Sentōn keisarillinen palatsi

Sentōn keisarillinen palatsi () on Japanissa vallasta luopuneen keisarin palatsista käytetty nimitys. Historiallisesti sitä on kutsuttu myös nimellä "In no gosho" (院の御所). 
Tunnetuin on Japanin entisen pääkaupungin Kioton Sentōn keisarillinen palatsi, joka rakennettiin alun perin keisari Go-Mizunoon asuinhuoneistoksi vuonna 1630. Palatsi sijaitsee Kyōto gyoenin puiston alueella aivan Kioton keisarillisen palatsin kaakkoispuolella. Palatsirakennukset ovat tuhoutuneet, mutta jäljellä on Kobori Enshūn suunnittelema kävelypuutarha.
Koska Japanin keisari ei ollut luopunut vallasta kertaakaan vuoden 1817 jälkeen, Kiotossa sijaitseva palatsi tunnettiin pitkään yksinkertaisesti Sentōn keisarillisena palatsina. Kun keisari Akihito luopui vallasta vuonna 2019, Tokiossa sijaitseva Fukiagen palatsi, jossa keisari perheineen asui, nimettiin Fukiagen Sentōn keisarilliseksi palatsiksi (吹上仙洞御所, "Fukiage Sentō gosho"). Samalla Kiotossa sijaitseva palatsi nimettiin uudelleen Kioton Sentōn keisarilliseksi palatsiksi (京都仙洞御所, "Kyōto Sentō gosho").
Historia.
Sana "sentō" merkitsee ikuisesti nuoren ja pitkäikäisen henkilön (仙人, "sennin" eli kiin. "xian") luolaa eli asuinsijaa ("tō").
Heian-kauden alkuvaiheilta lähtien vallasta luopuneella keisarilla oli tapana muuttaa keisarillisesta palatsista erilliseen asumukseen, jonka asioita hoitamaan perustettiin oma "In no chō" -virasto. Ensimmäinen näin toiminut keisari oli Ninmyō. Erityisen usein tapaa noudatettiin niin kutsutulla luostarikeisarien valtakaudella, kun Sentō-palatsiksi saatettiin ottaa jokin Kioton alueella sijainnut keisarillinen sivupalatsi ("satodairi"). Sotilasvallan voimistuessa Japanin keskiajalla perinne heikkeni, ja Edo-kaudella vallasta luopuneen keisarin oli jäätävä asumaan keisarillisen palatsin lähistölle rakennettuun Sentō-palatsiin. 
Kioton Sentōn keisarillinen palatsi.
Yleiskuvaus.
Sentōn keisarillinen palatsi Kiotossa käsittää noin yhdeksän hehtaarin laajuisen alueen Kyōto gyoenin puistossa aivan Kioton keisarillisen palatsin kaakkoispuolella. Palatsialueen luoteiskulmassa on myös Ōmiyan keisarillinen palatsi, joka on alun perin tarkoitettu vallasta luopuneen keisarin puolisolle. Ōmiyan palatsia käyttävät nykyään prinssi ja prinsessa vieraillessaan Kiotossa.
Sentōn keisarillisen palatsin perusti Tokugawa-sotilashallinto Edo-kaudella vuonna 1627, kun keisari Go-Mizunoo oli luopumassa vallasta. Palatsi valmistui vuonna 1630. Sen koillispuolelle rakennettiin palatsi myös keisarin puolison Tokugawa Masakon eli Tōfukumon’inin käyttöön. 
Palatsi tuhoutui tulipaloissa useita kertoja, mutta se rakennettiin aina uudelleen. Vuoden 1708 tulipalon jälkeen palatsia käyttivät muun muassa keisarit Nakamikado, Sakuramachi ja Go-Sakuramachi. Kun palatsi tuhoutui jälleen vuonna 1854, jälleenrakennukseen ei enää ryhdytty, koska palatsia käyttävää eläköitynyttä keisaria ei ollut tiedossa. Sen sijaan alueelle rakennettiin nykyinen Ōmiyan palatsi vuonna 1867. Sentōn palatsista onkin jäljellä vain puutarha, joka käsittää palatsialueen itäosan.
