tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alyn McCauley

Alyn McCauley (s. 29. toukokuuta 1977 Brockville, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä vuosina 1997–2007. McCauleyn pelipaikka oli keskushyökkääjä.
New Jersey Devils varasi McCauleyn vuoden 1995 NHL:n varaustilaisuudessa. Hän ei kuitenkaan aloittanut NHL-uraansa New Jerseyssä, vaan seurojen välisen vaihtokaupan seurauksena debytoi Toronto Maple Leafsin paidassa. Toronton jälkeen hän pelasi San Jose Sharksissa, jonka kapteeninakin toimi. McCauley siirtyi 2. heinäkuuta 2006 Los Angeles Kingsiin, jossa pelasi viimeisen kautensa. Hän oli pelaamatta suurimman osan tuosta kaudesta polvivamman vuoksi.
McCauley oli kerran ehdolla NHL:n parhaan puolustavan hyökkääjän palkinnon Frank J. Selke Trophyn saajaksi, kaudella 2003–2004. Hän teki tuolla runkosarjakaudella henkilökohtaiset ennätyksensä muun muassa tehopisteissä (47), maaleissa (20), syöttöpisteissä (27) ja tehotilastossa (+23).
Lopetettuaan pelaajauransa McCauley on toiminut muun muassa Los Angeles Kingsin pelaajatarkkailijana.
Korppinen

Korppinen on harvinainen suomalainen sukunimi. Vanhaan karjalaiseen henkilönimistöön kuitenkin sisältyy paljon linnunnimityksiä, yksi niistä on "korppi.
Sukunimenä Korppi on esiintynyt mm. Johanneksessa, missä on elänyt esim. Peckoi Korppi 1617. Lisäksi mm.Wiipurin pitäjässä 1555 Anders Kårp, Savonlinnassa 1561 Joen Kårp, Jääskessä 1567 Henrich Korppi ja Uudellamaalla Hopeaveroluettelossa 1571on merkitty Hans Person Korpp. Eräiden kirjatietojen mukaan sukunimenä Korppi(nen) esiintyy Savossa pitäjittäin 1694 seuraavasti: Mikkeli 2kpl, Pieksämäki 3kpl, Rantasalmi 1kpl, Leppävirta 4kpl. Esimerkiksi Puumala, Juva ja Sulkava ovat paikkakuntia, joissa henkikirjoihin nimeä ei vielä olisi tuolloin kirjattu. Nimikartoituksista löytyy merkintöjä nimen käytöstä 1800-luvulta myös länsisuomesta, pohjanmaalta. 
Sukunimen "nen"-pääte on yleistynyt nimistökäyttöön vasta 1850-luvulla
Korppinen paikannimenä.
Korppinen on myös seuraavien järvien nimi tai nimen osa:
Raimond Aumann

Raimond Aumann (s. 12. lokakuuta 1963 Augsburg, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa Saksan kakkosmaalivahtina.
Raimond Aumann pelasi viimeistä kautta lukuun ottamatta koko uransa Bayern Münchenissä. Hän aloitti vuonna 1982 joukkueen kakkosmaalivahtina Jean-Marie Pfaffin takana. Kaudella 1984-85 Aumann nousi ykkösmaalivahdiksi, mutta loukkaantumisen vuoksi putosi jälleen vaihtopenkille. Kun Pfaff siirtyi vuonna 1988 pois joukkueesta, tuli Aumannista jälleen Bayern Münchenin ykkösmaalivahti ja hän pysyi "tolppien välissä" kunnes Oliver Kahn otti torjuntavastuun. Kauden 1994-95 Aumann pelasi Turkissa Beşiktaş JK:ssa voittaen mestaruuden ja lopetti sitten uransa. Bayern Münchenissä hän voitti peräti kuusi Saksan mestaruutta.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Raimond Aumann pelasi vuosina 1989–1990 neljässä maaottelussa ja voitti maailmanmestaruuden vuonna 1990.
Tällä hetkellä Aumann toimii Bayern Münchenissä seuran ja kannattajien välisenä yhteyshenkilönä.
Aumannin lempinimi on "Balu", joka tulee Viidakkokirjan Baloo-karhusta.
Vytautas Bacevičius

Vytautas Bacevičius (9. syyskuuta 1905 – 15. tammikuuta 1970) oli liettualainen säveltäjä ja pianisti. 
Bacevičius syntyi Łódźissa muusikkosukuun. Hänen sisarensa oli kuuluisa puolalainen säveltäjä ja viulisti Grażyna Bacewicz. Bacevičius sai varhaisimman musiikinopetuksen omalta isältään. Hän valmistui Łódźin konservatoriosta vuonna 1926 ja opiskeli sen jälkeen Kaunasin yliopistossa. 
Bacevičius asui muutaman vuoden Pariisissa ja asettui Yhdysvaltoihin pian toisen maailmansodan alettua. Hän kuoli New Yorkissa 1970.
Pianistina Bacevičius esiintyi Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Yhdysvaltoihin muutettuaan hän pääsi esiintymään muun muassa Carnegie Halliin. Hänen ohjelmistoonsa kuului esimerkiksi Franz Lisztin, Frédéric Chopinin, Aleksandr Skrjabinin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Mikalojus Konstantinas Čiurlionisin teoksia sekä hänen omaa pianomusiikkiaan. 
Bacevičius on keskeinen hahmo liettualaisen taidemusiikin historiassa, ja hänen säveltäminään pidetään sekä Liettuan ensimmäistä pianokonserttoa että yhtä varhaisimmista liettualaisista baleteista. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sinfonioita.
Väisälänsaari

Väisälänsaari eli "Väisälä" on asuttu saari Puulavedessä, Etelä-Savossa. Pääosin saari sijaitsee Hirvensalmen kunnassa, noin 22 kilometriä Hirvensalmen keskustasta pohjoiseen. Saaren koillisosa kuuluu naapurikunta Mikkeliin. Väisälänsaareen johtaa tieyhteys saaren etelä- ja pohjoispäästä.
Väisälänsaaren sisäosissa on maisemansa ja kulttuurihistoriallisten arvojensa vuoksi maakunnallisesti merkittäväksi luokiteltu maisemakokonaisuus. Saaristolaiskylän peltoaukeat ja pääosin 1800- ja 1900-luvuilta olevat rakennukset edustavat tyypillistä perinteistä saaristoasutusta. Rinteillä on säilynyt pieniä latoja ja pihoissa hirsiaittoja. Epäsäännöllisten neliömäisten pihapiirien läpi kulkee vanha kylätie. 
Nimensä saari on saanut ensimmäisten asukkaidensa mukaan. Väisälän ensimmäiset asukkaat olivat Väisäsiä. Ensimmäiset asiakirjatiedot Väisälänsaaren asukkaista löytyvät vuoden 1541 hopeaveroluettelosta. Tuolloin Väisäläsaari oli jakautunut kahteen kylään. Saaren pohjoisosat kuuluvat tuolloin Kynsiänsalon kylään, kun puolestaan eteläpuoliskon alueet muodostivat Väisälän kylän. 
Vakituisten asukkaiden ohella Väisälänsaarella on runsaasti kesäasutusta. Saarella sijaitsee noin 300 mökkiä ja kesällä saaren elämä on varsin vilkasta. 
Tieyhteydestä huolimatta Väisälänsaari mainitaan saaristokuntia koskevassa valtioneuvoston asetuksessa (1529/2015) Hirvensalmen kohdalla.
Ala dos Namorados

Ala dos Namorados on Lissabonissa, Portugalissa vuonna 1993 perustettu folkkia ja poppia soittava yhtye. Kokoonpanoon kuuluvat João Monge, Manuel Paulo ja Nuno Guerreiro.
Vuoden 2007 Suomen Idolsin finaalissa Anna Abreu esitti Ala dos Namoradosin kappaleen "Solta-se o Beijo".
Tunturikoisa

