tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nestori Parkkari

Nestori Parkkari (3. lokakuuta 1904 – 1. kesäkuuta 1975) oli suomalainen kommunisti. Hän toimi 1920-luvulta lähtien maanalaisen kommunistisen liikkeen eri tehtävissä ja oli useaan otteeseen vangittuna toimintansa johdosta. Sotien jälkeen Parkkari vaikutti julkisessa vasemmistolaisessa työväenliikkeessä ja kirjoitti teoksia liikkeen historiasta.
Elämä.
Parkkari oli 1920-luvun alusta alkaen aktiivisesti mukana kommunistien toiminnassa, varsinkin Suomen kommunistisessa nuorisoliitossa, ja hän oli poliittisista syistä vangittuna Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Vapauduttuaan keväällä 1927 Parkkari siirtyi julkisen mutta kommunistien ohjaaman Opintotyön Neuvontayhdistyksen järjestäjäksi. Työtehtävä jäi keväällä 1928, kun kommunisteja alettiin pidättää Jalmari Rasin paljastusten perusteella. Parkkari välttyi pidätyksiltä, ja hän toimi lyhyen aikaa maanalaisissa tehtävissä, kunnes pakeni Neuvostoliittoon. Saman vuoden elokuussa Parkkari osallistui Suomen kommunistisen nuorisoliiton edustajana Kommunistisen nuorisointernationaalin viidenteen konferenssiin. Vuosina 1928–1932 Parkkari kävi Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistoa Leningradissa. Palattuaan Suomeen hän joutui jälleen Tammisaareen. Keväästä 1934 seuraavan vuoden alkuun hän vastasi laitokseen suljettujen kommunistien opintotyöstä. Tehtävä jäi, kun Parkkari määrättiin kahdeksi vuodeksi eristysselliin.
Parkkari pidätettiin syyskuussa 1940 turvasäilölain nojalla. Hän vapautui jatkosodan päätyttyä syyskuussa 1944. Aluksi Parkkaria pidettiin Helsingin, Vaasan, ja Oulun lääninvankiloissa ja myöhemmin Köyliön ja Koveron keskitysleireillä. Hän oli myös muiden poliittisten vankien kanssa komennettuna työvelvollisena rintaman läheisyydessä. Sodan jälkeen Parkkari syytti viranomaisia monenlaisesta vankeihin kohdistuneesta kaltoinkohtelusta, muun muassa pahoinpitelyistä, sairaanhoidon epäämisestä, yrityksistä tapattaa poliittisia vankeja miinakentän raivauksessa ja riittämättömällä ravinnolla sekä neuvostosotavankien summittaisista teloituksista. Vankeuden loppuessa hän painoi 47 kg.
Vapauttamisensa jälkeen Parkkari siirtyi töihin vastaperustettuun SKDL:ään ja meni naimisiin turvasäilössä sota-aikana olleen Elli Kumpulaisen kanssa. Hän kuului SKDL:n liittoimikuntaan. 1950-luvun puolivälissä Parkkari vaikutti SKDL:n lisäksi muun muassa SKP:n Satakunnan piirin ”huoltomiehenä” ja hän kuului puolueensa keskeisimpiin vaikuttajiin. Parkkari oli aktiivinen myös Työväen Sivistysliitossa ja kommunistien irtauduttua siitä, Kansan Sivistystyön Liitossa.
Gregory Hines

Gregory Oliver Hines (14. helmikuuta 1946 New York City, New York – 9. elokuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja koreografi. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Cotton Club" ja "Haku päällä" sekä televisiosarjasta "Will &amp; Grace".
Palkinnot.
Hines palkittiin uransa aikana ja oli ehdolla useisiin eri palkintoihin, esimerkiksi Tony-palkinnolla vuonna 1992, Daytime Emmy -palkinnolla vuonna 1999 ja useilla Image Award -palkinnoilla.
Yksityiselämä.
Hines oli kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäinen avioliitto Patricia Panellan kanssa päättyi vuonna 1981 ja toinen Pamela Koslowin kanssa vuonna 2000. Hänellä on kolme lasta. Gregory Hines kuoli maksasyöpään 57-vuotiaana.
Kirjallisuuslehti

Kirjallisuuslehti on julkaisu, jossa julkaistaan kirjallisuutta, kuten novelleja, runoja sekä esseitä. Suomessa julkaistaan kirjallisuuslehtiä vain muutamia, muun muassa "Parnasso".
Teemu Numminen

