tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alfreds Bērziņš

Alfreds Bērziņš (21. lokakuuta 1899 – 30. marraskuuta 1977) oli latvialainen poliitikko, joka toimi esimerkiksi maansa varasisäministerinä ja sosiaaliministerinä. Neuvostoliiton miehitettyä Latvian hän pakeni maasta päätyen toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin. Maanpaossa hän toimi latvialaisissa pakolaisjärjestöissä julkaisten myös useita kirjoja.
Elämäkerta.
Alfreds Bērziņš syntyi Jerin kunnassa tuolloisessa Liivinmaan kuvernementissa 21. lokakuuta 1899 ja kävi koulua Valkassa. Vuonna 1918 Bērziņš joutui bolševikkien pidättämäksi. Hän pakeni vuonna 1919 ja liittyi Latvian armeijaan. Armeijassa Bērziņš sai upseerikoulutuksen ja vuosina 1920–1921 hän toimi jalkaväen luutnanttina. 
Sodan jälkeen Bērziņš opiskeli kauppaopistolla Riiassa ja toimi eri nuorisojärjestöissä. Vuonna 1926 hän liittyi puolisotilaalliseen Aizsargi-järjestöön ja vuonna 1931 hänet valittiin Latvian parlamenttiin maanviljelijöiden liiton ("Latviešu Zemnieku Savienība") edustajana. Kārlis Ulmanis kaappasi vallan Latviassa 15. toukuuta 1934. Bērziņš oli Ulmanisin ja Jānis Balodisin ohella yksi tärkeimmistä kaappauksen taustavoimista. Kaappauksen jälkeen Bērziņšistä tuli Latvian varasisäministeri ja huhtikuussa 1937 sosiaaliministeri.
Neuvostoliitto miehitti Latvian kesäkuussa 1940. Bērziņš oli ainut tuolloisen hallituksen jäsensitä, jonka onnistui paeta maasta Viron ja Suomen kautta Ruotsiin. Hänen perheensä Latviassa päätyi NKVD:n karkottamaksi. Ulkomailla maanpaossa Bērziņš pyrki ajamaan Latvian itsenäisyyden asiaa. Alkuvuodesta 1941 Bērziņš oli paluumatkalla Ruotsiin Sveitsissä pidetystä latvialaisten lähettiläiden ja ministerien kokouksesta, kun Gestapo pidätti hänet Berliinissä Saksassa. Bērziņš päätyi Sachsenhausenin keskitysleirille, josta hänet vapautettiin marraskuussa 1942. Vapautuksensa jälkeen Bērziņš joutui jäämään Berliiniin, jossa häntä valvoi poliisi. Toisen maailmansodan päättyessä hän päätyi edelleen pakolaisleirille ja vuonna 1950 hän muutti Yhdysvaltoihin.
Yhdysvalloissa 1950 asettui New Yorkin kaupunkiin. Hän toimi eri latvialaisissa pakolaisjärjestöissä. Toimintaan kuuluivat esimerkiksi julkaisut "Latvijas Brīvībai" (1952–1960), "The Baltic Review" (1953–1961), "La Revue Baltique" (1954–1961), "Zemnieku Vien˜ība" ("1954–1962") ja "Revista Baltica" (1957–1967). Bērziņš julkaisi myös useita teoksia, joiden joukossa olivat "Atmiņas par Kārli Ulmani" (1947), "I Saw Vishinsky Bolshevize Latvia" (1948), "Kārlis Ulmanis" (1952), "Labie gadi" (1963), "The Unpunished Crime" (1963), "The Two Faces of Coexistence" (1967), "Tāls ir ceļš atpakaļ uz mājām" (1971), "Kārlis Ulmanis: Cilvēks un valstsvīrs" (1973) ja "1939" (1976). Bērziņš kuoli New Yorkissa 30. marraskuuta 1977.
Herttalehdet

Herttalehdet ("Saururus") on liskiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku ja liskiökasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joista toinen esiintyy Pohjois-Amerikassa ja toinen Itä-Aasiassa.
IV (Lasten hautausmaan albumi)

IV on suomalaisen rockyhtyeen Lasten hautausmaan neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2020 Svart Recordsin kautta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. Lasten hautausmaa ja san. Kristiina Vaara ja Tuomo Mannonen, ellei toisin mainita.
Kameleonttilehdet

Kameleonttilehdet ("Houttuynia") on liskiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu nykyisin vain yksi laji: viherkameleonttilehti. Joitain muita lajeja on joskus sijoitettu sukuun, mukaan lukien Kiinasta kuvattu "H. emeiensis".
Lajit.
Kameleonttilehtien ainoa laji on viherkameleonttilehti ("Houttuynia cordata"). Sen alkuperäinen levinneisyysalue sijaitsee Itä-Aasissa Thaimaasta Japaniin ulottuvalla alueella. Viherkameleonttilehti on myös eri tavoin hyödynnetty viljelyskasvi (muun muassa koriste-, lääke- ja ravintokasvi) ja tulokas.
Hugo Ball

Hugo Ball (1886 Pirmasens, Saksan keisarikunta – 1927 Sant’ Abbondio, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän lähti sodan vastustajana maanpakoon Sveitsin Zürichiin. Hän kuului vuoden 1916 dadaistisen liikkeen perustajiin. Äännerunojen lisäksi hän kirjoitti romaaneja ja näytelmiä sekä esseitä. Hän kirjoitti Hermann Hessen elämäkerran ja julkaisi päiväkirjan "Flucht aus der Zeit" (molemmat 1927).
Mustemalawinahven

Mustemalawinahven ("Melanochromis chipokae") on endeemisenä afrikkalaisen Malawijärven lounaisosissa elävä äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji.
Mustemalawinahvenen maksimipituus on 12 cm. Se on väriltään musteensininen.
Mustemalawinahventa on tavattu vain kahdella kallioriutalla Malawijärven lounaisosassa. Se on yksi harvoista kalalajeista, joka on ajautunut sukupuuton partaalle lemmikkieläinkauppaan pyydystämisen takia. Sitä on pyydystetty vähäisessä määrin myös syötäväksi.
John Dean (pyöräilijä)

John Anthony Dean (s. 22. joulukuuta 1947 New Plymouth, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen pyöräilijä. Dean kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa. Hän edusti kummassakin kilpailussa Uutta-Seelantia.
Kızılören

Kızılören on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan alueen väkiluku oli 2 329.
Make Nu Metal Great Again

Make Nu Metal Great Again on Apulannan EP-levy, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 2019. EP-levy sisältää kolme uutta kappaletta sekä tammikuussa 2019 Hartwall Arenalla nauhoitetun live-version kappaleesta ”Mato”.
EP-levy palkittiin vuoden rock-albumina Emma-gaalassa 2020. Julkaisu on striimannut platinaa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Toni Wirtanen.
Kay Purcell

Kay Purcell (6. joulukuuta 1963 – 23. joulukuuta 2020) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan ehkä parhaiten draamasarjasta "Emmerdale", jossa hänen roolihahmonsa oli Cynthia Daggert. Hän aloitti näyttelemisen vuonna 1995 ja esiintyi uransa aikana monissa muissakin televisio-ohjelmassa, kuten sarjassa "Waterloo Roadin koulu".
Purcellilla todettiin rintasyöpä vuonna 2017. Joulukuun 2020 alussa, päivää ennen 57-vuotissyntymäpäiväänsä, hän kertoi sairastavansa terminaalivaiheessa olevaa maksasyöpää. Purcell kuoli 57-vuotiaana 23. joulukuuta 2020.
Victorianlabeo

