tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ernst Loof

Ernst Loof (4. heinäkuuta 1907 Neindorf – 3. maaliskuuta 1956 Bonn) oli saksalainen F1-kuljettaja ja insinööri. Hän osallistui yhteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella , Saksan GP:hen Veritas-tallissa. Hän keskeytti kilpailussa polttoainepumppuongelman takia ajettuaan vain 2 metriä eteenpäin, eikä saavuttanut pisteitä. Ernst Loofin F1-uraa on epävirallisesti pidetty F1-historian lyhimpänä, vaikka virallisessa tilastossa "saavutus" on merkitty italialaiselle Marco Apicellalle.
Loof oli myös tunnettu moottoripyöräilijä ja suunnittelija. Hänestä tuli myöhemmin Veritas-tallin osaomistaja ja pääsuunnittelija. Hän kuoli aivokasvaimeen vuonna 1956.
Henri Louveau

Ernest Henri Louveau (25. tammikuuta 1910 – 7. tammikuuta 1991) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausilla –. Hän keskeytti molemmissa, eikä saavuttanut pisteitä.
Louveau oli toinen vuoden 1949 Le Mansin 24 tunnin kilpailussa.
Savignone

Savignone on kunta Italiassa Genovan metropolikaupungissa Ligurian alueella noin 15 kilometriä Genovasta pohjoiseen. Kunnassa oli vuoden 2015 lopussa 3 205 asukasta. Sen pinta-ala on 21,8 km².
Kunnan nähtävyyksiä ovat Fieschin linna 1200-luvulta ja nykyisin hotellina toimiva Palazzo Fieschi noin 1500-luvulta sekä Bartolomeuksen kirkko, jossa on kaksi Luca Cambiason maalausta.
Jabu Moleketi

Jabu Moleketi (s. 15. kesäkuuta 1957 Pimwille, Soweto, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen poliitikko. Hän oli apulaistalousministeri Thabo Mbekin hallituksessa 2004–2008. 
Ennen virkamiesuraansa Moleketi oli mukana ANC:n sotilaallisessa Umkhonto we Sizwe -siivessä (MK). Tultuaan nimitetyksi Gautengin provinssihallituksen virkamieheksi Moleketi hakeutui virkansa ohella opiskelemaan Lontoon yliopistoon ja myöhemmin Harvardiin. 
Moleketi oli mukana niiden hallitusten jäsenten ryhmässä, jotka erosivat seurauksena presidentti Mbekin eroamiselle 23. syyskuuta 2008. Tosin alkuun hän oli ilmoittanut aikomuksistaan pysyä virassa talousministeri Trevor Manuelin lailla. Marraskuussa 2008 uusi presidentti Kgalema Motlanthe nimitti Nhlanhla Nenen hänen tilalleen. Hänen vaimonsa Geraldine Fraser-Moleketi toimi samassa hallituksessa julkisen hallinnon ministerinä. Hänet korvasi Richard Baloyi 25. syyskuuta 2008. 
Moleketi harrastaa juoksua ja on osallistunut useisiin maratoneihin.
Lasse Karjalainen

Lasse Karjalainen (s. 22. lokakuuta 1974 Botkyrka, Ruotsi) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttä tai libero.
Karjalainen on Porin Pallo-Toverien kasvatti ja debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 1991. Hän pelasi nimensä seuraavana vuonna FC Jazziksi muuttaneessa seurassa neljän kauden ajan. Vuonna 1995 Karjalainen siirtyi Valkeakosken Hakaan, jota hän edusti 11 kauden ajan lukuun ottamatta loppuvuodesta 1995 käytyä testijaksoa Tanskan Silkeborg IF:ssä. Karjalainen lopetti ammattilaisuransa kauteen 2005 ja palasi takaisin Poriin, jossa hän pelasi vielä yhden kauden Kakkosessa Porin Palloilijoissa. Karjalainen voitti urallaan yhden Suomen mestaruuden Jazzissa sekä viisi Suomen mestaruutta ja kolme Suomen Cupin mestaruutta Hakassa. Yhteensä Karjalainen pelasi 14 kauden aikana 302 pääsarjaottelua, joissa hän teki 11 maalia.
Maajoukkueessa Karjalainen pelasi vuosina 1994–2002 yhteensä 15 maaottelua.
Ilham Tohti

Ilham Tohti (, , s. 25. lokakuuta 1969 Atush, Xinjiang) on kiinalainen taloustieteilijä, syntyperältään uiguuri. Hän oli Kiinan kansallisuuksien keskusyliopiston taloustieteen professori, ja häntä pidetään maltillisena uiguurien asioiden ajajana. Hän on ylläpitänyt suosittua uiguurien blogisivustoa.
Pidätys ja elikautinen vankeus.
Ilham pidätettiin tammikuussa 2014, kun hän oli arvostellut Kiinan hallituksen reagointia yli vuotta aiemmin Tiananmenin aukiolla sattuneesta väkivallan teosta. Autolla tehdyssä teossa kaksi ihmistä kuoli sekä lisäksi autossa olleet kolme ihmistä Pekingissä Kielletyn kaupungin portin lähellä. Hallitus väitti, että teon tekijät olisivat olleet uiguuriseparatisteja. Autossa olleet ihmiset olivat samaa uiguuriperhettä mutta tapahtumien taustoista ei tiedetä mitään varmaa.
Ilham rahoitti ja ylläpiti pidätyksensä aikaan "UighurOnline"-verkkosivustoa, joka suljettiin pidätyksen jälkeen. Hänen pidätyksensä jälkeen pidetyssä oikeudenkäynnissä syyttäjä väitti että hänen kirjoituksensa sivustolla osoittivat hänen olevan separatistisen rikollisjärjestön jäsen. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen separatismista.
Aiemmat pidätykset.
Kiinan viranomaiset olivat pidättäneet Ilhamin jo aiemmin toistuvasti useita kertoja ja sulkeneet hänen verkkosivustonsa myös. He pidättivät taas Pekingissä heinäkuussa 2009 hänen arvosteltuaan hallituksen uiguureihin kohdistamaa politiikkaa Sinkiangissa. Häntä syytettiin tuolloinkin separatismista ja kuulusteltiin. Pidätys tapahtui pian sen jälkeen kun Ürümqin kaupungissa oli ollut yhteenottoja joissa kuoli ainakin 156 ihmistä.
Palkinnot.
Ilham sai Václav Havelin ihmisoikeuspalkinnon elokuussa 2019 yhdessä Tadžikistanin ihmisoikeusjuristin Buzurgmehr Yorovin ja ihmisoikeusaloitteen nuorten aloitteen "sovinnon edistäminen Balkanilla" kanssa. Hänelle myönnettiin saman vuoden lokakuussa myös Saharov-palkinto ihmisoikeuksien ja mielipiteenvapauden hyväksi tehdystä työstä maailmassa.
Metropolis (kokoelmalevy)