Teemu Numminen (s. 23. joulukuuta 1973 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi pääsarjatasolla Ilveksessä kaudella 2000–2001. Hänen veljensä on entinen NHL-kiekkoilija Teppo Numminen ja isänsä entinen jääkiekkoilija ja valmentaja Kalevi Numminen. Teemu Numminen on nykyään Buffalo Sabresin kykyjenetsijä.
Kootut kertomukset (Edgar Allan Poe)

Kootut kertomukset on kokoelmateos, johon on suomennettu Edgar Allan Poen kaikki novellit. Kokoelman on suomentanut Jaana Kapari-Jatta ja kustantanut kustannusosakeyhtiö Teos vuonna 2006. Jaana Kapari-Jatta sai varoja teoksen suomentamiseen Suomen kirjallisuuden tiedotuskeskukselta.
Poeta on suomennettu aiemmin runsaasti, mutta eri pohjalta, sillä Kaparin mukaan ”Poeta on ennen minua suomennettu nimenomaan kauhukirjailijana” -- ”[a]iemmat suomentajat ovat keskittyneet iskevyyteen ja latistaneet runollista ilmaisua.”
Humppaorgiat

Humppaorgiat on Eläkeläisten vuonna 1999 julkaistu 10" EP-levy ja ns. kuvavinyyli. Levy sisältää 10 kappaletta, muun muassa keikkahitiksi nousseen "Herra Kekkosen", jota ei ole julkaistu muilla levyillä. Pekka Jokisen tekemässä levynkannessa esiintyy yhtyeen saksalainen ihailija.
Kappaleet.
B-puoli.
Humppastara
Kym Valentine

Kym Valentine (s. 24. toukokuuta 1977 Blacktown, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 2002 saippuasarjassa "Neighbours" Libby Kennedy -nimistä naista. Valentine on ollut naimisissa joulukuusta 2001 Fabian Tollin kanssa, ja heillä on vuonna 2003 syntynyt tytär.
Suomenlinnan kurikomppania

Suomenlinnan Kurikomppania eli "Suomenlinnan Työvelvollisten Kurikomppania" oli 1930-luvulla toiminut Suomen armeijan rangaistusyksikkö. Komppaniaan komennettiin muun muassa aseistakieltäytyjät. Tunnetuimpia sinne passitettuja oli Arndt Pekurinen.
Yhtenä komppanian päälliköistä toimi Arvo Kartano, joka sai huonon maineen kurinpitotavoistaan.
Komppania toimi Helsingin edustalla Suomenlinnassa. Suomenlinnan rakennuksista "A 3" on edelleen nimeltään "Kurikomppania". Vuosina 1990–1991 rakennukseen peruskorjattiin neljä asuntoa.
Dirk Plönissen

Dirk Plönissen (s. 1967) on saksalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan saksalaisesta televisiosarjasta "Siska", jossa hän esitti rikoskomisario Robert Dallbergiä, vuosina 2007-2008. Hän on näytellyt myös sarjoissa "Kettu" ja "Rikospaikalla".
Plönissen on valmistunut musiikki- ja teatterikoulusta Stuttgartista vuonna 2000.
Marja-Sisko Aalto