Victorianlabeo ("Labeo victorianus") on särkiin kuuluva kalalaji, jota tavataan Itä-Afrikassa.
Victorianlabeon maksimipituus on 41 cm.
Victorianlabeota tavataan Victorianjärven vesistön joista ja järvistä. Kalastus tiheäsilmäisillä verkoilla etenkin jokisuissa, kun kala nousee jokiin kutemaan, on vaikuttanut sen kantaan. Maanviljelyn lisääntyminen on tuhonnut hyviä kutupaikkoja. Paikoin myös haitalliset vieraslajit ovat syrjäyttäneet tätä lajia.
Zareen Khan

Zareen Khan (s. 14. toukokuuta 1987 Bombay, Maharashtra, Intia), myös Zarine Khan, on intialainen näyttelijä ja malli. Hän esiintyy pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa.
Khan teki elokuvadebyyttinsä Salman Khanin vastanäyttelijänä eeppisessä elokuvassa "Veer" vuonna 2010. Hän sai huomiota tanssinumerollaan ”Character Dheela” menestyskomediassa "Ready" vuonna 2011. Seuraavana vuonna hän saavutti kaupallista menestystä näyttelemällä komediassa "Housefull 2". Hän esiintyi tanssinumerossa ”Malgove” tamilinkielisessä elokuvassa "Naan Rajavaga Pogiren". Khanin menestys jatkui pääosilla ensimmäisessä punjabinkielisessä elokuvassaan "Jatt James Bond" (2014) ja eroottisessa trillerissä "Hate Story 3" (2015). Hän näytteli ensimmäisessä telugunkielisessä elokuvassaan vakoojatrillerissä "Chanakya" vuonna 2019.
Onneli ja Anneli

Onneli ja Anneli on suomalaisen kirjailijan Marjatta Kurenniemen lastenkirjasarja. Niiden taustalla on Topeliuksen kahdesta pikkutytöstä kertova satu "Punainen tupa", jolle Kurenniemi halusi kirjoittaa erilaisen lopun.
Ensimmäinen kirja ilmestyi vuonna 1966. 2010-luvulla Saara Cantell on ohjannut kirjoista myös elokuvia.
Abrolhosin taistelu

Abrolhosin taistelu oli meritaistelu Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian ja portugalilais-espanjalaisen laivaston välillä Abrolhosin karikolla Brasilian rannikolla 12. syyskuuta 1631. Taistelu päättyi hollantilaisten tappioon heidän komentajansa hukuttua mereen.
Tausta.
Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppania oli vallannut Olindan ja Recifen Pernambucossa Brasiliassa Portugalilta vuonna 1630. Matias de Albuquerque johti portugalilaisista siirtolaisista ja intiaaneista koottuja väijytysjoukkoja käyden sissisotaa hollantilaisia vastaan. Keväällä 1631 kauppakomppanian amiraali Adriaen Janszoon Pater toi Pernambucoon 17 laivansa mukana 1 000 hollantilaista sotilasta operaatioihin Albuquerquen sissejä vastaan.
Espanja ja portugali päättivät vallata Pernambucon takaisin kesällä 1631. Yöllä 10. helmikuuta 1631 Antionio de Oquendon johtama espanjalais-portugalilainen laivasto-osasto saapui Pernambucon eteläpuolella sijainneelle lahdelle. Paikalle laskettiin maihin 2 000 espanjalaista sotilasta. Syyskuussa Oquendo lähti laivaston ja 1 200 sotilaan mukana kohti pohjoista tarkoituksena laskea joukkoja lähemmäksi Pernambucoa vahvistamaan Albuquerquen sissijoukkoja samalla, kun hänen laivansa saattaisivat Portugaliin matkalla olleita sokerilaivoja.
Taistelu.
Pater oli saanut kuulla Oquendon laivastosta elokuussa, mutta miehistön vähyyden takia hän pääsi liikkeelle vasta elokuun lopussa. Paterin ja Oquendon laivastot kohtasivat 12. syyskuuta Abrolhosin karikon tuntumassa Santosin ja Pernambucon puolivälillä.
Seurannut taistelu oli verinen. Paterin ja Oquendon lippulaivat ajautivat dramaattiseen kaksintaisteluun. Iltapäivällä hollantilaisten lippulaiva "Prins Willem" syttyi tuleen. Osa miehistöstä pakeni hyppäämällä mereen, mutta Pater itse oli uimataidoton. Hän roikkui aluksen keulan köydestä, kunnes lopulta hänen otteensa petti ja hän putosi mereen kadoten sen aaltoihin. Komentajansa kuoltua hollantilaiset vetäytyivät paikalta.
Seuraukset.
Taistelu oli päättynyt Oquendon voitoon, joskin tappiot olivat suuret. Oquendon laivoista upposi kolme ja 585 miestä oli kaatunut. Hollantilaisten laivoista upposi kaksi ja 350 miestä oli kaatunut. Oquendon onnistui laskea miehiä Albuquerquen avuksi, mutta vain 700 heistä löysi loppujen lopuksi paikalle. Maihinlaskun jälkeen Oquendo lähti laivoineen sokerilaivojen matkaan kohti Eurooppaa.
Hollantilaiset varautuivat uuteen maihnnousulaivastoon. Olinda poltettiin, koske sitä pidettiin puolustuskelvottomana ja sitä uhkasivat nyt myös vahvistetut Albuquerquen sissit. Puolustajat vetäytyivät paremmin puolustewttavissa oilleeseen Recifeen. Sodan vaivaamaasta Euroopasta ei kuitenkiaan uutta maihinnousulaivastoa ollut luvassa.
Lele Pons

Elenora Pons Maronese (s. 25. kesäkuuta 1996 Caracas, Venezuela), joka tunnetaan paremmin nimellä Lele Pons, on sosiaalisen median vaikuttaja. Lele tunnetaan parhaiten hänen viihdytystaidoistaan musiikin ja komedian avulla. Lempinimi "Lele" on lyhenne Elenorasta. Lelellä on Youtubessa 9 miljoonaa seuraajaa ja Instagramissa 23 miljoonaa seuraajaa (2018).
Elämä ennen julkisuutta.
Ennen nousua julkisuuteen Lele kävi koulua Miamissa. Häntä kiusattiin paljon, koska hän oli nörtti. Lele itse kommentoi olleensa ylpeä nörttiydestään. Kiusaamista edisti myös Lelen dysleksia, jonka takia Lele ei osannut lukea tai kommunikoida englanniksi. Ennen julkisuutta Lele haaveili laulajan urasta.
Ura.
Lelen ura alkoi teini-ikäisenä Vine-sovelluksesta, jossa hän loi teini-ikään kohdistuvia sketsejä. Lele oli ensimmäinen ihminen, jonka Vine-videoita oli katsottu miljardi kertaa. Hänen videoitaan Vinessä katsottiin yhteensä yli 7 miljardia kertaa. Näiden saavutuksien johdosta hän sai kunnianosoituksia, kuten: "Vinen katsotuin henkilö" ja "Maailman vaikutusvaltaisin teini". 
Vinen kuollessa Lele jatkoi sketsien tekoa Youtubessa ja Instagramissa. Lelen suosion kasvaessa hän perusti Shot Studios-nimisen yhtiön auttamaan häntä Youtube-kanavan ylläpidossa.
Macaon taistelu

