Rallye Sanremo - Rallye d'Italia") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1997. Kilpailu järjestettiin 12.–15. lokakuuta 1997. Kilpailu oli kauden 12. ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ). 
Vuonna 1997 kilpailusta tuli kokonaan asfaltilla ajettu kun FIA kielsi yhdistelmät soraa ja asfalttia.
McRae voitti kilpailun kun johdossa ollut Liatti otti 10 sekunnin aikasakon myöhästymällä viimeisellä aikatarkastuspisteellä tallimääräyksen johdosta.
Se päättyy meihin

Se päättyy meihin () on yhdysvaltalaiskirjailija Colleen Hooverin vuonna 2016 julkaistu rakkausromaani. Se on ensimmäinen osa kirjasarjaa "Lily &amp; Atlas" ja edeltää romaania "Se alkaa meistä". Teokseen perustuva samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2024. Romaanin suomennos julkaistiin vuonna 2023.
Kirjan päähenkilö on vastavalmistunut Lily Bloom, jonka lapsuutta varjostaa isän väkivaltainen käytös. Isänsä kuoleman jälkeen hänellä on sekä uraansa että rakkauselämäänsä liittyviä haasteita. Kun Lily kohtaa neurokirurgi Ryle Kincaidin, hän rakastuu välittömästi. Tilanne monimutkaistuu Lilyn nuoruudenrakkauden Atlas Corriganin astuessa kuvioihin. Atlaksen läsnäolo suututtaa Ryleä, jonka käytös yltyy lopulta väkivaltaiseksi, mikä saa Lilyn pohtimaan heidän suhteensa jatkoa.
Tausta.
Hooverin mukaan Lilyn tarina pohjautuu löyhästi hänen äitinsä elämään, ja romaanissa esiintyvää perheväkivaltaa inspiroi hänen vanhempiensa avioliitto. Hänen isänsä oli väkivaltainen hänen äitiään kohtaan, kunnes tämä otti avioeron Hooverin ollessa kaksivuotias.
Suomennos.
Suomeksi romaani julkaistiin tammikuussa 2023. Romaanin käänsi Sirpa Parviainen ja suomennoksen kustansi WSOY. Suomenkielinen romaani oli Suomen Kustannusyhdistyksen mukaan vuoden 2023 kymmenenneksi myydyin kirja ja viidenneksi myydyin käännetty kaunokirja.
Vastaanotto.
Koronaviruspandemian aikaan vuonna 2021 "Se päättyy meihin" alkoi saada huomattavaa suosioita Tiktokissa. Vuoden 2022 alussa se nousi ykköseksi "The New York Timesin" myydyimpien kirjojen listalla. Elokuuhun 2024 mennessä kirja oli ollut listalla 133 viikkoa ja sitä oli myyty painettuna tai sähköisenä yhteensä 6,9 miljoonaa kappaletta. Elokuvan julkaisua seuranneen kuukauden aikana romaania myytiin runsaat 800 tuhatta kappaletta Yhdysvalloissa, ja kustannusyhtiö Simon &amp; Schusterin mukaan kirjaa oli syyskuuhun mennessä myyty maailmanlaajuisesti yli 10 miljoonaa kappaletta. "Se päättyy meihin" on Hooverin teoksista menestynein.
Romaani on vastikään aikuistuneille suunnattua new adult -kirjallisuutta, mutta se on ollut suosittu myös nuorempien lukijoiden keskuudessa. Romaania on kuvailtu kerronnaltaan herkäksi ja vivahteikkaaksi, mutta sitä on kritisoitu perheväkivallan normalisoimisesta ja toksisesta maskuliinisuudesta.
Elokuva.
Romaaniin perustuva samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2024 elokuussa. Elokuvan on ohjannut Justin Baldoni ja käsikirjoittanut Christy Hall. Sen pääosia esittävät Blake Lively, Justin Baldoni, Brandon Sklenar, Jenny Slate, Hasan Minhaj ja Amy Morton.
Nils Stenstam

Nils Stenstam, vuoteen 1788 Nils Mattsinpoika (14. tammikuuta 1767 Karlskrona – 12. kesäkuuta 1806 Turku) oli Ruotsissa syntynyt suomalainen sotilas ja kivenhakkaaja.
Myös Stenstamin isä oli kivenhakkaaja. Hänen puolisonsa oli Margaretha Elisabeth (Lisette) Qvick (1763–1826). Stenstam oli kivenhakkaajaoppilas Karlskronan laivatelakalla ja Trollhättanin sulkulaitoksessa, kivenhakkaaja Viaporissa 1787, kersantti armeijan laivaston Viaporin eskaaderissa 1788, tykistön aliupseeri fregatti "Björn Järnsidalla" 1788–1789, sotavanki Venäjällä 1789–1790, tykkijunkkari armeijan laivastossa vuodesta 1791 ja lippukonstaapeli ja luutnantti mechanicus vuodesta 1803. Hopeamitalin urheudesta hän sai 1790.
Viaporiin kivenhakkaajaksi Stenstam komennettiin 20-vuotiaana 1787. Sotilaana Stenstam osallistui Ruotsinsalmen ensimmäiseen meritaisteluun 1789 ja joutui siinä venäläisten vangiksi. Vankeudesta palannut Stenstam suoritti tutkinnon merenkulussa ja mekaniikassa ja sai sittemmin sotilasarvon luutnantti mechanicus.
Stenstamin uskotaan veistäneen Kustaa III:n tekemien luonnosten perusteella Augustin Ehrensvärdin haudalle Susisaarelle 1788 pystytetyn muistomerkin, johon Johan Tobias Sergelin prossiset yksityiskohdat liitettiin 1804. 
Hön veisti myös muun muassa uuninreunuksia, esimerkiksi in, samoin kuin pylväät ja pilasterit Turun Akatemiataloon. Muita hänen tekemikseen tiedettyjä töitä ovat asessori Gabriel Ahlmanin hautakivi Messukylän hautausmaalla ja Charles Bassin piirtämä professori Johan Bilmarkin muistomerkki Raision hautausmaalla. Stenstamin muistokirjoituksen mukaan hän veisti myös vaakunamedaljongit Kruunulinna Ehrensvärdin kahteen porttiin Viaporissa.
Otar Patsatsia