Marja-Sisko Aalto (synt. Olli-Veikko Aalto; s. 29. heinäkuuta 1954 Lappeenranta) on suomalainen pappi ja kirjailija. Hän nousi Suomessa julkisuuteen vuonna 2008, kun hän Imatran kirkkoherrana toimiessaan kertoi olevansa transsukupuolinen ja aikovansa korjata sukupuolensa miehestä naiseksi. Hän on Suomen ensimmäinen avoimesti transsukupuolinen pappi. Aallon esikoisromaani ilmestyi vuonna 2013.
Kirkollinen ura.
Aalto toimi Imatran evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1986–2010. Syyskuussa 2010 Aalto valittiin Kuopion hiippakunnan notaariksi.
Kohu transsukupuolisuudesta.
Aalto toi transsukupuolisuutensa julkisuuteen marraskuussa vuonna 2008 ja on sen jälkeen käynyt läpi sukupuolenkorjausprosessin. Aallon mukaan hänen vanhempansa olivat päättäneet antaa hänen nimekseen Marja-Sisko, jos hän olisi syntynyt tyttönä, kuten vanhemmat olivat toivoneet. Sukupuolikysymys oli askarruttanut häntä kolmevuotiaasta lähtien. Vaikka hänen vanhempansa olivatkin toivoneet hänestä tyttöä, he eivät hyväksyneet hänen henkisiä ”tyttömäisiä” ominaisuuksiaan. He esimerkiksi suuttuivat, kun Aalto lapsena kysyi, miksei hänellä ole hametta, kun kaikilla muillakin tytöillä on.
Naisasialiitto Unioni ry valitsi Aallon vuonna 2009 Vuoden Lyytiksi.
Aalto palasi kirkkoherran virkaansa noin vuoden kestäneen virka- ja vuorotteluvapaan jälkeen marraskuun 2009 alussa, mutta päätyi eroamaan kirkkoherran virasta vuonna 2010 katsottuaan, ettei pystynyt rakentamaan riittävää luottamusta voidakseen hoitaa virkaansa menestyksellisesti. Imatran seurakunnasta erosi 581 jäsentä vuonna 2009, mikä on runsaat 400 tavallista enemmän, minkä arvellaan johtuneen kirkkoherran ympärillä velloneesta kohusta.
Ura kirjailijana.
Aallon ensimmäinen dekkari "Murha tuomiokapitulissa" ilmestyi syksyllä 2013. Toinen teos "Tappavaa lunta" julkaistiin kansallisena veteraanipäivänä 27. huhtikuuta 2015. Teos on omistettu Lapin sodan veteraaneille ja se jatkaa edellisen kirjan päähenkilön tarinaa.
Perhe.
Aalto on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kolme aikuista tytärtä. Lapsenlapsia Aallolla on kahdeksan.
Naukumatkija

Naukumatkija ("Dumetella carolinensis") on amerikkalainen varpuslintu ja sukunsa ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 18,5 cm, siipien kärkiväli 24–26 cm ja paino noin 30–40 g. Sen höyhenpuku on ruskea tai harmahtava, päälaki mustahko ja alaperä ruosteenpunainen. Pyrstö on pitkä ja tumma. Koiras on kirkkaamman värinen kuin naaras. Nuori lintu on naarasta himmeämpi. Lajin äänet ovat kissamaista naukunaa ja karkeita äännähdyksiä.
Esiintyminen.
Naukumatkija elää Amerikassa, pohjoisessa Etelä-Kanadasta ja Oregonista Teksasiin ja Meksikonlahden rantavaltioihin. Lajin kannasta pääosa on muuttolintuja, jotka talvehtivat Yhdysvaltain eteläosissa ja Keski-Amerikassa. Naurumatkijaa tavataan toisinaan myös Länsi-Euroopassa. Maailman populaation koko on noin kymmenen miljoonaa yksilöä.
Elinympäristö.
Naukumatkija asustaa metsänreunoissa, puutarhoissa sekä monenlaisissa tiheiköissä, joissa on joko pysty- tai vaakasuoria reunoja.
Lisääntyminen.
Naukumatkija rakentaa kuppimaisen pesänsä pensaaseen tai puuhun, ja munii tavallisesti kolme tai neljä munaa. Naaras hautoo 12–14 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä 10–11 päivän ikäisinä. Emot puolustavat pesäänsä aggressiivisesti. Sukukypsä yksivuotiaana. Vanhin naukumatkija on elänyt 10 vuotta 11 kuukautta.
Ravinto.
Naukumatkijat syövät hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä marjoja.
Warnemünde

Warnemünde on Mecklenburg-Etu-Pommerissa sijaitsevan Rostockin kaupungin kaupunginosa Itämeren rannalla Koillis-Saksassa Warnow-joen suulla.
Noin vuonna 1200 perustettu Warnemünden kylä oli vuosisatoja pelkästään kalastajakylä, jonka taloudellinen ja kulttuurinen merkitys seudulla oli vähäinen. Vuonna 1323 Warnemünde menetti itsenäisen asemansa, kun Rostockin kaupunki osti sen varmistaakseen pääsyn Itämerelle. Vasta 1800-luvulla Warnemündestä alkoi kehittyä merkittävä lomakeskus. Nykyisin sen väkiluku on noin 8 400. Talouden perustana on Aker Yardsin telakka ja matkailu.
Kaupungista on kotoisin folkduo De Plattfööt.
Korpela (Tuntematon sotilas)

