tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ervin Latimer (muotisuunnittelija)

Ervin Latimer (s. 1988, Helsinki) on suomalainen vaatesuunnittelija sekä Ruskeat Tytöt Median perustajajäsen ja toimituspäällikkö 2020–2021.
Koulutus ja ura.
Latimer on valmistunut muotisuunnittelijaksi Aalto-yliopiston muotoilun linjalta syksyllä 2020. Hänet palkittiin vuonna 2020 Vuoden nuori suunnittelija -palkinnolla. Latimer haluaa työssään nostaa erityisesti vähemmistöjä sekä avartaa käsitystä miesten muodista.
Vuonna 2018 Latimer pääsi H&amp;M Design Award -kilpailun finaaliin. Lisäksi hän on työskennellyt suunnittelijana 1017 ALYX 9SM -luksusvaatemerkille Italiassa sekä toiminut pääsuunnittelijana Heliot Emil -merkille Tanskassa.
Yksityiselämä.
Hänen isänsä on koripalloilija Ervin Latimer ja veli koripalloilija Cedric Latimer. Myös Latimer itse on entinen koripalloilija.
Hän oli yksi päähenkilöistä Arto Halosen Suomeen juurtuneet-dokumentissa.
Ruskeat Tytöt

Ruskeat Tytöt on suomalainen yhdistys, joka muun muassa ylläpitää taiteeseen ja kulttuuriin keskittyvää kulttuurikriittistä, ”ruskeilta ihmisiltä ruskeille ihmisille” suunnattua verkkomediaa Ruskeat Tytöt Media. Sen tavoitteena on lisätä moninaisuutta ja ei-valkoisten suomalaisten representaatiota mediassa ja yhteiskunnassa. 
Vuonna 2019 Ruskeat tytöt -medialle myönnettiin Suomi-palkinto. 
Toiminta.
Ruskeat Tytöt Media sai alkunsa Koko Hubaran vuonna 2015 aloittamasta Ruskeat Tytöt -blogista. Toiminta nykyisessä muodossa aloitettiin vuonna 2017. 
Ruskeat tytöt: tunne-esseitä.
Vuonna 2017 Koko Hubara julkaisi Ruskeat tytöt -blogilta nimensä lainaavan esseekokoelman, joka on ensimmäinen suomenkielinen kirja ” ruskeilta tytöiltä ruskeille tytöille”. 
RT Lit -akatemia.
Ruskeat tytöt perustivat RT Lit -akatemian (lyhenne sanoista Ruskeat Tytöt Literature) vuonna 2017 kirjoittajakouluksi nuorille rodullistetuille suomalaisille. Kirjoittajakoulu toimi ensin yhteistyössä Helsingin kielilukion kanssa . Vuonna 2020 se aloitti ”master class”- yhteistyön Otava-kustantamon kanssa, ja jatkoi sitä usean vuoden ajan. Tänä aikana akatemiassa opiskelleilta julkaistiin useita ensiteoksia . RT Lit oli Vuosisadan rakentajat -finalisti.
Podcastit.
Vuonna 2017 Ruskeat tytöt aloittivat myös ensimmäisen podcast-sarjansa, "Afrosuomen historiaa etsimässä," joka julkaistiin Radio Helsingissä. Tämän jälkeen Ruskeat tytöt ovat julkaisseet kehokuvasta kertovan "Pehmee"-podcastsarjan sekä suomalaisen koulun rakenteita tarkastelevan "Kaikkien koulu?"-podcastsarjan, jonka on toimittanut Mona Eid.
Vastaanotto.
Ruskeat tytöt nousi uutisotsikoihin voimakkaasti erityisesti vuonna 2019, kun Koko Hubara kokosi kuntavaalien alla Ruskeat tytöt -blogin pääkirjoituksessa ”ruskean listan”, jolle nosti kaikki ei-valkoiset kansanedustajaehdokkaat havainnollistaakseen ehdokaslistan valkoisuutta. Se sai osakseen paljon kritiikkiä ja huomiota.
Vuonna 2022 Helsingin yliopiston sukupuolentutkijat kirjoittivat Ruskeista tytöistä seuraavasti:"Ruskeat tytöt" on tehnyt sukupuolentutkimuksellisesti merkittävää työtä rodullistamisen ja sukupuolen risteäviä eroja koskevan kielen kehittämisessä.— sen käyttämä suomen kielen ilmaus ”Ruskeat tytöt” on jo itsessään vaikuttanut näkyvästi ja positiivisesti suomenkielisessä keskustelussa.
Hansaruusu

Hansaruusu ("Rosa" 'Hansa') on "Rosa" Rugosa-ryhmään eli tarhakurtturuusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista suurikokoiset, kerrannaiset, karmiininpunaiset, voimakkaan ruusuntuoksuiset kukat. Hansaruusu on Suomessa hyvin yleinen. Se menestyy rannikolla Oulun korkeudelle saakka.
Kurtturuusu eli "Rosa rugosa" -laji ja sen valkokukkainen muoto valkokurtturuusu ("Rosa rugosa" f. "alba") on EU:ssa luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi. Sen sijaan kurtturuususta jalostetut tarhakurtturuusut, kuten hansaruusu, eivät ole vieraslajeja koskevien rajoitusten piirissä.
Alkuperä.
Hansaruusu jalostettiin Schaum &amp; Van Tol -taimitarhassa Hollannissa ja se julkistettiin vuonna 1905. Ruusu on "Rosa rugosa" -lajin risteytys, mutta sen alkuperää ei tarkemmin tunneta. Kurtturuusu ("Rosa rugosa") on peräisin Koillis-Aasiasta: Korean niemimaalta ja Kiinan ja Japanin pohjoisosista, josta sitä siirrettiin koristekasviksi muille mantereille. Euroopassa kurtturuusu yleistyi vuoden 1845 jälkeen.
Kuvaus.
Hansaruusu kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi, pystyksi, tuuheaksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat suurikokoiset, tummanvihreät, pinnaltaan kiiltävät, nystyreunaiset. Kukinta alkaa heinäkuun alusta ja kestää syyskuulle. Kukat ovat kerrattuja, karmiininpunaisia, halkaisijaltaan 10–12 cm. Terälehtiä on 17–25 kpl. Ruusu kukkii ensimmäisen vuoden versoilla. Vasta-auenneen kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä, raikas ruusun tuoksu. Kiulukat ovat suurehkoja ja oranssinpunaisia. Hansaruusu kasvattaa juurivesoja jonkin verran.
Viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisalla kasvupaikalla, tuoreessa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V.
Hansaruusun käyttö ruusujen jalostuksessa.
Keijunruusu ("Rosa" ’Dart's Defender’) on hansaruusun ja nukkeruusun ("Rosa nitida") risteytys. "Rosa" 'Annala' on hansaruusun ja valamonruusun ("Rosa" 'Splendens') risteytys.
Jab We Met

Jab We Met (; suomeksi ”Kun me tapasimme”) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka ohjasi Imtiaz Ali. Päärooleja näyttelivät Shahid Kapoor ja Kareena Kapoor neljännessä yhteisessä elokuvassaan. Elokuva oli menestys ja se voitti useita palkintoja.
2501 Lohja