Otar Patsatsia (; 15. toukokuuta 1929 – 9. joulukuuta 2021) oli georgialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1993–1995. Hän kuoli COVID-19-pandemiassa vuonna 2021. 
Parlamentti valitsi Patsatsian pääministeriksi kaksiviikkoisen hallituskriisin jälkeen. Hänen edeltäjänsä Tengiz Sigua erosi, kun parlamentti ei hyväksynyt budjettiehdotusta. Patsatsia oli aikaisemmin ollut kommunistisen puolueen virkailija.
Patsatsian pääministerikaudella Georgia oli sisällissodan partaalla, kun syrjäytetyn presidentin Zviad Gamsakhurdian kannattajat vastustivat Eduard Ševardnadzen Venäjää lähentyvää politiikkaa.
Topi E. Timonen

Topi Erik Timonen (s. 1995 Turku) on suomalainen filosofian tohtori ja tietokirjailija, joka kirjoittaa kirjallisuudesta, musiikista ja elokuvan historiasta.
Timonen opiskeli Turun yliopistossa pääaineenaan mediatutkimus ja sivuaineenaan kulttuurihistoria. Hän oli mediatutkimuksen ainejärjestö Hurman puheenjohtaja vuonna 2018. 
Timonen valmistui maisteriksi vuonna 2019 aiheenaan japanilaisen elokuvaohjaaja Yasujirō Ozun toisen maailmansodan jälkeinen tuotanto. 
Valmistumisensa jälkeen Timonen aloitti tohtoriopintonsa Turun yliopistossa historian ja arkeologian ohjelmassa ja väitteli vuonna 2024 kulttuurihistorian alalta. Väitöskirjassaan Timonen tutki Yasujirôn tuotantoa perhe- ja sukupuoliroolien esitystavan näkökulmasta.
Timosen tietokirja "Kirjat ilman lukijoita" (2024) käsittelee neljää suomalaista unohdettua kirjailijaa Maila Talviota, Artturi Leinosta, Santeri Ivaloa ja Irja Sallaa. Kirjassa Timonen käy läpi kirjailijoiden elämäntarinaa pohtien miksi hän on jäänyt unohduksiin. 
Timonen on kirjoittanut Filmihulluun aiheinaan muun muassa Elvis Presleyn, David Leanin ja John Millsin elokuvatuotanto.
Armenian republikaanipuolue

Armenian republikaanipuolue (, lyh. , HHK) on armenialainen poliittinen puolue, jota johtaa Armenian kolmas presidentti Serž Sargsjan.
Republikaanipuolue on itsenäisen Armenian ensimmäinen poliittinen puolue. Se perustettiin 2. huhtikuuta 1990 ja rekisteröitiin 14. toukokuuta 1991. Se on Armenian suurin oikeistopuolue, ja se väittää suurimmillaan sillä olleen 140  000 jäsentä. Se oli hallituspuolue vuosina 1999–2018. Vuoden 2021 vaaleissa puolue pääsi parlamenttiin osana opposition PUD-vaaliliittoa (7 paikkaa).
The Economist -lehti on kuvaillut vuonna 2007 HHK:ta ”tyypilliseksi Neuvostoliiton jälkeiseksi ’vallan puolueeksi’, joka koostui pääasiassa korkeista valtion virkamiehistä ja varakkaista liikemiehistä, jotka ovat riippuvaisia valtion yhteyksistä.” Poliittiset kommentaattorit ovat kuvanneet puolueelta käytännössä puuttuvan poliittisen ideologian.
Pyörörauskut

Pyörörauskut (Urotrygonidae) on kotkarauskukaloihin kuuluva rustokalaheimo. Lajeja elää Pohjois- ja Etelä-Amerikan rannikoilla. Heimon lajit luettiin aiemmin kuuluviksi kiekkorauskuihin.
Lajit ja anatomia.
Pyörörauskuihin kuuluu kaksi sukua ja 17–19 lajia. Heimon lajit voivat kasvaa 20–90 cm pitkiksi. Ruumis on kiekkomainen ja hieman pituuttaan leveämpi. Pyrstö on kiekkoa lyhyempi, ja siinä on myrkyllisiä piikkejä. Pyörörauskuilla ei ole selkä- tai peräeviä. Pyörörauskujen selkäpuoli on renkaiden, laikkujen tai verkkokuvioiden kirjoma.
Levinneisyys ja elintavat.
Pyörörauskuja tavataan Amerikassa Atlantin ja Tyynenmeren rannikoilla lauhkeissa ja lämpimissä vesissä. Ne elävät pehmeillä pohjilla alle 90 metrin syvyydessä, usein osittain kaivautuneina pohjaan. Heimon lajien ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet. Pyörörauskut synnyttävät kerrallaan yhdestä kuuteen poikasta.
Bašiqa

