tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tuhkakirvinen

Tuhkakirvinen ("Anthus rubescens") on palearktisella alueella elävä varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Siperian ja Kaukoidän, myös Sahalinin ja Kuriilit, sekä Alaskan, Kanadan, Kalliovuorten alueen, Yhdysvaltojen koillisnurkan, sekä Grönlannin länsiosan. Siitä tunnetaan neljä alalajia. Marmaduke Tunstall kuvaili lajin holotyypin Pennsylvaniasta 1771.
Tuhkakirvisestä tunnetaan neljä alalajia. Suomessa laji havaittiin ensimmäisen kerran 20. lokakuuta 2017 Mustasaaressa. Havainto on vielä vahvistamaton.
R-luokka (hävittäjä, 1916)

R-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston alusluokka, johon kuului 62 vuosina 1916&amp;dash;1917 valmistettua hävittäjää. Alukset olivat M-luokasta paranneltuja aluksia. Luokkien suurimpina eroina olivat R-luokan kaksiakselisuus ja vaihteistettujen turbiinimoottorien käyttöönotto verrattuna M-luokan kolmiakselisuuden ja suorasaantiturbiinit.
Palvelus.
Kaikki luokan alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa, joista osa muutettiin miinalaivoiksi. Sodassa kahdeksan luokan aluksista upposi. Jäljelle jääneet luokan alukset romutettiin 1920- ja 1930-luvuilla kahta lukuun ottamatta. "HMS Skate" oli vanhin käytössä ollut Kuninkaallisen laivaston hävittäjä toisessa maailmansodassa ja "HMS Radiant" siirrettiin syyskuussa 1920 kuninkaalliselle Siamin laivastolle nimellä "Phra Ruang".
Alukset.
Amiraliteetti tilasi toukokuussa 1915 ensimmäiset kaksi luokan aluksista, seuraavat seitsemäntoista tilattiin heinäkuussa, minkä jälkeen kahdeksan joulukuussa. Viimeiset luokan alukset tilattiin maaliskuussa 1916, jolloin 23 aluksesta yksitoista valmistettiin aiemmista poikkeavina. Tätä poikennutta osaa tilauksesta kutsutaan toisinaan parannetuksi R-luokaksi.
Lisäksi valmistui Thornycroftilta ja Yarrowilta telakoiden omien suunnitelmien pohjalta kaksitoista alusta.
Paranneltu R-luokka.
Maaliskuussa 1916 tilatuista aluksista yhdentoista piirustuksia muutettiin. Näitä aluksia kutsutaan toisinaan parannelluiksi Amiraliteetin R-luokan aluksiksi. Alusten leveys kasvoi etriin ja syväys etriin, minkä seurauksena uppouma kasvoi 1 085 tonniin.
Yarrowin R-luokka.
Yarrow Shipbuildersilta tilattuja seitsemää alusta kutsutaan toisinaan Yarrowin myöhemmiksi M-luokan hävittäjiksi. Alukset palvelivat laivastossa ensimmäisessä maailmansodassa ja niiden suunnittelu perustui aikaisempaan Yarrowin M-luokkaan, johon tehtiin pieniä parannuksia. Näistä merkittävin oli alusten kaventaminen uppouman kompensoimiseksi ja kaareva perä.
Yöni Maudin luona

Yöni Maudin luona ("Ma nuit chez Maud") on Éric Rohmerin elokuva vuodelta 1969. Se on järjestyksessä neljä, joskin ajallisesti kolmas Rohmerin moraalielokuvien sarjassa "Six contes moraux". Se esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 1969. Elokuva oli Rohmerin läpimurto, ja se saa runsaasti katsojia yhä 2000-luvullakin.
Elokuvan sisältö on Clermont-Ferrandissa talvella käyty filosofinen keskustelu, jossa ovat mukana katolinen, marxilainen ja Maud, joka on vapaa-ajattelija.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Yöni Maudin luona" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Bad Goisern am Hallstättersee

Bad Goisern am Hallstättersee on Ylä-Itävallan osavaltiossa Itävallassa sijaitseva kunta. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 7 567 asukasta. Se on myös osa Salzkammergutin matkailualuetta. Yli 60 prosenttia Bad Goisernin pinta-alasta on metsää ja 12,4 prosenttia on maatalouskäytössä.
Historia.
Bad Goisernilla on pitkä historia, mutta kirjoitettuja asiakirjoja siitä löytyy vasta 1300-luvulta eteenpäin. Sen silloinen nimi oli "Gebisham". Vuonna 1931 Bad Goisernista tuli kylpyläkunta ja vuonna 1952 kauppala. Vuodesta 1955 asti sitä on kutsuttu nimellä Bad Goisern. "Bad" on saksaa ja tarkoittaa "kylpyä", ja se on lisätty parantavia tai kuumia kylpyjä tarjoavien paikkakuntien nimien eteen.
Liikenne.
Junaliikenne.
Bad Goisernissa on kolme rautatieasemaa: yksi pohjois- ja eteläosassa, sekä yksi kunnan keskustassa.
Bad Goisern Jodschwefelbad on Bad Goisernin pohjoisosassa oleva rautatieasema. Tällä hetkellä siellä on toiminnassa kaksi asemalaituria.
Bad Goisern on vain sata metriä kunnan keskustasta sijaitseva asema, missä on toiminnassa oleva lipunmyyntipiste ja kaksi asemalaituria.
St. Agathassa sijaitseva rautatieasema on vain sadan metrin päässä Hallstatt-järvestä. Asemalla on lipunmyyntipiste ja kaksi käytössä olevaa asemalaituria.
Kriketin Euroopan-liiga 2002

Kriketin Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin kaudella 2002 divisioonissa 1 ja 2. Pelipaikkana oli Pohjois-Irlanti ja kisojen ajankohta 20.-25. heinäkuuta.
European Representative Festival 2002.
Turnaus vastasi nykyistä 4.divisioonaa. Se pelattiin Kroatiassa 23.-25. elokuuta ja sen voitti Suomi.
R-luokka (hävittäjä)

R-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, jonka muodostivat vuoden 1940 hätäohjelman () kahdeksan hävittäjää. Luokan alukset muodostivat aluksi saattuepalveluksessa niin kutsutun 4. hätälaivueen ().
Alukset.
Alukset muistuttivat Q-luokkaa, mutta upseerien majoitustilat oli siirretty taaemmas. Siirto paransi keskilaivan tilojen sijoittelua.
Luokan sodasta selvinneiden alusten komentosillan sivuille sijoitetut yksiputkiset Oerlikonin 20 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin hydraulisesti toimivilla kaksiputkisilla Mk V asennuksilla. "HMS Rotherhamilla", "HMS Raiderilla" ja "HMS Rocketilla" korvattiin keskilaivaan sijoitetut Oerlikonit ja etsintävalo neljällä yksiputkisella Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Etsintävalo kuitenkin asennettiin myöhemmin uudelleen pienentäen syvyyspommien lukumäärää. "HMS Raiderille" asennettiin lisäksi kaksi kaksiputkista Oerlikonia Mk V asennuksina takakannelle.
Alusten tyypin 290 tutkat korvattiin tyypin 291 järjestelmällä ja myöhemmin edelleen tyypin 293 tutkalla. Senttimetrialueen tyypin 272 tutka asennettiin erilliselle tasolle torpedoputkien väliin "HMS Rotherhamilla", "HMS Racehorsella", "HMS Rapidilla", "HMS Raiderilla" ja "HMS Roebuckilla" ja lopuilla aluksilla etumastoon. "HMS Racehorsella", "HMS Raiderilla", "HMS Rapidilla", "HMS Redoubtilla" ja "HMS Relentlessillä" oli lisäksi radiosuuntimalaitteet päämaston huippuun asennettuna.
Occamismi