2501 Lohja on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa Lohjan kaupunkiin (Geodeettisen laitoksen mittausaseman sijaintipaikkaan).
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,42 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 9 kuukautta.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
Harald Klak

Harald Klak oli tanskalainen kuningas 800-luvun alkupuolella. Hän hallitsi Jyllantia ja mahdollisesti myös joitakin muita Tanskan osia. Hänen väitetään tulleen kuninkaaksi vuonna 812 yhdessä Ragnfredin kanssa, joka oli ilmeisesti hänen veljensä. Heidän vastustajansa Godfredin pojat kuitenkin karkottivat heidät, ja he joutuivat pyytämään apua frankkien keisari Ludvig Hurskaalta. Ludvigin tuella Harald palasi kuninkaaksi 819. Vuonna 826 Harald kastettiin Ingelheimissa lähellä Mainzia. Hän pyysi lähetyssaarnaajia mukaansa lähtiessään takaisin Tanskaan. Yksi mukaan tulleista lähetyssaarnaajista oli Ansgar. Godfredin pojat karkottivat Haraldin kuitenkin uudelleen Tanskasta jo vuonna 827. Hän asui sen jälkeen Friisinmaalla ja kuoli pian vuoden 840 jälkeen.
Isaac Mayer Wise

Isaac Mayer Wise (29. maaliskuuta 1819 Steingrub, Itävallan keisarikunta – 26. maaliskuuta 1900 Cincinnati, Ohio) oli böömiläis-yhdysvaltalainen rabbi, jolla oli merkittävä rooli reformijuutalaisuuden synnyssä ja varhaisessa kehityksessä.
Palveltuaan kaksi vuotta rabbina Böömin Radnicen kaupungissa Wise muutti vuonna 1846 Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi New Yorkin Albanyn kaupungin juutalaisessa synagogassa kahdeksan vuoden ajan. Vuonna 1854 hän otti vastaan cincinnatilaisen Bene Yeshurunin seurakunnan saarnaajan viran, ja piti sitä hallussaan loppuelämänsä.
Uransa aikana Wise perusti reformiaatteen tueksi kaksi sanomalehteä: englanninkielisen "The Israeliten" sekä saksankielisen "Die Deborah’n". Wise ei yrityksistään huolimatta onnistunut yhdistämään kaikkia Yhdysvaltojen juutalaisia yhden järjestön alaisuuteen, mutta hänen työnsä ansiosta amerikkalaiset reformijuutalaiset saivat aikaan varsin yhtenäisen organisaation. Tämän lisäksi Isaac Mayer Wise vastusti tiukasti juutalaisvaltion perustamista Palestiinaan.
On elon retki näin

On elon retki näin – Toivo Kärjen sota-ajan musiikkia  on kahden albumin kokonaisuus, jonka julkaisi VL-Musiikki vuonna 2010. Mukana on Toivo Kärjen vuosina 1939–1945 säveltämää musiikkia. 
Solisteina toimivat Saija Varjus Tervakoskelta, Raimo Salo Kyyjärveltä, Mia Leivo Ylöjärveltä, Kaija Pietilä Sastamalasta ja Erkki Räsänen Kaavilta. Säestävänä orkesterina oli Ilmavoimien Big Band kapellimestarinaan musiikkimajuri Tomi Väisänen Jyväskylästä. Sovitukset tekivät Pasi-Heikki Mikkola, Teppo Koski, Timo Hytönen ja Tomi Väisänen. Levyyn liittyi samana vuonna myös seitsemän konsertin kiertue, jolla juontajana toimi Heikki Kahila. Konserttijulisteen ja levyjen kannet suunnitteli Jaakko Kärki.
Albumiprojektin tausta.
Toivo Kärki taisteli molemmat sodat rintamajoukoissa tykistöupseerina, talvisodan Kannaksella, jatkosodan Syvärillä. Välirauhan aikana 1940 sekä asemasotavaiheessa 1942-1944 hän sävelsi ja sovitti hyvin ahkerasti. Tuotteita levytettiinkin paljon Kristall-, Columbia- ja Isku-merkeille , mutta ne eivät saavuttaneet suuren yleisön suosiota ja ovat jääneet asiantuntijoillekin enimmäkseen tuntemattomiksi. Tämän lisäksi kaksi suurta sävellyserää vuosina 1943 ja 1944 jäivät aikanaan tyystin levyttämättä. Valmiit nuotit sanoineen olivat kuitenkin tallella kahdessa mustakantisessa muistikirjassa. Kaikkiaan Kärjeltä jäi noin 120 sota-ajan (mukaan lukien välirauha) kappaletta, joista tuoreeltaan levytettiin noin 70.
Syksyllä 1999 seinäjokelainen Lasse Lintala oli yhteydessä Toivo Kärjen poikaan ja jäämistön haltijaan, suomalaisen iskelmämusiikin tutkija Kalervo Kärkeen. Tämä kertoi runsaasta täysin  tuntemattomasta sota-ajan materiaalista. Lintala ehdotti, että kappaleita ruvettaisiin esittämään Kiuruvedellä äskettäin käynnistyneessä Vihreät Niityt -tapahtumassa. Sen vetäjä Reijo Glad syttyi ajatukselle heti, jo kesällä 2000 aloitettiin, ja prosessi jatkui 13 vuoden ajan (tapahtuman nimi muuttui välillä), niin että suurin osa mustakantisten muistikirjojen kappaleista tuli ensiesitetyiksi Kiuruvedellä.
Kesällä 2005 Raimo Salo tapasi Kalervo Kärjen Hämeenlinnan Toivo Kärki -konsertissa, kuuli kyseisestä materiaalista ja kiinnostui siitä. Kului jokunen vuosi, ja syntyi idea tehdä levy. Salo tunsi henkilöitä, joilla oli kiinnostusta tuollaiseen ei-trendikkääseen musiikkiin, ja projekti sai nopeasti ilmaa siipien alle. Kappaleet tuntenut Kalervo Kärki valitsi aineiston, mukaan tulivat kaikki kuusi jokseenkin tunnettua kappaletta, useita vuosina 1940-1944 levytettyjä harvinaisuuksia sekä useita  aiemmin levyttämättömiä kappaleita, jotka oli testattu Kiuruvedellä. Kaikkiaan kappaleita kertyi 37, kahden cd:n verran. Enemmänkin olisi ollut tarjolla, mutta raja tuli vastaan. Olisi ollut hyvä ratkaisu tehdä kaksois-cd, mutta tuottaja päätyi kahteen erilliseen albumiin.
Omaga

Omaga on tšekkiläis-angolalaisen laulajan Benny Criston esittämä kappale, jolla hän edusti Tšekkiä vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Tynnelsö