Macaon taistelu oli Itä-Intian kauppakomppanian tekemä epäonnistunut yritys vallata Macao 24. kesäkuuta 1622. Maihinnousseet hollantilaiset ajettiin takaisin laivoilleen huolimatta Macaon puolustuksen hekkouksista.
Tausta.
Macao oli Portugalin hallitsema satama Kiinan rannikolla. Portugali oli 1600-luvun alkupuolella Espanjan kruunun yhteydessä ja se oli ajautunut alueella kiivaaseen kamppailuun Alankomaiden kanssa. Alankomaat kävivät omaa vapaussotaansa Espanjaa vastaan. Macao oli joutunut useiden hollantilaisten hyökkäysten kohteeksi 1600-luvun alkuvuosina. Hollannin Itä-Intian kauppakomppania eli VOC ("Vereenidge Oostindische Compagnie") ylläpiti merisaartoa Aasiassa. Kauppakomppania oli kuitenkin pohjimmiltaan liikeyritys, eikä se ollut erityisen kiinnostunut kalliiksi tulevasta merisaarron ylläpidosta. Itä-Intian kenraalikuvernööri Jan Pietersz Coen halusikin suoraa kunnianhimoista ja rohkeaa toimintaa Espanjaa ja Portugalia vastaan heikentääkseen näiden asemaa Aasiassa. Kohteeksi Coen valitsi Macaon. Coen ohjeisti myös hyökkääjiä perustamaan tukikohdan jonnekin Kantonin lähistölle hyökkäyksen jostain syystä epäonnistuessa.
Taistelu.
Cornelis Reyersen johti huhtikuussa 1622 16 laivaa ja 1 300 sotilasta käsittäneen joukkonsa Jaavalta kohti Macaota. Macaota ei ollut vielä tuolloin linnoitettu ja valtauksen uskottiin näin onnistuvan suhteellisen yksinkertaisella taktiikalla. Reyersen laski maihin Cacilhasin rannalla 24. kesäkuuta 600 sotilasta, jotka hyökkäsivät Macaota vastaan maitse samalla, kun hollantilaisten lavat tulittivat Macaota mereltä. Sotilaiden joukossa oli paitsi hollantilaisia, mutta myös japanilaisia ja bandalaisia palkkasotilaita. Puolustajat olivat kuitenkin hiljattain saaneet vahvistuksekseen espanjalaisia sotilaita ja tykkejä. Espanjalaisten ja portugalilaisten sotilaiden lisäksi puolustajat käsittivät afrikkalaisia orjia ja taisteluun osallistuivat jopa paikalla olleet jesuiitat. Hyökkääviä hollantilaisia pidäteltiin linnoitteiden sijaan ankaralla tulituksella. Jesuiittapappi Padre Jeronimo Rhon sanotaan tehneen Fortaleza do Montelta tykinlaukauksen, joka osui hollantilaisten ruutivarastoon. Ruutivarasto räjähti aiheuttaen suuria tappioita. Ruudin ja ammusten loputtua hyökkääjät vetäytyivät takaisin omiin laivoihinsa.
Seuraukset.
Hollantilaisten sanotaan menettäneen kaatuneina lähes 300 sotilasta. Puolustajien tappiot jäivät hyvin vähäiseksi. Hollantilaisten hyökkäys oli torjuttu, mutta Macao kärsi huomattavasti hollantilaisten jatkuvasta paineesta 1600-luvun alkupuoliskolla. Hollantilaisten onnistui lisäksi myöhemmin ajaa heidät Sri Lankalta ja Malakalta. Kiinan Ming-dynastian keisari Tianqi sulki hollantilaiset pois Kiinan rannikon kaupankäynnistä hyökkäyksestä kuultuaan. Hollantilaiset vastasivat aloittamalla merirosvouksen maan ranikolla.
Macaon puolustamiseksi aloitettiin taistelun jälkeen rakentaa Guian linnoitusta. Monten linnoitus valmistui 1620-luvulla.
Vaihteenvalitsin

Vaihteenvalitsin (arkikielessä vaihdekeppi) on auton tai muun moottoriajoneuvon hallintalaite, jolla kuljettaja ohjaa vaihteiston toimintaa. Se on useimmiten sijoitettu etuistuinten väliin lattialle, mutta joissain automalleissa on käytetty myös niin sanottua rattivaihdetta, jossa valitsin sijaitsee ohjauspylväässä. Vaihteenvalitsimen toimintaperiaate on erilainen riippuen siitä, onko ajoneuvossa manuaali- vai automaattivaihteisto.
Manuaalivaihteiston vaihteenvalitsin.
Manuaalivaihteisessa ajoneuvossa vaihteet on sijoitettu H-kaavion mukaisesti ja kuljettaja voi vaihtaa vaihteita missä järjestyksessä haluaa. Eteenpäin menevät vaihteet on lähes aina sijoitettu samalla tavalla, mutta peruutusvaihteen sijainti vaihtelee. Lisäksi vaihteenvalitsimessa on usein lukitus, joka estää peruutusvaihteen kytkemisen vahingossa. Peruutusvaihteen valitsemiseksi vaihteenvalitsinta on esimerkiksi painettava tai nostettava.
Automaattivaihteiston vaihteenvalitsin.
Automaattivaihteisessa autossa kuljettajan ei tarvitse vaihtaa eteenpäin menevää vaihdetta itse, vaan automatiikka tekee sen hänen puolestaan. Vaihteenvalitsimessa on yleisesti käytetty asentoja P (park), R (reverse), N (neutral) ja D (drive), joilla kuljettaja valitsee ajosuunnan: D on eteenpäin ajamista varten ja R on peruutusvaihde. N-asennossa vaihteisto on vapaalla ja P-asentoa käytetään pysäköitäessä, jolloin vaihteisto on lukittuna eivätkä ajoneuvon pyörät liiku. Nykyaikaisessa automaattivaihteistossa vaihteenvalitsin on usein täysin sähköinen, eikä siitä ole mekaanista yhteyttä vaihdelaatikkoon.
Libidon kieli

Libido, tai marekinga, on Etiopiassa puhuttava kuušilainen kieli. Sen lasketaan olevan elinvoimainen ja kielen lähin sukulaiskieli on hadiyya..
Kielellä on noin 128 000 puhujaa. Libidoa kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Avalon (Kalifornia)

Avalon on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 3 728. Kaupunki perustettiin 26. kesäkuuta 1913. Avalon on Santa Catalina Islandin ainoa kaupunki.
Avalonin pormestarina toimii Ann Marshall.
Väestö.
Kaupungin asukkaista 75,66 prosenttia on valkoisia ja 0,03 prosenttia afroamerikkalaisia. 12,38 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 39,8 vuotta.
Natron (ohjelmisto)

Natron on avoimen lähdekoodin ohjelmisto visuaalisiin tehosteisiin ("digital compositing"). Ohjelmassa on vaikutteita saman tyyppisistä ohjelmista kuten Nuke ja Adobe After Effects.
Ohjelma on saatavilla eri alustoille kuten Linux, macOS ja Windows.
Ohjelmaa on sponsoroitunut INRIA-instituutti ja sitä ovat kehittäneet pääasiassa kaksi henkilöä: pääkehittäjä Alexandre Gauthier-Foichat ja hänen mentorinsa Frédéric Devernay.
Guðmundsson