Occamismi on nimitys, joka on annettu Vilhelm Occamilaisen filosofiselle ja teologiselle ajattelulle ja häntä seuranneelle koulukunnalle.
Filosofia.
Occamistisen ajattelun keskeinen piirre oli nominalistinen ontologinen minimalismi, "terminismi", jonka mukaan universaaleilla ei ollut todellista olemassaoloa, vaan ne olivat olemassa ainoastaan ihmisten mielissä. Seurauksena kaiken tieteen tutkimuskohteena olivat ennen kaikkea käsitteet ja näitä käsitteitä ilmaisevat sanat. Kanta liittyi keskiajan universaalikiistaan.
Koska vain partikulaarit eli yksilöoliot olivat olemassa, tiedon hankkimisen keskeisin menetelmä oli intuitio, ei universaalien abstrahointi todellisuudesta, niin kuin aristoteelisessa ajattelussa. Occamismin mukaan inhimillinen tieto oli näin subjektiivista, eikä peräisin objektiivisesta todellisuudesta. Tämä johti tietoteoreettiseen agnostisismiin.
Teologiassa occamismi sisälsi muun muassa Jumalan tahdonvapautta koskevan ajatuksen, jonka mukaan Jumala ei tahtonut asioita siksi, että ne ovat hyviä, vaan asiat ovat hyviä siksi, että Jumala on tahtonut ne. Martti Luther sai paljon vaikutteita occamismista.
Matthew E. Moore on kutsunut nykyfilosofiassa W. V. O. Quinen ja Hilary Putnamin matemaattista realismia occamismiksi, ja lukenut sen keskeisiksi osiksi ontologisen minimalismin ohella muun muassa empirismin ja naturalismin.
Bad Ischl

Bad Ischl on kylpyläpaikkana tunnettu vajaan 15 000 asukkaan kaupunki Ylä-Itävallassa. 
Maantiede.
Bad Ischl sijaitsee noin 4 km Salzburgista kaakkoon, Traun- ja Ischler Ache-jokien yhtymäkohdassa. Alueella on rikki-, jodi- ja suolapitoisia lähteitä.
Kunnan kokonaispinta-alasta yli 70 % on metsää ja 7,9 % maatalouskäytössä.
Historia.
Bad Ischl mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1262. Kylpylätoiminta alkoi siellä 1800-luvun alkupuolella. Se oli monien tunnettujen säveltäjien, kuten Johann Straussin, Franz Leharin ja Johannes Brahmsin kesäkoti, mutta myös monet muut muusikot vierailivat siellä säännöllisesti.
Paikannimi muutettiin Ischlestä Bad Ischleksi vuonna 1906, ja vuonna 1940 siitä tuli kaupunki.
Kulttuuri.
Nähtävyydet.
"Museot"
"Uskonnolliset rakennukset"
"Rakennukset"
"Monumentit"
"Muut"
Liikenne.
Bad Ischlen rautatieasema sijaitsee kaupungin keskustassa lähellä kylpylää. Siellä kulkee myös monia linja-autoja, joiden päätepysäkki Bad Ischle on.
Koulutus.
Bad Ischlessä on viisi oppilaitosta:
Timo Ernamo

Timo Ernamo (s. 1958) on suomalainen kirjailija, suomentaja ja kustantaja, joka on kustantanut etenkin koti- ja pohjoismaista kirjallisuutta. Ernamo oli yksi Liken perustajista. Vuosina 2002-25 hän työskenteli WSOY:ssä, "Johnny Kniga"-yksikössä.
Ernamo on kirjoittanut ylioppilaaksi Raumalla Aronahteen lukiosta 1977. Hän aloitti opinnot Helsingin yliopistossa saman vuoden syksyllä. Kustannusalalle hän kulkeutui lähinnä musiikin ja ohjelmatoiminnan kautta. Ernamo toimi pitkään yliopiston tiedekuntahallinnon tehtävissä, kunnes 1990 ryhtyi päätoimiseksi kustantajaksi.
Hän on toiminut muun muuassa Jaakko Heinimäen, Tapio Koivukarin, Karin Fossumin, Erlend Loen, Mikael Niemen, Jo Nesbøn, Jan Guilloun, Jonas Gardellin ja Vigdís Grímsdottirin kustantajana.
Ernamolla on ensimmäisestä avioliitostaan neljä aikuista lasta. Hän on naimisissa kuninkaalliskirjailijana tunnetun Sanna-Mari Hovin kanssa. Hänen sisarensa Tuija Ernamo oli Tampereen teatterin näyttelijä.
Ernamo on mm. Helsingin kirjailijoiden ja Suomen Tietokirjailijoiden jäsen.
Horace Walpole

Horatio Walpole, Orfordin 4. jaarli, paremmin tunnettu nimellä Horace Walpole (24. syyskuuta 1717 Lontoo, Ison-Britannian kuningaskunta – 2. maaliskuuta 1797) oli englantilainen aatelinen, taidehistorioitsija, kirjailija ja poliitikko. Hänet muistetaan nykyään Lontoon Strawberry Hillille rakentamastaan huvilasta ja goottilaisesta romaanistaan "Otranton linna" (1764), jolla oli suuri vaikutus kauhuromantiikalle.
Ura.
Horatio Walpolen vanhemmat olivat Robert ja Catherine Walpole. Hänen isänsä Robert Walpole oli kuuluisa whig-poliitikko, josta tuli myös Ison-Britannian pääministeri. Horatio sai alkeisopetuksensa kotona, kunnes aloitti Eton Collegessa vuonna 1727. Cambridgen King’s Collegeen hän kirjoittautui maaliskuussa 1735. Hän lähti yliopistosta ennen tutkinnon suorittamista vuonna 1738.
Yliopiston jälkeen Horace Walpole lähti Euroopan-kierrokselle ystävänsä, runoilija Thomas Grayn kanssa. Walpole palasi Lontooseen vuonna 1741, ja hänet valittiin samana vuonna Ison-Britannian parlamenttiin. Hän istui parlamentissa vuoteen 1768 asti mutta ei kuitenkaan tehnyt merkittävää ura poliitikkona.
Walpole hankki vuonna 1749 pienen huvilan Lontoon Twickenhamista. Hän laajensi rakennusta ja sen pihapiiriä kahden ystävänsä kanssa Yrjöjen ajan arkkitehtuurin oppien mukaan. He lisäsivät huvilaan rintavarustuksia ja torneja. He laajensivat myös puutarhaa ja tekivät maisemointia. Rakennus oli antamassa sysäystä uusgotiikan suosiolle englantilaisessa arkkitehtuurissa.
Walpole kirjoitti uuden, gotiikkaa edustavan rakennuksensa innoittamana romaanin "Otranton linna", jota pidetään usein ensimmäisenä goottilaisena romaanina. Se julkaistiin vuonna 1764. Walpolen kirjalliseen tuotantoon kuuluu myös 3 000 henkilökohtaista kirjettä, joista useimmat on osoitettu englantilaiselle diplomaatille Horace Mannille. Kirjeet ovat yhteiskunnalliselta kannalta merkittäviä, sillä ne kertovat ajan kulttuurista ja tavoista.
Helsingin kirjamessut