Tunturikoisa eli arnikkikoisa ("Catastia kistrandella") on koisaperhosiin ("Pyralidae") kuuluva arktinen pikkuperhonen. Lajin on kuvannut tieteelle norjalainen Magne Opheim vuonna 1963, Ruijasta 1800-luvun lopulla löydetyn yksilön mukaan.
Levinneisyys.
Euroopassa lajia on löydetty vain Suomesta, Ruotsista ja Norjasta, mutta kustakin pohjoismaasta on vain muutamia havaintoja. Lajia kuitenkin esiintyy myös Kolymajoen alueella Koillis-Siperiassa, jossa se on paikoin jopa runsas.
Lajia on tavattu Suomesta ainoastaan Käsivarren Lapin Mallan luonnonpuistosta yhteensä 14 yksilöä vuosina 1929, 1934 ja 1936. Siitä ei ole sen jälkeen havaintoja Suomesta. Ruotsin Pältsatunturilta havaintoja on tehty vielä 1990-luvulla. Vuoden 2010 uhanalaisuusluokituksessa tunturikoisa luokiteltiin Suomesta hävinneeksi (RE)
Elinympäristö ja elintavat.
Tunturikoisan elintapoja ei juuri tunneta. Se elää kuivalla, kalkkipitoisella tundralla. Perhoset lepäävät kivien päällä ja lentävät lähellä maanpintaa.
Ravintokasvi.
Nimen arnikkikoisa laji on saanut tuntureilla kasvavasta kasvista arnikista eli siroarnikista ("Arnica angustifolia"), jonka on siperialaisten havaintojen pohjalta arveltu olevan toukan ravintokasvi. Pohjoismaisilla esiintymispaikoilla arnikki on kuitenkin harvinainen. Toukan todellista ravintokasvia ei tunneta.
Hyvän ja pahan tiedon puu

Hyvän ja pahan tiedon puu on Raamatun ensimmäisessä Mooseksen kirjassa mainittu puu Eedenin puutarhassa (1. Moos. 2:9). Jumala kieltää ihmistä syömästä puun hedelmiä, koska hän oli silloin kuoleman oma. Hän saisi tiedon hyvästä ja pahasta. Käärme, jonka kristinusko on sittemmin tulkinnut olevan Saatana, kuitenkin viettelee Aadamin ja Eevan syömään hedelmän.
Kun rike paljastui, Jumala karkotti ihmisen pois Eedenistä ja kirosi maan, jotta he eivät söisi Elämän puusta ja saisi elää ikuisesti. Kristinuskon opin mukaan tästä rikkeestä seurasi perisynti jokaisen ihmisen kannettavaksi. Usein hyvän ja pahan tiedon puun hedelmä kuvataan omenana, mutta Raamatussa ei mainita hedelmän tarkempaa laatua.
Cyrus H. Gordonin ja Gary A. Rendsburgin mielestä puun nimi on merismi eli synekdokee, jossa "kaikkiin" tai "kokonaisuuteen" viitataan vastakohtien avulla. Tässä tapauksessa Hyvän ja pahan tiedon puu tarkoittaisi "kaiken tiedon puuta".
Öljypuomi

Öljypuomi on synteettisestä, öljyä kestävästä materiaalista valmistettu öljyntorjuntaväline.
Vakiotyyppinen öljypuomi, ns. vankkuripuomi, on noin 1,5 metriä leveä kellukkeella varustettu hihnamainen rakennelma, joka voidaan laskea mereen aluksesta tai laiturilta. Puomin yläreunassa on yökäyttöä varten merkkivaloja. 
Pienet työalukset hinaavat puomin paikoilleen eli sillä pyritään ympäröimään meressä oleva vuotanut öljy tai tarvittaessa ehkäisemään mahdollisesti vuotavan öljyn leviäminen. Mm. haaksirikkoisten alusten ympärille pyritään vetämään öljypuomit, samoin lastiaan purkavien säiliölaivojen.
Puomin rajaaman alueen sisältä öljy pystytään keräämään talteen eri menetelmillä. 
Lisäksi on olemassa erilaatuisia kertakäyttöpuomeja; niiden tavallisin tyyppi on öljyä imevällä aineella osittain täytetty muoviputki, jota hinataan mereen vuotaneen öljyläikän yli. Putki kerää öljyn sisäänsä ja läpikyllästynyt puomi voidaan hinata öljyntorjunta-alukseen.
Tukehtuminen

Tukehtuminen on ihmisen tai eläimen hapen puutteesta johtuva kuoleminen, joka johtuu hengityksen estymisestä tai lakkaamisesta. Sitä edeltää asfyksia. 
Tukehtuminen saattaa seurata monista asioista. Yleisimpiä tukehtumisen aiheuttajia ovat:
Tukehtuminen nieltäessä (ja ensiapu).
Tukehtuminen nielemällä tapahtuu kun ruokaa ei pureskella kunnolla ja se menee harhaan ja tukkii hengitystiet.
Jotkut käsitekniikat voivat ratkaista tukehtumisen. Lisäksi markkinoilla on joitain tukehtumisen estäviä laitteita (LifeVac ja Dechoker). Hätätrakeostomia olisi viimeinen toimenpide jos mikään muu ei auta (koska trakeostomia jo itsessään on ainetta rikkova lääketieteellinen toimenpide).
Ensiapu tavallisille uhreille.
Ensimmäinen osa on yskää. 
Jos uhri ei voi yskiä, käytä kahta tekniikkaa käsin (katso molemmat kuvat alla). Paremman tuloksen saamiseksi yhdistä niitä vuorotellen: toista kutakin tekniikkaa noin 5 kertaa, ja siirtyä eri tekniikkaan, ja toista nämä kierrokset jatkuvasti.
Raskaana olevat ja lihavat ihmiset tarvitsevat muunnelmia näistä käsitekniikoista. Vauvat (alle 1-vuotiaat) tarvitsevat muunnelmia näistä käsitekniikoista.
Jos tukehtuminen jatkuu, soita ensiapuun. Uhri voi menettää tajuntansa tietyn ajan kuluttua, joka tarvitsee "kardiopulmonaalinen elvytys, tukehtumista vastaan".
Ensiapu raskaana oleville tai liian lihaville.
Ensimmäinen osa on myös yskää.
Jos uhri ei voi yskiä, käytä kahta tekniikkaa käsin (katso molemmat kuvat alla). Paremman tuloksen saamiseksi yhdistä niitä vuorotellen: toista kutakin tekniikkaa noin 5 kertaa, ja siirtyä eri tekniikkaan, ja toista nämä kierrokset jatkuvasti. Jos tukehtuminen jatkuu, soita ensiapuun.
Uhri voi menettää tajuntansa tietyn ajan kuluttua (lue alla), joka tarvitsee "kardiopulmonaalinen elvytys, tukehtumista vastaan".
Ensiapu vauvoille (alle 1-vuotiaille).
Käytä näitä kahta tekniikkaa käsin vauvoille. Paremman tuloksen saamiseksi yhdistä niitä vuorotellen: toista kutakin tekniikkaa noin 5 kertaa, ja siirtyä eri tekniikkaan, ja toista nämä kierrokset jatkuvasti.
Jos tukehtuminen jatkuu, soita ensiapuun. Vauva voi menettää tajuntansa tietyn ajan kuluttua (lue alla), joka tarvitsee "kardiopulmonaalinen elvytys, tukehtumista vastaan, imeväisille".
Kun uhri on tajuton.
Se on välttämätön "kardiopulmonaalinen elvytys, tukehtumista vastaan" (tavallinen, ei pikkulapsille) tai "kardiopulmonaalinen elvytys, tukehtumista vastaan, imeväisille" (alle 1-vuotiaille).
Kardiopulmonaalinen elvytys, tukehtumista vastaan, tavallinen.
On soitettava ensiapuun. Aseta uhri makuulle, kasvot ylöspäin.
Suorita elvytys uhrille jatkuvasti:
Toista jatkuvasti kaikkia näitä vaiheita alkaen ensimmäisestä (30 puristusta).
Kardiopulmonaalinen elvytys, tukehtumista vastaan, imeväisille (alle 1-vuotiaille).
On soitettava ensiapuun. Aseta vauvan makuulava kasvot ylöspäin.
Suorita elvytyslapselle jatkuvasti:
Toista jatkuvasti kaikkia näitä vaiheita alkaen ensimmäisestä (30 puristusta).
Tilastot.
Esimerkiksi Suomessa kuoli tapaturmaisesti ruokaan tukehtumalla vuonna 2013 58 ja 2014 44 henkilöä.
Toyota Auris