Guðmundsson on muun muassa seuraavien islantilaisten henkilöiden patronyymi:
Von Ritter

von Ritter (tai von Rittern) on suku, joka on vuonna 1746 Virossa legitimoitu Ruotsin vallan ajalta olevaksi aateliksi.
Vuonna 1634 balttilaissyntyinen ratsuväen majuri, myöhempi everstiluutnantti Albrecht von Ritter sai läänityksenä Virolahdelta Pyterlahden kylän. Vuonna 1641 hänelle lahjoitettiin Pajulahden kylä ja 1647 vielä kaksi tilaa Virojoelta, koko Tiilikkala, suurin osa Säkäjärveä, Yläpihlajaa, Vaalimaata ja Hämeenkylää, osa Kotolaa, Hellän, Mattilan ja Eerikkälän kylät kokonaan sekä yksi tila Kirkkopyölistä ja Koivuniemen lampuotitila.
Hänen saamansa läänitys oli Virolahden suurin. Von Ritterit asuivat myös Virolahdella. Albrecht von Ritter perusti säterikartanonsa Pyterlahden kylään, perustaen tällöin myöhemmän Pyterlahden hovin. Tässä kylässä oli jo nimismies Eerikki Ihalaisen ratsutila ja ennen pitkää von Ritter hääsi Ihalaisen tilaltaan. Myöhemmin Ritterin poika Jakob Ludwig jätti Pyterlahden tilahoitajan huostaan ja muutti pois 1664.
Albrecht von Ritterin isä oli ryhtynyt Ruotsin palvelukseen ja saanut palkinnokseen läänityksen Hauholta. Albrecht von Ritter omisti Liivinmaalla Marzinhofin kartanon ja hän oli naimisissa Elisabet Tauben kanssa. Näillä oli poika Jakob Ludwig von Ritter, majuri Uudenmaan ratsuväkirykmentissä. Hän myi Pyterlahden hovin vuonna 1670 maaherra Konrad Gyllenstiernalle.
Suku sammui Itämerenmaakunnissa noin 1820.
Daniel Mattens

Daniel Mattens (28. tammikuuta 1746 Porvoo – 8. elokuuta 1822 Kristiinankaupunki) oli suomalainen pormestari ja valtiopäivämies.
Mattensin vanhemmat olivat Mecklenburgista kotoisin ollut välskäri, asessori Johan Henrik Mattens ja Anna Maria Forsskåhl. Mattens tuli ylioppilaaksi 1764. Hän oli Turun hovioikeuden auskultantti ja ylimääräinen kanslisti 1767, Kristiinankaupungin pormestari vuodesta 1774 ja asessori 1802. Laamannin arvonimen hän sai samana vuonna. Ruotsin säätyvaltiopäivillä Mattens oli edustaja 1778–1779 ja 1786. Hän oli myös porvarissäädyssä valtiopäiväedustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.
SerenityOS

SerenityOS on Andreas Klingin kehittämä vapaa ja avoimen lähdekoodin käyttöjärjestelmä. Se on suunniteltu Unixin kaltaiseksi käyttöjärjestelmäksi, jonka graafinen käyttöliittymä on 1990-luvun käyttöjärjestelmien inspiroima. Käyttöjärjestelmän kirjastoihin kuuluvat mm. JavaScript-moottori, käyttöliittymäkirjasto, äänikirjasto, ja pääte-emulaattori. Sen ohjelmistoon kuuluu muun muassa ohjelmointiympäristö, visuaalinen virheenjäljitin, selain ja graafinen kuoriohjelma.
Historia.
Andreas Kling aloitti SerenityOS:n kehittämisen vuoden 2018 puolivälissä päästyään vieroitushoidosta. Kling kehitti käyttöjärjestelmää vapaa-ajallaan ja kuvasi videoita käyttöjärjestelmän kehittämisestä näytönkuvausohjelmalla. Hän alkoi myöhemmin lataamaan kuvaamiansa videoita YouTubeen. Vuoden 2019 puolivälissä hän loi julkisen GitHub-tietovaraston, jotta muut ihmiset voisivat auttaa käyttöjärjestelmän kehittämisessä. 
Ominaisuudet.
SerenityOS on suunniteltu yksinkertaiseksi Unixin kaltaiseksi käyttöjärjestelmäksi, jonka graafinen käyttöliittymä on 1990-luvun käyttöjärjestelmien inspiroima. Käyttöjärjestelmässä on muun muassa 32-bittinen ydin ennakoivalla moniajolla, IPv4-protokollapino, ext2-tiedostojärjestelmä, käyttöliittymäkirjasto ja ikkunointi- ja koosto-ohjelma. Klingin tavoitteena on, että hän voisi tulevaisuudessa käyttää SerenityOS:ää ensisijaisena käyttöjärjestelmänään.
Luettelo Haminan muistolaatoista

Luettelo Haminan muistolaatoista sisältää Haminan kaupungin muistolaatat. Luettelossa mainitaan vain pelkät julkiset muistolaatat. Jos muistolaatta on muistokiven, muistomerkin, muistopuun, reliefin tai vastaavan yhteydessä, se on artikkelissa Luettelo Haminan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä. Myös kuva-aihetta sisältävät muistolaatat ovat muistomerkkiartikkelissa.
That’s Nat

That’s Nat on kornetisti Nat Adderleyn esikoisalbumi.
Karl Efraim Carpelan

Karl (Carl) Efraim (Ephraim) Carpelan (11. elokuuta 1732 Raisio – 29. maaliskuuta 1819 Rymättylä) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies.
Carpelanin vanhemmat olivat ratsumestari Maximilian Carpelan ja Helena Eleonora Lilliegren ja puoliso vuodesta 1773 Katarina Sofia Strengberg (k. 1826). Carpelanin arvellaan olleen ylioppilas Turussa, vaikka häntä ei mainita Turun akatemian lähteissä. Hän oli vapaaehtoinen Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä 1749, majoittaja, lippumies ja kersantti 1750, alivänrikki 1752 ja aliadjutantti 1758. Vänrikki Västerbottenin rykmentissä hän oli 1758, luutnantti 1760, alikapteeni 1761 ja rykmentinmajoitusmestari 1767. Vapaaherraksi Carpelan tuli 1771. Hän oli armeijan eläkekassan johtaja 1772–1788, 1-kapteeni 1773 ja armeijanmajuri 1774. Majuriksi Pohjanmaan jalkaväkirykmenttiin hän tuli 1776, sai siirron leskikuningattaren henkirykmenttiin 1778 ja erosi samana vuonna sotapalveluksesta everstiluutnanttina. Varamaaherra Uumajassa Carpelan oli 1782 ja Savon ja Karjalan läänin vt. maaherra 1790. Hän omisti muun muassa Maskun Odensaaren tilan ja kartanon Rymättylän Pakinaisissa. Valtiopäivämies Ruotsin säätyvaltiopäivillä hän oli 1765–1766, 1769–1770 ja 1771–1772. Carpelan oli myös edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Maaherra, kenraalimajuri, vapaaherra Simon Vilhelm Carpelan ja maaherra, kenraaliluutnantti, vapaaherra Johan Fredrik Carpelan olivat Karl Efraim Carpelanin veljiä.
Binic-Étables-sur-Mer

Binic-Étables-sur-Mer on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.
Kunta muodostettiin 3.1.2016 jolloin kaksi kuntaa, Binic (bretoniksi "Binig") ja Étables-sur-Mer (bretoniksi "Staol") yhdistyivät. Uuden Binic-Étables-sur-Merin kunnan hallintopaikaksi valittiin Étables-sur-Mer.
Binic on pieni keskiaikainen kylä, josta kasvoi yksi Ranskan kalastusteollisuuden tärkeimmistä satamista. Se oli yksi Bretagnen satamista, josta lähdettiin kalastamaan Newfoundlandin vesille. Satamaa reunustavat vanhat laivanomistajien graniitista ja liuskekivestä valmistetut talot. 1900-luvulla kylästä tuli purjehduslomakeskus sekä merenrantakohde. Sataman päälaituri on 350 metriä pitkä, jota paikalliset kutsuvat nimellä "grande muraille" (suuri muuri). Paikallinen museo "Musée de Binic" esittelee yli 1 000 esineen avulla kylän ja sen kalastuksen historiaa.
Laitureiden vieressä on pidetty markkinoita torstaisin 1500-luvulta lähtien. Markkinoilla myytiin kaikkea maatilatuotteista laivatarvikkeisiin, mitä merelle lähtevät veneet tarvitsivat matkalle. Binicissä järjestetään vuosittain myös turskafestivaali "Fête de la Morue", sekä musiikkitapahtuma "Binic Folks Blues Festival".
Pales