Puutarha.
Sentōn keisarillisen palatsin puutarhan on suunnitellut Kobori Enshū. Puutarha on kävelypuutarha, joka on rakennettu kahden lammen, Kitaiken (北池, ’pohjoinen lampi’) ja Minami-iken (南池, ’eteläinen lampi’), ympärille. Lammet olivat alun perin toisistaan erillisiä, mutta ne liitettiin yhteen kanavalla vuonna 1747. Puutarhassa on kaksi teehuonetta, Seikatei (醒花亭) ja Yūshintei (又新亭).
Kitaike-lammen ympäristössä sijaitsevat Akosegafuchi-lahti (阿古瀬淵), jonka suun ylittää kuudesta kivilaatasta koottu pieni silta, ja Nakajima-saari, jonka rannalle on koottu muodostelma suurista luonnonkivistä. Nakajimalle johtavat Dobashi-silta (’maasilta’) ja Ishibashi-silta (’kivisilta’). Akosegafuchin tienoilla lienee Heian-kaudella sijainnut runoilija Ki no Tsurayukin asuintalo. Kitaiken etelärannalla kohoaa Momijiyama-niminen kumpare (’vaahteravuori’), jonka vierellä Kitaiken ja Minami-iken välisen kanavan ylittää vuonna 1914 valmistunut Momijibashi-silta. 
Minami-ike-lammessa on suurehko Dejima-niminen saari, jonka rannoille on aseteltu muotoon leikattuja ja luonnollisen muotoisia kiviä, ja Nakajima-saari, jolle johtavat paviljonginomainen Yatsuhashi-silta (八ッ橋) ja Soribashi-kaarisilta (反り橋). Yatsuhashi-sillalla on pergola, jossa köynnöstää japaninsinisateita. Nakajimalle oli aiemmin rakennettu muun muassa Tsuridono-kalamaja, mutta se on hävinnyt. Lammen etelärannalla on 100 metrin pituinen, mukulakivistä rakennettu Suhama-ranta (洲浜), jonka tarkoitus on herättää mielikuva hiekkarannasta. Kiviä kutsutaan nimellä "isshōseki", koska yhden kiven ("seki") keräämisestä maksettiin palkkioksi yksi "shō" riisiä ("isshō"). Lampeen virtaa vettä 2,3 metriä korkean Otaki-vesiputouksen (雄滝) kautta.
Seikatei-teehuone sijaitsee puutarhan eteläosassa Minami-iken eteläpuolella. Se on "sukiya"-tyyliin rakennettu, paanukattoinen paviljonki, jonka "tokonoma"-syvennys tunnetaan huomiota herättävästä, salamanmuotoisesta "chigaidana"-hyllyköstään. Yūshintei-teehuone Kitaiken länsipuolella on vuorostaan Konoe-suvun vuonna 1884 puutarhalle lahjoittama, yksinkertaisen elegantti paviljonki, jossa on nähtävillä Edo-kauden loppupuolelle tyypillisiä piirteitä, kuten suuri pyöreä ikkuna. Teehuoneen puutarhaan johtaa Sen no Rikyūn tyylin mukainen olkikattoinen portti. 
Nykyinen Sentōn keisarillinen palatsi.
Kun keisari Akihito luopui vallasta keväällä 2019, Japani sai ensimmäisen eläkkeelle jääneen keisarinsa sitten 1800-luvun alun. Tokion keisarillisen palatsin alueella sijaitseva Fukiagen palatsi, jossa keisari ja keisarinna asuivat, nimettiin Fukiagen Sentōn keisarilliseksi palatsiksi (吹上仙洞御所, "Fukiage Sentō gosho"). Vuonna 2020 keisaripari muutti Takanawan residenssiin siksi aikaa, kun Tōgūn keisarillista palatsia remontoitiin heidän käyttöönsä sopivaksi; Takanawan residenssi nimettiin tässä yhteydessä ”väliaikaiseksi Sentō-palatsiksi” (仙洞仮御所, "Sentō kari-gosho"), kun taas Tōgūn palatsista on keisarin muuton jälkeen tarkoitus tehdä uusi Sentōn keisarillinen palatsi.