Bašiqa (, ) on pikkukaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin koillispuolella. Kaupungissa oli vuonna 2019 arviolta 11 000 asukasta ja heidän valtaosansa on jesidejä. Kaupungissa on myös kristitty vähemmistö. 
Maantiede.
Bašiqa ja siihen yhteenkasvanut naapurikaupunki Bahzani sijaitsevat Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa. Ympäröivä seutu on välimaastoa kurdien asuttamien vuorien ja arabien asuttaman aavikon välissä Niniven tasangolla laaksossa Maqlubvuoren juurella. Mosul sijaitsee Bašiqasta noin 20 kilometriä lounaaseen. Matkaa Bartellaan etelässä on noin 15 kilometriä ja Qaraqošiin 30 kilometriä. Noin 35 kilometriä Bašiqasta pohjoiseen sijaitsee Ain Sifni eli Šeikan ja 48 kilometriä Lališ, jesidien tärkein uskonnollinen keskus. Kaupungista noin 20 kilometriä koilliseen sijaitsee syyrialais-ortodoksinen Mar Mattain luostari.
Historia.
Bašiqa ja naapurikaupunki Bahzani sijaitsevat yhdellä jesidien ydinalueista. Bašiqassa sijaitsee useita etenkin 1100-luvulla vaikuttaneille jesideille omistettuja pyhättöjä. Alue on ilmeisesti ollut jo tuolloin tunnettu jesidien parissa, mutta he levittäytyivät sinne vasta 1200-luvulla, jolloin paikalle asettui Šeikanin alueelta paenneita jesidejä. Jesidien ohella kaupungilla on kristittyä historiaa. Alueen väestö kääntyi kristinuskoon 600-lukuun mennessä. Kristityissä lähteissä paikalla mainitaan olleen vuopden 630 paikkeilla merkittävä jakobiittikoulu. Myöhemmin kristityt jakautuivat ortodoksehin ja katolisiin kirkkoihin.
Vuonna 1890 Šeikanin jesidit kieltäytyivät maksamaan Osmanien valtakunnan veroja ja paikalle lähetettiin niitä keräämään Mosulin kuvernöörin armeija. Tässä yhteydessä Bašiqa ryöstettiin ja monia sen pyhättöjä tuhottiin. Maantieteilijä Vital Cuinet mainitsi 1800-luvun lopussa paikalla asuneen noin 2 000 kristittyä ja 1 000 jesidiä. Seuraavalla vuosisadalla jesidit mainitaan enemmistönä.
Persianlahden sodan yhteydessä vuonna 1991 puhkesi kurdien kapina, joka johti Irakin armeijan vetäytymiseen osista Irakin Kurdistania. Bašiqa pysyi kuitenkin keskushallinnon alaisuudessa. Äärijärjestö Isis hyökkäsi Niniven tasangon alueelle vuonna 2014 ja sen taistelijat valtasivat Bašiqan 7. elokuuta samana vuonna. Paikalliset pakenivat ja monia kaupungin jesidipyhättöjä tuhottiin. Kaupunki vapautettiin 7. marraskuuta 2016 ja paikallisia alkoi palata koteihinsa tammikuussa 2017. Kaikki tuhotut pyhätöt jälleenrakennettiin.
Väestö.
Vuonna 2019 Bašiqassa oli arviolta 11 000 asukasta ja heidän valtaosansa olivat jesidejä. Paikalliset jesidit puhuvat äidinkielenään kurdia tai arabiaa. Arabiankieliset jesidit ovat paikallinen poikkeus jesidien valtavirrasta, joiden valtaosa puhuu kurdia. Kristitty vähemmistö on jakautunut syyrialais-ortodokseihin ja kaldealaiskatolisiin. Kaupungissa on myös muslimivähemmistö.
Bramsche

Bramsche on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa luoteisessa Saksassa. Sen asukasluku oli vuonna 2023 noin 32 000. Nykyinen Bramsche syntyi 1970-luvun kuntaliitosten seurauksena. Teutoburgin taistelu käytiin nykyisen Kalkriesen alueella, joka sijaitsee Bramschen itäosassa.
Maantiede.
Bramsche sijaitsee Ala-Saksin lounaisosassa Teutoburgin metsän pohjoispuolella. Etäisyys Osnabrückistä on noin 16 kilometriä pohjoisluoteeseen, Bielefeldistä noin 60 kilometriä luoteeseen ja osavaltion pääkaupungista Hannoverista noin 120 kilometriä länteen.
Bramschen halki virtaa Hasejoki. Hase on Emsin noin 170-kilometrinen sivujoki. Joen itäpuolella sijaitsee 12,7-hehtaarinen Hasesee, joka tunnetaan myös nimellä Bramschen tulva-allas.
Historia.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Bramschesta on vuodelta 1097. Kaupungin juuret ovat huomattavasti vanhemmat, ne ulottuvat Kaarle Suuren aikaan. Bramschesta kehittyi ajan saatossa käsityöläisten ja kauppiaiden paikkakunta, ja siitä tuli tunnettu Osnabrückin alueen ulkopuolella eritoten pellavan ja villan tuotantonsa ansiosta. Bramschen kangastehdas työllisti 1800-luvulla yli sata käsityöläistä. "Bramscher Rot" oli niin tunnettu värisävy, että siitä kehkeytyi Bramschen tavaramerkki.
St. Martinin kirkon rakentaminen aloitettiin noin vuonna 1200. Kirkontorni sortui vuoden 1552 myrskyssä. Kulkutaudit ja sodat koettelivat Bramschea 1500- ja 1600-luvuilla. Vuonna 1636 rutto vaati noin 1 400 ihmisen hengen Bramschen seurakunnan alueella. 1800-luvulla Bramschen infrastruktuuria parannettiin huomattavasti. Terveydenhuolto, liikenneyhteydet ja pankkipalvelut kohenivat. Bramsche sai kaupunkioikeudet 25. lokakuuta 1929. Toisen maailmansodan taisteluissa kuoli yli 200 bramschelaista ja yli 100 katosi. Sodan jälkeinen aika oli jälleen suotuisan kehityksen kautta, ja 1970-luvun alussa Bramscheen liitettiin yksitoista maalaiskuntaa. Kaupungin kävelykeskusta avattiin syyskuussa 1987.
Bramschen historiallista arkkitehtuuria edustavat keskiaikaisten kirkkojen ohella useat linnat, joiden historia alkaa niin ikään keskiajalta. Näihin lukeutuu muun muassa Wasserburg Alt Barenaue 1200-luvulta. St. Martinin kirkontorni hallitsee kaupunkikuvaa, etenkin vanhankaupungin osalta.
Talous ja liikenne.
Bramschen elinkeinorakenne on muuttunut tekstiiliteollisuuden hiivuttua nykyaikaisempien teollisuus- ja palvelualojen suuntaan. Bramschella on kaksi liittymää moottoritielle BAB 1 (Bramsche ja Bramsche-Süd). Bramschen rautatieasema sijaitsee rataosuudella Oldenburg–Osnabrück.
Moskovskoje tsentralnoje koltso