Pales on muinainen roomalainen paimenten ja karjan jumalatar, jonka kunniakasi vietetiin Palilia tai Parilia -juhlaa Rooman perustamispäivänä 21. huhtikuuta. Juhlan kunniaksi puhdistettiin paimenet, laumat ja karjasuojat, anottiin karjalle suojelusta ja pyydettiin anteeksi niitä vahinkoja, joita karja ja paimenet saattoivat luonnolle aiheuttaa.
Illegaali

Illegaali on vakoilija, joka elää ja toimii valehenkilöllisyyden turvin kohdemaassaan toimeksiantajansa lähettämänä. Termi "illegaali" (, ’laiton’) viittaa laittomaan toimintaan ilman kansainvälisoikeudellista turvaa. 
Illegaalit suorittavat erityistehtäviä, kuten muiden agenttien valvontaa ja värväystä tai odottavat pitkänkin aikaa toimintakäskyä peiterooleissaan niin sanottuina ”nukkuvina” tai ”lepäävinä” agentteina.
Kansainvälisesti tunnettu illegaali oli esimerkiksi neuvostoliittolainen Rudolf Abel, joka työskenteli 1940–1950-luvuilla valokuvaajana ja kuului Brooklynissa Yhdysvalloissa taiteilijayhteisöön Emil R. Goldfusin nimellä. Hänet paljasti toinen illegaali, amerikansuomalaisena Eugen Makena (Suomessa Eugen Mäki) esiintynyt inkeriläinen Reino Häyhänen. Eugen Mäen valeidentiteettiin tarvitut rekisteritiedot oli väärentänyt Kemijärven kirkonkirjoihin paikallinen kirkkoherra.
Neuvostoliiton tiedustelupalvelu KGB varusti illegaalit monissa tapauksissa Suomen passilla ja muilla asiakirjoilla useasta syystä: 
Eräitä suomalaisina esiintyneiden illegaalien henkilöllisyyksiä rakennettiin Neuvostoliiton tiedustelun toimeksiannosta manipuloimalla niiden seurakuntien väestörekistereitä, joiden aineistoa oli kadonnut talvi- ja jatkosodan aikana. Tällaisia illegaaleja olivat esimerkiksi ”Reino Gikman” ja ”Olavi Toivonen”, joiden todellista henkilöllisyyttä ei Suomessa tunneta.
Illegaalit voivat toimia pariskuntana tai perheenä. ”Olavi Toivonen” meni Saksassa naimisiin ”Helga Conradin” kanssa, joka sai avioliiton kautta Suomen kansalaisuuden. Heidän poikansa ”Tarmo Harald Toivonen” on keksitty henkilö, jonka syntymä 5. lokakuuta 1964 dokumentoitiin väärillä asiakirjoilla.
Illegaalien toiminta ei ole lakannut kylmän sodan päättyessä. Hessenissä pidätettiin lokakuussa 2011 FBI:n antaman vihjeen perusteella pariskunta, jota epäiltiin EU:n ja Naton strategisten asiakirjojen hankkimisesta Neuvostoliiton ja edelleen Venäjän lukuun Alankomaiden ulkoministeriössä toimineelta vakoojalta. Epäillyt saapuivat vuonna 1988 Länsi-Saksaan väärennetyillä Itävallan passeilla.
Sabine Baring-Gould

Sabine Baring-Gould (28. tammikuuta 1834 – 2. tammikuuta 1924) oli englantilainen pappi, kirjailija ja kansanlaulujen kerääjä. Hän kirjoitti tai toimitti julkaistavaksi yli 200 teosta. Muun muassa Pelastusarmeijan suosima marssilaulu ”Onward, Christian Soldiers” sekä joululaulu ”Gabriel’s Message” ovat Baring-Gouldin sanoittamia.
Baring-Gould keräsi laajan kokoelman englantilaisia kansanlauluja Devonin ja Cornwallin alueilta. Laulut julkaistiin vuosina 1889–1907. Baring-Gouldin oma kirjallinen tuotanto käsittelee muun muassa pyhimysten elämäkertoja, kummituksia, ihmissusia sekä keskiajan myyttejä.
Yksityiselämä.
Baring-Gould avioitui vuonna 1868 villatehtaassa työskennelleen Grace Taylorin kanssa. Ennen avioliiton solmimista Taylorin piti asua kaksi vuotta toisella paikkakunnalla Baring-Gouldin sukulaisten luona oppimassa keskiluokkaisia tapoja.
Baring-Gould kuului isänsä puolelta Baringin kauppiassukuun, jonka jäsenet perustivat Barings-pankin vuonna 1762. Hänen isoäitinsä veli oli tutkimusmatkailija Edward Sabine, ja äidin puoleinen isoisä oli kuninkaallisen laivaston amiraali Francis Bond.
Vietinghoff

Von Vietinghoff on vanha ja laaja westfalenilainen aatelissuku. Suku mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1230. Se on lähtöisin Vittinghoffin linnasta lähellä Essen-Rellinghausenia. Keskiajalla yksi sukuhaara siirtyi Baltiaan, josta suku levisi myös Tanskaan ja Ruotsiin.
Kenraalimajuri Johan von Vietinghoffista (1589-1685) polveutuva sukuhaara on naturalisoitu Ruotsin ritarihuoneeseen nimellä Fitinghoff numerolla 220, mutta Suomessa satunnaisesti vaikuttaneet suvun jäsenet eivät yleensä ole kuuluneet tähän sukuhaaraan. Poikkeuksen muodostaa Turussa vuonna 1905 kuolleen suurkauppias Ludvig Nikolaus Fitinghoffin perhe. Myöhemmin vapaaherraksi korotettu Erik Göran Fitinghoff, joka palveli aiemmin jonkin aikaa Pohjanmaan jalkaväkirykmentin everstinä, kuuluu myös tähän sukuhaaraan.
Mäntsälän kirkossa on Hautjärven von Vietinghoffien hautajaisvaakuna.
Virolahdella sai eversti Leonhard von Vietinghoff läänitykseksi Norrköpingin ehdoilla vuonna 1641 Kiiskilahden, Koskelan ja Orslahden kylät kokonaan, lukuun ottamatta yhtä ratsutilaa Koskelassa, joka sekin siirtyi kaupalla vuonna 1643 Vietinghoffin haltuun ja siitä tehtiin säterikartano. Hän oleskeli vain harvoin näillä läänityksillään, mutta hoiti niitä tarmokkaasti asettaen niille tilanhoitajan tai voudin. Hänen tilanvoutinaan toimi ensin Leonhard Aigmöller ja sitten Samuel Dahl. Von Vietinghoffin läänitys joutui peruutuksen kohteeksi vuonna 1669, jolloin hän joutui luovuttamaan Orslahdesta kuusi tilaa, joista vain yksi oli verokykyinen. Koko läänitys peruuntui vuonna 1681 isossa reduktiossa ja vuonna 1705 kiiskilahtelainen Martti Yrjönpoika Kiiski osti 650:lla kuparirahalla von Vietinghoff-suvun ratsutilan Koskelan kylästä.
Luettelo Volvon raskaan kaluston moottoreista

Volvo Trucks ja teollisuusmoottoriosasto Volvo Penta ovat rakentaneet lukuisia moottoreita 1920-luvun lopulta alkaen. 2010-luvulta alkaen nämä ovat myös alkaneet käyttää saksalaisen Deutz AG:n kehittämiä moottoreita. Ruotsalaisvalmistajat olivat myös ensimmäisiä yrityksiä, jotka ottivat käyttöön turbodiesel-moottorit kaupallisesti menestyneissä kuorma-autoissa.
D13.
"Volvo D13 sisältää 14 eri tehoversiota 375:stä 500:aan hevosvoimaan. Uusi muuttuvageometrinen turboahdin tarjoaa nopean vastineen kaasupolkimen painalluksiin parantaen polttoainetaloudellisuutta. Volvo tarjoaa kahta XE, integroitua voimalinjaversiota, kuten myös kuutta Eco-Torque- ja kolmea Dual-Torque-versiota sallien asiakkaiden kohdistaa moottorin suorituskyky tiettyihin käyttövaatimuksiin".
Lamballe-Armor