Helsingin kirjamessut järjestetään vuosittain lokakuussa Helsingin Messukeskuksessa. Tapahtuman järjestää Suomen Messut yhteistyössä Suomen Kustannusyhdistyksen ja Suomen Kirjakauppiasliiton kanssa. Messujen yhteydessä on Antikvaariset kirjamessut, joita on järjestetty lokakuusta 1988 alkaen.
Helsingin kirjamessut järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2001. Vuonna 2014 messuilla vieraili neljän päivän aikana 78 400 kävijää. Näytteilleasettajia oli 338 ja esiintyjiä yli 1100. Kirjamessujen kanssa järjestetään samanaikaisesti Ruoka ja Viini -messut. Uusi kävijäennätys vuonna 2017 oli yli 84 000, jolloin Dan Brown vieraili messuilla. Tuolloin myös torstain aukioloaikaa pidennettiin, tavoitteena kävijämäärän lisääminen. Vuonna 2018 tapahtumakokonaisuudessa oli 85 600 kävijää. Vuonna 2019 messuilla vieraili yli 90 000 ihmistä. Vuonna 2020 tapahtuma järjestettiin koronapandemiasta johtuen ainoastaan verkossa. Vuonna 2021 tapahtuma toteutettiin jälleen paikan päällä ja se keräsi 52 000 kävijää. Vuonna 2024 messuilla tehtiin kävijäennätys, lähes 98 000 vierailijaa.
Sajansk

Sajansk () on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Oka-joen varrella 270 kilometriä Irkutskista luoteeseen.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 40 800 henkeä.
Sajanskin taajama on perustettu vuonna 1975. Vuonna 1985 siitä tuli kaupunki. Paikkakunnalla on yksi Venäjän suurimmista kemian tehtaista. Lisäksi on elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Otranton linna

Otranton linna () on englantilaisen Horace Walpolen kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1764. Sitä pidetään ensimmäisenä goottilaisena romaanina.
Walpole julkaisi ensimmäisen painoksen vuonna 1764 nimellä "The Castle of Otranto, A Story. Translated by William Marshal, Gent. From the Original Italian of Onuphrio Muralto, Canon of the Church of St. Nicholas at Otranto". Walpole käytti salanimeä William Marshal ja väitti, että romaani oli käännös italialaisen Onuphrio Muralton käsikirjoituksesta, joka oli painettu Napolissa 1529. Käsikirjoitus oli kertomuksen mukaan löydetty pohjoisenglantilaisen katolisen perheen kirjastosta, ja se perustui vieläkin vanhempaan tarinaan.
Toisessa painoksessa Walpole myönsi kirjoittaneensa kertomuksen. Vuoden 1924 painoksessa Montague Summers osoitti, että Walpole oli käyttänyt kertomuksensa osittaisena pohjana historiallisen Sisilian kuninkaan Manfredin tarinaa. Manfred omisti aikoinaan keskiaikaisen linnan Italian Otrantossa.
Nižneudinskin piiri

Nižneudinskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Irkutskin alueella Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 50 000 neliökilometriä. Asukkaita on 74 800 henkeä (vuonna 2009).
Seudulla kohoavat Sajanvuoret. Tofalarien asuttama Tofalaria muodostaa puolet pinta-alasta. Suurimmat joet ovat Uda ja Birjusa. Metsävarat ovat huomattavat. Hyötykaivannaisia ovat kulta, lyijy, sinkki, uraani, mangaani, kiille, kivihiili ja timantit.
Piiriin kuuluvat Nižneudinskin ja Alzamain kaupungit, Atagain, Šumskin ja Ukin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä 18 maalaiskuntaa:
Hudojelanskoje, Irgei, Kamenka, Katarbei, Katarma, Kostino, Nerha, Porog, Šeberta, Širokovo, Solontsy, Staryi Alzamai, Tofalarien kunta (keskuspaikka Alygdžer), Tšehovo, Ust-Rubaha (Melnitsa), Verhnjaja Gutara, Zamzor ja Zaretšje. Hallinnollinen keskus on Nižneudinsk.
Piirin kautta kulkee Siperian rautatie sekä Novosibirskin ja Irkutskin välinen M53-valtatie. Elinkeinoja ovat puunhankinta ja -jalostus sekä elintarvike- rakennustarvike- ja kaivosteollisuus. Maatalous tuottaa maitoa, lihaa, viljaa, perunaa ja vihanneksia. Tofalaria on houkutteleva matkailukohde, mutta sen infrastruktuuri on kehittymätön.
Seudulla toimii tofalarilainen, slaavilainen ja burjatialainen kulttuurikeskus. Paikallislehtenä ilmestyy "Trakt" (”Maantie”).
Bad Wimsbach-Neydharting

Bad Wimsbach-Neydharting on Ylä-Itävallan osavaltiossa Itävallassa sijaitseva kunta. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 2 566 asukasta. Sen kokonaispinta-alasta 18,5 prosenttia on metsää ja 71,2 prosenttia maatalouskäytössä.
Morarji Desai

Morarji Ranchhodji Desai (; 29. helmikuuta 1896 – 10. huhtikuuta 1995) oli Intian pääministeri, talousministeri ja vapaustaistelija. Pääministerinä hän toimi 1977–1979, talousministerinä 1959–1964 ja 1967–1970. Desai oli Janata-puolueen jäsen – hän oli ensimmäinen pääministeri, joka ei kuulunut Intian kongressipuolueeseen.
Bramiinisuvusta polveutunut Desai oli vapaustaistelija, joka Mahatma Gandhin taistelutoverina ja brittiläisen siirtomaahallinnon vastustajana vietti 1930- ja 1940-luvuilla lähes kymmenen vuotta vankilassa kolmeen eri otteeseen. Hän oli vankilassa vuosina 1975–1977 pääministeri Indira Gandhin poliittisesta vastustamisesta.
Pääministerikaudellaan Morarji Desai pyrki vakauttamaan Intian jännittyneitä suhteita kahteen suureen naapurimaahan, Pakistaniin ja Kiinaan. Desai on ainut intialainen, joka on saanut sekä Intian että Pakistanin siviilihenkilöille merkittävästä valtiollisesta toiminnasta myönnettävät korkeimmat kunniamerkit, intialaisen Bharat Ratnan ja pakistanilaisen Nishaan-e-Pakistanin.
Tšuna

Tšuna (, yläjuoksulla Uda, У́да) on toinen Jenisein vesistöön kuuluvan Tasejevan alkujoista Irkutskin alueella ja Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 1 203 kilometriä, valuma-alueen laajuus 56 800 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 300 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa itäisiltä Sajanvuorilta. Sen varrella sijaitsee Nižneudinskin kaupunki.
Birjusa

Birjusa (, myös "Ona", О́на; "Bolšaja Birjusa", Больша́я Бирюса́) on toinen Jenisein vesistöön kuuluvan Tasejevan alkujoista Irkutskin alueella ja Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 1 012 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 55 800 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa itäisiltä Sajanvuorilta. Tärkeimmät sivujoet ovat Tagul, Tumanšet, Poima, Malaja Birjusa ja Toporok. Birjusan varrella sijaitsee Birjusinskin kaupunki.
Ija

Ija () on Jenisein vesistöön kuuluvan Angaran sivujoki Irkutskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 486 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 18 100 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa itäisten Sajanvuorten pohjoisrinteiltä, virtaa kohti koillista ja laskee Bratskin tekojärveen. Suurimmat sivujoet ovat Kirei, Ikei ja Ilir. Ijan varrella sijaitsee Tulunin kaupunki.
57 mm AZP S-60

57 mm AZP S-60 (57 mm Avtomatitšeskaja Zenitnaja Puška S-60, 57-мм Автоматическая зенитная пушка С-60) on neuvostoliittolaista alkuperää oleva automaattinen ilmatorjuntakanuuna. Tykkimalli on ollut Suomessa käytössä nimikkeellä 57 ITK 60; tuttavallisemmin "Nikolai".
Tykkimallin kehitys alkoi jo toisen maailmansodan aikana. Siihen on otettu vaikutteita saksalaisista 5 cm Flak 41 ja 5,5 cm Gerät 58 -ilmatorjuntatykeistä, joista jälkimmäinen jäi prototyyppiasteelle. S-60 hyväksyttiin neuvostoarmeijan sotavarusteeksi vuonna 1950. 
Tykki suunnattiin automaattisesti lavetissa olevien moottoreiden avulla keskuslaskimen antamien arvojen mukaisesti. Ensimmäiset keskuslaskimet olivat PUAZO-5A (ПУАЗО-5A) ja PUAZO-6 (ПУАЗО-6). Tulenjohtotutkana käytettiin aluksi SON-9:ää (СОН-9), johon keskuslaskin oli kytketty kaapelein. Myöhemmin erilliset tutkat ja keskuslaskimet korvattiin kuorma-autoalustaisella tulenjohtolaitteella mallia RPK-1 "Vaza" (РПК-1 "Ваза"). RPK-1:een kuului tulenjohtotutka, laskin, voimalaite, omakonetunnistuslaitteet, häirinnänväistölaitteet, televisiojärjestelmä ja optinen maalinosoitin.
Tofalaria