Tynnelsön saari on Mälarenin saari Ruotsissa Strängnäsin kunnassa, joka sijaitsee Södermanlandin läänissä. Kuuluisin kohde saarella on Tynnelsön linna, joka kuului koko saaren omistajalle. Linna on nykyään valtion omistuksessa ja saaren maat on yksityistetty. Selaöniltä kulkee saarelle yksityisomistuksessa oleva lossi, jonka lossilaituri sijaitsee Tynnelsönin itärannalla.
Maantietoa.
Tynnelsö on 3,4 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 725 hehtaaria eli 2,75 neliökilometriä. Saarella sijaitsevan Tynnelsön linnan tontti on erotettu muista saaren maista ja kuuluu rakennuksineen valtiolle. Saaren viljelymaat ovat olleet aina viljelyssä ja nykyinen toimija asuu saarella linnan lähellä. 
Tynnelsö sijaitsee Mälarenin länsiosassa Strängnäsin saariston eteläosassa noin viisi kilometriä kaupungista Segeröfjärdenissä. Segeröfjärden kuuluu Tosterönin ja Selaönin väliin jäävään salmeen, jonka pohjoispuolista selkää kutsutaan Tynnelöfjärdeniksi ja aivan pohjoisinta selkää Morraröfjärdeniksi. Etäisyys Selaöniin 200–900 metriä ja Tosteröhön 700–900 metriä. Tynnelsön kaakkoispuolella sijaitsee pieni Långskär ja Hästholmen. Näiden eteläpuolella on Askholmen, jossa sijaitsee Strängnäsin purjehdusseura (Strängnäs Segelsällskap) . Tynnelsön lounaispuolella sijaitsee pitkänomainen harjusaari Stora Rullingen, joka on 1,8 kilometriä pitkä. Se seuralaisia ovat Stora Trollskär ja Lilla Trollskär. Tynnelsön luoteispuolella ovat matalat Svalbona ja pienet Trestenar. Selaönin rannassa sijaitsee yksinäinen Välaskär.
Tynnelsön linna.
Linnan paikalla sijainnut maatila on keskiaikaista perua. Kerrotaan, että Kustaa Vaasa vietti kesiään täällä. Kaarle IX korjautti matalan talon ja korotti siitä renessanssityylisen linnan 1500-luvun ja 1600-luvun vaihteessa. Vaikka linna on suuri, on se ollut asumattomana 1700-luvulta asti. Erikoista on, että linnan nykyinen ulkoasu on peräisin 1800-luvulta ja viimeinen lisärakennus tehtiin 1820-luvulla. Vuodesta 1940 kuului linna Vitterhetsakademialle, joka luovutti sen vuodesta 2015 alkaen valtiolle. Linna on suljettu odottamaan tulevaa peruskorjausta.
Luontoarvoja.
Saaren luoteispäässä sijaitsee Prästholmenin luonnonsuojelualue (Tynnelsö Prästholmens naturreservat, 67 ha) ja kaakkoispäässä sijaitsee Djurgårdin suojelualue (Tynnelsö Djurgårds naturreservat, 30 ha). Suojelualueet sisältävät erilaisia biotyyppejä, mutta yhteistä on jalot lehtipuumetsiköt, lehtipuutiheiköt ja puistomaiset hakamaat. Hakamaita on pidetty auki laiduntamalla ja hakkaamalla niitä. Avoimuutta ylläpidetään nykyäänkin laiduntamalla niillä eläimiä. Siellä täällä kasvaa ikivanhoja tammipuita, joiden rungon paksuus hakee vertaansa. Tammien rungoilla viihtyy monet harvinaiset jäkälät, sammalet ja sienet. Saaren vuorijalavaa vaivaa laajalle levinnyt hollanninjalavatauti, jonka seurauksena monet jalavat kuivivat pystyyn. Luoteispäässä Prästholmenilla ja laguunin ympäristössä kasvaa koskematon tammimetsä. Rantametsissä on tervaleppä yleisin puulaji. Metsä on yli satavuotias, mutta eräät yksilöt ovat huomattavasti paljon vanhempia.
2946 Muchachos

2946 Muchachos on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa La Palman saarella kohoavaan Roque de los Muchachos -vuoreen, joka on pohjoismaisen Nordic Optical Telescopen sijaintipaikka.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,45 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 10 kuukautta.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin .
Juho Möttölä

Juho Möttölä (Iso-Möttölä) (12. tammikuuta 1831 Karstula – 31. heinäkuuta 1905 Karstula) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Möttölän vanhemmat olivat Matti ja Kaisa Iso-Möttölä ja puoliso Kaisa Möttölä. Juho Möttölä oli lähes 20 vuotta Karstulan kunnallislautakunnan esimies ja talonpoikaissäädyssä Laukaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä sekä yleisen että säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.
Pekka Kankaanrinta

Pekka Kankaanrinta, vuoteen 1906 Neiglick (18. kesäkuuta 1861 Rääkkylä – 8. huhtikuuta 1941 Rääkkylä) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Kankaanrinnan vanhemmat olivat Eero Neiglick ja Maria Liisa Pekantytär Lehvonen ja puoliso Aina Josefiina Kankaanrinta. Pekka Kankaanrinta kävi 7 luokkaa Kuopion lyseota, mutta erosi koulusta 1881 ja alkoi maakauppiaaksi. Hän oli myös maanviljelijä vuodesta 1889, Rääkkylässä kunnallismies sekä laajemmin Pohjois-Karjalassa vaikuttanut henkilö. Kankaanrinta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1899. Hän oli molemmilla kerroilla valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja 1897 säädyn yksityisen kielianomusvaliokunnan varajäsen.
St. Charlesin piirikunta (Louisiana)

St. Charlesin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 53 100 vuonna 2018. Piirikunnan hallintokeskus on Hahnvillen kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1807.
Juho Nikkarla

Juho Nikkarla (27. helmikuuta 1820 Lemu – 27. toukokuuta 1868 Lemu) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Nikkarlan vanhemmat olivat Tuomas Antinpoika ja Maria Juhontytär Nikkarla ja puoliso Sofia Karolina Nikkarla. Juho Nikkarla oli talonpoikaissäädyssä Mynämäen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.
Richlandin piirikunta (Louisiana)

Richlandin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 20 122 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Rayvillen kunta. Piirikunta on perustettu 29. syyskuuta 1878.
Buharkent

Buharkent on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Buharkentin väkiluku oli 12 793.
Red Riverin piirikunta (Louisiana)

Red Riverin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 442 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Coushattan kunta. Piirikunta on perustettu 2. maaliskuuta 1871.
3099 Hergenrother

3099 Hergenrother on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty amerikkalaisen pikkuplaneettatutkijan Carl William Hergenrotherin (s. 1973) mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,88 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 11 kuukautta.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Kiertoradan eksentrisyys on ja inklinaatio on .
1646 Rosseland

1646 Rosseland on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty norjalaisen tähtitieteilijän Svein Rosselandin mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,36 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 8 kuukautta.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
1492 Oppolzer

1492 Oppolzer on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty itävaltalaisen tähtitieteilijän Theodor Ritter von Oppolzerin (1841–1886) mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,17 kertaa niin kaukana kuin Maa.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
Rapidesin piirikunta

Rapidesin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 129 648 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Alexandrian kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1807.
Yhdystie 6040