Lamballe-Armor on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Lamballe sijaitsee hieman sisämaassa, mutta kuntaliitoksissa Lamballe-Armoriin liittyneet Morieux ja Planguenoual sijaitsevat Englannin kanaalin rannikolla.
Historia.
Uusi Lambellen kunta muodostui 1.1.2016 kun kaksi kuntaa, Lamballe (bretoniksi "Lambal") ja Meslin (bretoniksi "Melin") yhdistyivät.
Lamballe-Armorin kunta muodostettiin 1.1.2019 jolloin kolme kuntaa, Lamballe, Morieux (bretoniksi "Morieg") ja Planguenoual (bretoniksi "Plangonwal") yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikkana on pysynyt kaikissa kuntaliitoksissa Lamballe.
Nähtävyyksiä.
Lamballe oli aikoinaan voimakkaan bretagnelaisen herttuakunnan Penthièvren pääkaupunki. Kaupungin historiallisessa keskustassa sijaitsevat puutalot ja 1700-luvun yksityiset kartanot muistuttavat kaupungin rikkaasta kauppahistoriasta. Lamballen keskustassa on aukio "Place du Martray". Sen ympärillä on useita historiallisia taloja. Yksi taloista on 1400-luvulta peräisin oleva "Maison du Bourreau", missä toimii nykyään taiteilija Mathurin Méheutin museo "Musée Mathurin Méheut". Monet historialliset rakennukset on muutettu näyttelytiloiksi ja käsityöpajoiksi, joissa tehdään erityisesti keramiikkaa. Yksi Lamballen vaikuttavimmista rakennuksista on kollegiaalinen kirkko "Collégiale Notre-Dame".
Hevosten jalostus.
Lamballessa on kansallinen hevosjalostuskeskus "Haras national de Lamballe". Se on perustettu 1800-luvun alkupuolella. Siellä on jalostettu bretagnenhevosia, joista ehkä arvostetuin on "Postier Breton". Hevosjalostuskeskus on avoinna yleisölle.
Liikenne.
Lamballessa on TGV-asema, joka on kahden tunnin matkan päässä suurnopeusjunalla Pariisista.
Keräsjoki

Keräsjoki on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 47 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Keräsjoen vesistön 60 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun. Yläjuoksulta tuleva Lapinjoki vaihtaa kuntarajan kohdalla vain nimeä. Joen valuma-alueen pinta-ala on 427 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Haaparannan kunnassa.
Sandıklı

Sandıklı on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Sandıklın väkiluku oli 55 331. Sandıklın pormestari on vuonna 1982 Sandıklıssa syntynyt Mustafa Çöl.
Töreälven

Töreälven on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 40 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Töreälvenin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 449 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Töressä Kainuun kunnassa.
Vitån

Vitån on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 66 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Vitånin vesistön 82 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun lukuun ottamatta viimeistä mereen laskevaa kolmikilometristä osuutta. Joen valuma-alueen pinta-ala on 519 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Luulajan kunnassa.
Ana Kvrgić

Ana Kvrgić (s. 12. maaliskuuta 1970 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten vuosina 2013–2014 esitetystä kroatialaisesta "Zora dubrovacka" -telenovelasta. Hän valmistui näyttelijäksi vuonna 1999, ja hän on television lisäksi näytellyt teatterissa.
Tirapinliituri

Tirapinliituri ("Biswamoyopterus biswasi") on tirapinliiturien sukuun kuuluva orava. Laji tunnetaan vain vuonna 1981 kerätystä holotyypistä Namdaphan kansallispuistosta Intian Assamissa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Koko ja ulkonäkö.
Tirapinliituri tunnetaan vain yhden yksilön perusteella. Laji on suurikokoinen. Sen ruumiin pituus on 405 mm ja koko pituus 1010 mm. Sen turkin väritys on pääosin punertava ja vatsapuolelta valkoinen. Päälaella on violetinharmaata. Häntä on alusta harmaa ja päästä ruskea. Kuono on viininpunainen ja silmien ympärystä mahonginpunainen. Nenänvarrella on musta viiva.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Ainut varmuudella tunnettu yksilö kerättiin Namdaphan kansallispuistota Koillis-Intian Arunachal Pradeshin osavaltion Tirapin piirikunnasta. Mahdollisesti lajin koko levinneisyysalue käsittää vain yhden alle 100 km² kokoisen laakson Paktaivuorten länsirinteillä. Sitä ei olla tavattu vuoden 1981 jälkeen huolimatta kattavista etsinnöistä seudulla.
Lajin elinympäristö käsittää kuivia kesävihantaisia vuoristometsiä mahdollisesti virtojen tuntumassa 100–350 metrin korkeuksilla merenpinnasta.
Elintavat.
Lajin elintavoista ei tiedetä varmasti juuri mitään. Sen oletetaan olevan hämäräeläin ja se elää puissa.
Uhat ja suojelu.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt tirapinliiturin äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Lajin kannan uskotaan olevan hyvin pieni, joskin siitä ei tiedetä mitään varmaa. Lajin holotyypin löytymisen jälkeen vuonna 1981 tehtiin joitakin epävirallisia havaintoja vuonna 2002. Monet lajista tehdyt havainnot johtuvat sen sekoittamisesta samalla alueella esiintyvään isoliituriin "Petaurista petaurista".
Lajia saattaa uhata metsästys, jota tiedetään harjoitettavan sen levinneisyysalueella. Pienen levinneisyysalueen takia se on myös hyvin haavoittuvainen elinympäristön katoamiselle. Muita uhkia ovat esimerkiksi maanvyöryt ja tulvat. 
Lajilla ei ole lainkaan erityistä suojeltua asemaa. Lajia tunnetaan vain Namdaphan kansallispuiston alueelta.
Roderich Fick

Roderich Fick (16. marraskuuta 1886 Würzburg, Saksa – 13. heinäkuuta 1955 München, Saksa) oli saksalainen arkkitehti ja professori Münchenin teknillisessä yliopistossa. Fick opiskeli Zürichissä, Münchenissä ja Dresdenissä valmistumatta. Fick osallistui vuoden 1936 kesäolympialaisiin ja edusti Saksaa. Fickin laji oli taidekilpailut.
Fick oli yksi Adolf Hitlerin suosikkiarkkitehdeista, ja Fick oli yksi kiireisimmistä arkkitehdeista Obersalzbergissä. Fick jäi eläkkeelle vuonna 1954 ja kuoli seuraavana vuonna.
Elämä.
Fick oli Adolf Eugen Gaston Fickin ja Marie Katharinan Wislicenuksen toinen lapsi. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Fickistätuli reserviluutnantti Kamerunissa.
Fick meni naimisiin Marie Güntherin kanssa vuonna 1919.
Työt.
Fick rakensi kuvanveistäjä Ernesto de Fiorille kodin ja suunnitteli uuden hautausmaan Herrsching am Ammerseen, Saksaan. Vuonna 1936 Fick suunnitteli myös Rudolf Hessin kodin.
Piisaari