Sotamies Korpela on hahmo Väinö Linnan romaanissa "Tuntematon sotilas". Hän on kotoa haettu yli neljänkymmenen vuoden ikäinen nostomies, joka esiintyy kirjan loppupuolella.
Korpela saapuu konekiväärikomppaniaan kymmenen muun täydennysmiehen mukana neuvostoarmeijan suurhyökkäyksen alettua kesäkuussa 1944. Komppania on Laatokan koillispuolella vetäytymässä neuvostojoukkojen painostamana Syväriltä kohti Tarton rauhan rajaa ja kaikki käsiin saadut miehet tarvitaan rintamalle patoamaan päälle vyöryvää hyökkäystä. Kookas, tummaverinen, äyskivä ja kiroileva Korpela puhuu hämäläismurretta, mutta romaanin kertoja ei mainitse hänen tarkkaa kotipaikkaansa. Tulijoissa on Korpelan lisäksi kaksi yli 40-vuotiasta nostomiestä, jotka kaikki määrätään ajomiehiksi, ja kahdeksan alokasta, jotka ovat vain 19-vuotiaita, vuonna 1925 syntyneitä. Luutnantti Koskelan joukkue, joka on kärsinyt suurinta mieshukkaa, saa alokkaista neljä. Näistä romaanin kertoja mainitsee nimeltä kuitenkin vain Asumaniemen, muut jäävät tuntemattomiksi.
Korpela kuvataan antisosiaalisena ja katkerana ihmisenä. Hän on vihainen kaikkea ja kaikkia kohtaan ja osoittaakin sen melkein joka lauseessa. Erityisen kielteisesti hän suhtautuu lottiin ja ”Suomen herroihin”. Korpela kuitenkin pitää hevosista ja tulee niiden kanssa toimeen paremmin kuin ihmisten.
Korpelan suhtautuminen ja puhetapa pysyy samana, puhuipa hän esimiehille tai, kuten seuraavassa sitaatissa, apua häneltä pyytävälle lotalle, jonka polkupyörä on rikkoutunut:
Korpelan ja jo aikaisemmin miehiltä solvauksia osakseen saaneen lotan kohtaaminen on yksi romaanin kohutuimmista tapahtumista. 
Korpela joutuu palvelemaan majuri Lammion alaisena tämän johtaessa pataljoonan kuormaston vetäytymistä ja heidän välinsä kiristyvät nopeasti äärimmilleen. Korpelan juututtua hevosineen ojaan ilmahyökkäyksen aikana ja Lammion tullessa auttamaan häntä Korpela raivostuu, heittää ohjakset maahan ja vaatii Lammiolta siirtoa ”toiseen porukkaan”. Korpela saa surmansa yrittäessään pelastaa kuormahevosta vihollisen maataistelukoneiden tulituksen keskellä. Korpela sotkeutuu ohjaksiin, putoaa kärryiltä ja pillastunut hevonen raahaa häntä metsään. Perään juossut Lammio löytää ohjaksista irronneen, kuolevan Korpelan makaamasta selällään ja näkee ruumiin alta tulevan vahvan verivirran.
Korpelaa näyttelee Edvin Laineen ohjaamassa "Tuntematon sotilas" -elokuvassa (1955) Topi Kankainen, Rauni Mollbergin versiossa (1985) Risto Salmi ja Aku Louhimiehen ohjaamassa vuoden 2017 elokuvassa Mikko Kouki.
Meteos

Meteos on Q Entertainmentin kehittämä toiminta- ja pulmapeli Nintendo DS -käsikonsolille. Peli julkaistiin Japanissa 10. maaliskuuta 2005, Yhdysvalloissa 27. kesäkuuta 2005 ja muualla 23. syyskuuta 2005.
Pelin perusidea muistuttaa Tetristä. Pelaajan tavoitteena on pitää pelialue tyhjänä palikoista, joita putoaa ruudun yläreunasta. Palikoita siirrellään stylus-kynää käyttäen DS:n kosketusnäytöllä.
Peli julkaistiin 10. joulukuuta 2008 Xbox 360 -konsolin Live Arcade -palveluun ladattavaksi nimellä "Meteos Wars".
Tutkintavankeus