 
Moskovskoje tsentralnoje koltso (; linja 14) on Venäjän pääkaupungissa Moskovassa sijaitseva 54 kilometriä pitkä pääkaupunkiseudun rautatielinja, joka kulkee historiallisen Moskovan ympäri. Se avattiin alun perin vuonna 1908 mutta rakennettiin uudelleen vuosina 2012–2016. Uudistettu linja avattiin matkustajille 10. syyskuuta 2016 ja sitä operoi Moskovan kaupunginhallituksen omistama yhtiö MKŽD. Infrastruktuuri, radat ja laiturit ovat Venäjän rautateiden omistuksessa ja hallinnassa, kun taas useimmat asemarakennukset omistaa MKŽD.
Linjaa kutsutaan myös Moskovan metron linjaksi 14, vaikka se muistuttaa teknisesti enemmän saksalaisia S-Bahn-järjestelmiä.
Jälleenrakennus.
Vuonna 2010 miljoonat ihmiset käyttivät Moskovan metroa päivittäin. Noin 35–40 prosenttia käytti yksityistä liikennettä, mikä ruuhkautti teitä liikaa.
Tästä johtuen Venäjän rautatiet ja Moskovan hallitus allekirjoittivat kehärautatien parannussuunnitelmat vuosina 2008–2011 Vladimir Putinin (silloinen pääministeri) suostumuksella. Vuosille 2013–2016 suunnitellut rakennustyöt muuttaisivat Moskovan kehärautatien matkustaja- ja tavaraliikenteen yhteiskäyttöön, mutta vuonna 2012 Moskovan pormestari Sergei Sobjanin myönsi tapaamisessa uuden pääministerin Dmitri Medvedevin kanssa, että linja ei valmistuisi ennen vuotta 2020. Rakennustyöt sisälsivät:
Rakennustyöt alkoivat vuonna 2012 ja matkustajaliikenne alkoi 11. syyskuuta 2016. Rautatien jälleenrakentamisen aikana monet alkuperäisistä asemista otettiin uudelleen käyttöön ja reittiä täydennettiin uusilla asemilla.
Hyötäminen (ydintekniikka)

Hyötämisellä tarkoitetaan ydintekniikassa ydinpolttoaineen keston lisäämistä tai uuden polttoaineen valmistamista muuttamalla neutronisäteilytyksellä kohdeaineen isotooppeja fissiileiksi. Yleensä tarkoitukseen käytetään hyötöreaktoria, joka pystyy jopa tuottamaan enemmän polttoainetta toisesta aineesta kuin mitä se samanaikaisesti käyttää energiantuotantoon. "Hyötämisestä" puhutaan, kun ei-fissiilistä, mutta kuitenkin fertiilistä (ydinpoltto-)aineesta (kuten 238U tai 232Th) tehdään fissiiliä polttoainetta esim. neutronikaappauksen eli absorption keinoin, ja näin syntynyttä ydinpolttoainetta käytetään osana ketjuprosessia ja energian tuottoon. Hyötöreaktorin käynnistämiseen siis riittää tietty määrä fissiiliä polttoainetta, minkä jälkeen reaktoria voidaan "tankata" vain fertiilillä polttoaineella. 238U-hyötöreaktoreissa polttoaine on kiinteä, ja reaktori on pysäytettävä polttoaineen vaihtamiseksi. 232Th-hyötöreaktoreissa polttoaine on yleensä neste, eli reaktori voidaan "tankata" lennossa.
Armenialaisten kansanmurhan kieltäminen

Armenialaisten kansanmurhan kieltäminen on näkemys, jonka mukaan armenialaisten kansanmurhaa ei tapahtunut tai että sen tapahtumissa ei ollut kyse kansanmurhasta. Armenialaisten kansanmurhan kieltämistä on perusteltu sillä käsityksellä, että taustalla ei olisi ollut harkittua aikomusta. Suuri enemmistö historioitsijoista ja kansanmurhien tutkijoista on kuitenkin pitänyt tapahtumia kansanmurhana. Tätä on perusteltu tekijöiden tarkoitusperillä, joukkomurhien mittakaavalla ja niiden sosiaalisilla, demografisilla sekä kulttuurisilla seurauksilla.
Turkki on kiistänyt armenialaisten kansanmurhan ensimmäisestä maailmansodasta lähtien. Turkkilainen poliitikko Doğu Perinçek sai maaliskuussa 2007 Sveitsissä ehdollisen vankeustuomion ja sakkorangaistuksen, koska väitti armenialaisten kansanmurhaa suureksi kansainväliseksi valheeksi. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen suuri jaosto katsoi vuonna 2015 äänin 10–7, että Perinçekiä ei olisi tullut tuomita. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ei ottanut kantaa siihen, oliko kyse kansanmurhasta vai ei. Se ei kuitenkaan pitänyt Perinçekin lausuntoja vihamielisinä tai suvaitsemattomina. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin teki eron armenialaisten kansanmurhan kieltämisen ja holokaustin kieltämisen välille, koska sen mukaan holokaustin erityinen historia merkitsi sitä, että sen kieltäminen olisi aina tulkittavissa rasistisen vihan lietsonnaksi.
Armenialaisten kansanmurhasta laajasti kirjoittanutta tutkija Taner Akçamia syytettiin Turkissa ”turkkilaisuuden halventamisesta” tämän puhuttua vierailevana luennoitsijana Minnesotan yliopistossa vuonna 2007. Lisäksi yhdysvaltalainen turkkilaismielinen järjestö nosti kanteen Minnesotan yliopistoa vastaan. Sekä Akçamin syyte että Yhdysvalloissa nostettu kanne hylättiin. Turkin lisäksi Azerbaidžan on omaksunut linjakseen armenialaisten kansanmurhan kieltämisen. Yhdysvaltalainen Genocide Education Project on pitänyt Adolf Hitlerin lausuntoa armenialaisten kansanmurhasta yhä relevanttina armenialaisten kansanmurhan kieltämisen ja revisionismin takia. Hitler kysyi Hermann Göringiltä ja kenraaleiltaan 22. elokuuta 1939 Puolaan hyökkäämistä valmisteltaessa, muisteliko kukaan enää armenialaisten hävittämistä. Tällä hän perusteli etnisten puolalaisten ”kuolemaan lähettämistä armotta ja myötätunnotta”.
Arvo Vesanto