Toyota Auris on Toyotan vuosina 2006–2018 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka oli Toyota Corollan hatchback-korinen versio. Sen toisen sukupolven mallista oli tarjolla myös farmarimalli. Vuonna 2018 esiteltiin Corollan 12. sukupolvi, jolloin Auris-mallinimestä luovuttiin ja kaikkia korimalleja myydään jälleen Corolla-mallinimen alla. Taiwanissa hatchback-korimallin nimenä säilyi Auris vuoteen 2020 saakka.
Toyota Auris E150 (2006–2012).
Ensimmäisen sukupolven Auris esiteltiin konseptina Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2006. Tuotantomallin vuoro oli Bolognan autonäyttelyssä saman vuoden joulukuussa. Australaasiassa Aurista myytiin Corollana, lisäksi Japanissa oli saatavana ylellisempi malliversio nimeltään Toyota Blade.
Vuoden 2006 Euro NCAP -kolaritestistä Auris sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2010 uudistettiin ajovaloja, etusäleikköä ja puskureita. Sisällä tehtiin muutoksia keskikonsoliin.
Toyota Auris E180 (2012–2018).
Toisen sukupolven Auris esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012 viisiovisena hatchbackina ja Touring Sports -farmarimallina. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä. Australaasiassa mallin nimenä oli jälleen Corolla, Pohjois-Amerikassa sitä myytiin aluksi Scion iM -nimisenä. Autosta tuli Pohjois-Amerikassakin Corolla Toyotan lakkautettua Scion-merkin vuonna 2016.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä Auris sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Vuonna 2015 Auris sai muun muassa uudenmallisen etupuskurin aiempaa leveämmällä alasäleiköllä. Peräosassa takapuskurin alaosan heijastimet oli nyt sijoitettu vaakatasoon. Moottoriosastolla uusi turboahdettu 1,2-litrainen bensiinimoottori korvasi aiemman vapaasti hengittävän 1,6-litraisen.
Toyota Auris E210 (2018–2020).
Hatchback-korinen 12. sukupolven Toyota Corolla esiteltiin Auris-nimisenä Geneven autonäyttelyssä keväällä 2018, mutta valmistaja päätti luopua Auris-nimen käytöstä ja myydä jatkossa Euroopan markkinoilla kaikkia korimalleja Corolla-mallinimen alla. Uutta mallia myytiin Auriksena ainoastaan Taiwanissa (vuoteen 2020 saakka).
Adobe PageMaker

Adobe PageMaker (aiemmin Aldus PageMaker) on Adobe Systemsin Macintosh ja Microsoft Windows -alustoille julkaisema julkaisuohjelma. Ohjelmiston viimeisin versio 7.0 julkaistiin 9. heinäkuuta 2001. 
Historia.
Ensimmäisen version PageMakerista kehitti Aldus Corporation Macintosh 128K -alustalle ja sen sanotaan olleen alustan läpimurtosovellus, joka myös aloitti työpöytäjulkaisemisen alan.
Ohjelmisto julkaistiin heinäkuussa 1985 ja yhdessä Macintoshin graafisen käyttöjärjestelmän ja LaserWriterin kanssa julkaisuohjelmistojen käyttö muuttui WYSIWYG-tyyppiseksi. Julkaisualustaksi profiloitumisella oli merkittävä vaikutus Applen menestykseen työasemamarkkinoilla.
Vuonna 1994 Adobe Systems osti Alduksen, jolloin PageMaker siirtyi Adoben haltuun. Adobe myy PageMakeria edelleen, mutta PageMaker-nimisen ohjelman kehitys on lakkautettu. Adoben vastaava tuote PageMakerin seuraajana on Adobe InDesign.
Kolonnataktiikka

Kolonnataktiikka oli jalkaväen taktiikka, jossa vihollisen ryhmitys murrettiin painopistesuunnassa keskittämällä joukot ohuen linjan sijaan syvään kolonnaan, jossa pataljoonat olivat peräkkäin. 
Kolonnataktiikan otti ensimmäisenä pysyvästi käyttöön Ranskan vallankumousarmeija 1790-luvulla, vaikkakin linjataktiikkaa vapaampia muotoja oli käytetty (esimerkiksi Preussin Fredrik II Suuri) ja vaadittu (esimerkiksi Ranskassa kreivi de Guibert) jo aikaisemmin 1700-luvulla. Johtoajatus oli, että pataljoonan ja rykmentin komentajalla oli vastuu ja vapaus sijoittaa joukkonsa oman harkintansa mukaan, ei ainoastaan pitkänä ohuena linjana, pataljoonat vieri viereen, vaan maaston ja tehtävän vaatimusten mukaisesti. Tästä seurasi linja vastaan jono keskustelu, jonka ratkaisi jonon hyväksi Ranskan vallankumousarmeija.
Ranskan vallankumousarmeijan kolonnataktiikan rungon muodosti edelleen linjataktiikan mukainen taistelulinja, jossa pataljoonat oli ryhmitetty vierekkäin usein yhdeksän miestä syvään ja sata miestä leveään muotoon. Tämän linjan edessä toimi kevyt jalkaväki valmistelemassa taistelua. Valittuun hyökkäyksen painopistesuuntaan keskitettiin kuitenkin linjaa huomattavasti syvempi muoto, pataljoonien kolonna, jossa useita pataljoonia sijoitettiin peräkkäin. Tämä muodostelma pyrki liikkeellä ja pistimillä murtamaan vastustajan linjan ja näin saavuttamaan voiton taistelussa. Myös tykistöä keskitettiin tukemaan painopistesuuntaa. Onnistuessaan taktiikka mursi vaivattomasti lähitaistelussa perinteisen kolme tai neljä miestä syvän linjan, jota olivat heikentäneet edeltä tykistön ja kevyen jalkaväen tulivalmistelu.
Yksinkertaisin tapa puolustautua kolonnan hyökkäystä vastaan oli keskittää siihen niin kova tuli, että takaa tulevat miehet eivät enää päässeet eteenpäin ruumismassojen ohi.
Kurt Baier

Kurt Erich Baier (s. 26. tammikuuta 1917 – 7. marraskuuta 2010) oli tunnettu moraalifilosofi.
Baier valmistui Oxfordin yliopistosta ja toimi pitkään Pittsburghin yliopiston professorina. Hän opetti myös Melbournen yliopistossa ja Canberran yliopiston collegessa. Hänellä oli tohtorinarvo Oxfordin, Wienin ja Melbournen yliopistoista. Hän toimi myös Amerikan filosofisen yhdistyksen puheenjohtajana. Baierin puoliso oli filosofi Annette Baier.
Baier tunnetaan erityisesti vuonna 1958 ilmestyneestä teoksestaan "The Moral Point of View", jossa hän pyrki määrittelemään moraalinormien totuuden. Baierin mukaan normi on tosi, jos se on moraalisesti hyväksyttävissä. Hyväksyttävyydelle Baier esittää kolme ehtoa.
Sipahi