 Tutkintavankeus on turvaamistoimi, jolla varmistetaan, ettei rikoksesta epäilty tai syytetty vaikeuta asian käsittelyä, jatka rikollista toimintaansa tai pakenemalla estä oikeudenkäyntiä tai tulevan rangaistuksen täytäntöönpanoa. 
Tutkintavankeudesta määrää tuomioistuin päättämällä vangita rikoksesta epäillyn. Suomessa vangitsemisesta päättää käräjäoikeus. Eräissä oikeuskulttuureissa vangitsemisesta päättää poliisi tai syyttäjä. Suomessa tästä luovuttiin vuonna 1989, kun pakkokeinolaki (450/1987) tuli voimaan.
Suomessa vangitseminen on mahdollista, jos epäilyn tueksi on todennäköisiä syitä ja laissa säädetyt erityiset edellytykset täyttyvät. 
Tutkintavankeutta edeltää pidätysaika, joka Suomessa voi kestää kolme päivää, jolloin viimeistään neljäntenä päivänä tuomioistuimen on päätettävä vangitsemisesta. Pidättämisestä päättää esitutkintaviranomainen. Monessa maassa pidätysaika on vain 24 tuntia. Vuonna 2013 tutkintavankeja oli Suomessa yhteensä 1 646. Heistä 357 istui tutkintavankeudessa yli 180 päivää. Keskimäärin tutkintavankeus kesti kolme ja puoli kuukautta. Tutkintavankeus päättyy, kun tuomioistuin vapauttaa tutkintavangin tai kunnes rangaistuksen suorittaminen alkaa. Suomessa tutkintavankeus jatkuu myös mahdollisen hovioikeuskäsittelyn ajan. Jos määräaikainen vankeusrangaistus tuomitaan teosta, jonka johdosta rikoksen tehnyt on ollut vapautensa menettäneenä, tuomioistuimen on vähennettävä rangaistuksesta vapaudenmenetystä vastaava aika tai katsottava vapaudenmenetys rangaistuksen täydeksi suoritukseksi.
Tutkintavangeilla on erilaiset oikeudet kuin vankeusvangeilla. Tutkintavangit saavat mm. käyttää omia vaatteitaan. Tutkintavankeus voi olla rankempaa ja rajoitetumpaa kuin varsinainen vankeusrangaistus, koska yhteydenpito ulkomaailmaan voidaan rajoittaa jopa kokonaan ja muiden tutkintavankien tapaaminen on kielletty.
SQL-injektio

SQL-injektio () on tekniikka tietoturva-aukkojen hyödyntämiseksi järjestelmiin tunkeutumisessa. Niitä esiintyy tietokantapohjaisissa sovelluksissa. Ne ovat varsin yleisiä WWW-pohjaisissa sovelluksissa joissa käyttäjät käyttävät tietokantaa WWW-rajapinnan yli, mutta SQL-injektiot eivät sinällään ole WWW-sidonnaisia.
SQL-injektiossa hyökkääjä antaa tietokantapalvelimelle SQL-komentoja, joita hänen ei pitäisi pystyä antamaan. Tämä hyökkäys tapahtuu useimmiten puuttuvan tai väärin toteutetun syöttötiedon tarkistuksen kautta, ja joissain tapauksissa myös itse tietokantarajapinnassa tapahtuvan tiedon väärästä käsittelystä. SQL-injektioiden torjumiseksi kaiken käyttäjältä tulevan tiedon oikeellisuus pitää tarkistaa: merkkijonojen SQL-erikoismerkit kuten lainausmerkki pitää merkitä erikoismerkeiksi (useimmiten tietokantarajapinnassa valmiiksi löytyvällä quote-operaatiolla), ja muiden tietotyyppien kohdalla pitää varmistaa, että ne ovat oikeassa muodossa (esimerkiksi lukuarvo on todella lukuarvo).
Klassinen esimerkki on seuraavan tyyppinen ohjelmakoodissa annettu komento (pseudokoodina):
 execute("SELECT * FROM users WHERE user_name = '" + user_name + "';");
Jos muuttujan user_name sisältö tulee suoraan käyttäjältä, voi käyttäjä antaa nimeksi "'; DROP TABLE users; --" jolloin seuraava käsky suoritetaan tietokantapalvelimella:
 SELECT * FROM users WHERE user_name = "; DROP TABLE users; --';
Jälkimmäinen komento suoritetaan, vaikka ohjelmoijan tarkoitus oli sallia vain SELECT-lauseen suoritus.
Täten käyttäjältä tuleva tieto tulee aina käsitellä niin, että SQL-komentojen erikoismerkit (esimerkiksi heittomerkki) ovat aina lainattuja.
Tästäkin huolimatta tilanne, jossa SQL-komento muodostetaan yhdistelemällä muuttujien arvoja, on riskialtis. Useimmissa tietokantarajapinnoissa voi käyttää parametreja:
 prepare("SELECT * FROM users WHERE user_name = ?;");
 set_parameter(1,user_name,STRING);
 execute_prepared();
Tällöin itse ohjelman ei tarvitse varmistua merkkijonon oikeellisuudesta, vaan tietokantarajapinta tekee tarvittavat toimenpiteet.
YOR123