Metropolis on Johannan kesällä 1980 julkaisema kolmoislevy. Se sisältää levymerkin yhtyeiden live-esityksiä. Mukana on Ratsia, Jim Pembroke Band, Rock Boys &amp; The Agents, The Agents, Ducktails, Briard, Widows, Maukka Perusjätkä &amp; Sota Apatiaa Vastaan, Vaavi, Pelle Miljoona 1980 ja Tuomari Nurmio &amp; Köyhien ystävät.
Levy ilmestyi CD-muodossa vuonna 1996 (JHNCD 2011). CD on albumia lyhyempi ja siitä puuttuvat Jim Pembroken, Rock Boys &amp; The Agentsin, The Agentsin, Ducktailsin ja Tuomari Nurmio &amp; Köyhien ystävien esitykset.
Kappaleet.
Ensimmäinen levy.
B-puoli.
Ratsian laulut on äänitetty Helsingin Tavastialla tammikuussa 1980. Jim Pembroke Bandin esityksestä ei ole tarkempia tietoja.
Toinen levy.
D-puoli.
Rock Boys &amp; The Agentsin esitykset on äänitetty Kill Cityssä vuonna 1979. Ducktailsin esityksestä ei ole tarkempaa tietoa. Briardin kappaleet on äänitetty Kill Cityssä syksyllä 1979. Widowsin esitykset on taltioitu samassa paikassa elokuussa 1979.
Kolmas levy.
F-puoli.
Maukka Perusjätkän ja Tuomari Nurmion äänityksistä ei ole tarkempaa tietoa. Vaavin kappaleet on äänitetty Kill Cityssä 9. elokuuta 1979. Pelle Miljoona 1980 -kappaleet ovat Tavastian keikalta 12. joulukuuta 1979. Samasta konsertista on äänitetty myös yhtyeen livealbumi "Näyttämökuvia" (1980).
Raymond Atteveld

Raymond Atteveld (s. 8. syyskuuta 1966) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana.
Atteveld aloitti peliuransa HFC Haarlemissa 1985. Neljän kauden jälkeen hän siirtyi Evertoniin debytoiden joulukuussa 1989 kotiottelussa Coventry Cityä vastaan. Ura Englannissa ei ottanut tulta alleen liiaksi vaan Atteveldille kertyi kolmen Everton-kauden aikana vain 51 ottelua.
Keväällä 1992 hän pelasi lainalla West Hamissa, mutta pelasi lontoolaisseurassa vain yhden ottelun. Syksyn hän edusti Bristol Cityä kunnes palasi 1993 mantereelle. Hän edusti uransa loppuvuodet alankomaalaisseuroja lopettaen ammattilaispelaajana vuonna 2002 ADO Den Haagissa.
Ura valmentajana.
Atteveld aloitti valmennusuransa ADO Den Haagin apulaisvalmentajana vuonna 2003. Kahden ADO-kauden jälkeen hän siirtyi vuonna 2005 Huub Stevensin apulaisvalmentajaksi Rodaan. Stevensin jätettyä seuran helmikuussa 2007 Atteveld nousi seuran päävalmentajaksi. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan päävalmentajana Atteveld johdatti Rodan Eredivisiessä yhdeksänneksi. Seuraava kausi alkoi kuitenkin kehnosti ja lokakuussa 2008 Atteveld sai potkut tehtävistään. 
Huhtikuussa 2009 hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen ADO Den Haagin kanssa. Hän sai kuitenkin potkut jo maaliskuussa 2010 ADO:n vajottua Eredivisien puotamiskamppailuun.
David Kossoff

David Kossof (24. marraskuuta 1919 – 23. maaliskuuta 2005) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvissa "Hiiri joka murisi" (1959) ja "Freud – salatut intohimot" (1962). Televisiossa hän esitti 1950-luvun lopulla Alf Larkinia sarjassa "The Larkins". Society of Film and Television Artsin (nykyinen Bafta) palkinnon hän sai 1956 roolistaan elokuvassa "Toiveitten laitakatu".
David Kossofin poika oli kitaristi Paul Kossoff. Tämän kuoltua 25-vuotiaana sydänkohtaukseen huumeiden käytön seurauksena Kossof osallistui huumeidenvastaiseen työhön esiintymällä hyväntekeväisyysesityksissä.
Rebiya Kadeer

Rebiya Kadeer (, ääntämys: ; ; ; s. 15. marraskuuta 1946) on Kiinan uiguurivähemmistöön kuuluva merkittävä liikenainen ja poliittinen aktivisti Luoteis-Xinjiangista. Hän oli Maailman uiguurikongressin puheenjohtaja 2006–2017.
Elämäkerta.
Rebiya Kadeer syntyi Luoteis-Kiinan Xinjiangin alueella vuonna 1946. Hänen isänsä oli kullankaivaja ja Rebiya avioitui 15-vuotiaana. Hän auttoi elättämään kasvavaa perhettään kutomalla vaatteita ja kenkiä ja myymällä ne mustassa pörsissä. Kadeerin avioliitto päättyi eroon hänen ollessaan 28-vuotias. Eron jälkeen hän avasi ensin pesulan ja sulki sen myöhemmin siirtyen sijoittamaan kulutustuotteisiin. Vuonna 1978 hän avioitui Sidik Rouzin kanssa, joka oli ollut 1960-luvulla pidätettynä Kiinan vastaisen uiguuriliikkeen johtamisesta. Kader jatkoi sijoittamista ja siirtyi 1980-luvulla sijoittamaan kiinteistöihin. Vuonna 1987 hän avasi naisten bazaarin Ürümqissa, jota seurasi tavaratalo 1990-luvulla. Liiketoiminta laajeni entisestään ja Kadeer perusti kauppoja myös muualle Keski-Kiinaan nousten vuoteen 1993 mennessä Kiinan varakkaimmaksi naiseksi. Hänen miehensä lähti maanpakoon Yhdysvaltoihin poliittisista syistä vuonna 1996. Kadeer pidätettiin vuonna 1999, koska hän lähetti miehelleen lehtileikkeitä. Hän sai kahdeksan vuoden tuomion, josta vapauduttuaan hän lähti vuonna 2005 maanpakoon Yhdysvaltoihin. Rebiya Kadeer kiistää yhteytensä Kiinassa vuonna 2009 puhjenneisiin mellakoihin ja tuomitsi väkivallan. 
Vuonna 2004 Kadeer sai Thorolf Rafton muistopalkinnon, joka annetaan ihmisoikeustyöstä. Vuonna 2006 hän oli puolestaan yhtenä ehdokkaana Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi. Jeff Daniels on tehnyt Kadeerista dokumenttielokuvan "Ten Conditions of Love" (2009), jonka mukaantulo Melbournen elokuvajuhlille aiheutti sen, että kiinalaiset vetäytyivät ohjelmasta. Kadeer osallistui kunniavieraana elokuvan ensi-iltaan Melbournen kaupungintalolla 8. elokuuta 2009.
Jerzy Buzek

Jerzy Karol Buzek (s. 3. heinäkuuta 1940 Smilovice) on puolalainen Kansalaisfoorumi-puolueen poliitikko. Hän toimi Puolan pääministerinä vuosina 1997–2001. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2004 ja toimi parlamentin puhemiehenä vuosina 2009–2012.
Buzek valittiin Euroopan parlamentin puhemieheksi 14. heinäkuuta 2009 ja oli puhemiehenä tammikuuhun 2012 asti.
Buzek valittiin europarlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 2004 vaaleissa ja uudelleen vuosina 2009 ja 2014. Hän edustaa parlamentin oikeistolaista Euroopan kansanpuolueen ryhmää. Vuodesta 2014 Buzek on teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtaja.
Markku Lehmuskallio