Sipahit (myös Spahi, Spakh) (, sotilas) olivat kahden muinaisen Persian ja Osmanien valtakunnan hyvin koulutettua ratsuväkeä. Termiä sipahi käytettiin myös Italiassa ja Ranskassa pohjoisafrikkalaisesta siirtomaaratsuväen sotilaasta sekä se antoi perustan brittien intialaisista sotilaista käyttämälle sanalle "sepoy".
Ottomaanien armeijassa sipahit perustettiin 1300-luvulla. He muodostivat armeijan varsinaisen rungon, ollen useimmiten noin puolet koko armeijan miesvahvuudesta. Samalla he muodostivat myös yhteiskunnan poliittisen ja sosiaalisen eliitin aivan kuten ritarit Euroopassa. Sulttaani antoi sipahille eliniäksi palan maata, nimeltään "timar", jonka tuotoilla hänen tuli kustantaa itselleen aseistus, hevonen ja muut varusteet. Tämä kaikki ei kuitenkaan ollut periytyvää. Timarin tuoton mukaan vaihteli myös yksittäisen sipahin varustus. Yleensä se kuitenkin koostui peitsestä, sapelista, rengashaarniskasta, kypärästä ja tärkeimmästä aseesta, jousesta. Välillä käytettiin myös keihäitä ja nuijia. Sipahit torjuivat pitkään tuliaseiden käyttöönottamisen, mutta myöhemmin heitä aseistettiin myös niillä. Perinteisesti sipahit pukeutuivat turkkilaisen perinteen mukaan pitkiin värikkäisiin viittoihin ja turbaaneihin. 
Ottomaanien armeijan painopiste siirtyi 1500-luvulla tykistöön ja jalkaväkeen, erityisesti janitsaareihin ja sipahien merkitys ja määrä taistelukentällä väheni. Sipaheita oli 1700-luvun lopulla enää jäljellä muutama tuhat ja lopullisesti joukko-osastot lakkautettiin 1828.
Sipaheiksi kutsuttiin myös joitakin pohjoisafrikkalaisia ratsuväen osastoja, jotka palvelivat Italian ja Ranskan armeijoissa 1800- ja 1900-luvulla. Ranskan algerialaiset sipahit kapinoivat siirtomaaisäntiään vastaan, kun armeija halusi siirtää algerialaisia joukkoja Preussin rajalle auttamaan emämaata sodassa. Myös ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa ranskalaiset käyttivät sipaheja saksalaisia vastaan. Nämä osastot käyttivät päähineenään punaista fetsiä.
Hippokoon

Hippokoon () oli kreikkalaisessa mytologiassa Spartan kuninkaan Oibaloksen ja najadi Batian poika. Hänen isänsä kuoltua hänen veljestään Tyndareuksesta tuli kuningas. Hippokoon kaappasi poikiensa avustamana vallan – näitä oli joko kaksitoista tai kaksikymmentä – ja ajoi Tyndareuksen ja Ikarioksen maasta.
Herakles kuitenkin hyökkäsi Spartaan, tappoi Hippokoonin ja kymmenen tämän pojista ja nosti Tyndareuksen takaisin kuninkaaksi.
On esitetty erilaisia käsityksiä siitä, miksi Herakles vihasi Hippokoonin sukua. Pausanias kertoo vihanpidon saaneen alkunsa siitä, että kun Herakles oli hulluudenpuuskassa surmannut Ifitoksen ja saapui Spartaan puhdistautumaan synneistään, Hippokoon kieltäytyi tätä tekemästä. Apollodoros puolestaan kertoo syyksi sen, että Hippokoon taisteli Neleuksen puolella — Gaius Iulius Hyginus ilmeisen erheellisesti väittää Neleuksen olleen Hippokoonin poika. Hyginus myös toistaa Pausaniaan esittämät tapahtumat mutta mainitsee ne Neleuksen teoiksi. Molemmat ovat kuitenkin yhtä mieltä siitä, että tilanne kärjistyi, kun Hippokoonin pojat olivat nuijineet Oionoksen hengiltä, koska tämä oli heittänyt kivellä heidän koiraansa.
Liisa Mustonen

Liisa Anneli Mustonen (ent. "Kuoppamäki", s. 13. lokakuuta 1969 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän on ollut ehdolla parhaan naispääosan Jussin saajaksi kahteen kertaan; vuonna 2003 elokuvasta "Hengittämättä ja nauramatta" ja 2007 elokuvasta "Kalteva torni". Elokuvien lisäksi näyttelijällä on laaja näyttelijänura televisiossa ja teatterissa.
Mustonen avioitui muusikko Sami Kuoppamäen kanssa 2. heinäkuuta 2001, mutta erosi hänestä kesällä 2008. Heillä on tytär. Eron jälkeen hän on alkanut käyttää tyttönimeään Mustonen. Vuonna 2011 hänelle syntyi toinen tytär. Mustonen on naimisissa.
Syksyllä 2008 Mustonen oli "Suomen Pelkokerroin" -ohjelman julkkisjaksossa kilpailemassa.
Galois’n laajennus

Kuntateoriassa Galois’n laajennus on algebrallinen laajennus "E"/"F", joka toteuttaa tiettyjä ominaisuuksia. Voidaan myös sanoa lyhyemmin, että laajennus on Galois. Galois’n laajennuksen merkittävyys käy ilmi siitä, että laajennuksella on Galois’n ryhmä ja se toteuttaa Galois’n teorian peruslauseen.
Galois'n laajennuksen määritelmä on seuraava: kuntalaajennus "E"/"F" on Galois, jos automorfismien ryhmän "Aut(E/F)" kiintokunta on sama kuin kunta "F".
Emil Artinin tuloksen perusteella Galois’n laajennus voidaan konstruoida seuraavasti: Olkoon "E" on annettu kunta, "G" on äärellinen ryhmä "E":n automorfismeja ja "F" on "G":n kiintokunta. Tällöin "E"/"F" on "E":n Galois’n laajennus.
Galois’n laajennusten karakterisointi.
Tärkeä Emil Artinin tulos on seuraava: Äärellinen laajennus "E"/"F" on Galois, jos ja vain jos jokin seuraavista on voimassa
Oibalos

Oibalos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Spartan kuningas.
Hänen sukupuustaan kerrotaan eri lähteissä keskenään hieman ristiriitaisia tietoja. Apollodoros kertoo hänen isänsä olleen Perieres, ja että hän oli naimisissa Batian, najadin, kanssa; heidän lapsensa olivat Tyndareus, Hippokoon ja Ikarios. Pausanias toteaa hänen olleen Kynortaksen poika ja Gorgofonen toinen puoliso Perieraksen kuoleman jälkeen. Tästä suhteesta hänellä olisi lapset Arene, Tyndareus ja Ikarios.
George Kollias

George Kollias (s. 30. elokuuta 1977 Kórinthos, Kreikka) on kreikkalainen rumpali. Kollias on tullut tunnetuksi eritoten eteläcarolinalaisen death metal -yhtyeen Nilen rumpalina (vuodesta 2004 lähtien). Kollias tunnetaan myös äärimmäisen nopeista blast beateista ja kahden jalan käytöstä rumpujen soitossa. Nilen Annihilation Of The Wicked -albumin kolmannessa raidassa Sacrifice Unto Sebekissä onkin kuultavissa 265 bpm tuplabasarirummutusta kuudestoistaosanuotteina ja Those Whom the Gods Detest -albumin aloitusraidassa Kafir! on blast beat -osuuksia tempossa 280 bpm. 
Diskografia.
Nile
Extremity Obsession
Nightfall
Sickening Horror
Ade
Cerebrum
Deus Infestus
Totuuden Ystävät

