Kärppälänjoki

Kärppälänjoki on Pirkanmaalla Sastamalan Kärppälässä Kuloveteen laskeva joki, joka muodostaa 16 kilometriä pitkästä pääuomasta 6,3 kilometrin alajuoksun osuuden.
Joen kulku.
Kärppälänjoen ja sen yläpuolisen Viiterinojan osuuden vaiheittumiskohdasta on käytettävissä vain yksi tietolähde, jonka mukaan Kärppälänjoki alkaisi Jokipohjasta . Jos koko Jokipohjan peltoaukea on Kärppälänjokea, tulee joen pituudeksi yli 6 kilometriä. Joki on muodostunut kallioalueelle, jossa on voimakas murroslaakso. Laakson peittää nykyään pehmeä ja 7–10 metriä paksu savikerrostuma, johon joki on kuluttanut uomalleen syvän jokilaakson. Paksuin Kärppälänjoen varrella kairaamalla mitattu savikerros on 14 metriä paksu. Kärppälänjoen varressa on myös laajoja hiesukkoja.
Pääuoman yläjuoksulta idästä tuleva Viiterinoja alkaa laskeutua Korkeenojakulmalta Jokipohjaan, missä joki virtaa uurtamassaan peltoalueen laaksossa. Joki kääntyy sitten kohti luodetta kohdassa, jossa se kohtaa Korvalammin laskuojan. Samalla, kun se kohtaa Kytöhohkalta alkavan ojan alkaa Kärppälänjoki laskeutua laaksossaan alemmaksi. Tässä kohtaa on joessa betoninen patorakennelma, josta alkaa lyhyt koski, jossa on ensin kivinen pato ja sen jälkeen vielä perattu koski . Betonipadon jälkeen joki sukeltaa metsässä lähes kilometrin matkalle jyrkkärinteiseen laaksoon. Sen uoma on täällä noin kaksi metriä leveä . Joki tulee metsästä esille Kärppälänpelloille, jotka ovat vain toista metriä korkeammalla kuin Kulovesi. Joki virtaa täällä mutkitellen seuraten metsänreunaa ja alittaa sitten valtatien 12. Joen vedenpinta on valtatien takana jo korkeammalla kuin ympäristön peltomaat, joten joen äyräitä on korotettu molemmin puolisilla penkereillä. Sekä Kärppälänjoella että Vankimusojalla on molemmilla tällaiset penkereet Kuloveteen asti. Joen uoma on valtatien jälkeen hyvin leveä. Joki kääntyy sillan kohdalla kohti koillista ja tekee lopuksi kaarroksen kohti luodetta juuri ennen laskemistaan Kuloveden Kärppälänlahteen. Joki on paljon leveämpi kuin Kärppälän vanhan kylätien eli yhdystien 12991 silta-aukko.
Piimäsjärven valuma-alue.
Kärppälänjoki sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Piimäsjärven valuma-alueeseen (35.136) se kuuluu. Valuma-alueen pinta-ala on 53,29 neliökilometriä (tai 53,25 km² ) ja sen järvisyys on 0,54 % .
Vesistöviranomaisten Paikkatietoikkunassa julkaiseman uomaverkosto- ja valuma-aluetiedon valossa Piimäsjärven valuma-alueen pääuoma alkaa Masojärvestä. Järvestä kosteikoksi kuivatettu Masojärvi sijaitsee Kärppälänjoen valuma-alueen vedenjakajalla ja se on samalla puoliksi Nokian puolella. Pääuoman pituus on määritetty laskemalla ensin yhteen Paikkatietoikkunan uomaosuuksien pituudet ja lisäämällä siihen vielä Masojärven ja sen yläpuolisten ojien pituudet eli 2,5 kilometriä. Latvajärveksi voidaan mainita myös pientä Paskolammi. Pääuoman pituudeksi tulee siten noin 16,0 kilometriä. Pääuoman Masojärven alapuolista ojaa kutsutaan Masojoeksi, sen keskijuoksua Viiterinojaksi ja alajuoksua Kärppälänjoeksi.