Markku Lehmuskallio (s. 31. joulukuuta 1938 Rauma) on yksi tunnetuimmista suomalaisista dokumentintekijöistä, joka on saanut tunnustusta myös ulkomailla.
Lehmuskallion vanhemmat olivat merenkulkuneuvos Osmo Lehmuskallio ja Kerttu Johanna Penttilä.
Lehmuskallio on kuvannut monissa elokuvissaan Siperian, Pohjois-Kanadan sekä Skandinavian alkuperäiskansojen elämää ja perinteitä, ja hänen tuotantonsa käsittää yhteensä 18 pitkää elokuvaa sekä sarjan lyhytelokuvia. Dokumenttien ohella Lehmuskallio on ohjannut myös fiktiivisiä elokuvia, kuten ensimmäisen nenetsikielisen näytelmäelokuvan Seitsemän laulua tundralta (2000), joka palkittiin muun muassa Suomessa vuoden elokuvan Jussi-patsaalla ja Pariisin elokuvajuhlilla lehdistön palkinnolla. Yhdessä nenetsikansaan kuuluvan Anastasia Lapsuin kanssa Lehmuskallio on tehnyt jo 11 elokuvaa.
Uran alku.
Lehmuskallio kouluttautui ja toimi usean vuoden nuoruudessaan metsäteknikkona. Alkusysäyksenä elokuva-alalle toimi oman asunnon ja irtaimiston tuhoutuminen tulipalossa. Lehmuskallio osti vakuutusrahoilla 16 millimetrin elokuvakameran ja alkoi opetella harrastuksekseen elokuvanteon eri vaiheita. Hän pysyi metsähallituksen palkkalistoilla, mutta teki päätyönsä ohella metsäaiheisia opetuselokuvia Yhdyspankille ja dokumenttielokuvia Yle TV2 -kanavalle. Vuonna 1969 hän sai paikan mainoselokuvaajana Filmitalo Oy:ssä ja siirtyi sieltä Aimo Jäderholmin yritykseen ja edelleen Filmisyndikaatti-nimiseen tuotantoyhtiöön, kunnes vuonna 1973 jättäytyi vapaaksi elokuvantekijäksi. 1970-luvulla hän toimi omien elokuvahankkeidensa ohella kuvaajana kolmessa pitkässä elokuvassa: Asko Tolosen "Kesän maussa", Heikki Partasen ym. "Antti Puuhaarassa" ja Mikko Niskasen "Pulakapinassa".
Illume

Illume Oy on vuonna 1987 perustettu dokumenttielokuvatuotantoon erikoistunut tuotantoyhtiö, jonka perustajia olivat ohjaaja Jouko Aaltonen, kuvaaja Pertti Veijalainen ja antropologi Heimo Lappalainen.
Yhtiö tuottaa dokumenttielokuvia, televisio-ohjelmia ja opetus- ja markkinointivideoita ja on osallistunut myös kansainvälisiin yhteistuotantoihin. Yhtiö on tuottanut noin 150 elokuvaa, joista monia on palkittu kotimaassa ja kansainvälisillä festivaaleilla. Illume on toiminut tuottajana muun muassa Jouko Aaltosen, Heikki Huttu-Hiltusen, Anastasia Lapsuin ja Markku Lehmuskallion elokuvissa.
2024 Illumen toimitusjohtajaksi valittiin Oona Saari.
Jouko Aaltonen

Jouko Juhani Aaltonen (s. 25. toukokuuta 1956 Turku) on suomalainen dokumenttielokuvien ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja.
Elämä.
Aaltonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1975 ja opiskeli yhteiskuntatieteitä Turun yliopistossa vuosina 1975–1976. Vuonna 1984 hän valmistui ohjaajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja tv-työn linjalta. Hän väitteli taiteiden tohtoriksi Taideteollisesta korkeakoulusta elokuva- ja lavastustaiteen osastolta vuonna 2006.
Vuosina 1977–1991 Aaltonen työskenteli freelancetuotantopäällikkönä ja -apulaisohjaajana pitkissä elokuvissa. Vuosina 1984–1987 hän toimi Valtionhallinnon kehittämiskeskuksen av-alan erikoissuunnittelijana. Vuodesta 1990 Aaltonen on ollut Illume Oy:n ohjaaja-tuottaja.
Urallaan Aaltonen on ohjannut toistakymmentä dokumenttielokuvaa, tuottanut noin 50 muiden ohjaamaa elokuvaa sekä käsikirjoittanut ja leikannut elokuvia. Hänen elokuvistaan ovat kotimaassa ja kansainvälisesti palkittuja muun muassa "Kusum" (2000) ja "Kenen joukoissa seisot" (2006). Aaltonen on myös opettanut yliopistoissa ja ammattikorkeakouluissa ja kirjoittanut oppikirjan dokumenttielokuvien teosta. Vuodesta 2011 Aaltonen on toiminut tutkijana Aalto-yliopistossa.
Aaltonen on ollut DocPoint-festivaalin hallituksen puheenjohtaja. Vuosina 2013–2014 hän toimi valtion elokuvataidetoimikunnan puheenjohtajanaja valtion audiovisuaalisen taidetoimikunnan puheenjohtajana 2015–2016.
Jouko Aaltosen isä oli professori Esko Aaltonen.
Hirvenjäkälät

Hirvenjäkälät ("Cetraria") on jäkäläsuku. Useita hirvenjäkäliä on käytetty ennen vanhaan villan värjäykseen. Joitain lajeja on käytetty garam masalan ainesosina. Lajeille yksi tunnusomainen piirre on karhea jäkälän laita. Hirvenjäkälät sisältävät rasvahappoja, depsidejä ja depsidoneja. Suvun fotobionttina on viherlevä.
Retorsio

Retorsio ( &lt; , kääntää takaisin) on kansainväliseen oikeuteen liittyvä vastatoimi, johon valtio ryhtyy toisen valtion epäystävällisen teon johdosta. Teko tai kansainvälisistä kohteliaisuussäännöistä piittaamattomuus on kuitenkin sellainen, ettei se riko kansainvälisen oikeuden sääntöjä. Retorsio voi olla millainen vastatoimi tahansa, kunhan se ei loukkaa kansainvälistä tapaoikeutta eikä valtiosopimuksin sovittuja velvoitteita. Retorsio voi olla esimerkiksi tullisota, rajojen sulkeminen loukkaajavaltion kansalaisilta, kauppa- tai diplomaattisten suhteiden katkaiseminen tai diplomaattien karkotus ja kotiinkutsuminen.
Società Sportiva Basket Napoli

Società Sportiva Basket Napoli (lyhyemmin Basket Napoli) on italialainen koripalloseura Napolista. 
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1946 Pozzuolissa. Vuonna 1999 seuran kotipaikaksi muutettiin Napoli. Kaudeksi 2002–2003 joukkue nousi Serie A:han. Vuonna 2006 seura voitti Italian Cupin. Kauden 2007–2008 päätteeksi seura pudotettiin Serie A:sta talousvaikeuksien takia.
Tosiasiallinen julkinen valta

Tosiasiallinen julkinen valta tarkoittaa sitä, että viranomainen toteuttaa velvollisuutensa tai palauttaa asioiden tilan lainmukaiseksi voimakeinoja käyttämällä. Siinä puututaan esimerkiksi kansalaisen vapauteen tai omaisuuteen ja saatetaan käyttää voimatoimia, joista ei tehdä hallintopäätöstä. Yleensä tällaiseen toimintaan toimivaltainen viranomainen on poliisi. 
Poliisilla on oikeus vastarinnan murtamiseksi, henkilön paikalta poistamiseksi, kiinniottamisen toimittamiseksi, vapautensa menettäneen pakenemisen estämiseksi, esteen poistamiseksi taikka välittömästi uhkaavan rikoksen tai muun vaarallisen teon tai tapahtuman estämiseksi käyttää sellaisia tarpeellisia voimakeinoja, joita voidaan pitää puolustettavina. 
Tosiasiallisen julkisen vallan piiriin luetaan myös henkilöön tai omaisuuteen kohdistuvat hallinnolliset turvaamistoimet. Keskeisiä henkilöön kohdistuvia toimia ovat tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito, huostaanotto, säilöönotto ja eristäminen.
Virkamies, joka ylittää valtuutensa tai jättää toteuttamatta velvollisuutensa tosiasiallisen julkisen vallan käytössä, syyllistyy virkavirheeseen.
Kalifornian sinetti