Totuuden Ystävät on Suomessa toimiva panteistinen uskonnollinen yhdyskunta, joka on rekisteröity vuonna 1958. Sen perustajiin kuuluivat kirjailijana ja säveltäjänä tunnettu Oskari Kiiras sekä taidemaalari Jarl Falck. Muita perustajajäseniä olivat muun muassa konttoripäällikkö Eero Kurki, säveltäjä ja kapellimestari Edvin Heimovalta, lehtikustantajana toiminut vahtimestari Arvo Onni Salminen sekä toimittaja ja salatieteilijä Anselm Kaste.
Totuuden ystävien tunnustuksen mukaan ”Jumala on Ikuinen Voima, persoonaton ykseys, joka on aina ollut ja tulee ikuisesti olemaan”, ja heidän vakaumuksensa mukaan ”jokaisella ihmisellä on vapaus, oikeus ja velvollisuus luoda itse jumalasuhteensa”. Yhteisössä ei ole pappeja, vaan jokainen jäsen voi antaa lapselle nimen, vihkiä avioliittoon ja haudata vainajan. Yhteisö uskoo ihmisen elämän olevan ainutkertainen ja absoluuttisen rajallinen siten, että kuolinhetkellä ihmisen elintoiminnot, tunteet ja tiedostus loppuvat pysyvästi eikä kukaan siis pääse iankaikkiseen autuuteen, joudu iankaikkiseen tuskaan eikä sikiä eikä synny useammin kuin kerran eikä myöskään kuolleistaheräämisiä tapahdu. Yhdyskunnan mukaan sen uskonnolliset käsitteet perustuvat yksistään tieteelliseen maailmankatsomukseen. Toimintaan kuuluvat Helsingissä pidettävät kuukausikokoukset. Välillä Totuuden Ystäviin kuului vain yksi jäsen.
Oulun Insinöörit

Oulun Insinöörit ry on vuonna 1945 perustettu Insinööriliitto IL ry:n Oulun, Pohjois-Pohjanmaan ja Koillismaan alueen alueyhdistys. Yhdistyksessä on yli 3000 jäsentä ja on siten yksi IL ry:n suurimmista alueyhdistyksistä ja suurin Pohjois-Suomessa.
Jäsenistö koostuu Pohjois-Pohjanmaan alueella työskentelevistä insinööreistä ja rakennusarkkitehdeistä, joiden työtehtävät vaihtelevat suunnittelijasta asiantuntijaan.
Villa Kaljaasi.
Villa Kaljaasi on Oulun Insinöörien huvila Oulun Hietasaaressa, osoitteessa Kaljaasintie 8. Huvila on yhdistyksen toiminnan keskus, jossa järjestetään suurin osa tapahtumista. Johtokunta ja erilaiset työryhmät pitävät pääsääntöisesti kaikki kokouksensa Villa Kaljaasilla. Villa Kaljaasia vuokrataan jäsenille erilaisien tilaisuuksien, yleensä juhlien, järjestämiseen.
Ross Lupaschuk

Ross Lupaschuk (s. 19. tammikuuta 1981 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Oikealta pelaava Lupaschuk on taitava kiekollinen puolustaja, jolla on vahvuuksia myös fyysisessä pelissä.
Lupaschuk debytoi jo 16-vuotiaana WHL:n Prince Albert Raidersissa. Washington Capitals varasi Lupaschukin NHL:ään . Lupaschuk pelasi WHL:ssä viisi kautta ja hän voitti Kanadan juniorisarjojen yhteisen mestaruuden Memorial Cupin Red Deer Rebelsissä 2000–2001. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös WHL:n tähdistökentälliseen.
Lupaschuk ei pelannut Washingtonissa otteluakaan, sillä viimeisen juniorikautensa jälkeen kesällä 2001 hänet kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin. Lupaschukin lisäksi Pittsburgh sai kaupassa Kris Beechin ja Michal Sivek, kun Washingtoniin siirtyivät Jaromír Jágr ja František Kučera. Penguinsin farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa hän pelasi neljä kautta. Pittsburghissa hän pelasi vain kolme NHL-ottelua kaudella 2002–2003.
Kaudeksi 2005–2006 Lupaschuk siirtyi Ruotsin Elitserienin Moraan, jonka väreissä hän voitti sekä jäähypörssin 168 minuutilla että puolustajien pistepörssin (13+17=30). Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Malmö IF:ään, mutta kauden alku sujui niin joukkueelta kuin puolustajalta itseltään heikosti ja Lupaschuk siirtyi kesken kauden Oulun Kärppiin. Kärpissä Lupaschuk oli merkittävässä roolissa pudotuspeleissä ja oli mukana auttamassa joukkueetta Suomen mestaruuteen. Kesällä 2007 Lupaschuk solmi uuden sopimuksen venäläisseura Avangard Omskin kanssa.
Lupaschuk yritti takaisin NHL:ään kaudeksi 2008–2009, kun hän osallistui Anaheim Ducksin harjoitusleirille. Hän ei saanut pelipaikkaa Anaheimista ja palasi takaisin Venäjälle. Lupaschuk siirtyi uudessa KHL-liigassa pelaavaan Sibir Novosibirskiin. Hän ei pelannut koko kautta Venäjällä, sillä 22 pelin jälkeen tammikuussa 2009 hänen sopimuksensa irtisanottiin. Loppukaudeksi Lupaschuk siirtyi Ruotsin Moraan Allsvenskaniin.
Kauden 2009–2010 alussa Lupaschuk ei pelannut missään, mutta marraskuussa 2009 julkaistiin, että Ross Lupaschuk siirtyi loppukaudeksi pelaamaan HIFK:n joukkueeseen SM-liigaan. HIFK:sta hän siirtyi DEL-liigan Kölner Haieen, jossa pelasi kaudella 2010–2011 vain 15 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Itävallan pääsarjan Vienna Capitalsiin. Lupaschuk pelasi Capitalsissa tammikuulle 2012, jolloin hänet vapautettiin sopimuksesta joukkueen hankittua André Lakosin. Helsingin Jokerit hankki 30. tammikuuta Lupaschukin loppukauden kattavalla sopimuksella. Jokereissa hän voitti pronssia ja palasi sen jälkeen Itävaltaan, EC Salzburgiin.
Tahdonvoimaa

Tahdonvoimaa on Hausmyllyn vuonna 1995 ilmestynyt studioalbumi. Levyllä on muun muassa kappale ”Ikävä lokakuu”.
Levy pysyi vuonna 1995 Suomen virallisella listalla neljä viikkoa. Paras sijoitus oli 28.
Kate Walsh (laulaja)

Kate Walsh (s. 20. helmikuuta 1983 Burnham-on-Crouch) on englantilainen laulaja. Hän on kotoisin Burnham-on-Crouchista Essexistä, Englannista.
Walshin julkaisi ensimmäisen albuminsa "Clocktower Park" vuonna 2003 pienelle indie-levy-yhtiölle nimeltä Kitchenware Records. Vuonna 2007 Walsh julkaisi toisen albuminsa "Tim's House" omakustanteena, oman levy-yhtiönsä Blueperry Pien kautta. Walsh äänitti levyn ystävänsä kotona ja nimesi levyn hänen kunniakseen.
Aluksi levy oli saatavilla Walshin MySpace-sivulta mutta myöhemmin hän laittoi sen myyntiin iTunes-verkkokauppaan ja levy kohosi nopeasti Ison-Britannian iTunesin myydyimpien levyjen joukkoon ollen jopa listan kärjessä.
Remix Schysteemi

Remix Schysteemi on Hausmyllyn vuonna 1991 julkaistu albumi, joka sisältää remix-versioita debyyttialbumin "Schysteemi" kappaleista. 
Albumi nousi Suomen virallisen listan kuudennelletoista sijalle, ja pysyi listalla yhteensä yhdeksän viikkoa.
Olli Lounasmaa