Yhdystie 6040 on Jämsän Kelhästä Jämsänkosken Konilannotkoon johtava tie. Maantiereitti Jämsän keskustasta Jämsänkosken keskustaan muodostuu yhdystiestä 46511 (noin 0,5 kilometriä) ja yhdystiestä 6040 (noin 6 kilometriä).
Reitti.
Yhdystie 6040 alkaa Siltakadun ja Pääskysmäentien kiertoliittymästä Jämsän rautatieaseman itäpuolelta ja kulkee puolisen kilometriä koilliseen Jämsänjoen ylittävän sillan kautta Siltakadun ja Koskentien kiertoliittymään jossa tien suunta kääntyy pohjoiseen. Yhdystie päättyy Konilannotkoon noin seitsemän kilometrin päähän. Tie on koko matkaltaan yksiajoratainen ja kaksikaistainen.Tien itäpuolelle on rakennettu jalankulun ja pyöräilyn väylä.
Yhdystie 6040 kulkee Jämsänjokilaakson historiallisessa kulttuurimaisemassa Jämsänjoen itäpuolta. Jämsänkoskella se on rakennettu rautakautisen Linnasenvuoren ja paperitehtaan väliin. Tien varrella sijaitsee muun muassa Jämsän ja Jämsänkosken kirkot, Ilveslinna ja Jukka Virtasen pallokenttä.
Runsaan kilometrin mittainen Mellansuora yhdystien 6040 puolivälissä on paikallisesti tunnettu. Jämsänkosken ja Jämsän entinen kuntaraja ja historiallinen pitäjäraja kulkee suoran eteläpuolitse.
Yhdystie 6040 jatkuu Konilannotkon kiertoliittymästä pohjoiseen seututienä 604.
Liikennemäärät.
Vuonna 2017 julkaistun liikenneselvityksen mukaan yhdystien 6040 vuorokautinen liikennemäärä on 5 490 ajoneuvoa. Tie on määritelty pääkokoojaväyläksi.
Mihail Varnakov

Mihail Varnakov (s. 25. kesäkuuta 1957 Gorki, Neuvostoliitto) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän toimi myöhemmin parikymmentä vuotta valmentajana. Pelaajana hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa maailmanmestaruuden Moskovassa 1986 sekä saavutti MM-hopeaa Wienissä 1987 ja MM-pronssia Prahassa 1985. Hän pelasi Kanada-cupissa vuonna 1984 sekä NHL:n tähdistöjoukkuetta vastaan Challenge Cupissa vuonna 1979 ja Rendez-vous ’87 -otteluissa vuonna 1987.
Varnakov edusti seuratasolla suurimman osan urastaan Torpedo Gorkia, joka 1990-luvulla muutti nimensä Torpedo Nižni Novgorodiksi. Kaudella 1977–1978 hän edusti myös TsSKA Moskovaa ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden. Uransa lopulla hän pelasi vielä Itävallassa ja Saksassa.
Varnakov on toiminut Venäjän päävalmentajana pääsarjassa Torpedo Nižni Novgorodissa ja Amur Habarovskissa sekä toisella sarjatasolla HK Sarovissa. Apuvalmentajana hän on ollut muun muassa Dinamo Moskovassa ja Ak Bars Kazanissa. Kausina 2012–2014 hän valmensi Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta.
Ryanairin lento 4978

Ryanairin lento 4978 oli Ryanairin lento Ateenasta Vilnaan, jonka Valko-Venäjän KGB kaappasi maan ilmatilassa 23. toukokuuta 2021. Valko-Venäjän ilmavoimat saattoi koneen Minskin lentokentälle ja kertoi reittimuutoksen syyksi koneeseen kohdistuneen pommiuhan. Mitään viitteitä pommista ei kuitenkaan löytynyt. Pommin asettajaksi väitetty islamistinen Hamas-järjestö kiisti tietävänsä asiasta mitään.
Lento lähti Ateenasta 07:29 GMT ja alkoi poiketa suunnitellulta reitiltä klo 09:48 GMT. Kone laskeutui Minskiin klo 10:16 GMT ja pääsi lopulta Vilnaan klo 18:26 GMT. Lennolla oli sen nousun aikana 126 matkustajaa ja 6 miehistön jäsentä. Vilnaan saapui 121 matkustajaa.
Raman Pratasevitšin pidätys.
Kun kone oli laskeutunut Minskin kentälle, matkustajat saatettiin ulos ja matkustajiin kuulunut valkovenäläinen oppositioaktivisti ja toimittaja Raman Pratasevitš pidätettiin. Koko kaappausoperaation tavoitteena olikin ilmeisesti juuri Pratasevitšin vangitseminen. Silminnäkijöiden mukaan ennen koneen laskeutumista Pratasevitš oli peloissaan todennut, että häntä odottaa kuolemantuomio. Valko-Venäjä syyttää häntä terrorismista.
Pratasevitšin lisäksi Valko-Venäjä pidätti hänen tyttöystävänsä Sofia Sapegan, jolla on Venäjän kansalaisuus. Lisäksi kolme muuta Venäjän kansalaista jäi Minskiin.
Indiana-Burnsin satama

Indiana-Burnsin satama () on Portagessa ja Burns Harborissa Indianassa sijaitseva satama. Satama on Michiganjärven rannalla ja siltä on Saint Lawrencen vesitien kautta yhteys Atlantille. Satama-alueen pinta-ala on noin 2,4 neliökilometriä.
Tehdas (Hyvinkää)

Tehdas on Hyvinkään kaupunginosa. Se muodostaa Hyvinkään ydinkeskustan itäisen osan ja on saanut nimensä keskustassa toimineesta villatehtaasta. 1990-luvun alussa lakkautetun villatehtaan rakennukset ovat edelleen jäljellä ja niissä sijaitsee muun muassa Hyvinkään kaupungintalo. Tehdas rajautuu pohjoisessa Parantolan ja Mustamännistön, idässä Ahdenkallion ja Tanssikallion ja etelässä Tapainlinnan ja Martin kaupunginosiin. Lännessä sen erottaa Hyvinkään läntisestä kantakaupungista Helsinki–Riihimäki-rata.
Tehtaan kaupunginosaa alettiin rakentaa 1800-luvun loppupuolella, kun Hyvinkäälle perustetun villatehtaan työntekijät tarvitsivat asuntoja. Vanhimpiin kortteleihin kuuluu vuonna 1898 valmistunut Port Artturin työläiskortteli. Kaupunginosassa on runsaasti 1900-luvun alkupuolella rakennettuja pientaloja.
Tehtaan kaupunginosassa sijaitsevat monet Hyvinkään palveluista, kuten Hyvinkään kaupungintalo, Valvillan tehdasmuseo, Kauppakeskus Willa, elokuvateatteri sekä runsaasti erilaisia yrityksiä ja ravintoloita. Tehtaalla on tehty 2000- ja 2010-luvuilla runsaasti tiivistysrakentamista, erityisesti Kankurinkadulle, Torikadulle sekä Kauppakeskus Willan yhteyteen.
Tehtaan kaupunginosaa palvelevat Hyvinkään rautatieaseman ja Mustamännistön välinen paikallisbussilinja 2, rautatieaseman ja Hakalan välinen paikallisbussilinja 4 sekä rautatieaseman ja Martin välinen paikallisbussilinja 5.
Ákos Kertész