Kalifornian sinetti () on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion tunnus lipun ohella. Sen hyväksyi Kalifornian tunnukseksi "California Constitutional Convention" vuonna 1849 ja nykyiseen asuunsa se muokattiin 1937. 
Sinettiin on kuvattu roomalaisen mytologian viisauden jumalatar Minerva seuranaan osavaltion tunnuseläin ruskeakarhu. Viinirypäleet symboloivat osavaltion viinintuotantoa ja viljalyhde maataloutta, yhtä osavaltion tärkeintä talouden haaraa. Kaivosmies symboloi Kalifornian kultaryntäystä ja osavaltion kaivosteollisuutta, kun taas laivat symboloivat osavaltion taloudellista mahtia. Vaakunan taustan voidaan olettaa kuvaavan San Franciscon lahtea tai Sacramento-jokea ja Sierra Nevada -vuoristoa. Sinetin yläosassa oleva "Eureka", "Olen löytänyt (sen)!", on osavaltion motto.
Georges Dillon-Kavanagh

Georges Arthur Dillon-Kavanagh du Fertagh (14. helmikuuta 1873 Nîmes – 4. elokuuta 1944 Laugnac) oli ranskalainen kalpa- ja florettimiekkailija ja floretin kultamitalisti Ateenan välikisoissa 1906. 
Ateenassa vuonna 1906 Dillon-Kavanagh voitti kultaa henkilökohtaisessa floretissa ja kalvan joukkuekilpailussa ja hopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa. Henkilökohtaiseen florettikilpailun aikana italialainen Federico Cesarano oli tyytymätön tuomaritoimintaan ja hän vetäytyi ennen viimeistä otteluaan. Tuomaristo päätti mitätöidä kaikki Cesaranon otteluiden tulokset, minkä seurauksena Dillon-Kavanagh ohitti saksalaisen Gustav Casmirin ja päätyi kilpailun voittajaksi.
Matkalla maineeseen (albumi)

Matkalla maineeseen on popyhtye SIG:n debyyttialbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1980. Albumin kappaleista julkaistiin singlenä SIG-klassikoihin kuuluva ”Tiina menee naimisiin” (singlen toinen kappale oli ”Viipuri-pop”) ja ”Marianne”/”Uusi uljas maailma”. Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Matti Inkinen.
Menestys.
Jo syksyllä 1980 levyä myytiin 8 000 kappaletta. Yhteensä levyä on myyty noin 20 000 kappaletta.
"Matkalla maineeseen" nousi Suomen virallisella listalle syyskuussa 1980, kohoten eräässä vaiheessa sijalle 4 ja pysyi listalla 10 viikkoa . "Mitä Suomi soittaa" -kirjan ja Suosikin mukaan albumin listasijoitus oli korkeimmillaan lokakuussa viides, ja kappale pysyi myyntilistoilla kaksi kuukautta.
Suosikin mukaan listasijoitus putosi marraskuussa -80 20. sijalle.
Soundi-lehden lukijaäänestyksen mukaan pitkäsoitto "Matkalla maineeseen" oli sijalla 13. Suosikki-lehden Grand Prix-äänetyksen mukaan Sigin Matkalla maineeseen oli sijalla 5.
Kappaleet.
 A-puoli 
 B-puoli
Isokynsisammal

Isokynsisammal ("Dicranum majus") on pystykasvuinen, pitkäversoinen (3-12 cm) sammallaji. Isokynsisammal kuuluu "Dicranaceae" -heimoon ja kynsisammalten sukuun. Isokynsisammal on hyvin tavallinen pohjakerroksissa.
Ulkonäkö.
Isokynsisammalen lehdet ovat hyvin pitkät (&gt;1 cm) ja kapeat ja ne taipuvat samaan suuntaan. Sillä on 1–5 itiöpesäkettä verson latvassa. Itiöpesäke on ruskea, käyrä ja sivulle kaartunut. Pesäkkeenperä on pitkä ja ruskea. Lehdissä on vankka keskisuoni ja lehden kärjessä on pitkiä soluja.
Levinneisyys.
Isokynsisammal kasvaa yleisenä koko Suomessa.
Elinympäristö.
Isokynsisammal kasvaa tuoreissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä ja korvissa. Se on keskiravinteisten paikkojen sammal.
Texasin sinetti

Texasin sinetti on Yhdysvaltain Texasin osavaltion tunnus. Sinetin käyttö on luvanvaraista.
Sinetti on ympyrän muotoinen ja väriltään sininen. Sen sisämpään kehään on kuvattu keltainen viisisakarainen tähti, jonka ympärillä on tammen ja oliivipuun oksat. Sinetin ulomassa kehässä lukee "The State of Texas".
Sinetin kääntöpuoli.
Texasin sinetin kääntöpuolelle on kuvattu vaakunakilpi, jonka ylimpään kenttään on kuvattu Alamo. Alimpaan kenttään vasemmalla on kuvattu Alamon taistelun kanuuna. Alimpaan kenttään oikealla on kuvattu Vincen silta, jolla tärkeä rooli San Jacinton taistelussa, jossa texasilaiset torjuivat meksikolaiset huhtikuussa 1836. Kilven ympärillä on tammen ja oliivipuun oksat ja liehumattomat Ranskan kuningaskunnan, Espanjan kuningaskunnan, Meksikon, Texasin tasavallan, Konfederaation ja Yhdysvaltain liput. Kilven yläpuolella lukee Texasin motto "REMEMBER THE ALAMO" ja alapuolella toinen motto "TEXAS ONE AND INDIVISIBLE". Ylimpänä kuvassa on viisisakarainen tähti.
Kansasin sinetti

Kansasin sinetti on Yhdysvaltain Kansasin osavaltion tunnus. Se hyväksyttiin 25. toukokuuta 1861.
Vaakunan on kuvattu seuraavat asiat:
The Virtanen Band

The Virtanen Band on DNA-puhelinoperaattorin mainoksessa esiintyvä yhtye.
DNA:n mainosta varten kasattu yhtye saavutti Teemu Brunilan säveltämällä singlellä "Change of Heart" viikon korkeimman uutuuden sijan Suomen virallisella latauslistalla viikolla 28, jolloin se oli toisella listasijalla. Mediassa ja eri keskustelupalstoilla on paljon pohdittu, onko yhtye oikeasti olemassa vai onko kyseessä vain mainosta varten kyhätystä kokoonpanosta. The Virtanen Band on myös esiintynyt suomalaisessa "Big Brotherissa" vuonna 2009.
On (albumi)

On on suomalaisen rockyhtye Bluesoundsin livealbumi. Se ilmestyi Johanna-levymerkin kautta loppuvuodesta 1980. Aiemmin samana vuonna yhtye oli julkaissut debyyttialbuminsa "Black".
Levystä ilmestyi CD-versio vuonna 1996.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Altti Alarotu

