Mikael Tellqvist

Mikael Tellqvist (s. 19. syyskuuta 1979 Sundbyberg) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi urallaan NHL:ssä, Ruotsin pääsarjassa, KHL:ssa ja SM-liigassa. Kahdeksalla NHL-kaudellaan Tellqvist edusti kolmea seuraa, Toronto Maple Leafsia, Phoenix Coyotesia ja Buffalo Sabresia. Tellqvistiä pidettiin NHL-tasolla kakkosmaalivahtina.
Tellqvistin läpimurtona voidaan pitää vuoden 2003 MM-kisoja, jossa hän syrjäytti ykkösmaalivahti Tommy Salon ja pelasi finaaliottelussa. Hän voitti urallaan yhden MM-hopea- ja -pronssimitalin sekä olympiakullan. Lisäksi hän voitti vuosina 2000 ja 2001 Ruotsin mestaruuden Djurgårdenin riveissä.
Ura.
Djurgårdens IF.
Tellqvist debytoi Djurgårdenin edustusjoukkueessa kaudella 1998–99. Hän pelasi yhteensä vain kolme ottelua, kun joukkueen ykkösmaalivahti Tommy Söderström pelasi 48. Seuraavalla kaudella puolestaan Tellqvist sai pelata 30 ottelua ja jätti Söderströmin varjoonsa. Djurgårdens IF voitti kaudella Ruotsin mestaruuden, kun se kaatoi loppuottelusarjassa MODO Hockeyn voitoin 3–0. Tellqvist valittiin kauden tulokkaaksi. Samalla kaudella Tellqvist pelasi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa Huddinge IK:n joukkueessa 11 ottelua.
Kausi 2000–01 jäi Tellqvistin viimeiseksi Djurgårdens IF:ssä. Hän pelasi kaudella 49 ottelua ja oli joukkueen eniten otteluja pelannut maalivahti ennen 47 ottelun Martin Holstia. Hän voitti kaudella taas Ruotsin mestaruuden. Tellqvistiä pidettiin sensaationa ruotsalaisessa liigassa, ja hänen kasvatus- ja NHL-esikuvansa Tommy Söderström joutui väistymään eläkkeelle. Toronto Maple Leafs varasi Tellqvistin vuoden kolmannella kierroksella numerolla 70.
Toronto Maple Leafs.
Kausi 2001–02 AHL:ssä oli Tellqvistille ensimmäinen Yhdysvalloissa. Hän pelasi 28 ottelua ja oli joukkueen toiseksi eniten otteluita pelannut maalivahti heti Mike Minardin jälkeen. Hänen torjuntaprosenttinsa oli 90,9.
Kauden 2002–03 Tellqvist pelasi pääosin Toronton AHL-liigan St. John's Maple Leafs -farmissa, mutta pääsi myös kokeilemaan ensimmäistä kertaa NHL:ää. AHL:ssä Tellqvist oli joukkueensa selvä ykkösmaalivahti pelaten 47 ottelua, joista hän voitti 17.
Tellqvist pääsi pelaamaan ensimmäistä NHL-otteluaan 18. tammikuuta 2003, kun hän tuli Ed Belfourin tilalle kolmannessa erässä Montreal Canadiensia vastaan. Leafs voitti ottelun jatkoajalla 3–2. Seuraavaksi hän pelasi ottelun 21. tammikuuta 2003 Philadelphia Flyersia vastaan. Ottelu päättyi Toronton 3–1–tappioon, mutta Tellqvist ei ottanut sitä vakavasti ja sanoi: "Se oli varmaan elämäni suurin päivä". 
Kauden 2003–04 Tellqvist pelasi pääosin AHL:ssä Toronton farmiseurassa St. John's Maple Leafs. Siellä hän ei päässyt ykkösmaalivahdin rooliin, vaan jäi 39 ottelua pelanneen Sebastien Centomon varjoon. Samalla kaudella otteluja NHL:ssä Toronton paidassa kertyi 11 torjuntaprosentilla 89,4. Ensimmäisen ottelunsa aloitusmaalivahtina kyseisellä NHL-kaudella hän pelasi Phoenix Coyotesia vastaan korvatessaan Ed Belfouria. Tellqvistin tappioton ottelusarja katkesi 23. helmikuuta 2003 Carolina Hurricanesin voitettua 2–1. Hän oli kuitenkin hyvä sijainen loukkaantuneelle Ed Belfourille. Seuraavat kaksi ottelua Tellqvist kuitenkin hävisi.