Tofalaria () on Irkutskin alueen Nižneudinskin piiriin kuuluva alue Venäjällä. Se sijaitsee itäisten Sajanvuorten koillisrinteillä Uda, Birjusa, Gutara, Kan ja Ija -jokien yläjuoksulla. Vuosina 1934–1951 alue muodosti Tofalarien kansallisen piirin.
Tofalarian pinta-ala on 27 300 neliökilometriä. Suurin osa alueesta on vaikeakulkuista taigametsää. Ilmasto on ankara, kasvillisuus ja eläimistö monipuoliset. Hyötykaivannaisia ovat kulta, lyijy, uraani, tantaali ja polymetallit.
Asukkaita on noin 1 200 henkeä, joista 700 on seudun kanta-asukkaita tofalareja. Asutuskeskuksia on kolme: Alygdžer, Verhnjaja Gutara ja Nerha. Talous perustuu metsästykseen, kalastukseen ja julkisiin palveluihin. Liikenne hoidetaan helikopterien avulla.
Kulttuurilaitoksia ovat kerhotalot ja kirjastot. Alygdžerissa on pieni sairaala, Verhnjaja Gutarassa ja Nerhassa ensiapuasemat. Alygdžerissä toimii kansankulttuurin keskus ja tofalarilainen kansantanssiyhtye.
Luontonsa ansiosta Tofalariaa kutsutaan ”Siperian Sveitsiksi”. Sen matkailupotentiaali on huomattava, mutta matkailun infrastuktuuri on toistaiseksi kehittymätön.
Tulun

Tulun () on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ija-joen varrella 390 kilometriä Irkutskista luoteeseen. Kaupunki on Tulunin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rautatie sekä Novosibirskin ja Irkutskin välinen valtatie M53.
Väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 44 611 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa Tulunin kylästä, josta rautatien rakentamisen jälkeen tuli huomattava kauppapaikka ja liikennekeskus. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1927. Nykyään Tulunissa on puunjalostus-, hiilikaivos-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.
Robinson College

Robinson College on nuorin Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Se perustettiin Sir David Robinsonin (1904–1987) 18 miljoonan punnan suuruisen yksityisen lahjoituksen turvin. Omaisuutensa Sir David Robinson oli luonut onnistuneilla liiketoimilla, joihin lukeutuivat muun muassa radioiden ja televisioiden vuokraaminen ja hevosurheilu. Hän oli kotoisin Cambridgestä. Collegen suunnittelu alkoi 1973 ja rakennustyöt lähtivät käyntiin 1977. Collegen avasi kuningatar Elisabet II avajaisseremoniassa, joka pidettiin 29. toukokuuta 1981. David Robinson itse ei ollut paikalla avajaisissa, sillä hän karttoi julkisuutta. Ritariksi David Robinson lyötiin 1985.
Robinson Collegen suunnitteli glasgowlainen arkkitehtitoimisto "Gillespie, Kidd and Coia". Collegen kappelissa on kaksi John Piperin lasimaalausta.
Ebensee am Traunsee

Ebensee am Traunsee on kunta Traunsee-järven eteläpäässä Ylä-Itävallan osavaltiossa Itävallassa. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 7 670 asukasta. Sen lähikunnat ovat Gmunden ja Bad Ischl. Ebenseen pinta-alasta noin 63 prosenttia on metsää.
Matkailu.
Ebensee am Traunsee on kolmen maalauksellisen järven, Traunseen, Langbathseen ja Offenseen ympäröimä. Traunsee on niistä suurin ja tarpeeksi iso veneilyyn, mutta Langbathsee ja Offensee ovat pienempiä, vuorten ympäröimiä luonnonsuojelujärviä, ja niitä käytetään vain uimiseen. Toinen matkailijoita kiinnostava paikka on pieni laskettelualue.
Zynga

Zynga on selainpelejä julkaiseva, yhdysvaltalainen ohjelmistoyritys. Zyngan pelejä on Facebookissa, kuten FarmVille ja Zynga Poker. Pelitalon pelejä voi pelata ilmaiseksi, mutta mikromaksamisella niihin saa pelin sisällä käytettäviä esineitä. Noin 90 prosenttia yhtiön liikevaihdosta tulee Facebook-peleistä. Yhtiö on listautunut NASDAQ-pörssiin.
Take-Two Interactive ilmoitti ostavansa yhtiön 11 miljardilla dollarilla tammikuussa 2022, ja kauppa vahvistui toukokuussa 2022. Hankinnan kokonaishinta oli 12,7 miljardia dollaria.
Wolftracks

Wolftracks on John Kay &amp; Steppenwolf -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1982.
Der Januskopf

Der Januskopf on saksalainen mykkäkauhuelokuva, jonka ohjasi F. W. Murnau ja joka valmistui vuonna 1920. Se pohjautuu Robert Louis Stevensonin romaaniin "Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde".
Murnau ei hankkinut elokuvaan oikeuksia Stevensonin perikunnalta. Käsikirjoittaja Hans Janowitzin kanssa Murnau vaihtoi päähenkilön nimeksi tohtori Warren ja herra O'Connor. Pääosassa tuplaroolissa oli Conrad Veidt. "Der Januskopfia" pidetään nykyään kadonneena elokuvana. Stevensonin perikunta nosti elokuvan tuottajia vastaan oikeusjutun, ja sen seurauksena kaikki kopiot elokuvasta hävitettiin. Elokuvan käsikirjoitus ja joitakin yksittäisiä filmiruutuja on säilynyt.
Total Guitar

Total Guitar on kuukausittain ilmestyvä brittiläinen aikakauslehti. Se on Euroopan myydyin kitaramusiikkiin keskittyvä lehti. Total Guitarin pääkonttori sijaitsee Bathissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Total Guitar julkaisee joka kuussa uusia tabulatuureja kitaralle pääosin metalli- ja rock-kappaleista. Lehti sisältää myös yhtyeiden ja kitaristien haastatteluja sekä kitaroiden ja soitossa tarvittavien laitteiden esittelyjä.
Frankenmarkt

Frankenmarkt on Vöcklabruckin piirissä Ylä-Itävallan osavaltiossa Itävallassa sijaitseva kunta. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 3 665 asukasta. Sen pinta-alasta 32 prosenttia on metsää ja 59 prosenttia on maatalouskäytössä.
Kaliko

Kaliko tai kalikoo () on ohut ja tiheä, valkaistu tai kirjavakuvioiseksi painettu palttinasidoksinen puuvillakangas. Nimitys tulee kankaan pääasiallisesta valmistuspaikasta Kozhikodesta, joka tunnettiin Euroopassa nimellä Calicut tai Kalikut. Kalikokangas oli 1600- ja 1700-luvuilla tärkeä kauppatavara Intian ja Euroopan välisessä kaupassa.
SteelSeries