Altti Matti Ensio Alarotu (30. syyskuuta 1945 Jämijärvi – 8. huhtikuuta 2005) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Suomea muun muassa olympiakisoissa ja hyppäsi epävirallisen sisäratojen Euroopan ennätyksen vuonna 1968.
Alarotu sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kolmanneksitoista, Méxicon 1968 olympiakisoissa neljänneksitoista sekä Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kymmenenneksi. Prahan EM-hallikilpailuissa 1967 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 480 cm.
Jämijärveltä maatilalta kotoisin ollut Alarotu paransi viidesti Suomen ennätystä vuosina 1967–1970, parhaana tuloksenaan 531 cm. Tänä aikana Suomen ennätystä paransivat myös kilpakumppanit Risto Ivanoff ja Erkki Mustakari. Vuonna 1968 hän hyppäsi epävirallisen sisäratojen Euroopan ennätyksen 518 cm. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1967 ja 1971 sekä sisäratojen Suomen mestaruuden vuonna 1967.
Hän opiskeli vuodet 1967–1970 Yhdysvalloissa Utahin Provossa Brigham Youngin yliopistossa ja edusti myös yliopistonsa joukkuetta NCAA:n kilpailuissa. Parhaat saavutukset NCAA:n mestaruskisoissa olivat vuoden 1970 sisähallikisoissa 2. sija tuloksella 518 cm ja vuoden 1968 ulkona 3. sija tuloksella 498 cm. Samaan aikaan Brigham Young-yliopistossa opiskelivat pituushyppääjä-kolmiloikkaaja Pertti Pousi, aitajuoksija Jaakko Tuominen sekä koripalloilijat Kari Liimo ja Veikko Vainio. 
Uransa aikana Alarotu joutui vaikeuksiin niin edustamansa seuran Lahden Sammon kuin SUL:n kanssa. Edellisessä oli kysymys kieltäytyminen osallistumasta seuran kilpailuihin ja jälkimmäisessä SUL:n Reykjavikin kilpailumatkalta. Hän sai näissä molemmissa tapauksissa kilpailukieltoa, joiden kestoa kuitenkin lyhennettiin alkuperäisestä.
Lempinimellä ”Jämijärven Chaplin” tunnettu Alarotu suoritti Pajulahden urheiluopistossa liikunnanohjaajan tutkinnon. Hän työskenteli uransa jälkeen Kymenlaaksolaisen Elimäen liikuntasihteerinä ja oli vuodesta 2001 myös Elimäen kunnanvaltuuston jäsen. Hän kuoli alkoholismiin vuonna 2005.
Altti Alarodun veli Aaro Alarotu menestyi korkeushyppääjänä ja setä Martti Alarotu 1930-luvulla kuulantyöntäjänä.
Elämän syke

Elämän syke on Ratsian toinen studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1980 levymerkillä Johanna. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23, ja se pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa. Levyn uudelleenmasteroitu CD-painos julkaistiin vuonna 2009, ja vuonna 2011 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyyliformaatissa.
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Täältä tulee yö”, jonka B-puolella on liveversio kappaleesta ”Uudet jumalat”. Yö-yhtye sisällytti oman versionsa ”Täältä tulee yö” -kappaleesta vuoden 1992 albumilleen "Tänä yönä" sekä vuoden 1993 livealbumilleen "Täältä tulee Yö...live".
Albumin kannen suunnitteli Kari Riipinen.
Risto Ankio

Risto Antero Ankio (s. 15. huhtikuuta 1937 Viiala) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Suomea muun muassa olympialaisissa ja hyppäsi epävirallisen sisäratojen Euroopan-ennätyksen vuonna 1962. Hän on viimeinen terässeipäällä Suomen ennätyksen tehnyt hyppääjä, mutta menestyi myös lasikuituseipäällä.
Ankio sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kolmesta suomalaisesta heikoimpana neljänneksi. Tokion 1964 olympialaisissa hän oli kahdestoista. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 1961 ja pronssia vuonna 1963.
Ankio paransi syyskuussa 1961 Suomen ja Pohjoismaiden ennätyksen tulokseen 458 cm. Tämä jäi viimeiseksi terässeipäällä hypätyksi ennätykseksi. Maaliskuussa 1962 Ankio hyppäsi lasikuituseipäällä epävirallisen sisäratojen Euroopan-ennätyksen 476 cm. 
Kesäkuussa 1962 hän voitti Helsingin olympiastadionilla käytyjen Marskin kisojen seiväskilpailun stadionin ennätyksellä 460 cm; tuossa kisassa käytettiin ensimmäistä kertaa Suomessa alastulopaikalla Superlon-vaahtomuovipehmusteita. Kauhavan juhannuskisoissa 1962 Ankio sijoittui tuloksella 450 cm toiseksi kilpailussa, jossa Pentti Nikula hyppäsi uuden maailmanennätyksen 494 cm. Ennätyksensä 487 cm Ankio hyppäsi vuonna 1964.
Ankio voitti Suomen mestaruuden vuonna 1961 sekä saavutti SM-pronssia vuosina 1963 ja 1964. Sisäradoilla hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1962. Hän edusti seuratasolla Viialan Viriä ja Lauttasaaren Pyrintöä. Hänen valmentajansa oli Valto Olenius.
Työura.
Risto Ankio valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1960 ja työskenteli sitten pari vuotta Helsingin kaupungin tietokonekeskuksessa IBM 1401 -suurtietokoneen parissa. Hän opiskeli lisää tietotekniikkaa ASLA-Fulbright-stipendiaattina Kalifornian osavaltionyliopistossa Los Angelesissa (CSULA) 1964–1965 ja sitten kesän ajan General Electric -yhtiössä Arizonan Phoenixissa. Hän sai työpaikan Nokia-yhtiöstä ja teki työuransa pankkien automaattisen tietojenkäsittelyn parissa.
Teema (tietotekniikka)

Teema () on tietokonemaailman käsitteenä sovelluksen ulkoasua muuttava lisäke. 
Teemoja on aiemmin kutsuttu myös englanniksi nimellä skin sekä suomeksi myös nimellä kuosi tai olemus .
Englannin kielen termejä "skin" ja "theme" käytetään toistensa synonyymeinä.
Teema voi muuttaa käyttöliittymää usein tavoin (väripaletti, kirjaintyyppi, taustakuva) ja voi sisältää visuaalisen ilmeen lisäksi myös äänivasteiden muutoksia. Teemat voivat sisältää erilaisia ikoneja sekä animaatioita ja muita asetuksia.
Ensimmäisiä suosittuja ohjelmia, johon oli mahdollista asentaa teemoja, oli Nullsoftin Winamp. Kuosittaminen on hyvin yleistä mediasoittimissa, pikaviestintäohjelmissa ja verkkoselaimissa. Firefox ja Opera ovat alustariippumattomina helposti käyttäjän muokattavissa.
X-ikkunointia hyödyntävissä ympäristöissä, kuten Unixeissa ja Linuxissa, voidaan käyttöjärjestelmän teema vaihtaa helposti toiseen. GTK-käyttöliittymäkirjastoon perustuva GNOME ja Qt-kirjastoon perustuva KDE ovat esimerkkejä toisilleen vaihtoehtoisista työpöytäympäristöistä. Windowsissa tähän voidaan käyttää "WindowBlinds"-ohjelmaa, ja Mac OS X:ssä "ShapeShifteriä".
Celebration

Celebration voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Musiikissa:
Muuta:
Pohjois-Carolinan sinetti

Pohjois-Carolinan sinetti on Yhdysvaltain Pohjois-Carolinan osavaltion tunnus. Se hyväksyttiin osavaltion tunnukseksi vuonna 1871. 
Sinetin keskellä on kaksi naista, joista vasemmanpuoleinen symboloi vapautta. Naisella on vasemmassa kädessään keppi, jonka päällä on fryygialaismyssy ja oikeassa pergamentti, johon on kirjoitettu "Constitution". Oikeanpuoleisella naisella on kädessään kolme vehnäntähkää ja runsaudensarvi symboloiden osavaltion hedelmällisyyttä ja yltäkylläisyyttä. Sinetin taustalla on kolmimastoinen parkki, joka symboloi kauppaa. Sinetin yläosassa on päivämäärä May 20, 1775, joka viittaa Mecklenburgin piirikunnan itsenäisjulistukseen. Sinetin alaosassa on päivämäärä April 12, 1776, joka viittaa Halifaxin sopimukseen. Sinetin uloimmalle kehälle on kirjoitettu "The Great Seal of the State of North Carolina" ja osavaltion latinankielinen motto "esse quam videri".
Erik Furuhjelm