Olli Viktor Lounasmaa (20. elokuuta 1930 Turku – 27. joulukuuta 2002 Goa, Intia) oli suomalainen fyysikko ja akateemikko.
Merkitys.
Lounasmaa perusti Teknillisen korkeakoulun Kylmälaboratorion vuonna 1965 ja toimi vuoteen 1996 sen johtajana. Hänen johdollaan kylmälaboratoriossa tehtiin Helium-3:n suprajuoksevuuden todentaminen vuonna 1973 ja laboratorio sai mainetta ytimien magneettisen järjestäytymisen tutkimisessa sekä aivojen magnetoenkefalografiassa. Näiden tutkimusten sivutuotteena laboratorio teki useita kylmyyden maailmanennätyksiä. Lounasmaa palkittiin tieteellisestä työstään useilla palkinnoilla. Akateemikon arvonimen hän sai vuonna 1997. Lounasmaata pidetään Suomen kansainvälisesti tunnetuimpana fyysikkona.
Koulutus.
Lounasmaa suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1953 ja filosofian tohtorin tutkinnon Oxfordin yliopistossa vuonna 1958. Tämän jälkeen hän työskenteli Argonne National Laboratoryn tutkijana. Vuonna 1965 Lounasmaa nimitettiin Teknillisen korkeakoulun teknillisen fysiikan professoriksi.
Yksityiselämä.
Olli Lounasmaa oli Albert von Hellensin (1879–1950) tyttären Inki Lounasmaan (1905–1990) poika. Lounasmaa oli naimisissa Inkeri Lounasmaan kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä: edunvalvontajohtaja Marja Lounasmaa ja neurologi Kiti Müller (s. 1954). Lounasmaa kuoli sydänkohtaukseen ollessaan lomamatkalla Goassa vaimonsa ja kahden lapsenlapsensa kanssa.
Sä oot jees

Sä oot jees on Hausmyllyn vuonna 1992 julkaistu toinen studioalbumi. Edelliseen albumiinsa "Schysteemi" verrattuna albumilta löytyy enemmän ”vakavampia” kappaleita. Albumi nousi Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa.
”Gigolo (kaakaoautomaatti remix)” -kappaleessa kuullaan yhtyeen artisti Dromen eli Jari Karjalaisen tekemä kaakaoautomaatti-imitaatio.
Speedway (Hausmyllyn albumi)

Speedway on Hausmyllyn vuonna 1997 julkaistu albumi. Albumin kappale ”Odotan” osallistui saman vuoden Syksyn sävel -kilpailuun sijoittuen toiselle sijalle.
Rakastaa – ei rakasta

...rakastaa, ei rakasta... on Hausmyllyn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 10 viikkoa.
Niko Kalliokoski

Niko Kalliokoski (s. 26. toukokuuta 1982 Kokkola) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi viimeksi Ykkösessä pelanneen Kokkolan Pallo-Veikkojen valmentajana. Pelaajaurallaan hän oli useimmiten keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Kalliokoski aloitti uransa Kokkolan Palloseuran junioreissa, josta siirtyi Kokkolan Pallo-Veikkojen organisaatioon. Vuonna 1993 hän oli mukana voittamassa nappuloiden Suomen mestaruutta KPV:n joukkueessa. Hän pelasi Veikkausliigaa kausina 2003–2004 FF Jarossa, mutta päätti palata takaisin Kokkolaan. Kalliokoski on työskennellyt siviiliammatikseen varastomiehenä.
Kalliokoski on pelannut myös futsalia Suomen maajoukkueessa sekä seuratasolla TP-Kaarlen riveissä.
Fever (Kylie Minoguen albumi)

Fever on australialaisen laulajan Kylie Minoguen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 1. lokakuuta 2001 Euroopassa ja 26. helmikuuta 2002 Yhdysvalloissa.
Albumin tiedot.
"Fever" palautti Minoguen listahuipulle. Cathy Dennis ja Rob Davis kirjoittivat hänelle jättihitin ”Can’t Get You Out of My Head” ja se julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta. Se nousi 40 maassa listaykköseksi ja singleä myytiin yli 4 miljoonaa kappaletta. Kappale kasvoi megahitiksi myös Yhdysvalloissa, jossa Kylien ura oli hiipunut sitten 1980-luvun suurien hittien. Kappale on myös koko 2000-luvun viidenneksi menestynein single ja maailman kaikkien aikojen 51:nneksi myydyin single. Yhdysvalloissa yhteenlasketun myynnin, radiosoiton ja klubisoiton ansiosta ”Can’t Get You Out of My Head” oli Yhdysvaltain listaykkönen yhdeksän viikkoa.
Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti hieman yli kahdeksan miljoonaa kappaletta. Myös muut albumilta irrotetut singlet ”In Your Eyes”, ”Love at First Sight” ja ”Come into My World” olivat suuria kansainvälisiä hittejä. Albumi myi kolminkertaista platinaa Isossa-Britanniassa sekä platinaa Yhdysvalloissa (yli miljoona albumia). Albumi saavutti platinastatuksen lähes kaikkialla Euroopassa.
Singlet.
Albumin ensimmäinen single ”Can’t Get You Out of My Head” julkaistiin 8. syyskuuta 2001. Toinen single ”In Your Eyes” julkaistiin 21. tammikuuta 2002 Australiassa ja 18. helmikuuta 2002 Britanniassa. Kolmas single ”Love at First Sight” julkaistiin 10. kesäkuuta 2002. Neljäs ja viimeinen single ”Come into My World” julkaistiin 2. marraskuuta 2002 Australiassa ja 11. marraskuuta Britanniassa.
Gustavo Dudamel

Gustavo Dudamel Ramírez (s. 26. tammikuuta 1981) on venezuelalainen kapellimestari, joka valittiin Los Angelesin filharmonikkojen ylikapellimestariksi Esa-Pekka Salosen jälkeen. Hänen viisivuotinen sopimuksensa alkoi kaudesta 2009–2010.
Dudamel päätti jättää Los Angelesin 17-vuotisen kauden jälkeen ja siirtyä New Yorkin filharmonikoiden musiikilliseksi johtajaksi siten, että hänen kautensa alkaa 2026. Samalla hän jatkaa Pariisin oopperan ylikapellimestarina.
Dudamel aloitti opintonsa lapsena Venezuelan nuoriso-orkesterijärjestelmässä El Sistemassa opettajanaan sen perustaja José Antonio Abreu ja keskittyi viuluun kymmenvuotiaana. Hän on Simón Bolívar -nuoriso-orkesterin ylikapellimestari sekä Göteborgin sinfoniaorkesterin ylikapellimestari kaudesta 2007–2008 alkaen.
Dudamel on voittanut Mahler-kapellimestarikilpailun vuonna 2004.
Artemisionin taistelu

Artemisionin meritaistelu käytiin Persian sekä Kreikan kaupunkivaltioiden muodostaman helleenisen liiton laivastojen välillä osana persialaissotia vuonna 480 eaa. Se sijoittui Artemisionin niemen edustalle. Tradition mukaan taistelu käytiin samana päivänä kun Thermopylain taistelu.
Kreikkalaisten laivasto.
Herodotoksen mukaan ennen taistelua kreikkalaisten laivastoon kuului:
Lisäksi mukana oli yhdeksän viisikymmenairoista laivaa ("pentekontoros"). Vaikka spartalaiset lähettivät vain 10 laivaa, vaativat he saada johtaa laivastoa. Ateenalaiset suostuivat tähän koska he halusivat säilyttää laivaston yhtenäisyyden. Kreikkalaiset päättivät kohdata persialaisten laivaston Artemisionin kohdalla Euboian edustalla. Lisäksi laivastoon liittyi taistelun aikana 53 ateenalaista kolmisoutua. Yhteensä ateenalaiset siis lähettivät 200 kolmisoutua.
Taistelu.
Laivastot kohtasivat toisensa ensimmäisen kerran Thessalian rannikon edustalla, lähellä Thermopylain solaa, jonka kautta kreikkalainen armeija aikoi tukkia persialaisten pääsyn Kreikkaan. Ateenalaisten komentaja Themistokles halusi pidätellä persialaisia niin kauan että Euboia saataisiin evakuoitua. Persialaiset lähettivät kuitenkin 200 laivaa Euboian eteläpuolitse aikomuksenaan saartaa kreikkalaiset Euboian ja mantereen väliseen salmeen. 
Seuraavana päivänä kreikkalaiset tekivät hyökkäyksen persialaisten päälaivastoa vastaan. Persialaiset yllättyivät täysin ja kreikkalaiset saivat vallattua 30 laivaa. Taistelun jälkeisenä iltana alkoi yllättäen kova myrsky, joka tuhosi persialaisten 200 laivaa joiden piti kiertää Euboian ympäri. Seuraavana päivänä 53 ateenalaista kolmisoutua liittyi laivastoon. Kreikkalaiset päättivät hyökätä heti ja saivat tuhottua kilikialaisia laivoja.
Seuraavana päivänä persialaiset purjehtivat kreikkalaisia vastaan puoliympyrän muotoisessa muodostelmassa. Heidän aikomuksensa oli saartaa kreikkalaiset Artemisioniin. Seuranneessa taistelussa persialainen laivasto valtasi viisi kreikkalaista alusta. Ateenalainen Kleinias, Alkibiadeen isä, tuhosi myös suuren määrän vihollisen laivoista. Kreikkalaiset kärsivät kuitenkin suuria tappioita. Herodotoksen mukaan puolet ateenalaisten laivoista tuhoutuivat tai vaurioituivat niin ettei niitä voitu enää korjata.
Taistelun jälkeen.
Kreikkalainen laivasto perääntyi taistelun jälkeen Salamiin saarelle Ateenan edustalla, jonne ateenalaiset oli evakuoitu. Laivastot kohtasivat toisen kerran Salamiin taistelussa syyskuussa 480 eaa.
Brian Welch