SteelSeries on tanskalainen tietokoneen lisälaitteiden tuottaja. SteelSeries on erikoistunut näppäimistöihin, hiiriin, kuulokkeisiin ja hiirimattoihin. SteelSeries sponsoroi monia elektronisen urheilun joukkueita.
Historia.
Jacob Wolff-Petersen perusti Steelseriesin vuonna 2001. Yhtiön alkuperäinen nimi oli Soft Trading ja se vaihdettiin vuonna 2007.
Luhtasuoputki

Luhtasuoputki eli suoputki ("Peucedanum palustre") on kaksivuotinen, 0,4–1,2 metriä korkeaksi kasvava ruohokasvi sarjakukkaiskasvien heimossa.
Ulkonäkö.
Luhtasuoputken varsi on karvaton, ontto ja särmikäs. Lehdet ovat kolmiomaiset, useaan kertaan parilehdykkäiset ja yksittäiset lehdykät ovat liuskaisia. Kukat ovat tiheissä sarjoissa, teriöt ovat pienet ja valkoiset, joskus punertavat. Hedelmä on uurteinen, litteän soikea, reunoista siipipalteinen ja 4–5 millimetriä pitkä.
Elinympäristö.
Luhtasuoputki kasvaa monenlaisilla märillä ja kosteilla paikoilla, muun muassa rannoilla, rantaniityillä, ojissa ja myös märissä korvissa, missä se ilmentää ravinteisuutta. Etelämpänä se kasvaa yleisemmin ravinteisilla soilla. Laji on Suomessa yleinen ja paikoin jopa hyvin yleinen Rovaniemen korkeudelle saakka.
Luhtasuoputki on ritariperhosen toukkien ravintokasvi.
Fuschl am See

Fuschl am See on Fuschlsee-järven rannalla, Salzburgin ja Bad Ischlen välissä sijaitseva kunta. Siellä on myös Red Bullin pääkonttori.
Yksi Fuschl am Seen asukkaista on Formula 1 -ajaja Scott Speed.
Terry Ball

Terry James Ball (s. 29. marraskuuta 1944 Selkirk, Manitoba, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja valmentaja. Ball pelasi NHL-urallaan 74 ottelua tehoin 7+19=26. Jäähyminuutteja tuli 26.
Ura.
Rightin puolelta pelannut Ball omasi hyvän laukauksen ja ylivoimapelaamisen. Ball valittiin kaudella 1963–64 MJHL:n tähdistökentälliseen. Ball pelasi vuodet 1965–1967 CPHL:ää ja siirtyi Philadelphia Flyersin riveihin vuoden 1967 täydennysvarauksessa. Hän pelasi organisaatiossa kolme kautta, joista kausi NHL-kausi 1969–70 oli ainoa kokonainen Ballin NHL-uralla. Kauden aikana Ball teki 61 ottelussa tehot 7+18=25. Ball pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa ensimmäisellä sopimuskaudellaan 1967–68, mutta se jäi kauden ainoaksi. Loput pelinsä hän pelasi AHL-joukkue Quebec Acesissa.
Vuodet 1970–1972 Ball pelasi Buffalo Sabresin organisaatiossa, mutta NHL:ssä hän pelasi vain yhteensä 12 ottelua. Hänet valittiin kaudella 1971–72 AHL:n tähdistökentälliseen Ballin pelatessa farmijoukkue Cincinnati Swordsissa. Ball pelasi seuraavat viisi kautta WHA:ssa, jossa hän edusti kolmen kauden ajan Minnesota Fighting Starsia, kauden Cleveland Crusadersia ja Cincinnati Stingersiä sekä kauden Binghamton Bullsia. Parhaat pelinsä Ball pelasi vuosina 1972–1975 Minnesota Fighting Starsissa, jossa hän teki kaudella 1972–73 40 pistettä, kaudella 1973–74 36 pistettä ja kaudella 1974–75 45 pistettä.
Ball pelasi kauden 1977–78 jääkiekon SM-liigan HIFK:ssa. Hän pelasi myös kuusi ottelua seuraavalla kaudella, jolloin hän toimi joukkueen päävalmentajana ja lopetti pelaajauransa. HIFK tuli hänen alaisenaan neljänneksi keväällä 1979.
Koripallo kesäolympialaisissa 2000

Koripallo oli vuoden 2000 kesäolympialaisissa ohjelmassa 15. kertaa olympialaisten historiassa.
Osallistujat.
Miehet.
A-lohko
B-lohko
Naiset.
A-lohko
B-lohko
Zaho

Zaho (, oik. Zehira Darabid, , s. 10. toukokuuta 1980 Bab Ezzouar) on algerialainen R&amp;B-laulaja.
Elämäkerta.
Darabid syntyi Algerin lähiössä Bab Ezzouar'ssa ja opetteli kitaran soittamista 7-vuotiaana. 18-vuotiaana Darabid muutti perheensä kanssa Montrealiin, Kanadaan, jossa hän tutustui tarkemmin musiikin maailmaan.
Sittemmin Darabid keskyttyi opiskelun jälkeen musiikin pariin ja oli muun muassa vierailevana artistina La Fouinen "Basta" singlellä. Hän teki myös taustavokalisointuja Flo Ridan ja Timbalandin singleen "Elevator". Aloittaessaan oman soolouransa Darabid otti käyttöön taiteilijanimen Zaho. Vuoden 2008 aikana hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Dima". Sittemmin Zaho on ollut vierailevana artistina ja laulanut duettoja muun muassa Idirin, Tunisianon ja Sopranon kanssa.
Zaho osallistui vuonna 2008 MTV Europe Music Awardsiin, jossa hänet palkittiin parhaana ranskalaisena artistina.
Chiune Sugihara

Chiune Sugihara (; 1900–1986) oli japanilainen diplomaatti, joka toimi toisen maailmansodan alussa maansa varakonsulina Liettuan silloisessa pääkaupungissa Kaunasissa. Sugihara pelasti muutaman viikon aikana vuonna 1940 tuhansia juutalaisia natsien vainoilta.
Harbinissa Sugihara erosi ensimmäisestä, japanilaisesta vaimostaan ja meni naimisiin Klavdija Semjonovna Apollonovan kanssa. Hän kääntyi myös ortodoksisuuteen ja hänet kastettiin nimellä Sergei Pavlovitš.
Kun Saksa hyökkäsi Puolaan syksyllä 1939, monia juutalaisia pyrki Liettuan kautta ulkomaille. Sugihara järjesti heille Japanin viisumeita rautatiematkalle Siperian halki Vladivostokiin. Silloinen Alankomaiden Liettuan-suurlähettiläs ja kunniakonsuli olivat puolestaan myöntäneet kyseisille juutalaisille viisumit Japanista Curaçaoon, Alankomaiden hallussa olevalle Karibianmeren saarelle. Vuonna 1985 Israel nimesi Sugiharan vanhurskaaksi kansakuntien joukossa.
Kaunasissa Liettuassa on avoinna Sugiharan kotimuseo. Siellä on näyttely, joka kertoo miesten toiminnasta.
Suhinators

Suhinators on helsinkiläinen reggae -kokoonpano. Yhtyeen ensimmäinen nimeään kantava studioalbumi julkaistiin toukokuussa 2009. Albumin julkaisi Studio Red.
Jäsenet.
Yhtyeen viralliset jäsenet ovat Nestori, Puppa J, Papa Zai ja Renegade. Suhinatorsin albumilla vierailevat jamaikalainen reggae-tähti Prezident Brown sekä etelä-afrikkalaiset Teba Shumba ja Crosby. Mukana ovat myös laulaja Kari Kosmos sekä rap-artisti Paleface.
Propyylipropionaatti