Arvo Aleksanteri Vesanto (17. elokuuta 1884 Tampere – 3. kesäkuuta 1944) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut toimitusjohtaja.
Arvo Vesanto työskenteli muutamia vuosia konttoristina ja kävi Tampereen kauppaopiston. Hän tuli vuonna 1904 Tampereen Säästöpankin palvelukseen ja siirtyi 1911 kolmeksi vuodeksi Moskovaan erään rauta- ja taloustarviketukkukaupan palvelukseen. Oltuaan sen jälkeen muutamia vuosia Serlachius-yhtiön palveluksessa Mäntässä ja vielä pari vuotta liikemiehenä Pietarissa ja Suomen sisällissodan aikana intendenttilaitoksen palveluksessa, hän tuli vuonna 1918 Tampereelle Heikkilä ja Kestilä Oy:n pukutehtaan palvelukseen. Tämän tehtaan olivat perustaneet K. E. Heikkilä ja Heikki Kestilä.
Vuonna 1920 Vesanto yhdessä parin muun tamperelaisen liikemiehen kanssa perusti valmisvaatteita valmistaneen Vaatetus Osakeyhtiön ja toimi yhtiön johtajana vuoteen 1931 saakka, jolloin tämä yhtiö kahden muun tamperelaisen pukutehtaan yhdistyi muodostaen Yhtyneet Pukutehtaat Oy:n. Vesanto oli aluksi Yhtyneet Pukutehtaat Oy:n tehdaspuolen johtajana ja syksystä 1933 lähtien hän oli tehtailija K. E. Heikkilän kuoltua yhtiön toimitusjohtajana.
Kesäkuussa 1944 59-vuotiaana kuollut Arvo Vesanto on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
William Holabird

William Holabird (11. syyskuuta 1854, Amenia, New York – 19. heinäkuuta 1923, Evanston) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja yksi Chicagon koulukunnan huomattavimpia edustajia.
Holabird ja hänen liikekumppaninsa Martin Roche käyttivät Chicagoon vuosina 1886–1889 toteutetussa Tacoma Building -rakennuksessa teräsrunkoa, mikä oli merkittävä edistysaskel verrattuna William Le Baron Jenneyn suunnittelemassa Home Insurance Building -rakennuksessa käytettyihin metallitukiin.
Holabird opiskeli Yhdysvaltojen asevoimien sotilasakatemia West Pointissa, mutta jätti akatemian kesken kahden vuoden opintojen jälkeen vuonna 1875 ja muutti Chicagoon. Holabird toimi piirtäjänä Le Baron Jenneyn arkkitehtitoimistossa sekä Burnham and Root -arkkitehtitoimistossa. Vuonna 1880 Holabird perusti oman arkkitehtitoimistonsa Ossian C. Simondsin kanssa. Simonds siirtyi kuitenkin pian maisema-arkkitehtuurin pariin, ja vuonna 1881 Martin Roche tuli toimiston osakkaaksi. Holabird ja Roche keksivät monia Chicagon koulukuntaan liitettyjä innovaatioita, kuten lähes kokonaan lasista muodostuneet fasadit. Holabird ja Roche tekivät yhteistyötä myös koulukunnan muiden arkkitehtien kanssa. Toimiston vuonna 1894 valmistuneen Marquette Buildingin julkisivun suunnitteli maineikas arkkitehti Louis Sullivan.
Holabird ja Roche pysyivät uskollisina Chicagon koulukunnan tyylille vielä pitkään sen jälkeen, kun muut olivat luopuneet siitä ja siirtyneet joko kertaustyyleihin tai 1890-luvulla syntyneeseen preeriatyyliin.
Spodek

Spodek (suom. "Lautanen") on urheilu- ja tapahtuma-areena Puolan Katowicen keskusta-alueella.
Urheiluareenan suunnittelivat arkkitehdit Maciej Gintowt ja Maciej Krasiński. He voittivat alustavalla suunnitelmallaan vuonna 1958 järjestetyn arkkitehtuurikilpailun. Rakennustyöt ajoittuivat vuosiin 1964-1971.
Pääareenan pohjoissivustalla sijaitsevat lisäksi voimistelusali (pienempi urheiluhalli), uimahalli, hotelli (Hotel Diament) ja katettu tekojäähalli. Urheiluareenan vieressä sijaitsee Katowicen kansainvälinen kongressikeskus.
Sanremon ralli 1996

Sanremon ralli 1996 (viralliselta nimeltään "38. Rallye Sanremo - Rallye d'Italia") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1996. Kilpailu järjestettiin 13.–16. lokakuuta 1996. Kilpailu oli kauden toiseksi viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ).
Professori T

Professori T () on brittiläinen rikosdraamasarja. Sarjassa Cambridgen yliopistossa opettava pakko-oireisesta persoonallisuushäiriöstä kärsivä kriminologian professori Jasper Tempest (Ben Miller) auttaa poliisia rikosten selvittämisessä.
García Pimienta

Francisco Javier García Pimienta, yleensä vain García Pimienta (s. 3. elokuuta 1974 Barcelona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Valmentajaura.
García Pimienta aloitti valmentajauransa kasvattajaseurastaan Barcelonasta, jossa hän toimi vuosien 2006–2015 ajan junioriakatemian valmentajana. 21. heinäkuuta 2015 hänet nimettiin Gerard Lópezin apuvalmentajaksi seuran reservijoukkueeseen. 25. lokakuuta 2017 García Pimienta siirtyi seuran juniorijoukkue "Juvenil A:n" päävalmentajaksi.
Voitettuaan joukkueen kanssa UEFA Youth Leaguen kaudella 2017–2018, García Pimienta nimettiin 25. huhtikuuta 2018 seuran reservijoukkueen päävalmentajaksi. Hänen ensimmäinen ottelunsa joukkueen peräsimessä oli kolme päivää myöhemmin Almeríaa vastaan. Joukkue tippui kauden päätteeksi sarjaporrasta alemmaksi Segunda División B:hen.
Kolmen seuraavan täyden kauden aikana seuran reservijoukkue pääsi karsimaan noususta Segunda Divisióniin kahteen otteeseen, kausilla 2019–2020 ja 2020–2021. 11. kesäkuuta 2021 García Pimientan sopimus joukkueen kanssa päättyi ja hän lähti seurasta.
24. tammikuuta 2022 García Pimienta siirtyi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneen Las Palmasin päävalmentajaksi. Seuraava kausi 2022–2023 päättyi seuran osalta nousujuhliin, kun se palasi viiden vuoden tauon jälkeen takaisin maan pääsarjaan Primera Divisióniin. 7. kesäkuuta 2023 hän teki vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa. Kauden aikana hän ehti solmia seuran kanssa uuden vuoteen 2025 ulottuvan jatkosopimuksen, mutta päätyi kuitenkin kauden jälkeen jättämään seuran. 
2. kesäkuuta 2024 García Pimienta nimettiin Espanjan pääsarjaseura Sevillan päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Huhtikuussa 2025 García Pimienta erotettiin tehtävästään. Erottamisen aikaan Sevilla oli La Ligassa sijalla 13.
Professori T (täsmennyssivu)