Erik Gustaf Furuhjelm (6. heinäkuuta 1883 Helsinki – 13. kesäkuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija. 
Henkilöhistoria.
Furuhjelmin vanhemmat olivat senaatin protokollasihteeri Elis Furuhjelm ja Selma Gabriela Antell ja puoliso vuodesta 1908 Alice Silfvast. Hän tuli ylioppilaaksi 1901, opiskeli Filharmonisen seuran orkesterikoulussa vuodesta 1893, Helsingin musiikkiopistossa 1901–1906, Helsingin yliopistossa 1901–1902 sekä Wienissä ja Münchenissä 1906–1907 ja Pariisissa 1908–1909. Furuhjelm oli Helsingin musiikkiopiston vt. opettaja 1905–1906, opettaja 1907–1935 ja varajohtaja 1920–1935. Furuhjelm piti useita konsertteja, toimi kuoronjohtajana, soitti alttoviulua Filharmonisen seuran konserteissa 1904–1905 ja Armas Järnefeltin johtamissa oopperaesityksissä. Hän oli "Finsk Musikrevyn" perustaja 1904 ja toimi musiikkiarvostelijana "Dagens Tidning" -lehdessä 1912–1914 ja "Dagens Press" -lehdessä 1915–1920. Furuhjelmille myönnettiin valtion säveltäjäeläke 1921, Pro Finlandia-palkinnon hän sai 1956.
Tuotanto.
Furuhjelmin merkittävimmät sävellykset lienevät pianokvintetto, jousikvartetto ja kaksi sinfoniaa. Hän julkaisi myös Jean Sibelius -elämäkerran.
Columbian liittopiirin sinetti

Columbian liittopiirin sinetti on Yhdysvaltain Columbian liittopiirin virallinen sinetti. Siinä oikeuden jumalatar pitää kädessään kukkaseppelettä Yhdysvaltain ensimmäisen presidentin George Washingtonin patsaan edessä. Sinetin taustalle on kuvattu Yhdysvaltain Capitolium-kukkula. Sinetin alaosaan on kirjoittettu Columbian liittopiirin motto "JUSTITIA OMNIBUS" (Oikeutta kaikille) ja vuosiluku "1871", joka viittaa vuoteen, jolloin Columbian liittopiiri sai nykyisen poliittisen statuksensa.
Hatin kieli

Hatin kieli eli hatti on Vähän-Aasian koillisosassa puhuttu, muinaista heettiä edeltänyt isolaattikieli, jota puhuivat hattilaiset. Sitä kutsutaan myös "protoheetiksi". Kieli tunnetaan heettiläisiin savitauluihin sisältyvistä, usein käännöksellä varustetuista rituaaliteksteistä. Hatin on arveltu olevan sukua luoteiskaukasialaisille kielille.
Kielen uskotaan sammuneen heettien uuden valtakunnan uudella kaudella 1300–1000 -luvuilla eaa.
Sanastoa.
Hattin kielestä on säilynyt sanastoa:
Drama (Yesin albumi)

Drama on brittiläisen progressiivista rockia soittavan Yes-yhtyeen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 22. elokuuta 1980 Atlantic Recordsin kautta. Albumi uudelleenjulkaistiin CD-formaatissa 24. helmikuuta 2004. Uudelleenjulkaisulla vanhat kappaleet ovat remasteroitu, ja mukana on kymmenen ennenjulkaisematonta kappaletta albumin äänityssessioista.
Albumin taustaa.
Yhtye ei ollut kirjoittanut ja harjoitellut uutta materiaalia edellisen albumin kiertueiden päätyttyä.
Kun Yes kokoontui 1979 albumin äänityksiin, tuli ilmeiseksi, että jäsenten erilaiset näkemykset olivat voimistuneet vetäen heitä erilleen yhtyeestä. Esimerkiksi Close To The Edgen kirjoittaneet kitaristi Steve Howe ja laulaja Jon Anderson eivät tehneet yhteistyötä. Steve Howen mukaan yritys tehdä albumi eteni alusta alkaen väärään suuntaan.
Kosketinsoittaja Rick Wakeman ja Jon Anderson olivat kehittäneet ideoita, mutta basisti Chris Squiren ja Howen oli vaikea sovittaa niihin omia osuuksiaan. He eivät myöskään ymmärtäneet aiotun tuottajan, Roy Thomas Bakerin työskentelytapoja.
Tilanne ajatui sekavaksi, ja sen päätti lopulta rumpali Alan Whiten onnettomuus jossa hän mursi jalkansa. Äänitykset lopetettiin ja sen sijaan yhtye piti talouskokokouksia mm. jäsenten osuuksista tekijänoikeus-korvauksiin.
Yes kokoontui uudelleen pieneen Redan Recorders- yhtiön studioon, mutta vain Squire, White ja Howe tulivat paikalle. Jon Anderson saapui kaksi viikkoa myöhemmin ja esitti säveltämiään lauluja.
Howen mukaan kaksi täysin erilaista musiikin suuntaa tulivat ilmi. Hän ja muut olivat tehneet "nopeita riffejä, isoja rakenteita ja jytiseviä rumpuja" kun taas Andersonin ideat olivat "ilmavia, kukkaishenkisiä ja yhteislaulu-kertosäkeitä". Anderson poistui palaamatta. Myös Rick Wakeman erosi yhtyeestä.
Chris Squire ehdotti Buggles - duon Trevor Hornia ja Geoff Downesia uusiksi jäseniksi. He olivat itse ottaneet aiemmin yhteyttä Yesin managereihin tarjotakseen yhtyeelle uutta laulua, ja olivat aiemmin tavanneet Squiren tämän äänittäessä soolomateriaaliaan naapuristudiossa.
Howe, Squire ja White pitivät heidän kanssaan harjoitukset kokeillakseen miten yhteistyö sujuisi. Uusi kokoonpano alkoi kirjoittaa ja harjoitella materiaalia, josta "Drama" kehittyi.
Horn ja Downes olivat yllättyneitä, sillä Squire ei ollut kertonut heille Yesin tilanteesta, mutta hän oli vakuuttunut, että he sopisivat yhtyeeseen.
Squire halusi tuottajaksi 1970-luvun huippumenestyksen ajan albumit tuottaneen ja äänittäneen Eddie Offordin, mutta hänet erotettin kolmen viikon kuluttua paljolti yhä oudomman käytöksen ja henkilökohtaisten syiden vuoksi. Hänet on kuitenkin merkitty tuottajaksi pohja-äänitysten osalta. Äänittäjäksi tuli Hugh Padgham. Lopullisesta miksauksesta vastasivat Howe ja Trevor Horn apunaan äänittäjät Gary Lanham ja Julian Mendelsohn.
Nikolai Jakovlev

Nikolai Feofanovitš Jakovlev (; 22. toukokuuta 1892 Bulgarinin huuttori nykyisen Saratovin alueen Atkarskin piirissä – 30. joulukuuta 1974 Moskova) oli venäläinen kielitieteilijä.
Nikolai Jakovlev valmistui vuonna 1916 Moskovan yliopistosta. Hän kuului Filipp Fortunatovin koulukuntaan. Vuodesta 1920 lähtien hän johti Pohjois-Kaukasian kielten ja kulttuurien tutkimustyötä valistusasiain kansankomissariaatissa ja Neuvostoliiton kansojen kielten ja kirjallisuuden instituutissa. Jakovlev toimi myös Uuden kirjaimiston keskuskomiteassa. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen hän työskenteli Moskovan idäntutkimusinstituutin ja Vieraiden kielten sotilasinstituutin professorina sekä Neuvostoliiton tiedeakatemian Kielen ja ajattelun instituutissa. Niin sanotun ”kielitieteellisen keskustelun” jälkeen vuonna 1951 Jakovlev erotettiin tehtävistään marrilaisena, minkä jälkeen hän sairastui ja luopui tieteen harjoittamisesta.
Jakovlev oli huomattava kaukasialaisten kielten tutkija ja yksi foneemiteorian kehittäjistä. Hän johti Neuvostoliiton monien vähemmistökielten kirjaimistojen luomista. Hänet tunnetaan myös suunnitelmasta venäjän kielen siirtämiseksi latinalaiseen kirjaimistoon. Jakovlev kirjoitti laajat adygein, kabardin ja tšetšeenin sekä julkaisematta jääneet abhaasin ja inguušin kieliopit.
Ari Väänänen