Kauden 2005–06 lopulla Tellqvist pääsi pelaamaan Leafsin ykkösmaalivahdin Ed Belfourin tilalle tämän hävittyä rankkarikisan New York Islandersille. Hän pääsi siis pelaamaan kahdeksassa ottelussa. Tellqvist kuitenkin haparoi ja päästi kahdessa ottelussa 23. ja 25. maaliskuuta Montreal Canadiensia vastaan 11 maalia Toronton taistellessa tulisesti paikasta pudotuspeleissä kauden lopulla. Seuraavissa peleissä Toronton kolmoismaalivahti Jean-Sébastien Aubin korvasi hänet. Yhteendä Tellqvist pelasi kaudella 25 ottelua torjuntaprosentilla 89,5.
28. marraskuuta 2006 Tellqvist vaihtoi seurakseen Phoenix Coyotesin sopimuksessa, jossa hyökkääjä Tyson Nash ja vuoden 2007 varaustilaisuuden neljännen kierroksen varaus siirtyivät Torontoon.
Phoenix Coyotes.
Kaudella 2006–2007 Tellqvist pelasi runkosarjassa 33 ottelua. Loput ottelut pelasi ykkösmaalivahti Curtis Joseph. Ensimmäisen ottelun kyseisellä kaudella Tellqvist pelasi vasta joulukuun neljäntenä päivänä Nashville Predatorsia vastaan, joka päättyi Phoenixin 3–2-voittoon. Tellqvist sai ensimmäisen tehopisteensä NHL:ssä 12. maaliskuuta 2007 syöttämällä Niko Kapasen 1–0-maalin Philadelphia Flyersia vastaan. Tellqvist valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän torjui seuralleen nollapelin, kun Phoenix voitti 4–0.
Phoenix solmi Tellqvistin kanssa jatkosopimuksen 16. helmikuuta 2007 kahdeksi vuodeksi. Kaudella 2007–08 hän taisteli yhdessä Alex Auldin ja David Aebischerin kanssa ykkösmaalivahdin paikasta. Aebischer lähti lopulta muualle, joten Tellqvistin kilpailijaksi jäi Auld. Ennen Ilja Bryzgalovin tuloa tuloa Auld siirtyi Boston Bruinsiin. Tellqvististä tuli siis 55 ottelua kaudella pelanneen Bryzgalovin vahvistus. Tellqvist pelasi puolestaan 22 ottelussa torjuntaprosentilla 90,8.
Kaudella 2008–09 ykkösmaalivahti Bryzgalov pelasi ensimmäiset viisi peliä, kunnes Tellqvist pääsi tositoimiin Washington Capitalsia ja Calgary Flamesia vastaan. Yhteensä hän pelasi 15 ottelua, mutta jäi pahasti 65 ottelua pelanneen Bryzgalovin varjoon. 4. maaliskuuta 2009 Phoenix myi Tellqvistin kesken kauden Buffalo Sabresille vaihdossa, jossa Coyotes saisi neljännen kierroksen varausvalintaa vastaan vuoden .
Buffalo Sabres.
Tellqvist pelasi ensimmäisen ottelunsa Sabresissa 17. maaliskuuta 2009 Ottawa Senatorsia vastaan, jolle Sabres hävisi 2–4. Seuraavan ottelun Tellqvist pelasi vasta 25. maaliskuuta Florida Panthersia vastaan. Hän teki ottelussa 30 torjuntaa ja sai historian ensimmäisen voittonsa Buffalossa. Ottelu päättyi 5–3. Hän pelasi vielä kauden päätösottelussa Boston Bruinsia vastaan, joka taisteli Presidents’ Trophyn voitosta San Jose Sharksin kanssa. Tellqvist kuitenkin torjui 33 laukausta ja päästi yhden maalin Buffalon voittaessa 6–1. Yhteensä hän pelasi kuudessa ottelussa torjuntapronsentilla 92,8 mutta jäi Patrick Lalimen ja Ryan Millerin varjoon.
Paluu Eurooppaan.
Tellqvist teki 1. toukokuuta 2009 KHL:n Ak Bars Kazanin kanssa sopimuksen kaudeksi 2009–10. Tellqvist tippui syksyn aikana Kazanin kakkosmaalivahdiksi, kun Stanislav Galimov nousi ykkösmaalivahdin paikalle. Tellqvist pelasi KHL:ssa 11 ottelua, kunnes hän siirtyi marraskuussa 2009 SM-liigaseura Lukkoon. Kazan hankki Lukosta maalivahti Petri Vehasen ja antoi Lukolle korvaukseksi Tellqvistin. Syksyllä 2010 Tellqvist palasi KHL:ään, tällä kertaa Dinamo Riikaan. Riiassa hän jakoi torjuntavastuun Chris Holtin kanssa. Tellqvist pelasi yhteensä 20 runkosarjaottelua. Kauden jälkeen Elitserienin MODO hankki hänet riveihinsä korvaamaan KHL:ään siirtyneen Tuomas Tarkin.