Ákos Kertész (18. heinäkuuta 1932 Budapest, Unkari – 7. joulukuuta 2022) oli unkarilainen kirjailija. Hän työskenteli metalliteollisuudessa sekä elokuvakäsikirjoittajana muun muassa suomalais-unkarilaisessa elokuvassa "Tullivapaa avioliitto". Hänen merkittävin kirjallinen teoksensa on romaani "Kunnon ihminen" ("Makra", 1971). Kertész kuvaa romaanissa teollisuustyöläisen ja taiteilijan hankalaa suhdetta. Tapahtuma-aika on 1950-luvun Budapest ennen Unkarin kansannousua. Hän käsikirjoitti romaaniin pohjautuvan elokuvan "Makra", jonka on ohjannut Tamás Rényi.
Kullaanjärvi

Kullaanjärvi () on järvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on viisitoista kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Kullaanjärven rantaviiva on erittäin polveileva. Etäisyys järven länsirannalta itärannalle on 4,3 kilometriä. Saaria on muutama, suurimpana altaan keskivaiheilla sijaitseva Kullaholmen. Kullaanjärven keskiosa on huomattavasti länsi- ja itäosaa syvempi, Kullaholmenin itäpuolella on laaja alue, jonka syvyys on 20–23 metriä. Syvänne vaihtuu kolmen metrin matalikoksi Björnsundetin salmessa, josta on kulku järven matalaan itäosaan. Järven länsiosan suurin syvyys on 6,7 metriä. Kullaanjärven keskiosan rannat ovat syviä, 10 metrin syvyyskäyrä on lähimmillään 10–20 metriä rantaviivasta. Kullaholmenin itäpuolella sijaitsee pieniä saaria, joiden rannat ovat matalampia, mutta vain osittain, sillä saariston keskellä on 10–16 metrin syvänne.
Kullaanjärven rannoilla on haja-asutusta. Koillisella rannalla sijaitsee kisakeskus ja urheiluopisto.
Kullaanjärvestä erilleen kuroutuneen, koillisessa sijaitsevan Pikku Kullaanjärven korkeustaso on myös 30,7 metriä. Kullaanjärven eteläpuolella on Kockböleträsket, jonka korkeustaso on 30,5 metriä, järviä yhdistää Vargströmmen. Kullaanjärven lounaispuolella sijaitsee Ovanmalmträsket. Pohjoisessa on lukuisia pieniä metsä- ja suojärviä, kuten Pitkäjärvi, Teinipussi ja Masmestar.
Rantarata Helsingistä Turkuun kulkee Kullaanjärven ja Pikku Kullaanjärven välistä.
Kullaanjärven ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 19 784 000 kuutiometriä.
Kullaanjärvi (82.006.1.008) kuuluu Kullaanjärven valuma-alueeseen (82.006), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Kullaanjärvi on Kullaanjärven alueen laajin vakavesi, seuraavaksi laajimmat ovat Långträsket ja Kvarnträsket. Pohjanpitäjänlahden luoteispuolelle levittäytyvään Kullaanjärven alueeseen kuuluu 21 vähintään hehtaarin laajuista järveä.
Verihiili

Verihiili () on hienojakoista mustaa jauhetta, joka on valmistettu verta kuivattamalla ja ilmattomassa tilassa hehkuttamalla. Ennen kuumennusta vereen sekoitetaan 15–20 % potaskaa ja kuumennuksen jälkeen massa huuhdellaan suolahapolla, pestään vedella ja hehkutetaan uudelleen ilmattomassa tilassa. Sitä käytetään aktiivihiilenä esimerkiksi poistettaessa nesteistä väriaineita, jolloin neste kirkastuu. Aiemmin verihiiltä on käytetty muun muassa vesisuodattimissa. Verihiili on eräs eläinhiili eli eläinjätettä kuumentamalla aikaansaatu hiililaatu.
Pyhäjärvi (Karkkila)

Pyhäjärvi on humusjärvi Karkkilan keskustaajamassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä.
Maantiede.
Pyhäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,9 kilometriä ja leveys lounaasta koilliseen 1,0 kilometriä. Saaria ei ole. Karkkilan liikekeskusta sijaitsee järven itäpuolella. Järveä ympäröi kulttuurimaisema, itärannalla on pieni luonnonsuojelualue. Yleisiä uimarantoja on kaksi. Pyhäjärvi on suhteellisen tasasyvyinen, altaan keskivaiheilla sijaitsee kymmenen metrin syvänne ja järven syvin kohta, 10,6 metriä.
Pyhäjärven itärannalle virtaa Saavajoki pohjoisesta Kanta-Hämeen alueelta. Mustionjoki eli Karjaanjoki saa alkunsa Pyhäjärven kaakkoisosan luusuasta. Virta vie etelään Hiidenveden kautta Suomenlahteen.
Pyhäjärven etelä- ja lounaispuolella on useita pieniä vakavesiä, kuten Sontiainen ja Ruuhilampi.
Maatalous ja asutus kuormittavat Pyhäjärveä. Sen ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 6 438 000 kuutiometriä.
Pyhäjärven kalasto on särkivaltaista. Muita lajeja ovat esimerkiksi ahven, hauki, kiiski, made ja salakka. Kasvillisuutta edustaa muun muassa järviruoko, osmankäämä ja ulpukka.
Pyhäjärvi (23.051.1.001) kuuluu Pyhäjärven-Saavajoen alueeseen (23.051), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Puneliajärven alue (23.05). Pyhäjärvi on laajin Pyhäjärven-Saavajoen alueen kuudesta yli hehtaarin laajuisesta vakavedestä, seuraavaksi laajimmat ovat Ikainen ja Iso Lautlampi. Valuma-alue sijaitsee Karjaanjoen vesistön pohjoisosassa.
Pyhäjärvi on kolmanneksi laajin Karkkilan noin 60:stä yli hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä laajempia ovat Onkimaanjärvi ja Vaskijärvi. Vesitilavuudeltaan Pyhäjärvi on yli kaksi kertaa Vaskijärveä suurempi.
Mystinen metsätyömies

Mystinen metsätyömies on Mikko Mattilan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2019. Elokuva on henkilödokumentti Freud Marx Engels &amp; Jung -yhtyeen laulusolistista ja sanoittajasta Pekka Myllykoskesta.
Sakara (järvi)