Propyylipropionaatti eli propyylipropanaatti (CH3CH2COOCH2CH2CH3) on propanolin ja propaanihapon esteri. Propyylipropionaatti on väritöntä veteen niukkaliukoista nestettä. Se liukenee kuitenkin kaikissa suhteissa etanoliin ja dietyylieetteriin sekä näitä vähäisemmässä määrin trikloorimetaaniin ja asetoniin. Propyylipropionaatin leimahduspiste on 79 °C ja taitekerroin 1,394 (20 °C). Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Propyylipropionaatti kuuluu propionaattien aineryhmään.
Esiintyminen luonnossa.
Propyylipropionaatin tuoksu muistuttaa omenaa, ananasta tai banaania. Sitä esiintyy muun muassa omenassa, papaijassa, aprikoosissa ja oliivissa ja antaa osaltaan näille tyypillisen aromin. 
Valmistus.
Propyylipropionaatta valmistetaan teollisesti propaanihaposta ja propanolista putkivirtausreaktorissa käyttäen katalyyttinä rikkihappoa tai booritrifluoridia. Tuotteena muodostuva propyylipropionaatti erotetaan tislaamalla. 
CH3CH2COOH + CH3CH2CH2OH → CH3CH2COOCH2CH2CH3
Käyttö.
Propyylipropionaattia käytetään pääasiassa maalien ja musteiden liuottimena. Yhdisteen liuotinominaisuudet muistuttavat ksyleenin ominaisuuksia, mutta propyylipropionaatti on vähemmän myrkyllinen ja hajultaan miellyttävämpi. 
Propyylipropionaattia voidaan käyttää myös ainesosana hajusteissa ja lisäaineena elintarvikkeissa.
Pohjanlinnan pesäpallostadion

Pohjanlinnan pesäpallostadion on pesäpallokenttä Kankaanpäässä. Se toimii pesäpalloseura Kankaanpään Mailan kotikenttänä. Sen katsojaennätys 3869 syntyi vuonna 1970 ottelussa Kankaanpää-Ulvila. Talvisin siihen jäädytetään luistinrata, joka tosin on vähässä käytössä, sillä Kankaanpään jäähalli on aivan vieressä. Pesäpallokenttä sijaitsee Kankaanpään keskustassa, urheilukeskuksessa, jossa on muun muassa uimahalli, jalkapallokenttä, jäähalli ja yleisurheilukenttä. Myös harjoituskentät ovat samassa yhteydessä. Siellä on myös Move Areena, Palloilukauppa Mestarin Vinkki, Kankaanpään Mailan toimisto, Pohjanlinnan koulu ja kirjasto.
Juhani Jylhä

Juhani Jylhä (28. syyskuuta 1946 Rauma – 18. tammikuuta 2018) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa aikana 1963–1976. "Jussi" Jylhä edusti Rauman Lukkoa ja HIFK:ta. Hän voitti kaksi Suomen-mestaruutta ja yhteensä kuusi mitalia. Jylhä edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 1966 ja 1969.
Jylhä muodosti IFK:ssa Esa Isakssonin ja Juha Rantasilan kanssa joukkueen kärkikolmikon. Jylhä ja Isaksson olivat nuoruudesta saakka hyviä ystäviä. He pelasivat yhdessä myös Lukossa sekä maajoukkueessa.
Dave Babych

Dave Babych (s. 23. toukokuuta 1961 Edmonton) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana eri NHL-joukkueissa 19 vuoden ajan vuosina 1980–1999. Joukkueita olivat Winnipeg Jets, Hartford Whalers, Vancouver Canucks, Philadelphia Flyers ja Los Angeles Kings.
Ura.
Babych pelasi junioriuransa AJHL-liigan "Fort Saskatchewan Traders"issa ja WHL-liigan Portland Winter Hawksissa. Hänet varattiin vuoden 1980 NHL:n varaustilaisuudessa toisena, ja hän siirtyi heti seuraavaksi kaudeksi Winnipeg Jetsin kokoonpanoon.
Babych pelasi Winnipegissä viisi kautta, joista kausi oli hänen parhaansa tehollisesti ja hän pelasi ssa. Kaudella hänet myytiin Hartford Whalersiin vaihdossa Ray Neufeldiin. Kuudella Hartfordissa pelatulla kaudella Babych ei yltänyt samoihin tehoihin kuin Winnipegissä. Kaudella hän pystyi pelaamaan loukkaantumisen takia vain kuusi ottelua.
San Jose Sharks sai osan Minnesota North Starsin pelaajista liityttyään NHL:ään vuonna 1991, ja Minnesota sai korvaukseksi varata pelaajia muista joukkueista. Minnesota varasi Babychin Hartfordista ja myi saman tien hänet edelleen Vancouver Canucksiin. Babych pelasi Vancouverissa seitsemän kautta, joissa parhaimmillaan pelasi Stanley Cup -finaaleissa . Kauden puolessa välissä Babych myytiin Philadelphia Flyersiin, jossa loukkaantumiset rajoittivat pelaamista. hänet myytiin juuri ennen pelaajakauppojen takarajaa jälleen Los Angeles Kingsiin vaihdossa Steve Duchesneen.
Babych pelasi Los Angelesissa vain kahdeksan ottelua. Seuraavalla kaudella hän kävi Sveitsissä HC Ambrì-Piottassa kolme ottelua ennen kuin ilmoitti lopettavansa uransa.
Rakastuin mä luuseriin

Rakastuin mä luuseriin on vuonna 2004 kuvattu lukiomaailmaan sijoittuva suomalainen nuorten draamasarja, jonka päähenkilöitä ovat Iina (Sara Melleri) ja Hemmo (Lasse Poser). Sarja esitettiin Yle TV2:lla vuosina 2005–2006. Sarjan on ohjannut JP Siili.
Iina on koulunsa kauneimpia, rikkaimpia ja suosituimpia tyttöjä eli kuuluu lukion ”yläluokkaan”. Hemmo puolestaan on ”luuseri”, erittäin hyvin koulussa menestyvä ja huoliteltua kieltä puhuva nörtti, joka kuuluu ”alaluokkaan”. Hemmo opettaa Iinalle ruotsia tämän heikon menestyksen vuoksi. Iina rakastuu Helenan (Helena Rängman) entiseen poikaystävään, parhaillaan asepalvelusta suorittavaan Makeen (Panu Mikkola), joka alkaa vähitellen heilua vanhan ja uuden suhteensa välillä. Samaan aikaan Iina alkaa kiinnostua Hemmosta, ja kun Make saa tämän selville, hän suuttuu Hemmolle.
Sarjan tunnuskappale on Nylon Beatin ”Rakastuin mä looseriin”.
Puk

Puk on suomalainen indie pop -yhtye, jonka soitossa voi kuulla kaikuja suomirockista, britti-indiestä ja jopa goottipopista. 
Yhtye on vuosien saatossa kerännyt kriitikoilta parhaimmillaan ylistäviä arvosanoja, mutta se on pysynyt jokseenkin sivussa valtavirran suosiosta ja saavuttanut vain vähän kaupallista menestystä tai radiosoittoa. Pukin tunnetuin kappale on ensisingle "Yhtenä aamuna", joka soi runsaasti silloisessa Radiomafiassa (nyk. YleX). Sittemmin pienempää huomiota ovat saaneet mm. Anna Politkovskajan murhasta kertova "7. lokakuuta" ("Koordinaatit", 2009) ja "Murhalaulujen" (2016) kappale "Mitä on ihminen". 
Useissa yhtyeen lyriikoissa on yhteiskunnallinen, älyllinen tai runollinen pohjavire. 
Yhtyeen primus motor ja uusimmilla levyillä sooloprojektin omaista roolia kantava Jussi Ojajärvi on varsinaiselta ammatiltaan kirjallisuudentutkija. Kitaristi Kari (levyjen crediteissä "Johnny") Lounelan ambient/instrumentaaliprojekti LO18 julkaisi ensialbuminsa "Maa" vuonna 2018.
Gmunden