Piisaari () on saari Kemiönsaaren kunnassa. Saari sijaitsee Halikonlahden läntisen väylän alkupäässä miltei kiinni kuroutuneena Kemiön saareen. Matala ja rehevöitynyt Degerdalsundet erottaa Piisaaren Kemiöstä.
Piisaareen kulkee silta ja saarella on yksi maatila. Saarella on lisäksi tiheää kesäasutusta, mutta peltojen lisäksi myös hieman metsää. Piisaari on muodostunut kahdesta saaresta. Stor Bisarholm ja Lill Bisarholm ovat kasvaneet yhteen maankohoamisen vuoksi 1800-luvulla.
Kjell Bäckman

Kjell Hilding Bäckman (21. helmikuuta 1934 Göteborg, Ruotsi – 9. tammikuuta 2019 Västra Frölunda, Ruotsi) oli ruotsalainen pikaluistelija. Bäckman osallistui vuoden 1960 talviolympialaisiin edustaen Ruotsia. Bäckman kilpaili 5000 metrin pikaluistelun sijoittuen sijalle 12 ja 10000 metrin pikaluistelun sijoittuen kolmanneksi ja voitti pronssia.
Siv Widerberg

Siv Widerberg (o.s. Palmgren; 12. kesäkuuta 1931 Tukholma – 24. joulukuuta 2020 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja journalisti. Hän teki erityisesti lastenkirjoja, ja hän oli Ruotsin lastenkirja-akatemian jäsen. Widerberg tunnetaan lukuisista antologioista, runokokoelmista ja kuvakirjoista. Hän kirjoitti uransa aikana noin 80 kirjaa.
Widerbergin ensimmäinen teos "Gertrud på daghem" julkaistiin vuonna 1966. Se oli suunnattu esikoulunsa aloittaville lapsille. Hänen tunnetuin teoksensa on "Barnens första bok" vuodelta 1989, jota monet ovat luonnehtineet klassikoksi. Yhteen aikaan kirjaa annettiin lahjaksi vastasyntyneille useissa Ruotsin kunnissa. Widerbergin viimeiseksi työksi jäi vuoden 2011 "Den långa sömnen". Widerbergin tuotannosta on suomennettu muun muassa "Melkein seitsemäntoista: Tyttöromaani".
Altersundet

Altersundet on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 8 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Altersundetetin vesistön 47 kilometrisen pääuoman alajuoksun. Joen valuma-alueen pinta-ala on 403 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Luulajan kunnassa.
Lucy (nimi)

Lucy on naisen etunimi. Se on Lucia-nimen englantilainen vastine. Nimi merkitsee ’valotarta’; sen pohjana on latinan ’valo’-sanan ("lux") genetiivimuoto "lucis".
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Lucy on joulukuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 290–310 naisella. Lucy-nimeä ei esiinny almanakassa, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston virallisessa koirien nimipäiväkalenterissa Lucyn nimipäivä on 13. joulukuuta.
Anna Banti

Anna Banti, oik. Lucia Longhi Lopresti (1895 Firenze, Italia – 1985 Firenze, Italia) oli italialainen kirjailija ja taidehistorioitsija.
Proosatuotannossaan Banti käsittelee naisen ongelmallista tilannetta, kun tämä pyrkii toteuttamaan ammatillista kutsumustaan. Parhaimpiin kuuluu 1600-luvun taidemaalarin Artemisia Gentileschin osin fiktiivinen elämäkertaromaani "Artemisia" (1947).
Elokuvasarja

Elokuvasarja on sarja toisiinsa liittyviä elokuvia. Niissä on joskus samoja hahmoja, samat näyttelijät, ohjaaja tai tuotantoyhtiö, ja niillä voi olla samankaltaiset nimet.
Kolmen elokuvan sarjaa kutsutaan usein trilogiaksi. Joskus sarjan avauselokuvaa seuraavia elokuvia kutsutaan jatko-osiksi, esiosiksi tai uudelleenfilmatisoinneiksi. Jotkin elokuvasarjat ovat osa franchisea, johon voi kuulua myös muita tuotteita.
Hollywoodissa on koko sen historian ajan tehty elokuvasarjoja. Mutta vasta 2000-luvulla elokuvasarjat ovat alkaneet hallita katsotuimpien elokuvien tilastoja, ja jatko-osia myös tehdään paljon aiempaa enemmän. Esimerkiksi vuonna 2018 Yhdysvaltain kymmenestä katsotuimmasta elokuvasta yhdeksän oli osa jotain elokuvasarjaa, mutta 30 vuotta aikaisemmin vain yksi. Oscar-ehdokkuuksista sarjaelokuvat saavat yhä selvästi sitä pienemmän osan.
Esimerkkejä.
Lipputuloissa mitaten kaikkien aikojen menestyneimmät elokuvasarjat ja -franchiset maailmanlaajuisesti joulukuussa 2020 olivat:
Suomalaisia elokuvasarjoja ovat esimerkiksi Uuno Turhapuro, Pekka ja Pätkä, Vares, Kummeli ja Vääpeli Körmy.
Leslie Bader

Leslie Elisabeth Corbett Bader (s. 10. marraskuuta 1963 Monroe, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelija. Bader osallistui vuoden 1988 talviolympialaisiin edustaen Yhdysvaltoja.
That’s Right!

That’s Right! on kornetisti Nat Adderley and The Big Sax Sectionin albumi.
Ruandan yliopisto

Ruandan yliopisto (, lyhenne: UR) on vuonna 2013 seitsemän maan silloista julkista korkeakoulua yhdistämällä perustettu julkinen yliopisto. Sen hallinto sijaitsee Ruandan pääkaupungissa Kigalissa. Opetuskieli on englanti. Kampuksia on useita, ja ne sijaitsevat maan eri osissa. Vuonna 2020 yliopiston kampusalueet sijaitsivat Butaressa (Gikondo Campus, Huye Campus), Kayonzan piirissä (Rukara Campus), Kigalissa (Nyarugenge Campus, Remera Campus), Nyagataressa (Nyagatare Campus), Ruhengerissä (Busogo Campus) ja Rusizin piirin Cyangugussa (Rusizi Campus).
Lukuvuonna 2019–2020 yliopistossa oli kirjoilla 25 084 opiskelijaa. Opiskelijamäärä on supistunut vuoden 2016 jälkeen. Henkilökuntaan kuului vuonna 2020 yhteensä 1 952 ihmistä, joista tohtorintutkinto oli 26 prosentilla.
Vuosina 2013–2019 yliopistossa suoritettiin yhteensä 49 477 loppututkintoa. Yksittäisistä aloista eniten valmistui opettajia (13 356 kpl). Ylempiä korkeakoulututkintoja on suoritettu 2 053 ja tohtoritutkintoja ainoastaan yhdeksän. Vuonna 2014 tohtoriksi valmistui esimerkiksi maan AIDS-ohjelmaa johtanut, sittemmin vuosina 2011–2016 Ruandan terveysministerinä toiminut lastenlääkäri Agnes Binagwaho. 
Webometrics-yliopistoranking (heinäkuu 2020) luokitteli Ruandan yliopiston tasoltaan Afrikassa sijalle 96 ja maailmanlaajuisesti sijalle 3 154.
Kannur

Kannur, aiemmin englanniksi Cannanore ja portugaliksi Cananor, on Kannurin piirikunnan pääkaupunki Keralan osavaltiossa Intiassa. Vuonna 2011 kaupunkialueella asui 232 486 ihmistä ja suurkaupunkialueella 1 642 892 ihmistä.
Molybdeeni(II)kloridi