Tellqvist pelasi Modossa vain yhden kauden, ja hänen torjuntaprosenttinsa pelaamissaan otteluissa oli hyvä, 92,4. Seuraavaksi kaudeksi hän pelasi Dinamo Riikaan, jonka kanssa teki toukokuussa 2012 kaksivuotisen sopimuksen. Tellqvist oli kahden kauden ajan Riikan ykkösmaalivahti, ja jälkimmäisellä kaudella 2013–2014 hän päästi vain 1,86 maalia ottelua kohden.
Tellqvist palasi kaudeksi 2014–15 Djurgårdeniin, josta oli 13 vuotta aiemmin lähtenyt Ruotsista maailmalle. Hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Tellqvist pelasi ensimmäisellä sopimuskaudellaan 39 runkosarjaottelua, mutta seuraavilla kausilla otteluita oli vähemmän, kaudella 2015–2016 20 ja kaudella 2016–2017 32. Hän jäi toisella kaudellaan Mantas Armalisin kakkosvahdiksi ja kolmannella kaudellaan Adam Reideborn nousi kauden aikana hänen ohitse aloittavaksi maalivahdiksi. Djurgården ja Tellqvist ilmoittivat jo ennen kauden loppumista etteivät tee enää jatkosopimusta. Tellqvist päätti pian tämän jälkeen lopettavan uransa kokonaan.
Maajoukkue.
Tellqvist edusti Ruotsia ensimmäisen kerran miesten arvoturnauksessa vuonna 2000 Venäjän kisoissa. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun isäntämaata Venäjää vastaan, jonka Ruotsi voitti 4–2.
Tellqvist edusti maataan seuraavana vuonna Saksan MM-kilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun, jossa hän päästi yhden maalin torjuntaprosentilla 93,75. Tellqvist sai kisoista ensimmäisen arvokisamitalinsa, kun Ruotsi kaatoi pronssiottelussa Yhdysvallat. Lisäksi Tellqvist valittiin Ruotsin joukkueeseen vuoden 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisten jääkiekkoturnaukseen, jossa hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua.
Tellqvist edusti seuraavan kerran Ruotsia Suomen MM-kisoissa 2003. Kisoissa hän sai enemmän vastuuta ja pelasi kahdeksan ottelua loistavalla torjuntaprosentilla 94,00. Puolivälierässä Suomea vastaan Tellqvist pääsi kentälle Tommy Salon tilalle, kun Ruotsi oli 5–1-tappiolla. Hänen tulonsa jälkeen neljän maalin tappioasema muuttui Ruotsin 6–5-voitoksi. Tellqvist valittiin Ruotsin ykkösmaalivahdiksi Salon tilalle, ja hän pelasi voitokkaan välierän Slovakiaa vastaan torjumalla muutamia läpiajoja. Hän ei omien sanojensa mukaan uskonut pelaavansa välierässä.
Finaali Kanadaa vastaan venyi aina jatkoajalle saakka, kunnes Anson Carter yllätti Tellqvistin vanhanaikaisella. Videotarkistuksesta ei näkynyt selvästi, kävikö kiekko maalissa, koska Tellqvistin patja oli edessä. Lopulta videotuomari totesi maalin syntyneen, joten Kanada voitti kultaa.
Tellqvist valittiin Ruotsin joukkueeseen vuoden 2004 maailmancupiin, joka oli hänen kannaltaan surkea. Ruotsi hävisi puolivälierän Tšekille murskaavasti 6–1, ja Tellqvistin torjuntaprosenttikin oli vaatimaton 87,5. Seuraavan kerran Tellqvist edusti maataan vuoden 2006 Torinon talviolympialaisissa. Turnauksessa hän pelasi yhden ottelun Slovakiaa vastaan, joka päättyi 0–3-tappioon. Tellqvist teki hyviä torjuntoja ja hänet valittiin ottelun parhaaksi ruotsalaispelaajaksi. Turnauksesta Tellqvist voitti ensimmäisen olympiamitalinsa, joka oli kultainen.
Tellqvist valittiin Ruotsin kokoonpanoon vuoden 2008 Kanadan MM-kisoihin. Hän pelasi Ruotsin ensimmäisessä ottelussa Valko-Venäjää vastaan. Tellqvist torjui 19 laukausta, ja Ruotsi voitti 6–5. Seuraavan kerran Tellqvist pelasi Kanadaa vastaan välierässä., jonka hänen joukkueensa hävisi 6–5. Tosin hän pelasi vain viimeisen erän Henrik Lundqvistin lähdettyä pois maalilta. Tellqvist piti maalinsa puhtaana.