Gmunden on Ylä-Itävallassa Traunsee-järven rannalla sijaitseva kaupunki, joka tunnetaan myös terveys- ja lomakohteena. Se on myös Salzkammergutin alueen tärkeä suolantuotantopaikka.
Maantiede.
Gmunden sijaitsee Traunsee-järven rannalla, korkeiden vuorten, kuten Traunstein (1 660 m) ja Erlakogelin (1 570 m), ympäröimänä.
Kulttuuri.
Nähtävyydet.
Gmundenissa on lukuisia kiinnostavia ja tutustumisen arvoisia paikkoja, kuten Schloss Ort -linna ja keramiikkatehdas, joka valmistaa Gmunden Keramik -nimellä erilaisia astioita.
Liikenne.
Gmundenissa toimii lyhyt julkisen liikenteen raitiolinja, joka yhdistää rautatieaseman kaupungin keskustaan. Linjalle on suunniteltu myös lyhyttä jatkoa.
Koulutus.
Gmundenissa on neljä päiväkotia, neljä peruskoulua ja kolme lukiota.
Kulttuuriklubi Siperia

Kulttuuriklubi Siperia on jyväskyläläinen luovan toiminnan tila, jossa 13–29-vuotiaat saavat harrastaa taidetta ja kulttuuria omaehtoisesti. Toiminta sai alkunsa vuonna 2000 Jyväskylän taidemuseon Elämäpeli –nuoriso-ohjelman yhteydessä. Nuorten osaamista esitelleen Lokasuoja –näyttelyn jälkeen perustettiin Kulttuuriyhdistys Väristys ry. Nuorten talkootyöllä ja Jyväskylän kaupungin nuorisotyön avustamana syntyi keskustan laitamalle Sepänkeskukseen Kulttuuriklubi Siperia.
Kulttuuriklubin tiloissa toimii mm. "Nuorten Taidetyöpaja" ja nuorten rock-kuoro "RockAll".
Kulttuuriklubi Siperian toiminta siirtyi Sepänkeskuksen sisäilmaongelmien vuoksi alkuvuodesta 2010 Tourulaan Yleisradion entisiin toimitiloihin osoitteeseen Matarakatu 6, 40100 Jyväskylä.
RockAll.
RockAll on nuorten perustama ja toteuttama jyväskyläläinen kuoro. Kuoron pääasiallisina toimijoina ovat Jyväskylän kaupungin nuorisopalvelut ja Kulttuuriklubi Siperia. Kuoron toimintatapa on tehdä tutuista rockkappaleista kuoroversioita. Jäsenet ovat iältään 15–25-vuotiaita. Kuoronjohtajana toimii rumpali ja nuorisonohjaaja Seppo Pohjolainen ja säestyksestä vastaa muusikko Mikko Pellinen.
Kuoro syntyi keväällä 2009 nuorten Jyväskylän kaupungin nuorisopalveluiden sähköiselle aloitekanavalle tekemän aloitteen pohjalta, jonka pohjalta kulttuuriklubi Siperia alkoi viedä asiaa eteenpäin. RockAllin ensimmäinen esiintyminen oli Helsingissä syksyllä 2009 Aseman Lapset ry:n Walkers-toiminnan 15-vuotisjuhlatapahtumassa. Sen jälkeen RockAll on esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa esimerkiksi kirkoissa ja rocksaleissa. Nuorten nettilehti Painovirhe on myös tekemässä kuoron kiertueesta dokumenttia.
Kuoron ensimmäinen single "Tinasotilas" ilmestyi maaliskuussa 2010.
Kööpenhaminan synagoga

Kööpenhaminan synagoga on Tanskan juutalaisyhteisön keskus Kööpenhaminassa. Synagogan on suunnitellut arkkitehti Gustav Friedrich Hetsch, ja sen rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1833. Synagoga on Kööpenhaminan vanhin ja yksi harvoista, jota saksalaismiehittäjät eivät tuhonneet.
Tanskan kuningas Kristian V antoi joulukuussa 1684 Kööpenhaminan juutalaisille luvan harjoittaa uskontoaan joko omissa kodeissaan tai julkisesti vapailla paikoilla. Ensimmäinen synagoga kaupungissa avasi ovensa vuonna 1764, mutta se paloi Kööpenhaminan palossa vuonna 1795..
B1 (höyryveturi)

B1 eli Pässi oli Valtionrautateiden (VR) ensimmäinen höyryveturi, joka hankittiin vaihtotyöhön.
Historia ja käyttö.
B1 on tankkiveturi, sen vesisäiliö eli satulatankki on vaippana höyrykattilan päällä. Pässi toimi järjestelyveturina hyvin,
sen vetovoima oli vanhimmissa versioissa 2 900 kp (28,4 kN) ja uudemmissa 3 370 kp (33 kN). Vuonna 1880 VR tilasi B1:stä samalta valmistajalta vielä sen pienemmän version B2:n (numero 301, vuodesta 1887 numero 100), jota käytettiin myös radanrakennustyömailla. Se hylättiin vuonna 1919 ja myytiin sitten Enso Oy:lle. 
B1-veturit hylättiin 1920-luvulla. B1-veturi numero 9 oli ensimmäinen, jolle ei annettu enää virallista nimeä vaan pelkästään numero. Se on Suomen vanhimpana säilyneenä veturina esillä Suomen rautatiemuseossa Hyvinkäällä.
Red Jacket

Red Jacket oli kuuluisa purjelaiva, klipperi, jonka tilasi Seacomb &amp; Taylor Bostonista. "Red Jacketin" suunnitteli Samuel Hartt Pook, ja sen rakensi George Thomas Rocklandissa, Mainessa. Vuonna 1853 "Red Jacket" teki purjelaivojen nopeusennätyksen matkustamalla New Yorkista Liverpooliin 13 päivässä, 1 tunnissa ja 25 minuutissa.
"Red Jacketin" ostivat myöhemmin Pilkington &amp; Wilcox ja eräät muut liverpoolilaiset sijoittajat. White Star Line -yhtiö käytti laivaa Melbournen liikenteessä.
"Red Jacket" palveli maahanmuuttoliikennettä vuoteen 1861, jolloin se alkoi kuljettaa rahtia Australian ja Intian rannikoilla. Vuonna 1872 alus kuljetti sahatavaraa Quebecistä Lontooseen. Vuonna 1883 alus myytiin Kap Verdeen, ja vuonna 1885 se haaksirikkoutui myrskyssä.
RMS Oceanic (1870)