Professori T tarkoittaa seuraavia asioita:
Montel-de-Gelat

Montel-de-Gelat on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 52 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista länteen.
Goottilaistyylinen Saint-Mamertin kirkko on rakennettu 1300-luvun puolivälissä. Sen rakennutti paavi Innocentius VI:n veli Guy Aubertin. Kirkko on kuulunut historiallisten monumenttien luetteloon vuodesta 1982 lähtien.
Kolkhisin sademetsät ja kosteikot

 Kolkhisin sademetsät ja kosteikot on Unescon maailmanperintöluettelon kohde Georgiassa Mustanmeren rannikolla. 
Kohde koostuu seitsemästä osasta, jotka sijaitsevat 80 kilometriä pitkällä alueella Mustanmeren itärannikolla, missä ilmasto on lauhkea ja erittäin kostea. Ne esittelevät joukon tyypillisimpiä Kolkhisin ekosysteemejä eri korkeuksilla, merenpinnasta yli 2 500 metriin sen yläpuolella. Tärkeimmät ekosysteemit ovat ikivanhat lehtimetsät, sademetsät ja kosteikot, perkolaatiosuot ja muut suot. Äärimmäisen kosteat lehtisademetsät koostuvat erittäin monimuotoisesta kasvistosta ja eläimistöstä, jossa on erittäin paljon kotoperäisiä lajeja, joista huomattava määrä on maailmanlaajuisesti uhanalaisia. Joukossa on lajeja, jotka selvisivät tertiäärikauden jääkausisyklistä. Alueella on tavattu noin 1 100 putkilo- ja muuta kasvilajia, mukaan lukien 44 uhanalaista putkilokasvia ja lähes 500 selkärankaislajia sekä suuri määrä selkärangattomia lajeja. Alueella on myös 19 uhanalaista eläinlajia, mukaan lukien sampi ja äärimmäisen uhanalainen kaukasiansampi. Se on tärkeä pysähdyspaikka monille maailmanlaajuisesti uhanalaisille linnuille, jotka muuttavat Batumin kapeikon läpi.
Maailmanperintökohteen alueet kuuluvat neljään luonnonsuojelualueeseen:
Chelsean etsivä

Chelsean etsivä () on brittiläinen rikosdraamasarja, joka sijoittuu Chelseaan Lontooseen.
Australian ralli 1996

Australian ralli 1996 (viralliselta nimeltään "9. Rally Australia") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1996. Kilpailu järjestettiin 13.–16. syyskuuta 1996 Perthissä. Kilpailu oli kauden kolmanneksi viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ).
Kilpailun voitolla Tommi Mäkinen varmisti ensimmäisen kuljettajien mestaruutensa.
Christopher Browning

Christopher Robert Browning (s. 22. toukokuuta 1944 Durham, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen historioitsija. Hän on työssään keskittynyt natsi-Saksan ja holokaustin tutkimukseen.
Browning sai humanististen tieteiden maisterin oppiarvon Wisconsinin yliopistosta vuonna 1968 ja väitteli sieltä filosofian tohtoriksi vuonna 1975. Hän opetti vuodesta 1974 Pacific Lutheran Universityssa ja oli sitten Pohjois-Carolinan yliopiston (Chapel Hill) historian Frank Porter Graham -professori vuodesta 1999. Browning jäi eläkkeelle vuonna 2014. Hänet valittiin American Academy of Arts and Sciencesin jäseneksi vuonna 2006. Browning sai kunniatohtorin arvon Hebrew Union Collegesta.
Browning on julkaissut lukuisia kirjoja. Hänelle on myönnetty kolme National Jewish Book Awardia teoksista "Ordinary Men: Reserve Battalion 101 and the Final Solution in Poland" (1992), "The Origins of the Final Solution: The Evolution of Nazi Jewish Policy, September 1939 – March 1942" (2004) ja "Remembering Survival: Inside a Nazi Slave-Labor Camp" (2010).
KHL Sisak

KHL Sisak on kroatialainen jääkiekkojoukkue Sisakin kaupungista. Joukkue pelaa monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa, johon se liittyi kaudeksi 2024-2025.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Lucy Dawidowicz

Lucy Schildkret Dawidowicz (16. kesäkuuta 1915 New York – 5. joulukuuta 1990) oli yhdysvaltalainen historioitsija. Hän julkaisi monia kirjoja Itä-Euroopan ja Yhdysvaltain juutalaisista sekä holokaustista.
Dawidowicz syntyi Puolasta hiljattain muuttaneille vanhemmille. Hän pääsi opiskelemaan englanninkielistä kirjallisuutta Hunter Collegeen vuonna 1932 ja valmistuttuaan aloitti maisteriopinnot Columbian yliopistossa. Dawidowicz keskeytti opinnot, mutta palasi Collumbian yliopistoon opiskelemaan juutalaista historiaa vuonna 1937. Hän lähti vuonna 1938 Juutalaisen tutkimuksen instituuttiin Vilnaan ja jatkoi sen palveluksessa työskentelyä palattuaan New Yorkiin. Hän pakeni Vilnasta vain hieman ennen hyökkäystä sinne vuonna 1940. Dawidowicz työskenteli toisen maailmansodan päätyttyä American Jewish Joint Distribution Committeessa ja vietti puolentoista vuoden ajan Saksassa. 3. tammikuuta 1948 hän meni naimisiin puolalaisen pakolaisen Szymon Dawidowiczin kanssa. Dawidowicz työskenteli Saksasta palattuaan Amerikanjuutalaisen komitean tutkimusanalyytikkona ja eteni vuonna 1968 tutkimusjohtajaksi.
Dawidowicz työskenteli vuodesta 1969 associate professorina Yeshiva Universityssa. Hän pääsi muutama vuosi myöhemmin professoriksi ja toimi ensin holokaustin tutkimuksen Paul and Leah Lewis -professorina, sitten poikkitieteellisen holokaustin tutkimuksen Eli and Diana Zborowski -professorina. Dawidowiczin ensimmäinen kirja oli "The Golden Tradition: Jewish Life and Thought in Eastern Europe" (1967), joka oli kokoelma asiakirjoja Euroopan juutalaisilta. Dawidowiczin kiistellyimmäksi teokseksi osoittautui "The War Against the Jews, 1933–1945" (1975), jossa esitettiin lopullisen ratkaisun olleen Adolf Hitlerin tarkoitus alun alkaen. Tämä oli ristiriidassa niiden käsitysten kanssa, joiden mukaan lopullinen ratkaisu oli vasta toisen maailmansodan edetessä laadittu linjaus. Vuonna 1976 Dawidowicz julkaisi tähän teokseen täydentävänä osana kirjan "A Holocaust Reader", joka oli kokoelma asiakirjoja holokaustista.
Dawidowicz julkaisi esseitään kokoelmassa "The Jewish Presence: Essays on Identity and History" (1977). Neal Kozodoy julkaisi Dawidowiczin kuoltua tämän esseitä kokoelmassa "What Is the Use of Jewish History? Essays by Lucy S. Dawidowicz" (1992). Dawidowiczin viimeinen kirja oli muistelmateos "From That Place and Time: A Memoir, 1938–1947". Hänen tuotantoonsa kuuluvat myös teokset "The Holocaust and the Historians" (1981) ja "On Equal Terms: Jews in America, 1881–1981" (1982).
Mosaic (yhtye)