Brian Philip "Head" Welch (s. 19. kesäkuuta 1970 Torrance, Kalifornia) on Korn-yhtyeen toinen kitaristi. Hänet tunnetaan paremmin hänen lempinimellään "Head". Hän myös on taustalaulajana monissa Kornin kappaleissa, ja hän laulaa mm. kappaleen Low Rider.
Welch oli riippuvainen metamfetamiinista jo Korn-yhtyeen alkuajoista saakka, ja se kävi hänelle erittäin raskaaksi yhtyeen "Take a Look in the Mirror"in aikoihin. Korn ilmoitti 22. helmikuuta 2005, että 13 vuoden jälkeen Welch aikoo jättää yhtyeen, lainaten että hän "..oli valinnut Herran Jeesus Kristuksen hänen pelastajakseen, ja hän pyhittää musiikillisen toimintansa tähän." Welch kastettiin myöhemmin saman vuoden keväänä Jordan-joessa ja on nyt jättänyt huumeiden käytön.
Welch on työstänyt sooloprojektiansa ja sen albumia "Save Me from Myself", joka julkaistiin syyskuussa 2008. Mukana albumilla on mm. Nine Inch Nails -yhtyeen rumpalina toiminut Josh Freese. Brian Welch on julkaisut myös samannimisen kirjan "Save Me From Myself", joka kertoo hänen lapsuudestaan, urastaan Kornissa, huumeriippuvuudesta, uskoontulostaan sekä uudesta soolouran alusta. Heinäkuussa 2008 julkaistiin Welchin sooloalbumin ensimmäinen single "Flush". Vuonna 2012 Brian perusti yhtyeen nimeltä Love and Death. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Between Here and Lost" julkaistiin tammikuussa 2013. Pitkän tauon jälkeen yhtye julkaisi toisen albuminsa "Perfectly Preserved" helmikuussa 2021.
Brian esiintyi ensimmäisen kerran Kornin kanssa seitsemään vuoteen toukokuussa 2012 Carolina Rebellion festivaaleilla. Brian oli mukana kappaleessa Blind. Welch palasi virallisesti Kornin kokoonpanoon toukokuussa 2013. Brian on julkaissut Kornin kanssa paluunsa jälkeen kolme albumia ja yhtye on saanut osakseen kiitosta tunnetuksi tulleen kitarasoundin paluusta, joka on suuresti Brianin ansiota.
Lamminpään hautausmaa

Lamminpään hautausmaa sijaitsee Tampereen länsiosassa Lamminpään kaupunginosassa Ylöjärven rajan tuntumassa lähellä Haukiluoman kaupunginosaa. Hautausmaa vihittiin käyttöön lokakuussa 1939, sen pinta-ala on noin 27,5 hehtaaria. Lamminpään hautausmaata sanotaan myös Saarikorven hautausmaaksi, koska hautausmaa perustettiin Saarikorven torpan maille.
Rakennukset ja rakenteet.
Hautausmaan ensimmäinen siunauskappelirakennus on arkkitehti Bertel Strömmerin piirtämä, ja se vihittiin käyttöön joulukuussa 1940. Nykyään rakennuksessa toimii seurakuntakoti Rauhanportti. Arkkitehtitoimisto Laiho, Pulkkinen &amp; Raunion suunnittelema uusi siunauskappeli otettiin käyttöön marraskuussa 1990. Rakennuksen yhteydessä on krematorio. Sama arkkitehtitoimisto on suunnitellut myös Lamminpään hautausmaan laajennusosan. 
Hautausmaalla on myös muistolehto ja sankarihauta, jonka muistomerkin on suunnitellut Bertel Strömmer vuonna 1947.
The Legendary Pink Dots

The Legendary Pink Dots on vuodesta 1980 toiminnassa ollut psykedeelistä ja kokeellista musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen keulahahmo-sanoittaja-laulaja Edward Ka-Speliä on verrattu useasti Pink Floydin kitaristi-laulaja Syd Barrettiin. Ka-Spel perusti The Legendary Pink Dotsin yhdessä kosketinsoittaja Phil Knightin (alias The Silverman) kanssa. Yhtyeen jäsenet pyörittävät myös Terminal Kaleidoscope -levy-yhtiötä, jonka kautta yhtye julkaisee levyjään. 
LPD:lla ja Skinny Puppylla on yhteisprojekti The Tear Garden.
Michel Callon

Michel Callon on ranskalainen tieteenfilosofi, historioitsija ja sosiologi. Hänet tunnetaan myös taloustieteilijänä ja insinöörinä. Callon toimii tutkijana Innovaatioiden sosiologian tutkimuskeskuksessa "(Centre de Sociologie de l’Innovation)" ja sosiologian professorina "(l'Ecole des Mines de Paris)". Hän valmistui insinööriksi vuonna 1967 ja taloustieteiden maisteriksi vuonna 1970. Callonin mielenkiinnon kohteitaan ovat mm. tutkimus- ja innovaatiopolitiikka, teknisen muutoksen taloudellisuus, innovaatioiden sosiologia ja hän toimii mm. seuraavissa toimitusneuvostoissa: "Research Policy", "Contemporary Sociology", "Science, Technology and Human Values".
Toimijaverkkoteoria.
Michel Callon on kehittänyt toimijaverkkoteorian "(Actor-Network Theory, ANT)" yhteistyössä Bruno Latourin ja John Law’n kanssa. Toimijaverkkoteoria on käsitteistö tutkimuskohteen kuvausta ja analyysia varten. Metodin avulla on pyritty tavoittamaan omaa maailmaansa rakentavat sekä inhimilliset että ei-inhimilliset toimijat eli aktantit. Callon painottaa, ettei kyseessä ole teoria vaan ’teoria’-lisäys on ’lahja’ kollegoilta. Toimijaverkkoteoriassa on kolme metodologisesti tärkeää periaatetta: toimijoita on tarkasteltava tasapuolisesti ja tutkimuksessa on käytettävä symmetriaa sekä vapaata assosiaatiota seurattaessa toimijoita maailmansa rakentamisessa ja selittämisessä.
VEL-projekti.
Yksi Callonin tunnetuimmista töistä on ns. VEL-projekti (VEL eli "vèhicule èlectrique"). 1980-luvulla tehdyssä tutkimuksessaan hän sovelsi ANT-metodista tuttua kääntämistä, eli käsitettä uusien aktanttien synnyttämisestä ja muokkaamisesta, tutkimalla sähköauton kohtaloa 1970-luvulla. Puheet jälkiteollisesta yhteiskunnasta (kulutuskritiikki, ympäristöystävällisyys) saivat Ranskan valtiollisen sähköyhtiön aloittamaan sähköauton suunnittelun 70-luvun alussa. Käännös kuitenkin epäonnistui, kun toimijat yksitellen päätyivät epäonnistumiseen (mm. katalysaattori ei toiminut, eikä yhteiskunta muuttunutkaan odotetulla tavalla). Käännöksen ensimmäisessä vaiheessa yksinkertaistetaan eri elementit. Toisessa ne asetetaan rinnakkain eli luodaan eri toimijoiden välille ”suhteita” toimijaverkoston luomiseksi. Callonin mukaan VEL epäonnistui , ja johti käännöksen sijasta ”petokseen” eli akuista, kuluttajista, autoteollisuudesta ja muista toimijoista ei muodostunut uutta toimijaverkostoa käännöksen kautta. Callonin mukaan syy epäonnistumiseen löytyy sähköyhtiön toimitavasta. Se ei ollut tietoinen eri toimijoiden merkityksestä verkostossa.
Turun yliopiston pohjalainen osakunta

