Lauhkean vyöhykkeen sademetsä

Lauhkean vyöhykkeen sademetsä on kasvillisuusvyöhyke ja sitä voidaan kutsua myös metsätyypiksi..
Lauhkean vyöhykkeen sademetsiä kasvaa Pohjois-Amerikan länsirannikolla, Alaskan eteläosista Kalifornian pohjoisrajalle, sekä Australiassa, Chilessä ja Uudessa-Seelannissa. Nykyisin noin neljäsosa maailman lauhkean vyöhykkeen sademetsistä kasvaa Pohjois-Amerikassa, missä niistä noin 90 % on hakattu. Ne muistuttavat suuresti boreaalisia havumetsiä havupuineen, mutta monet alueen havupuista kasvavat jättiläismäisiin mittoihin. Lauhkean vyöhykkeen sademetsien puiden rungot ovat yltä päältä naavojen ja sammalten peitossa johtuen korkeasta sademäärästä, joka tietyillä alueilla on jopa lähes neljä metriä vuodessa.
Tiede on tunnistanut lauhkean vyöhykkeen sademetsät jo vuosisadan ajan, mutta silti ne ovat melko huonosti tunnettuja. Nykyisin yleisesti hyväksytyn määritelmän mukaan lauhkeissa (ja arktisissa) sademetsissä sataa vähintään 1200 mm vuodessa, josta vähintään 10 % sataa kesäkuukausien aikana. Heinäkuun keskilämpötila on 16 °C tai alle. Alueella on viileä lepokausi. Harvakseltaan iskevät metsäpalot ovat tärkeä evoluutioon vaikuttava tekijä. 
Lauhkean vyöhykkeen sademetsät on voitu jakaa alatyyppeihin. Subarktisten sademetsien vuoden keskilämpötila on alle 4°C ja kesäisin sataa vähintään 20 % vuoden kokonaissateista. Kylmän-kosteiden sademetsien ("perhumid") vuoden keskilämpötila on 7°C, kesäsateisuus on vähintään 10 %, kesät ovat viileitä ja talvisin sataa ajoittain lunta. Vuodenaikaisten sademetsissä keskilämpötila on 10°C, niissä useammin tulipaloja ja kesien sateisuus on alle 10 %. Lämpimän lauhkeissa sademetsissä vuoden keskilämpötila on vähintään 12°C, kesäisin sataa vähän (alle 5 % vuoden kokonaissateista), talvella on vain harvoin lunta ja kuivia kausia voi olla kaikkina vuodenaikoina. 
Euroopan rannikkosademetsät.
Rannikkosademetsiä on myös Euroopassa mm. Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja Norjassa. Ison-Britannian sademetsät tunnetaan nimillä kelttiläiset eli Atlanttiset sademetsät. Ne jatkuvat myös Skotlannin puolelle. Periaatteessa kaikki Irlannin säilyneet luonnonvaraiset metsäalueet ovat sademetsiä, mutta valitettavasti niitä on vain 1,5 % maan pinta-alasta. Niitä vaivaa pirstaloituminen. Rannikkosademetsäalue lienee myös Bretagnen niemimaalla Ranskassa. Norjan rannikkosademetsät luetaan usein samaan rannikkosademetsien ryhmään, vaikka ne sijaitsevatkin arktisella alueella. Vastaavan kaltaisia arktisia sademetsiä on myös Pohjois-Amerikassa ja Siperiassa.
Sademetsiä on myös Välimeren rannikolla Balkanilla sekä Pohjois-Espanjassa, mutta niistä kuten myös Bretagnen metsistä on vain vähän tietoa saatavilla. Espanjan tunnetuin sademetsäalue sijaitsee kuitenkin Fragas de Eume kansallispuistossa. Sen alueella kasvaa mittava määrä erilaisia jäkäliä ja saniaisia. Balkanilla sijaitseva Perućican sademetsä on Euroopan suurin säilynyt sademetsäalue. Lukuun ottamatta Pohjois-Espanjaa Välimeren alueen sademetsät eivät kuitenkaan kuulu enää lauhkeaan vaan lämpimään ilmastovyöhykkeeseen. Toisin kuin Pohjois-Amerikan, Australian ja Uuden Seelannin sademetsät, Euroopan jäljellä olevat sademetsät ovat huonosti tunnettuja jopa kotimaissaan.
Atlantin rannikkosademetsät kuuluvat merelliseen ilmastoalueeseen. Niille on tyypillistä runsas sammaleiden, maksasammaleiden, jäkälien ja saniaisten määrä. Niiden lisäksi niissä elää runsaasti kukkakasveja. Myös eläimistön määrä on runsas. Metsiä ovat vähentäneet maatalouden levittäytyminen, metsänhakkuut sekä puuhiilen tuotanto. Viime vuosina myös vieraslajien levittäytyminen metsiin on järkyttänyt niiden tasapainoa. Tulevaisuuden uhkat liittyvät paljolti myös ilmastonmuutokseen. Tämän päivän eurooppalaiset sademetsät ovat vain pieni murto-osa varhaisemmista sademetsä-alueista.
Euroopan rannikkosademetsien lisäksi Böhmerwaldin metsäalue Tšekin, Saksan ja Itävallan rajalla luokitellaan joskus alueeksi, jolla on vuoristosademetsiä. Aluetta suojaavat sekä Tsekin että Saksan kansallispuistot. Suurin osa laskeutuvasta sateesta tulee alas lumena. Uhkana on ilmastonmuutosta seuraava alueelle tyypillisten lajien katoaminen. Vuoristosademetsiä katsotaan toisinaan olevan myös osalla Alppien aluetta. 
Levinneisyys.
Pohjois-Amerikassa lauhkean vyöhykkeen sademetsät kasvavat Alaskan etelärannikolta Kalifornian pohjoisrajoille ulottuvalla kapealla rannikkokaistaleella. Vuorten takana idässä on laajoja aavikoita ja aroja, pohjoisessa boreaalisia havumetsiä, ja etelämpänä Kaliforniassa nahkealehtistä kasvillisuutta.