Mosaic oli vuosina 1967–1968 toiminut suomalainen rockyhtye, joka perustettiin The Creatures -yhtyeen raunioille. Yhtye julkaisi yhden singlen, ”Happier Man” / ”Crazy Train”. Mosaic oli muun muassa Frank Robsonin ensimmäinen yhtye Suomessa.
Historia.
Mosaic perustettiin vuonna 1967 Creatures-yhtyeen hajoamisen jälkeen. Creaturesin entisistä jäsenistä Mosaiciin liittyivät Olli Könönen (bassokitara), Nikke Nikamo (kitara) ja Kirka Babitzin (laulu). Rumpaliksi tuli muiden muassa Pemsissä, Roostersissa ja Blues Sectionissa soittanut Raikka Rautarinne. Kirka siirtyi pian D-tuotannon listoille ja urkuri Frank Robson siirtyi solistiksi. 
Mosaicin musiikki koostui soulista, bluesista, raskaammasta rockista sekä muodikkaasta psykedeelisestä musiikista, jota esiintymisissä korostettiin soittajien taustalle heijastetuilla hippityylisillä kuvilla. Aikakaudelleen tyypillisiä covereita päivän hittikappaleista yhtye soitti vain vähän, ja niitäkin vahvasti uusiksi sovitettuina. Mosaic työskenteli Helsingin Lönnrotinkadulla sijainneessa talossa, jossa oli studio ja jossa kehiteltiin suomalaista DIMI-syntetisaattoria. Yhtyeen ainoa julkaisu, single ”Happier Man” / ”Crazy Train”, äänitettiin joulukuussa 1967 ja julkaistiin seuraavan vuoden puolella.
Vuonna 1968 yhtyeen kokoonpano muuttui. Laulusolistiksi tuli Sinikka Sokka, ja yhtyeessä soittivat kitaristi Nikamon lisäksi myös basisti Lasse Kvist, rumpali Zape Leppänen sekä saksofonistit Hannu Sinnemäki ja Tapio Tuominen. Alkuvuodesta 1968 Mosaiciin liittyi myös 14-vuotias basisti Heikki Virtanen. Sinikka Sokan laulamana Mosaic esitti soulia ja esimerkiksi Paul Butterfield Blues Bandin ja Electric Flagin kappaleita.
Mosaicin jälkeen Robson siirtyi Blues Sectioniin ja myöhemmin Tasavallan Presidenttiin. Nikamo soitti myöhemmin Wigwamissa.
Masked Singer Suomi (6. tuotantokausi)

Masked Singer Suomen kuudennen kauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 31. elokuuta 2024 ja päättyi 23. marraskuuta 2024. Kauden juonsi Ilkka Uusivuori ja vakiopanelisteina toimivat Janne Kataja, Maria Veitola, Jenni Poikelus ja Benjamin Peltonen.
Kaudella esiintyvät hahmot olivat Huisku, Kakka, Kalakukko, Luuranko, Minttu, Pellet, Pesukarhu, Raasu, Tikkari, Toukka, Tähkä sekä Yö ja Päivä. Myöhemmin ohjelmaan tulivat mukaan Kontiainen ja Metsäpeikko.
Kaudella nähdään ensimmäistä kertaa kaksi teemajaksoa liittyen halloweeniin ja Euroviisuihin. Kauden päätti Pelastakaa Lapset -yhdistyksen kanssa järjestettävä joulujakso, jossa muun muassa esiintyi kolme uutta hahmoa: Lumiukko, Poro ja Joulukuusi.
Jaksot.
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.&lt;br&gt;
Berlevågin kirkko

Berlevågin kirkko () on Berlevågin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1960.
Vassåsin kirkko (Bindal)

Vassåsin kirkko () on Bindalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1734.
Solstadin kirkko

Solstadin kirkko () on Bindalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1888.
Birkenesin kirkko

Birkenesin kirkko () on Birkenesin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1858.
Herefossin kirkko

Herefossin kirkko () on Birkenesin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1865.
Vegusdalin kirkko

Vegusdalin kirkko () on Birkenesin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1867.
Blanchard

Blanchard on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bjerkreimin kirkko

Bjerkreimin kirkko () on Bjerkreimin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1835.
Norsk Lokomotivførerforbund

Norsk Lokomotivførerforbund (lyh. NLF; vuoteen 2023 "Norsk Lokomotivmannsforbund") on norjalainen veturinkuljettajien ammattiliitto, joka kuuluu keskusjärjestö LO:hon. Se on perustettu vuonna 1893 ja sillä oli noin 1 950 jäsentä vuonna 2023.
Johan Gustaf Sandberg

Johan Gustaf Sandberg (14. toukokuuta 1782 Tukholma – 26. kesäkuuta 1854 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän opiskeli Kuninkaallisessa taideakatemiassa ja toimi myöhemmin sen professorina vuodesta 1828 ja johtajana 1845–1853. Sandberg tunnetaan erityisesti historiamaalauksistaan ja muotokuvistaan. Hänen opettajanaan toimi Carl Fredrik von Breda.
Pesäpallon suomensarja 2024