Ari Henrik Väänänen (s. 26. elokuuta 1947 Kymi) on entinen suomalainen pituushyppääjä.
Väänänen sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten pituushypyssä 11:nneksi. Hän edusti Suomea kahdessa Euroopan cupissa sekä kymmenessä maaottelussa vuosina 1970–1975.
Seuratasolla Väänänen edusti Karhulan Urheilijoita ja Karhulan Työväen Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1972, 1973 ja 1975. Hän voitti TUL:n mestaruuksia pituushypyn lisäksi 100 metrin juoksussa.
Väänäsen ennätys pituushypyssä on 792 cm ja 100 metrin juoksussa 10,3 s. Molemmat ennätykset hän teki Itä-Saksassa vuonna 1973.
Pjotr Uslar

Pjotr Karlovitš Uslar (; 1. syyskuuta 1816 Tverin läänin Kurovon kylä – 20. kesäkuuta 1875 Kurovo) oli paroni, Venäjän armeijan kenraali ja kaukasialaisten kielten tutkija.
Pjotr Uslar valmistui Venäjän pääesikunnan akatemiasta. Kielitieteellistä koulutusta hänellä ei ollut. Vuodesta 1850 lähtien hän toimi Venäjän maantieteellisen seuran Kaukasian osaston jäsenenä. Vuonna 1858 Uslarin tehtäväksi annettiin Kaukasian historian laatiminen, joka sai hänet kiinnostumaan alueen kielistä. Vuodesta 1868 lähtien hän toimi Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsenenä.
Uslar oli kaukasialaisten kielten tutkimuksen uranuurtaja. Hän laati tekstinäytteillä ja sanastoilla varustetut abhaasin, avaarin, dargin, lakin, lezgin, tabasaranin ja tšetšeenin kielioppien kuvaukset. Uslaria pidetään foneemiteorian edeltäjänä. Hän teki myös yrityksiä kirjakielten ja kouluopetuksen luomiseksi kaukasialaisia kansoja varten.
Gali (kaupunki)

Gali (georgiaksi გალი) tai Gal (abhaasiksi Гал) on kaupunki Georgiaan kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Abhasian tasavallassa. Se sijaitsee alueen kaakkoisosassa 77 kilometrin päässä Suhumista. Kaupunki on Galin piirin keskus. Asukkaita on 7 200 henkeä (vuonna 2003). Heistä yli 95 % on mingrelejä.
Clark Gregg

Clark Gregg (s. 2. huhtikuuta 1962 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Gregg syntyi Bostonissa, Massachusettsissa ja varttui aikuiseksi Chapel Hillissä, Pohjois-Carolinassa. Hän on esiintynyt pienissä rooleissa useissa elokuvissa kuten "Lovely &amp; Amazing", "In Good Company" ja "Ihmisen tahra" sekä televisiosarjoissa kuten "Will &amp; Grace", "Sports Night", "Sinkkuelämää" ja "West Wing". Hän myös käsikirjoitti vuoden 2000 trillerin "Salaisuus pinnan alla" ja on ohjannut elokuvan "Choke". 
2000-luvulla Gregg on esittänyt agentti Phil Coulsonia Marvel Comicsin sarjakuviin pohjautuvissa elokuvissa "Iron Man", "Iron Man 2", "Thor", "The Avengers" ja "Captain Marvel" sekä "S.H.I.E.L.D. Agentit" -televisiosarjan pääosassa. Lisäksi hän on toiminut hahmon ääninäyttelijänä Disney XD:n animaatiosarjassa "Ultimate Spider-Man" sekä Disney+-animaatiosarjassa "What If...?".
Gregg oli naimisissa näyttelijä Jennifer Greyn kanssa vuodesta 2001 vuoteen 2020. Pariskunnalla on joulukuussa 2001 syntynyt tytär.
Juhani Manninen

Eero Juhani Manninen (s. 4. toukokuuta 1941 Toivakka) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji urallaan oli pituushyppy.
Manninen kilpaili Rooman 1960 olympialaisten pituushypyssä mutta karsiutui loppukilpailusta. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia vuosina 1961 ja 1965. Hän edusti Suomea seitsemässä aikuisten maaottelussa.
Seuratasolla Manninen edusti Toivakan Rivakkaa ja Tampereen Pyrintöä. Hän voitti pituushypyn miesten Suomen mestaruuden 19-vuotiaana vuonna 1960; samana vuonna hän voitti myös nuorten Suomen mestaruuden kuten vielä vuonna 1961. Aikuisten SM-pronssia hän saavutti vuosina 1961 ja 1965. Tampereen Pyrinnön joukkueessa hän saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa SM-hopeaa vuonna 1968 ja SM-pronssia vuonna 1969.
Mannisen ennätys pituushypyssä on 768 cm ja 100 metrin juoksussa 10,8 s.
Manninen on ammatiltaan peruskoulunopettaja ja hän on toiminut Kaukajärven ja Kämmenniemen koulun rehtorina. Hänen tyttärensä Johanna Manninen on korkeushypyn Suomen mestari.
Ritsa (järvi)

Ritsa (abhaasiksi Риҵа, georgiaksi რიწა) on vuoristojärvi Georgiaan kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Abhasian tasavallassa. Se sijaitsee Lašipse-joen laaksossa Gagran vuoriharjanteen itäpuolella 950 metrin korkeudella merenpinnasta. Järven pinta-ala on 1,49 neliökilometriä, keskisyvyys 63 metriä ja suurin syvyys 116 metriä. Ritsa laskee Jupšaran ja Bzybin kautta Mustaanmereen.
Järvi ympärillä on Ritsan luonnonsuojelualue. Kauniiden maisemiensa ansiosta se on suosittu matkailukohde. Rannalla sijaitsevat Ritsa-Avadharan kivennäisvesikylpylä sekä Stalinin ja Brežnevin huvilat.
Johanna Manninen (korkeushyppääjä)

Johanna Perkiö (o.s. Manninen, s. 18. huhtikuuta 1968 Tampere) on entinen suomalainen korkeushyppääjä.
Johanna Manninen voitti korkeushypyssä Suomen mestaruuden vuonna 1993 sekä saavutti SM-pronssia vuonna 1994. Seuratasolla hän edusti Tampereen Pyrintöä sekä Suomea kahdessa maaottelussa, voittaen muun muassa Ruotsi–Suomi-maaottelun 1993. Hänen ennätyksensä on 184 cm vuodelta 1993.
Manninen on koulutukseltaan ekonomi. Hänen isänsä Juhani Manninen on pituushypyn Suomen mestari ja olympiaedustaja.
ISRC

ISRC-tallennekoodi () on äänitteiden ja musiikkivideoiden tunnistamisessa käytetty koodi. ISRC -tallennekoodi määritetään ISO-standardissa ISO 3901. ISO on antanut koodien jakelun kansainvälisen äänitetuottajien järjestön IFPIn tehtäväksi. Suomessa ISRC -koodien antamisesta vastaa Musiikkituottajat - IFPI Finland ry
ISRC -koodi annetaan erikseen kullekin teoksesta julkaistulle tallenteelle. Näin jokaisella teoksesta julkaistulla versiolla on oma koodinsa. Luokittelu luo perustan kansainväliselle tallenteiden EDI-rekisteröinnille. Sillä on tarkoitus helpottaa paitsi kirjastojen ja arkistojen luettelointia, myös teosten tunnistamista tekijänoikeusraportoinnin yhteydessä. ISRC ei kuitenkaan yksilöi itse teosta, joten se toimisi raportoinnissa lähinnä viiteavaimena teokset yksilöivään tietokantaan.
ISRC -koodi tallennetaan itse kappaleeseen masteroinnin yhteydessä PQ -koodausvaiheessa.
Muoto.
ISRC -koodi muodostuu 12 merkistä seuraavassa muodossa: CC-XXX-YY-NNNNN. Koodin neljä osaa määritellään seuraavasti:
Lähteet.
https://www.ifpi.fi/isrc/
John Franklin Enders