Valuma-alueella on vähän vesistöjä ja niistäkin on osa laskettuja. Pääuoman alajuoksulla Kärppälän pelloilla Vankimusoja yhtyy jokeen vasemmalta puolelta noin 1,6 kilometriä joensuusta. Oja on Vatajan entisen Vankimusjärven laskuoja, joka syvennettiin tarkoituksena laskea Vankimusjärvi ja ottaa sen pohja viljelyyn . Järven mutapohja on kuitenkin painunut koko ajan kasaan eikä sen lopullinen kuivattaminen peltomaaksi näytä onnistuvan. Järvenpohjalle laskevassa Haapakorvenojassa on 100 metriä pitkä mutta varsin kapea koski. Kosken alla on ojan sivussa lampi, johon otetaan vettä ojan patoaltaasta. Vankimusojaan on Vankimuksen jälkeen asennettu pitkä betoniputki, jonne oja katoaa kymmeniksi metreiksi . Toinen Kärppälänjoen sivuoja yhtyy siihen oikealta puolelta puolitoista kilometriä ylempänä. Tämä oja alkaa Varppeen koillispuolelta. Kolmas sivuoja alkaa myös Varppeen takamailta Kytöhohkan ja Leppäkorven suunnalta ja se yhtyy jokeen Jokipohjan pelloilla. Lähes samaan kohtaan yhtyy toiselta puolelta oja, joka virtaa pelloilla Korvalammin läpi. Kytöhohkalta alkaa toinenkin sivuoja, joka yhtyy oikealta puolelta Viiterinojaan Korkeeojankulmilla. Ylemmällä peltoalueella Piimäsjärvenmaalla pääuomaan on johdettu Alisen Piimäsjärven ja Ylisen Piimäsjärven yhteiset laskuvedet. Yläpuolisella Masojoen osuudella ei ole enää suurempia sivuojia eikä Masojärveen laskevia ojia luetella tässä enempää. Masojärvi on siis kuivatettu kosteikoksi ja Alinen Piimäsjärvelle on toimitettu järvenlasku.
Luontoarvoja.
Vankimuksen peltoalueelle kertyy keväisin vettä, joka saa vesilinnut ja kahlaajat kerääntymään alueelle lepäämään.
Historiaa.
Kärppälänlahti.
Kuninkaan kartastossa, joka julkaistiin 1700-luvun lopulla, on Kärppälänlahti pitempi kuin se on nykyään. Kartassa lahdenpohjukka työntyy perällä laajenevaksi lahdeksi, jonka kapea lahdensuu sijaitsee nykyisen joensuun ylittävän sillan kohdalla. Kärppälän kylätontti sijaitsee siinä lähellä lahden länsirannassa. Tilanne on samanlainen vuosina 1855–1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa. Siinä alueen peltomaat ovat pieniä ja nykyiset alavat peltomaat ovat niittymaita Kuloveden Krapille asti. Lahdensuun ylittää taloille johtava tie. Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1930 on lahden muoto piirretty tarkemmin. Lahdensuun ylittää nyt paikallinen kylätie.
Järvenlaskut.
Vankimusjärven kuivattaminen on vuoden 1930 Tyrvään taloudellisessa kartassa edistynyt niin, että laakson pohjalla on enää kolme pientä lampea. Vuoden 1961 peruskartassa on kaikki muu vesijättömaa jaettu osakkaille, paitsi näiden kolmen lammen alueet. Vankimuksen maat ovat kartassa pääosin niittyä tai pensaikkoa.
Masojärvi on vuoden 1930 kartassa merkitty kokonaan kosteikoksi ja Alinen Piimäsjärvi on jo siinä saavuttanut nykytilansa.
Tyrvään voimalaitoksen vaikutukset.
Tyrvään vesivoimalaitoksen perustaminen on vaikuttanut selvästi myös Kärppälän maiseman. Vuosina 1946–1950 padottiin Hartolankosken lisäksi myös Kuloveden puolella joitakin rantoja maapatopenkereillä. Kärppälän pohjoisrannat Rikastenselän Krapin kohdalla ja Kärppälänlahden pohjukassa pengerrettiin vähintään tulvansuojelun nimissä, mutta myös viljeltävän lisämaan saamisen toivossa . Kärppälänjoen vedenpinta onkin ylempänä kuin Kärppälän peltoaukean nykyinen maanpinta. Voimalaitoksen padottava vesiallas, joka muodostui Rautavedestä ja Kulovedestä, täyttyi hitaasti ja se oli täynnä vasta vuonna 1957 . Penkeröidyn jokiuoman ympäristön sadevedet päätyvät keräilyojiin ja ne pumpataan Kuloveteen joensuussa. Tämän hankkeen toteutus näkyy selvästi vuoden 1961 peruskartassa .
Valtatien 12 Kärppälänjoen silta, joka rakennettiin vuonna 1959, uusittiin vuonna 2023. Uusi silta on nykyään 10,2 metriä leveä.
Vesimyllyt.
Kalmbergin kartassa on Jokipohjan jälkeen merkitty ainakin kaksi vesimyllyä joen vuolaimpaan kohtaan. Joenvarren tulviviin kohtiin oli raivattu niittymaita, joista kerättiin talveksi heinää. Tyrvään taloudellisessa kartassa on merkitty vain yksi vesimylly, joka sijaitsee joessa Jokipohjan yläpuolella metsänreunassa. Vankimuksenojassa on sen sijaan kaksi vesimyllyä.