Pesäpallon Suomensarjan kausi 2024 oli Pesäpallon 3. korkeimman sarjatason 80. kausi.
Sarjajärjestelmä.
Miehet.
Runkosarjassa pelataan kaksinkertainen sarja, jolloin ottelumääräksi muodostuu joukkuetta kohden etelälohkossa 20, länsilohkossa 16 ja pohjoislohkoissa 18. Itälohkossa pelataan kaksinkertaisen sarjan lisäksi kaksi lisäottelua joukkuetta kohden, jolloin jokaisen joukkueen ottelumäärä on 14.
Runkosarjan neljä parasta etenevät lohkon sisäisiin välieriin (1.–4. ja 2.–3.), joiden voittajat pelaavat lohkon loppuottelussa. Molemmat ottelusarjat pelataan paras kolmesta -järjestelmällä. Suomensarjan lohkovoittajista muodostetaan ykköspesiskarsinnan otteluparit: Etelälohkon voittaja vs. länsilohkon voittaja ja itälohkon voittaja vs. pohjoislohkon voittaja. Paras kolmesta -järjestelmällä pelattavien otteluparien voittajat nousevat Ykköspesikseen kaudelle 2025.
Jokaisen lohkon viimeiseksi jäänyt joukkue putoaa suoraan maakuntasarjaan kaudelle 2025.
Naiset.
Runkosarjassa pelataan kaksinkertainen sarja sekä itälohkossa kaksi lisäottelua joukkuetta kohden. Ottelumääräksi muodostuu joukkuetta kohden etelä- ja lounaislohkoissa 16 sekä itä-, länsi- ja pohjoislohkoissa 14. Itälohkon lisäottelut pelataan kahdessa otteluparissa sekä kolmen joukkueen yksinkertaisena sarjana. Ottelupareissa Joensuun Maila vs. Kiteen Pallo -90 ja Siilinjärven Pesis vs. Viinijärven Urheilijat molemmat joukkueet saavat yhden kotiottelun. Kolmen joukkueen yksinkertaisen sarjan ottelut ovat Haapajärven Pesä-Kiilat vs. Kannuksen Ura, Kannuksen Ura vs. Sotkamon Jymy ja Sotkamon Jymy vs. Haapajärven Pesä-Kiilat.
Runkosarjan neljä parasta etenevät lohkon sisäisiin välieriin (1.–4. ja 2.–3.), joiden voittajat pelaavat lohkon loppuottelussa. Molemmat ottelusarjat pelataan paras kolmesta -järjestelmällä. Suomensarjan lohkovoittajista muodostetaan yksinkertainen noususarja, jonka kaksi parasta nousevat Ykköspesikseen kaudelle 2025. Lohkovoittajat asetetaan kilpailumääräysten mukaiseen paremmuusjärjestykseen otteluohjelmaa varten.
Jokaisen lohkon viimeiseksi jäänyt joukkue putoaa suoraan maakuntasarjaan kaudelle 2025.
Joukkueet.
Miehet.
Pohjoislohko.
"Lähde:"
Naiset.
Lounaislohko.
"Lähde:"
Runkosarja.
Lyhenteet:.
"Lähteet:"
Lyhenteet:.
"Lähteet:"
Ruutuhypyt

Ruutuhypyt ("Hopscotch", suomeksi myös "Vakoilijan jäljillä" ja "Ruutuhyppelyä") on vuonna 1980 valmistunut yhdysvaltalainen komediallinen vakoiluelokuva, jonka on ohjannut Ronald Neame. Elokuva perustuu Brian Garfieldin romaaniin "Ihmismetsästys" ("Hopscotch") vuodelta 1975, ja sen käsikirjoittivat Garfield ja Bryan Forbes. Elokuvan pääosassa on Walter Matthau. Hän sai roolistaan parhaan komediaelokuvan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden.
Juoni.
Kokenut CIA-agentti Miles Kendig (Walter Matthau) siirretään pois kenttätyöstä Euroopassa, koska hänen uusi esimiehensä Myerson (Ned Beatty) ei pidä hänen toimintatavoistaan. Kendig häipyy Itävaltaan naisystävänsä Isobelin (Glenda Jackson) luo ja alkaa kostona kirjoittaa CIA:n kannalta kiusallisia paljastusmuistelmia, jotka hän lähettää luku kerrallaan eri maiden tiedustelupalveluille. Kendigin entiset työtoverit jahtaavat häntä pitkin Eurooppaa ja Amerikkaa mutta hän on aina askeleen edellä ja onnistuu nöyryyttämään Myersonia perinpohjaisesti. Lopuksi Kendig lavastaa kuolemansa lento-onnettomuudessa Englannissa ja hänen muistelmansa julkaistaan kirjana etukäteen tehdyn kustannussopimuksen mukaisesti.
Tuotanto.
"Ihmismetsästys"-romaani oli syntynyt, kun kirjailija Garfield halusi haastaa itsensä kirjoittamaan vakoilutrillerin, jossa kukaan ei kuolisi. Sen elokuvausoikeudet hankkinut tuottaja Ely Landau järjesti ohjaajaksi brittiläisen Neamen, ja Garfield auttoi laatimaan romaanin pohjalta komediakäsikirjoituksen, vaikka itse kirja ei ole humoristinen. Isobelin hahmo keksittiin elokuvaa varten. Garfield oli pettynyt romaaniensa aiempiin elokuvasovituksiin, mutta kertoi myöhemmin nauttineensa "Ruutuhyppyjen" tekemisestä.
Ennen Matthauta päärooliin harkittiin Warren Beattya, George C. Scottia tai Cliff Robertsonia. Juutalainen Matthau oli menettänyt perheenjäseniään holokaustissa, joten hän suostui kuvaamaan Oktoberfestille sijoittuvan kohtauksen Münchenissä Saksassa vain sillä ehdolla, että hänen pojalleen David Matthaulle ja tytärpuolelleen Lucy Saroyanille annettiin roolit elokuvassa. Matthau ideoi ja kirjoitti itse eräitä kohtauksia ja olisi Neamen mukaan ansainnut maininnan kolmantena käsikirjoittajana. Matthau oli oopperan ja W. A. Mozartin musiikin ystävä, joten hänen ehdotuksestaan "Ruutuhypyissä" kuullaan paljon Mozartia ja hänen hahmonsa kuuntelee ja laulaa katkelmia useista ooppera-aarioista.