Sakara on järvi Lopen länsiosassa eteläisessä Kanta-Hämeessä. Se on Karjaanjoen vesistön latvavesiä, järven pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Lopen kirkonkylästä on 12 kilometriä länsilounaaseen ja Hämeenlinnasta 39 kilometriä etelälounaaseen.
Maantiede.
Sakaran rantaviiva on erittäin mutkitteleva, sen pituus on 12 856 metriä. Pääaltaasta työntyy etelään Urolanlahti, pohjoisessa on muusta järvestä varsin erillään sijaitseva Jokilanlahti. Lännessä on muun muassa Ruotsinkylänlahti, jonka pohjukan nimi on Protinlahti. Sakaran itäosaa kutsutaan Palojoenseläksi. Sakarassa on viisi saarta ja luotoa, Liinaharjaa lukuun ottamatta ne sijaitsevat aivan rannan tuntumassa. Sakaran länsirannan Isosaari on itään työntyvän niemen jatke, eikä sitä ole luokiteltu saareksi. Sakaran rannoilla on sekä metsää että peltoa, pientaloja on melko paljon.
Sakaran syvin kohta, 17 metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla. Palojoenselällä on 13,5 metrin syvänne ja järven lounaisosassa on 10-metrinen syvänne. Sakaraan virtaa laskuoja pohjoisesta Puneliasta, jonka korkeustaso on joitakin kymmeniä senttimetrejä Sakaraa ylempi. Urolanlahden eteläkolkasta lähtee laskuoja etelään kohti Tyväntöä, jonka korkeustaso on 1,2 metriä Sakaraa alempi. Sakaraan virtaa vettä myös Laihuasta, joka sijaitsee Sakaran kyljessä.
Sakaran vesitilavuus on 13 miljoonaa kuutiometriä.
Sakara (23.053.1.001) kuuluu Sakaran-Punelian alueeseen (23.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Puneliajärven alue (23.05). Sakara on toiseksi laajin Sakaran-Punelian alueen 37:stä yli hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Valuma-alue sijaitsee Karjaanjoen vesistön pohjoisosassa.
Salla – Selling the Silence

Salla - Selling the Silence on Markku Tuurnan ohjaama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011.
Elokuva käsittelee lappilaista yrittäjyyttä Sallassa, Pelkosenniemellä ja Kuusamossa.
Långträsk (Siuntio, itäinen)

Långträsk on tummavetinen metsäjärvi Siuntion kaakkoisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 17,1 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 34 kilometriä länteen.
Maantiede.
Långträskin etelä–pohjoissuuntainen pituus on noin kilometrin. Järven pohjoisosan leveys on 400 metriä, järvi kapenee etelää kohden. Långträsk sijaitsee metsän keskellä Lappträskin ja Meikon välissä, samalla alueella Långträskin lounaispuolella sijaitsee Stora Bladträsk ja vajaan hehtaarin laajuinen Lilla Bladträsk (45,3 metriä mpy). Siuntion ja Kirkkonummen raja kulkee Långträskin ja Meikon välistä. Långträskin pohjoispuolella sijaitsee Trehörningen.
Långträsk (22.001.1.004) kuuluu Vikträskin alueeseen (22.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Vikträskin alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Vikträsk, Lappträsk, Långträsk, Stora Bladträsk ja Rudträsk.
Siuntiossa on toinenkin Långträsk, se sijaitsee noin 2,5 kilometriä Vikträskin alueen Långträskistä luoteeseen.
Molsheim

Molsheim on kunta Koillis-Ranskassa Bas-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Bruchejoen varrella, noin 25 kilometriä Strasbourgin kaupungista länteen. Molsheimissa on departementin aliprefektuuri.
Historia.
Kaupungilla on pitkä historia. Molsheimin pohjoispuolella vanhan roomalaisten tien varrella tehdyissä kaivauksissa löytyi lukuisia merovingilaisten hautoja 500- ja 600-luvuilta. Ensimmäinen maininta Mollesheimista on noin vuodelta 820, jolloin Strasbourgin piispa Adaloch lahjoitti viiniköynnöksiä Saint-Thomasin kappelin hyväksi. Strasbourgin piispat omistivat kaupungin, ja sitä suojaamaan piispa Jean de Dirpheim vahvisti kaupungin muuria vuonna 1308.
Luterilaisen uskonpuhdistuksen jälkeen kaupungista tuli vastareformaation keskus 1600-luvulla. Vuonna 1605 sieltä haki turvaa Strasbourgin katedraalin kaniikit vuonna 1605. Sitä aiemmin kaupunkiin oli tullut sääntökuntia, kuten vuodesta 1580 jesuiitat ja benediktiinit, vuonna 1598 kartusiaanit ja vuonna 1657 kapusiinit.
Talous.
Kaupungin teollistuminen alkoi 1900-luvulla autovalmistajan Ettore Bugattin perustaman tehtaan ansiosta. Nykyään kaupunki on alueen taloudellinen keskus, ja siellä on 8000 työpaikkaa. Siellä toimii tunnettuja yrityksiä, kuten Merck, Ledvance (entinen Osram), Safran Landing Systems ja Mercedes-Benz.
Kaupunki on viininviljelyaluetta ja se sijaitsee tunnetulla Alsace’n viinitiellä. Erityisen tunnettu kaupunki on laadukkaasta Bruderthal Grand cru –viinistään.
Långträsk (Siuntio, läntinen)

Långträsk on rehevä metsäjärvi Siuntion itäosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 6,7 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 37 kilometriä länteen.
Maantiede.
Långträskin länsi–itäsuuntainen pituus on noin 600 metriä. Saaria ei ole. Järveä ympäröi metsämaa, idässä on jonkin verran asutusta. Maasto kohoaa sekä järven etelä- että pohjoispuolella yli 70 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Långträsk (22.002.1.003) Tjusträskin alueeseen (22.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Tjusträskin alueeseen kuuluu yhdeksän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Siuntiossa on toinenkin Långträsk, se sijaitsee noin 2,5 kilometriä Tjusträskin alueen Långträskistä kaakkoon.
Kalliojärvi (Siuntio)

Kalliojärvi on rehevä metsäjärvi Siuntion koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 13,2 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 39 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede.
Kalliojärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 800 metriä. Saaria ei ole. Järveä ympäröi metsämaa, lännessä on jonkin verran asutusta. Maasto kohoaa järven läheisyydessä yli 80 metriä merenpinnan yläpuolelle. Siuntion ja Lohjan raja kulkee alle sadan metrin päässä Kalliojärven luoteisrannalta. Kartan mukaan Kalliojärven yli kulkee lounais–koillissuuntaisesti voimalinja.
Kalliojärvi (22.007.1.002) kuuluu Risubacka ån valuma-alueeseen (22.007), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Risubacka ån alueeseen kuuluu kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kalliojärvi on laajin. Seuraavaksi laajin on Nummijärvi noin kaksi kilometriä Kalliojärvestä lounaaseen.
Apostolien teot (genre)

Apostolien teot eli "acta"-kirjallisuus on varhaiskristillinen kirjallinen genre eli lajityyppi, johon kuuluvat teokset kuvaavat nimensä mukaisesti apostolien tekoja, kuten lähetysmatkoja ja ihmetekoja. Lajityypin esikuva on "Raamatun" "Uuden testamentin" kaanoniin kuuluva "Apostolien teot". Muut lajityypin teokset kuuluvat sen sijaan "Uuden testamentin" apokryfiseen kirjallisuuteen.
Apostolien tekoja kirjoitettiin erityisesti 100- ja 200-luvuilla. Niiden tarkoituksena oli täydentää apostoleista kerrottuja kertomuksia. Monet edustavat opillisesti kirkon valtavirtaa, mutta osa teksteistä sisältää gnostilaisia tai muita harhaoppisia ajatuksia. Osa, kuten "Paavalin ja Theklan teot", muistuttaa lähinnä uskonnollisia romaaneja tai hurskasta viihdekirjallisuutta.
Apostolien tekoja.
Lajityyppiä edustavat muun muassa seuraavat kirjoitukset:
Lapsuusevankeliumi