Molybdeeni(II)kloridi (MoCl2) on molybdeeni- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdiste on merkittävä sen poikkeuksellisen rakenteen vuoksi.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa molybdeeni(II)kloridi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste on polymorfista ja siitä tunnetaan α- ja β-muodot sekä amorfinen muoto. Yhdisteen α-muoto koostuu Mo6Cl8-yksiköistä, jotka ovat yhteydessä toisiinsa neljän siltoina toimivien kloridi-ionien välityksellä. Molybdeeni(II)kloridin klustereissa on kovalenttisia sidoksia molybdeeni-ionien välillä. Aineen β-muodon rakenne muistuttaa kadmiumkloridin rakennetta. Molybdeeni(II)kloridi on veteen liukenematonta, mutta liukenee etanoliin. Molybdeeni(II)kloridi voi reagoida Lewis-emästen kanssa ligandinvaihtoreaktioilla, joissa kloridi-ionit korvautuvat muilla ryhmillä. Kuumennettaessa vedyn kanssa se pelkistyy metalliseksi molybdeeniksi. 
Valmistus.
Molybdeeni(II)kloridia voidaan valmistaa kuumentamalla molybdeeni(III)kloridia tai pelkistämällä molybdeeni(V)kloridia vedyllä. Yhdistettä muodostuu myös molybdeenin ja klooraavan reagenssin, kuten fosgeenin, välisellä reaktiolla.
2 MoCl3 → MoCl2 + MoCl4
2 MoCl5 + 3 H2 → 2 MoCl2 + 6 HCl
Tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus

Maailman terveysjärjestön (WHO) tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus (, "WHO FCTC") on 21. toukokuuta 2003 WHO:n 56. yleiskokouksessa Genevessä hyväksytty kansainvälinen sopimus. Se oli ensimmäinen kansanterveyteen keskittyvä kansainvälinen sopimus. Se asettaa maailmanlaajuiset periaatteet tupakkatuotteiden käytön ja haittojen vähentämiselle. Sopimus tuli Suomea sitovaksi vuonna 2005. Yli 90 prosenttia maailman väestöstä asuu maissa, jotka ovat ratifioineet sopimuksen.
Clarence Ray Allen

Clarence Ray Allen (16. tammikuuta 1930 – 17. tammikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka syyllistyi neljään murhaan Kaliforniassa 1970- ja 1980-luvuilla.
Allen oli tuomittu elinkautiseen vankeuteen kesäkuussa 1974 suoritetusta fresnolaisen Fran's Market -ruokakaupan murtovarkaudesta ja 17-vuotiaan Mary Sue Kittsin murhasta. Oikeudenkäynnin jälkeen Allen järjesti vankilasta käsin kolmen häntä vastaan todistaneen murhan.
Allen tuomittiin kuolemaan marraskuussa 1982. Hänet teloitettiin myrkkyruiskeella 17. tammikuuta 2006. Kalifornian kuvernööri Arnold Schwarzenegger oli kieltäytynyt armahtamasta häntä.
Karl-Axel Karlsson

Karl-Axel Ingvald Karlsson (5. syyskuuta 1939 Uddevalla, Ruotsi – 3. joulukuuta 2011 Ljungby, Ruotsi) oli ruotsalainen ampuja. Karlsson osallistui vuosien 1972 ja 1976 kesäolympialaisiin sijoittuen vuoden 1972 kisoissa kahdeksanneksi ja vuoden 1976 kisoissa seitsemänneksi.
Heiner Will

Heinrich Otto "Heiner" Will (22. lokakuuta 1926 Reichenow-Möglin, Saksa – 18. lokakuuta 2009 Rendsburg, Saksa) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa sijoittuen yhdeksänneksi. Willin laji olympialaisissa oli keihäänheitto.
Jammun ja Kashmirin ilmaiskut 2019

Jammun ja Kashmirin ilmaiskut olivat Pakistanin ilmavoimien tekemiä ilmaiskuja Intian hallitsemaan osaan kiisteltyä Kashmiria 27. helmikuuta 2019. Iskut seurasivat Intian vain vuorokautta aikaisemmin tekemiä ilmaiskuja Pakistanin puolelle.
Ilmaiskujen aikana Pakistanin ja Intian ilmavoimien välillä käytiin ilmataistelu. Osapuolet antoivat ristiriitaisia tietoja sen tuloksesta. Intialainen MiG-21-hävittäjälentäjä tippui koneineen Pakistanin puolelle ja hänet otettiin vangiksi. Vangittu lentäjä palautettiin myöhemmin Intiaan. Intian väitteet sen pudottamasta pakistanilaisesta F-16-koneesta jäivät varmentamattomaksi.
Tausta.
Intia ja Pakistan ovat kiistelleet Kashmirin alueen asemasta sitten vuonna 1949 solmitun tulitaukosopimuksen. Tilanne on kärjistynyt useampaan otteeseen sodaksi maiden välillä. Kashmirissa itsessään paikalliset aseelliset järjestöt ovat tehneet iskuja Intiaa vastaan ja Intia on syyttänyt Pakistania asejoukkojen tukemisesta. Tilanne kärjistyi jälleen Intian lakkautettua elokuussa 2018 perustuslain niin sanotun artikla 370:n, joka takasi alueelle erikoisaseman. 14. helmikuuta 2019 Jaish-e-Mohammad-nimisen järjestön jäsen teki itsemurhaiskun Pulwamassa, jossa sai surmansa 40 intialaista sotilasta. Intia liitti Pakistanin turvallisuuspalvelut iskun toteuttamiseen.
26. helmikuuta 2019 Intian ilmavoimat teki ilmaiskun Pakistanin puolelle sanoen sen kohteena olleen Jaish-e-Mohammadin koulutuskeskuksen. Pakistanin tekemät ilmaiskut seurasivat 24 tuntia myöhemmin.
Ilmaiskut.
Pakistanin mukaan Pakistanin ilmavoimat tekivät aamulla 27. helmikuuta ilmaiskuja Pakistanin ilmatilasta käsin kuuteen eri kohteeseen Intian hallitsemalla puolella kiistellyn Kashmirin rajaa. Pakistanin mukaan ilmaiskuissa käytettiin pakistanilais-kiinalaisena yhteistyönä rakennettuja JF-17-lentokoneita. Intian mukaan Pakistan käytti amerikkalaisia F-16-koneita, sekä JF-17 ja Mirage 5-koneita. Intian mukaan ilmaiskujen kohteita olivat Intian armeijan 25. divisioonan esikunta, sekä logistiikkakeskus Poonchissa.
Intian ilmavoimat lähetti alueelle omia Su-30, Mirage 2000 ja MiG-21-koneitaan. Osapuolten välillä käytiin ilmataistelu.
Seuraukset.
Molemmat osapuolet tekivät toisistaan poikkeavia väitteitä kärsimistään ja aiheuttamistaan tappioista. Pakistan ilmoitti ampuneensa alas kaksi Intian ilmavoimien konetta ja kiisti kärsineensä tappioita. Intia väitti ampuneensa alas Pakistanin ilmavoimien F-16-koneen ja menettäneensä yhden MiG-21-koneen.
Intialainen hävittäjälentäjä Abhinandan Varthaman jäi vangiksi Pakistanin puolella rajaa. Silminnäkijöiden mukaan hän oli pelastautunut koneestaan ja paikalliset asukkaat olivat ottaneet hänet kiinni. Intia oli aluksi kiistänyt yhdenkään lentäjistään jääneen vangiksi. Jonkin aikaa myöhemmin vangitusta lentäjästä julkaistiin video. Varthaman luovutettiin Intiaan 1. maaliskuuta 2019.
Yhdysvaltalaislehti Foreign Policyn mukaan amerikkalaiset viranomaiset olivat tehneet tapahtumien jälkeen F-16-koneiden laskennan Pakistanissa. Lockheed Martinin valmistamien koneiden käyttöehtojen osa on tämän tyyliset tarkastukset. Foregin Policyn mukaan kaikki Pakistanin F-16-koneet olivat edelleen tallella.
Reichenow-Möglin

Reichenow-Möglin on kunta Märkisch-Oderlandin piirikunnassa, Saksassa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Reichenow-Möglinin väkiluku oli 550.