Turun yliopiston pohjalainen osakunta ry (lyh. TPO) on Turun yliopiston ylioppilaskuntaan kuuluva opiskelijayhdistys. Sen jäsenistö on perinteisesti koostunut varsinkin Lapista, Pohjanmaalta, ja Kainuusta kotoisin olevista opiskelijoista. Osakunnan toimisto sijaitsee Turun yliopiston ylioppilaskunnan juhlatila Q-talossa.
Historia.
Vuonna 1922 toimintansa aloittaneen Turun yliopiston opiskelijat perustivat vuosina 1925–1928 viisi maakuntakerhoa. Vuonna 1928 perustettiin Turun Yliopiston Pohjalainen Kerho, jonka tarkoituksena oli alusta alkaen pohjalaisuuden ja pohjalaisen hengen säilyttäminen opiskelupaikkakunnalla. Toisena tavoitteena oli tehdä Turun Yliopistoa tunnetuksi opiskelijoiden kotiseudulla. Kahdenkymmenenkolmen opiskelijajäsenen lisäksi Pohjalainen Kerho sai taustavoimikseen professorit V. A. Koskenniemen, J. G. Granön ja M. H. Palomaan.
1950-luvulla maakuntakerhojen toiminta sai osakseen runsaasti arvostelua. Heimoaatetta pidettiin vanhahtavana ja kerhotoiminnan katsottiin edistävän hajaannusta yliopiston opiskelijoiden välillä. Vuonna 1957 toteutetussa sääntö- ja organisaatiouudistuksessa ylioppilaskunta jaettiin neljään osakuntaan ja Turun Yliopiston Pohjalaisesta Kerhosta tuli Pohjalainen Osakunta. Vuonna 1960 osakunta sai toimitilakseen ylioppilastalotalo B:n pohjakerroksen
Vuonna 1969 Ylioppilaskunnan osakuntajaosta luovuttiin ja osakunta rekisteröitiin yhdistykseksi.
Peter Lerche

Peter Leo Lerche (s. 24. elokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja, joka on tehnyt pitkän uran studiomuusikkona ja kitaransoiton opettajana.
Ura.
Lerche opiskeli kitaransoittoa itse, kunnes aloitti 18-vuotiaana opinnot Oulunkylän Pop &amp; Jazz opistossa. Hän kuului Reijo Karvosen Ikaros-yhtyeeseen, joka edusti Suomea Intervision laulukilpailuissa Sopotissa 1978. MTV:n Syksyn sävel -kilpailussa 1978 Ikaros sijoittui seitsemänneksi Anssi Tikanmäen sävellyksellä ”Kiutaköngäs”.
Vuonna 1981 Lerche oli kiertueella Länsi-Saksassa UMO:n kanssa, minkä jälkeen hän pääsi sessiotyöhön ja työskentelyyn eri yhtyeissä kuten esimerkiksi Pave Maijasen yhtyeessä. Studiomuusikkona hän toimi vuosina 1981−1993.
Lerche kuului Pekka Pohjola Groupiin, jonka kanssa hän oli kiertueilla Euroopassa. Hän on mukana levyillä "Urban Tango" ja "Jokamies". 1990-luvun alussa hän työskenteli Vesa-Matti Loirin yhtyeessä kitaristina, sovittajana ja tuottajana. Lisäksi hän on työskennellyt Radion sinfoniaorkesterin, Avantin ja Karita Mattilan kanssa.
Vuonna 1995 hän opiskeli musiikkia Bombayn yliopistossa ja vuonna 1998 Madrasissa, Intiassa. Lerche julkaisi ensimmäisen soololevynsä "Peshawar Diaryn" vuonna 2002. Levy mainittiin vuoden 2002 Helsingin Sanomien ”Vuoden parhaat levyt” -listauksessa. Hän on myös työskennellyt puolisonsa Pauliina Lerchen kanssa muun muassa Vesa-Matti Loirin yhtyeessä, Kriya-yhtyeessä ja duona Pauliina &amp; Peter Lerche. Lerchelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Peter Lerchen isoisä oli säveltäjä Nils Lerche.
Verna

Verna on suomalainen naisen etunimi. Alkuperältään Verna on feminiinimuoto latinan sanasta "vernus", 'keväinen'.
Suomessa nimi Verna on yleistynyt Topeliuksen tuotannon vaikutuksesta. Se oli yleinen varsinkin 1910- ja 1920-luvuilla syntyneillä ja on 1990-luvulla jälleen yleistynyt.. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Verna oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 499 suomalaiselle naiselle ja alle viidelle miehelle.
Tunnettuja Vernoja.
Verna Kangas oli yksi kirjailija Kersti Bergrothin (1886–1975) salanimistä.
Matti Herman Palomaa

Matti Herman Palomaa (vuoteen 1906 Pukki) (16. lokakuuta 1871 Oulujoki – 14. marraskuuta 1947 Turku) oli suomalainen kemian tutkija. 
Matti Herman Palomaan vanhemmat olivat talollinen Heikki Pukki ja Anna Kastelli ja puoliso vuodesta 1901 Nanna Mathilda Ahlgren (k. 1952). Palomaa kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta 1891, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1895, lisensiaatiksi 1910 ja tohtoriksi 1927. Toimittuaan Helsingin yliopistossa kemian ﻿assistenttina 1901-1908 ja apulaisena 1910-1921 hänestä tuli Turun yliopiston kemian professori 1922, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1944 saakka. Hän oli samaan aikaan myös yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani.
Palomaa tutki alun perin fysikaalista kemiaa ja kehitti laitteistoja lämmön mittausta ja säätöä sekä jakotislausta varten, mistä hän laati julkaisuja 1902-1910. Väitöstutkimuksessaan "Studien über den Effekt der Substitution einer Methylengruppe durch zweiwertige Atome und Atomgruppe I" (1908, osat II ja III 1911, 1917) hän selvitti orgaanisten yhdisteiden riippuvuutta niiden rakenteesta ja erityisesti atomien ja atomiryhmien keskinäisestä etäisyydestä niiden molekyyleissä. Hän julkaisi E. Mäkisen kanssa 1916 oppikirjan "Johdatus kvantitatiiviseen analyysiin" ja Turussa toimiessaan aloitti oppilaineen tutkimusjulkaisusarjan "Studien über Äthernartige Verbindungen", josta hänen professorin kautensa aikana ehti ilmestyä yhteensä 23 osaa. Palomaan mukaan nimetystä Palomaan-Erikosken stipendirahastosta jaetaan apurahoja Turun yliopiston kemian laitoksen tutkijoille ja tutkimusryhmille. Yksi Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista on nimetty hänen ystävänsä Palomaan mukaan, asteroidi 1548 Palomaa.