Lapsuusevankeliumi on varhaiskristillinen kirjallinen genre eli lajityyppi, johon kuuluvat teokset kuvaavat Jeesuksen lapsuutta tai Marian ja Joosefin aiempaa elämää. Ne luetaan "Uuden testamentin" apokryfiseen kirjallisuuteen.
Lapsuusevankeliumeja on oletettavasti kirjoitettu ruokkimaan hurskasta uteliaisuutta koskien sellaisia asioita, jotka "Uuden testamentin" evankeliumit eli kanoniset evankeliumit sivuuttavat. Ne täyttävät aukkoja kanonisten evankeliumien kertomuksissa. Monissa lapsuusevankeliumeissa huomio on Jeesus-lapsen yliluonnollisissa voimissa ja jo lapsena tekemissä ihmeissä, kun taas opillisempaa aineistoa niissä on vain vähän. Tämä ei kuitenkaan päde kaikkeen lajityypin kirjallisuuteen. Kirjoitukset olivat suosittuja varhaiskristillisellä ajalla ja keskiajalla.
Lapsuusevankeliumeja.
Varsinaiset varhaiskristilliset lapsuusevankeliumit:
Muuta lajityypin kirjallisuutta:
Pålsträsket

Pålsträsket on matala, karu ja kirkasvetinen metsäjärvi Inkoon ja Lohjan rajalla läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 12,1 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 14 kilometriä etelälounaaseen.
Maantiede.
Pålsträsketin länsi–itäsuuntainen pituus on 800 metriä. Saaria ei ole, rantaviiva mutkittelee loivasti, joten järvessä on useita pieniä lahtia ja niemiä. Järveä ympäröi metsämaa, Lohjan alueella pohjoisrannalla on jonkin verran asutusta, myös kaakkoisella rannalla Inkoon alueella on pientaloja. Oxberget Pålsträsketin etelärannalla kohoaa yli 80 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Pålsträsket (22.006.1.007) kuuluu Kyrkån valuma-alueeseen (22.006), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Kyrkån alueeseen kuuluu kahdeksan vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Pålsträsket on toiseksi laajin. Hemträsket on laajin ja Fårträsk kolmanneksi laajin.
Pålsträsket on kuudenneksi laajin Inkoon noin 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Faradayn paradoksi

Faradayn paradoksi on Michael Faradayn ensimmäisenä kuvaama koe, joka ensi silmäyksellä näyttää olevan ristiriidassa hänen induktiolakiensa kanssa.
Koejärjestely koostuu sylinterimäisestä kestomagneetista ja viereisestä johtavasta levystä, jotka molemmat on järjestetty pyörimään akselin ympäri. Magneetin ja levyn symmetria-akseli osuu yhteen pyörimisakselin kanssa, ja magneetin polarisaatio on akselin suuntainen (eli navat ovat akselilla). Sähköjännite mitataan levystä akselin ja sen reunan välissä; tätä tarkoitusta varten levyn ulkopuolelle ja akselin lähelle sijoitetaan liukukoskettimet.
Jos levyä pyöritetään magneetin ollessa levossa, liittimiin syntyy jännite. Tätä voidaan kuvata Lorentzin voimalla tai vuosäännöllä (unipolaarinen induktio). Päätejännite syntyy myös silloin, kun levy ja magneetti liitetään mekaanisesti toisiinsa ja liikutetaan yhdessä. Jos taas vain magneettia liikutetaan ja levy on levossa, päätejännitettä ei synny. Tämä hämmensi Faradayta, koska hän oletti, että jännitteen syntymiseen riitti, että levy liikkui magneettia vasten.
Itse asiassa kestomagneetin magneettikenttä on kuitenkin (suurelta osin) riippumaton sen pyörimisestä. Näin ollen ei ole merkitystä sillä, pyöriikö se vai ei. Toisaalta (levossa olevalle tarkkailijalle) Lorentzin voima vaikuttaa levyn elektroneihin heti, kun ne liikkuvat magneettikentässä. Tämän vuoksi jännite mitataan paikallaan olevien liukukoskettimien väliltä juuri silloin, kun levy pyörii.
Jos emme tarkastele koetta levossa olevan tarkkailijan näkökulmasta, vaan tarkkailijana, joka liikkuu yhdessä levyn kanssa (pyörii akselin ympäri), mittaamme aina nollajännitteen levyn keskipisteen ja reunan välillä; magneettikenttä on riippumaton magneetin pyörimisestä. Toisaalta induktiojännite mitataan (tämän tarkkailijan kannalta) pyörivien liukukoskettimien välisestä piiristä, koska tämä piiri on magneettikentässä pyörivä johdin.
Tämä vaikutus, jota ei ole helppo ymmärtää, johti yhä uudelleen väärinkäsityksiin ja siten esimerkiksi myös erilaisiin yrityksiin rakentaa eräänlainen ikiliikkuja, niin sanottu N-kone, yksinapaisen induktion pohjalta.
Vitträsket (Inkoo)

Vitträsket on karu ja kirkasvetinen metsäjärvi Inkoon lounaisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 12,1 hehtaaria.
Maantiede.
Vitträsketin kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 600 metriä. Saaria ei ole ja rannat ovat melko suoria. Järveä ympäröi metsä ja suo. Vitträsketin pohjoispuolella sijaitsee Bruksträsket, lounaassa sijaitsee Kockelträsket, jota ympäröivä luonnonsuojelualue ulottuu Vitträsketin etelärannalle. Kockelträsketistä virtaa laskuoja Vitträsketiin, Vitträsketistä puolestaan virtaa laskuoja Bruksträsketiin. Vitträsketin itäpuolitse kulkee museotie.
Vitträsket (81.070.1.002) kuuluu Bruksträsketin valuma-alueeseen (81.070), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Bruksträsketin alueeseen kuuluu yhdeksän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Vitträsket on neljänneksi laajin. Se on yksi useista Bruksträsketin kupeessa sijaitsevista pienistä järvistä.
Kati Launis