RMS Oceanic oli White Star Linen ensimmäinen linjalaiva ja tärkeä käännekohta matkustajalinjalaivojen kehittelyssä. 
Suunnittelu ja rakenne.
"Oceanic" rakennettiin Harland &amp; Wolffin telakalla Belfastissa. Se siirrettiin 27. elokuuta 1870 Liverpooliin, josta se lähti 26. helmikuuta 1871 neitsytmatkalleen. Laivassa oli kaksitoista höyrykattilaa, jotka tuottivat höyryä 450 kPa:n paineella, sekä yhdistetty neljäsylinterinen höyrykone – 2 x 78 tuumaa (1,98 m) ja 2 x 41 tuumaa (1,04 m) – 60 tuuman (1,52 m) iskun kanssa. Kuten tuon ajan muissakin höyryaluksissa, myös Oceanicissa oli mastot ja purjeet. Runko oli rakennettu raudasta ja jaettu yhteentoista vedenpitävään osastoon. Oceanicilla oli tilaa 166 ensimmäisen luokan ja 1000 kolmannen luokan matkustajalle sekä 143 miehistön jäsenelle. White Star Line ei ollut säästellyt kuluja rakennuttaessaan alusta ja lehdistö kuvaili laivaa ”keisarilliseksi purjeveneeksi”. Ikkunat olivat aluksessa paljon suurempia kuin nykyajan risteilyaluksilla. Ensimmäisessä luokassa oli juokseva vesi ja aluksella oli sähkökellojakin.
Käyttöhistoria.
Oceanic oli White Star Linen omistuksessa. Alus lähti neitsytmatkalleen Liverpoolista 2. maaliskuuta 1871 mukanaan vain 64 matkustajaa sekä kapteeni Sir Digby Murray. Pian aluksen satamasta lähdön jälkeen sen täytyi palata kattilan ylikuumenemisen takia takaisin. Matkaa jatkettiin 16. maaliskuuta. Tammikuussa 1872 Oceanic kävi läpi korjauksen, jonka aikana suuri miehistösuoja lisättiin – sen todettiin estävän keulaosaa täyttymästä. Kaksi uutta höyrykattilaa lisättiin, jotta höyrynpaine kasvaisi. Mastoja lyhennettiin.
Aluksen kolme sisarlaivaa valmistuivat pian Oceanicin jälkeen: RMS Atlantic, SS Baltic ja SS Republic. 
Oceanic purjehti White Star Linen alla Liverpool – New York -reittiä 11. maaliskuuta 1875 asti, kunnes alus myönnettiin erikoisoikeudella Occidental &amp; Orientalin höyrylaivayhtiölle, jossa Oceanic kulki San Franciscon, Jokohaman ja Hongkongin välillä. White Star Line toimitti laivan päällystön, kun taas muut miehistön jäsenet olivat kiinalaisia. Itse laiva jäi White Star Linen väreihin, mutta se kulki O&amp;O:n lipun alla. Uudelleenasemointimatkan aikana Liverpoolista Hongkongiin Oceanic teki tuon reitin nopeusennätyksen. Myöhemmin se myös teki Jokohaman nopeusennätyksen. Palatessaan San Franciscoon se rikkoi oman ennätyksensä tuolla reitillä marraskuussa, 1889, 13 päivällä, 14 tunnilla ja 5 minuutilla.
22. elokuuta 1888 Oceanic törmäsi yhteen SS City of Chesterin kanssa juuri kultaisen portin ulkopuolella. Chester upposi, ja 16 sen matkustajaa hukkui.
Vuonna 1895 Oceanic palautettiin White Star Linelle, joka aikoi ottaa laivan takaisin käyttöön. Laiva lähetettiin takaisin Harland &amp; Wolffille tarkastuksiin, joissa havaittiin laivan olevan yhtiölle epätaloudellinen. Oceanic myytiin romutettavaksi.
Tri Jekyll &amp; Mr. Hyde (vuoden 1931 elokuva)

Tri Jekyll &amp; Mr. Hyde ("Dr. Jekyll and Mr. Hyde") on Rouben Mamoulianin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1931. Elokuva perustuu Robert Louis Stevenson pienoisromaaniin Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde. Elokuva vedettiin levityksestä Metro-Goldwyn-Mayerin tehtyä kirjasta uuden filmatisoinnin vuonna 1941, mutta se julkaistiin uudelleen 1970-luvulla.
Fredric March sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana myös kuvauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta.
Elokuvan juoni poikkeaa alkuperäisestä kirjasta monella tapaa, joista mainittavin on että elokuvassa paljastetaan välittömästi että Jekyll ja Hyde ovat sama henkilö, kun taas kirjassa se selviää vasta viimeisillä sivuilla. Myöskin hahmo jonka perspektiivistä tarina kerrotaan on vaihtunut, kirjassa se oli Jekyllin hyvä ystävä, kun taas elokuvassa se on Jekyll.
Myöhempi arvostus.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Tri Jekyll &amp; Mr. Hyden" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
SS Tropic (1871)

SS Tropic oli White Star Linen postihöyrylaiva. Aluksen valmisti Thomas Royden and Sons Liverpoolista omalle yhtiölleen Indra Linelle. Alus laskettiin vesille 14. lokakuuta 1871.
White Star Line osti 1872 aluksen sen ollessa vielä telakalla, jolloin se samalla nimettiin "Tropiciksi". Aluksen oli tarkoitus palvella reitillä Liverpoolista Kalkuttaan, joka oli lyhentynyt merkittävästi Suezin kanavan avauduttua 1871. Alus siirrettiin vielä samana vuonna Etelä-Amerikan reitille ja se teki 5. marraskuuta ensimmäisen matkansa Liverpoolista Valparaisoon. Reitin osoittauduttua kannattamattomaksi, koska aluksella oli vaikea saada paluulastia. Alus teki 4. kesäkuuta 1873 viimeisen matkansa Valparaisoon, minkä jälkeen se myytiin bilbaolaiselle J. Serra y Font -yhtiölle. Uusi omistaja nimesi "Tropicin" uudelleen "Federicoksi".
Alus myytiin edelleen 1886 bilbaolaiselle Cia. de Nav. La Flechalle, joka piti aluksen saman nimisenä. Alus myytiin romutettavaksi ja se romutettiin lokakuussa 1894 Lytham St. Annella Lancashiressä.
SS Asiatic (1871)

SS Asiatic (joskus kutsuttu myös "RMS Asiatic") oli White Star Linen omistama postihöyrylaiva. Sisaraluksensa "SS Tropicin" tavoin alus ostettiin 1871 keskeneräisenä Thomas Royden and Sonsin telakalta Liverpoolista. Alus oli laskettu vesille 1. joulukuuta 1870.
Alus määrättiin maaliskuussa 1872 epäonnistuneelle Suezin kanavan kautta kulkevalle Liverpoolin ja Kalkutan väliselle reitille. Alus teki 25. helmikuuta 1873 ensimmäisen matkansa Liverpoolista Valparaisoon, mutta sekin osoittautui taloudellisesti tuloksettomaksi. Matkan aikana RMS Atlantic haaksirikkoutui Kanadan rannikolla, jolloin White Star Line myi SS Tropicin ja SS Asiaticin lontoolaiselle African Steamship Companylle saadakseen tuottoa. "Asiatic" nimettiin Ambriziksi.
Ambriz.
Alus oli hankintahetkellä suurin African Steamship Companyn aluksista. Se teki 12. syyskuuta 1873 ensimmäisen matkansa uuden yhtiön palveluksessa Liverpoolista Länsi-Afrikkaan. Kymmenen vuotta myöhemmin yhtiö myytiin Elder Dempsterille.
"Ambriz" oli joulukuussa 1883 Belfastissa telakalla huollettavana, jolloin sen kattilat vaihdettiin, koneet huollettiin ja sen kapasiteettia kasvatettiin 200 tonnilla. Alus palasi liikenteeseen 1884 Liverpoolin ja New Orleansin väliselle reitille kuljettamaan puuvillaa.
"Ambriz" myytiin 1895 Majungaan Cie Française Charbonnage et de la Batelagelle a Madagascar yhtiölle. Alus muuttui yhtiön hiiliproomuksi, joka matkasi Eurooppaan, pääasiassa Cardiffiin, mikäli hiilivarastot tarvitsivat täydennystä. "Ambriz" tuhoutui helmikuussa 1903 Madagaskarin rannikolla.
Agonia

Agonia on Venäjän keisarikunnan ja Grigori Rasputinin viimeisiä vaiheita rekonstruoiva neuvostoelokuva. Fiktiivisen materiaalin rinnalla ohjaaja Elem Klimov hyödyntää läpi elokuvan jatkuvaa dokumenttien virtaa.
Klimov alkoi valmistella filmiä Rasputinista jo 1960-luvun puolivälissä. Työ vaati häneltä yhdeksän vuotta ja useita kirjoitusversioita. Vaikka elokuva valmistui jo 1975, lopullinen versio julkaistiin Neuvostoliitossa vasta 1985, osittain sen orgiakohtausten takia, osin siksi, että teoksen tsaari Nikoilai II:sta piirtämä kuva oli varsin sävykäs.