John Franklin Enders (10. helmikuuta 1897 – 8. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen bakteriologi. Hän oli Harvardin yliopiston professori vuodesta 1935. Hän toimi myös johtajana lastentautien tutkimusosastossa, Bostonin Children's Medical Centre -laitoksessa. Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon Thomas Huckle Wellerin ja Frederick Chapman Robbinsin kanssa poliovirusta koskevista tutkimuksistaan.
Enders aloitti opiskelemalla englanninkielistä kirjallisuutta Harvardin yliopistossa ennen kuin vaihtoi pääainetta, ja väitteli bakteriologiasta 1930.
İmralı

İmralı on pieni turkkilainen saari Marmaranmerellä Armutlu-Bozburunin niemimaan länsipuolella Bursan maakunnan lähellä. Saari toimii huippuluokan turvallisuusvankilana, ja siellä on vankina ainoastaan Kurdistanin työväenpuolueen johtaja Abdullah Öcalan, jota syytetään terrorismista Turkin maaperällä. Saarella on sotilastukikohta, ja sinne rantautuminen on kielletty. Myös saarta ympäröivä vesialue on suljettu meriliikenteeltä. Saari on noin kahdeksan kilometriä pitkä ja kolme kilometriä leveä. Pinta-ala on 25 neliökilometriä. Saaren korkein kohta on 217-metrinen Türk Tepesi ().
Saaren nimi oli roomalaisaikana Besbicus ja Bysantin aikana Kalolimnos. Osmanit valtasivat saaren 1400-luvulla Bysantilta avatakseen vesiväylän Bursaan. Saari on saanut nimensä emiiri Alin mukaan, joka oli osmanivaltion ensimmäisiä amiraaleja. Aina Turkin itsenäisyyssotaan vuosina 1919–1922 saarella oli kolme kreikkalaista kylää. Saarelaiset kasvattivat viinirypäleitä ja silkkiä sekä kalastivat. Entisistä saarelaisista nousi myöhemmin tunnetuksi Kimon Friar, joka on Yhdysvalloissa englannintanut kreikkalaista kirjallisuutta.
Kreikkalaiset muuttivat saarelta 1923 Manner-Kreikkaan, ja saari oli vuoteen 1935 autiona. Huippuluokan vankilaksi sitä alettiin muuttaa 1935. Vangit saivat pientä tuloa viljelemällä maata ja kalastamalla. Vankeudessa oli esimerkiksi yhdysvaltalainen huumesalakuljettaja Billy Hayes, jonka elämäntarinaan pohjautuu elokuva "Keskiyön pikajuna".
Saarelle tuotiin vuonna 1999 pitkään etsitty PKK:n johtaja Abdullah Öcalan, ja muut vangit vietiin muihin vankiloihin. Öcalanin puolustusasianajaja on nimittänyt İmralıa Turkin Guantanamoksi. Saaren kuuluisin vanki on ollut Turkin entinen pääministeri Adnan Menderes, joka syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa 27. toukokuuta 1960. Menderesiä syytettiin perustuslain rikkomisesta, hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin 17. syyskuuta 1961 İmralıllä.
Tory Lane

Tory Lane (s. 30. syyskuuta 1982) on yhdysvaltalainen alastonmalli, striptease-tanssija, pornonäyttelijä ja -ohjaaja. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina.
Jaime Alguersuari

Jaime Víctor Alguersuari Escudero (s. 23. maaliskuuta 1990 Barcelona, Katalonia) on uransa päättänyt espanjalainen kilpa-autoilija, joka kilpaili muun muassa Formula 1 sekä Formula E -sarjoissa. Hänen isänsä Jaime Alguersuari, Sr. ajoi kaksi kilpailua Moto GP-luokassa vuosina 1973 ja 1975. Alguersuari ei saavuttanut yhtään palkintosijaa.
Ura.
Alguersuarin ura alkoi Italian Formula Junior 1600 -sarjassa vuonna 2005, jossa voitti kaksi osakilpailua. Alguersuari voitti Britannian F3-sarjan mestaruuden kaudella 2008. Kaudella 2009 Alguersuari ajoi World Series by Renault -sarjassa sijoittuen kuudenneksi voittamalla yhden kilpailun. Kauden aikana hän siirtyi Formula 1:siin kesken kauden. Hän ajoi ensimmäisen Formula 1 -kilpailunsa heinäkuussa 2009 Unkarissa.
Alguersuari sai Sébastien Bourdais'n kilpakuljettajan paikan Scuderia Toro Rosson F1-tallista kesken kauden kun ranskalaisen suoritukset eivät miellyttäneet tallia. Tätä ennen Alguersuari oli tallin varakuljettaja, ja F3-mestarina hän sai F1:een osallistumista edellyttävän superlisenssin automaattisesti. 19 vuoden ja 125 päivän ikäisenä Alguersuarista tuli tuolloin kaikkien aikojen nuorin F1-kilpakuljettaja. Alguersuari sijoittui avauskilpailussaan Unkarin GP:ssä sijalle 15. Parhaaksi sijoitukseksi jäi Brasilian GP:n 14:s sija.
Alguersuari jatkoi Toro Rossolla myös seuraavalla kaudella, . Hän saavutti ensimmäisen pistesijansa 11. kilpailussaan, ajamalla yhdeksänneksi Malesian GP:ssä. Alguersuari ajoi pisteille myös Espanjan ja Abu Dhabin kilpailuissa sijoittuen pisteissä 19:nneksi. Kaudella 2011 Algersuari ajoi seitsemän kertaa pisteille parhaana tuloksenaan kaksi seitsemättä sijaa Italian ja Korean kilpailuista. Hän saavutti 26 pistettä kauden aikana sijoittuen sijalle 14. Kausi 2011 oli Alguersuarin paras. Alguersuari toimi kausilla 2012 ja 2013 rengasvalmistaja Pirellin testikuljettajana. Hän liittyi myös BBC Radio 5 -kanavan urheiluosaston selostus- ja asiantuntijaryhmään vuonna 2012.
Vuosien 2014–2015 aikana hän kilpaili Formula E -sarjassa Virgin Racingin riveissä.
Alguersuari pyörtyi kesäkuussa 2015 ajetun Formula E -sarjan Venäjän osakilpailun jälkeen ja joutui jättämään kauden päätöskisat Lontoossa väliin.
Alguersuari ilmoitti 1. lokakuuta 2015 päättävänsä kilpa-autoilijan uransa.
DJ:nä.
Kilpa-autoilun ohella Alguersuari harrastaa musiikkia. Hänellä on oma äänitysstudio Barcelonassa ja hän on tunnettu Espanjassa myös DJ:nä, taiteilijanimellään DJ Squire. Alguersuarin ensimmäinen albumi "Organic Life" julkaistiin syyskuussa 2011. Levy-yhtiönä oli Blanco y Negro Records.
Tia Tanaka

Tia Tanaka (s. 15. maaliskuuta 1987) on vietnamilais-yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja malli, muun muassa "Penthousella". Tanakan äiti on vietnamilais-ranskalainen ja isä vietnamilainen.