Kati Launis (s. 1968) on suomalainen kirjallisuudentutkija ja kirjallisuuden dosentti. Hän työskentelee kirjallisuuden professorina Itä-Suomen yliopistossa 1. tammikuuta 2023 lähtien. Launis on tutkinut suomalaista naiskirjallisuutta, lukijuutta, työväenkirjallisuutta sekä sairauden ja lapsuuden merkityksiä Suomen kirjallisuudessa, ja tuonut tutkimuksessaan esiin unohdettuja suomalaisia naiskirjailijoita. Hänen väitöskirjansa "Kerrotut naiset" (Suomen Kirjallisuuden Seura, 2005) kertoo Suomen ensimmäisistä naisten kirjoittamista romaaneista. Hänen asiantuntija-aluetta ovat naiskirjallisuus ja sen historia, sekä digitaalinen kirjallisuudentutkimus.
Launis on kirjoittanut Hiiskun sisarusten (Aune, Kyllikki sekä Helka) elämäkerran "Kynän kantama elämä", joka julkaistiin vuonna 2017. Hän kuuluu myös työryhmään, joka toteuttaa Koneen Säätiön rahoittaman hankkeen "Tuntemattomalla päähän? Kaunokirjallisuus aikuisten maahan muuttaneiden suomen kielen edistäjänä" (2020–2023). Aikaisemmin Launis on työskennellyt useissa poikkitieteellisissä projekteissa, kuten Itä-Suomen yliopiston hankkeessa LibDat: Kohti pidemmälle kehittynyttä lainaamis- ja lukemiskulttuuria (Suomen Akatemia, 2017–2021), sekä Emil Aaltosen säätiön tukemassa, Tampereen ja Turun yliopistojen yhteisessä "Tekstit Liikkeessä" -tutkimuksessa (2018–2020), joka on ensimmäinen suomalais-venäläistä naiskirjallisuuden historiaa laajasti tarkasteleva projekti. 
Launis valmistui Turun yliopiston historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitokselta tohtoriksi vuonna 2005, ja dosentiksi vuonna 2012. Hän on kotoisin Huittisista, ja asuu nykyisin Liedossa.
Alessandro Pieri

Alessandro Pieri (s. 29. lokakuuta 1963 Gorizia) on italialainen ratameloja. Hän kilpaili Soulin kesäolympialaisissa 1988 karsiutuen 1 000 metrin kajakkikaksikossa välierissä parinaan Bruno Dreossi. Samoissa kilpailuissa hän kuului Italian seitsemänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Pieri saavutti kesäuniversiadeissa hopeaa 1 000 metrin kajakkiyksikössä Zagrebissa 1987.
Elena Kaliská

Elena Kaliská (19. tammikuuta 1972 Zvolen, Tšekkoslovakia) on slovakialainen koskipujottelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän voitti olympiakultaa Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
Kaliská on osallistunut olympialaisiin neljästi. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Atlantan olympialaisissa. Hän oli kajakkiyksikkökilpailun 19. Neljä vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa 2000 Kaliská oli kajakkiyksikkökilpailun neljä voitettuaan karsintakierroksen. Ateenan olympialaisissa 2004 Kaliská oli karsintakierroksen jälkeen toinen, mutta oli välierien paras. Hän säilytti johtoasemansa myös loppukilpailussa voittaen uransa ensimmäisen olympiakullan. Pekingin olympialaisissa 2008 Kaliská kilpaili kajakkiyksikkökilpailussa. Hän voitti karsintakierroksen. Hän oli johdossa myös välierälaskun jälkeen. Hän sai myös parhaat pisteet viimeisessä laskussa voittaen toisen olympiakultansa. 
Kaliskálla on kahden olympiakullan lisäksi kaksi MM-kultaa, kaksi MM-hopeaa ja yksi MM-pronssi. Lisäksi hänellä on useita EM-mitaleja.
Antonio Rossi

Antonio Rossi (s. 19. joulukuuta 1968 Lecco) on italialainen ratameloja, kolminkertainen olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari.
Rossi aloitti melonnan 15-vuotiaana. Hän osallistui ensimmäistä kertaa kesäolympialaisiin Barcelonassa 1992, jossa hän sai 500 metrin kajakkikaksikossa pronssia parinaan Bruno Dreossi. Suurimman olympiamenestyksensä Rossi saavutti Atlantassa 1996, jossa hän voitti kaksi kultamitalia: toisen 500 metrin kajakkiyksikössä ja toisen Daniele Scarpan kanssa 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Sydneyn olympialaisissa 2000 Rossi saavutti Beniamino Bonomin kanssa kultaa 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Sama pari sai samassa kilpailussa hopeaa Ateenassa 2004. Pekingin olympialaisissa 2008 Rossi toimi Italian lipunkantajana avajaisissa. Hänen edustamansa Italian joukkue sijoittui 1 000 metrin kajakkinelosessa neljänneksi Saksan voittaessa pronssia.
Rossi saavutti 1 000 metrin kajakkikaksikossa kolme maailmanmestaruutta Duisburgissa 1995, Dartmouthissa 1997 ja Szegedissä 1998 sekä Euroopan-mestaruuden Plovdivissa 1997. Hänellä on lisäksi kolme MM-hopeaa, yksi MM-pronssi sekä kaksi EM-pronssia. Välimeren kilpailuissa Rossi saavutti neljä kultamitalia ja kaksi hopeamitalia.
Rossi edusti Gruppi Sportivi Fiamme Gialle -seuraa. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen ja painaa 84 kilogrammaa. Hänen vaimonsa Lucia Micheli on myös olympialaisissa kilpaillut ratameloja.
Karvajuorut

Karvajuorut ("Cyanotis") on soljokasveihin (Commelinaceae) kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 50 lajia, joita tavataan trooppisessa sekä subtrooppisessa Afrikassa ja Aasiassa aina Australian pohjoisosiin asti.
Karvajuorut ovat yksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka voivat olla kasvutavaltaan pystyjä tai maanmyötäisiä. Lehtiasento on kierteinen. Kukat ovat aktinomorfisia, ja kukkien terälehdet ovat sinisiä, violetteja tai valkoisia. Kukissa on kuusi hedettä, jotka ovat kaikki keskenään samannäköisiä sekä toimivia. Hedelmänä on leveänpuikea kota.
Joutsenrannan sairaala

Joutsenrannan sairaala on entisessä Joutsenon kunnassa toiminut psykiatrinen sairaala. Joutsenrannan sairaala perustettiin B-mielisairaalaksi vuonna 1958. Se toimi sairaalana 1980-luvun loppuvuosille saakka.
Vuonna 1989 Joutsenranta remontoitiin hotelli-ravintolaksi. 2000-luvulla rakennukset ovat olleet tyhjillään ja niitä on vuokrattu mm. airsoftin harrastamiseen.
Vuonna 2019 Joutsenranta ja sen 11 hehtaarin tontti olivat myynnissä hintaan 590 000 euroa. Kohteessa ilmoitettiin olevan 330 metriä rantaviivaa.
Hermann Kesten

Hermann Kesten (1900 Podwoloczyska, nyk. Ukrainaa – 3. toukokuuta 1996 Riehen, Sveitsi) oli saksalais-juutalainen kirjailija.
Kesten syntyi Ukrainassa mutta vietti lapsuutensa Nürnbergissä. Hänen isänsä oli kauppias. Hän opiskeli oikeustiedettä, kansantaloustiedettä ja sen jälkeen historiaa, filosofiaa ja germanistiikkaa. Hän oli tekemässä opinnäytettä Heinrich Mannista mutta keskeytti opinnot 1923. Mann-teksti katosi 1922. Hän ryhtyi kirjoittamaan 1926. Ensimmäiset tekstit ilmestyivät "Frankfurter Zeitungissa".
Kesten oli kustannusyhtiön johtaja Berliinissä 1927-1933 mutta joutui lähtemään maanpakoon Yhdysvaltoihin. Hän on kirjoittanut romaaneja, esseitä, runoja ja omaelämäkerrallisia teoksia ja vastustanut tuotannossaan väkivaltaa ja suvaitsemattomuutta.