YOR123 (oik. Jan Quilitzsch, s. 30. tammikuuta 1984 Weimar, Itä-Saksa) on saksalainen muusikko, mutta Saksan lisäksi hän on asunut myös Kiinassa ja Syyriassa ennen Suomeen muuttoaan vuonna 1999. Hänet tunnetaan muun muassa Rockin da Northin ja Royal Familyn perustajana. Hänellä oli myös oma levy-yhtiö nimeltä Kingsize. Nykyään hän toimii All of Us -yhtyeessä.
Yor tutustui vuonna 1996 graffitiin, joka oli ensimmäinen hip hop -elementti, josta hän kiinnostui. 2000-luvun vaihteessa hän tutustui myös tapahtumien järjestämiseen ja alkoi perustaa ulkomaalaisystäviensä kanssa useita tapahtumia Rockin da North -nimellä. Näiden tapahtumien yhteydessä esiintymismahdollisuutta haluttiin tarjota myös yleisölle ja kaikki halukkaat pääsivät osallistumaan open mic -iltoihin, joihin myös Yor osallistui. Tällä tavalla hän pääsi tapaamaan useita rap-artisteja ja luomaan uusia kontakteja esimerkiksi Ezkimoon ja Skandaaliin – ja pyytämään heitä mukaan Rockin da north -kollektiiviin. Yhdessä he alkoivat kerätä suomalaisia hip hop -tekijöitä yhteen.
Rockin da North -kollektiivi julkaisi yhteensä seitsemän singleä ja neljä albumia. Royal Family julkaisi yhteensä kaksi singleä, yhden EP:n ja kaksi albumia. YOR123 on ainoa henkilö, joka esiintyy jokaisella RDN- ja RF-julkaisulla.
YOR123 ja Skandaali julkaisivat 16. helmikuuta 2005 "Round the World" -albumin, jolla vieraili lukuisia ulkomaalaisia rap-artisteja. Ennen albumia julkaistiin 8. joulukuuta 2004 single "Keep Distance".
Abdoulay Konko

Abdoulay Konko (s. 9. maaliskuuta 1984 Marseille, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut suurimman osan ammattilaisuraansa Italiassa mutta on edustanut myös yli kaksi vuotta espanjalaista Sevillaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Kesällä 2008 Konko siirtyi italialaisesta Genoasta noin yhdeksän miljoonan euron siirtosummalla Sevillaan. Hän teki viiden vuoden sopimuksen joukkueen kanssa. Hän palasi Genoaan tammikuussa 2011. Heinäkuun 1. päivänä 2011 Lazio osti Konkon Genoasta 5 miljoonan euron siirtosummalla. Konko allekirjoitti 4 vuoden sopimuksen Lazion kanssa ansaiten noin 1,3 miljoonaa euroa kaudessa.
Aseistakieltäytyjä

Aseistakieltäytyjä on henkilö, joka kieltäytyy taisteluvälineiden käsittelystä tai yleisestä asevelvollisuudesta. Yleensä henkilö kieltäytyy osallistumasta sotilaana sotaan tai joissakin tapauksissa kieltäytyy ottamasta mitään roolia, joka tukisi sotivia asevoimia. Ensimmäisessä tapauksessa aseistakieltäytyjä saattaa suostua esimerkiksi aseettomaan palvelukseen varusmiespalvelussa. Jälkimmäisessä tapauksessa aseistakieltäytyjä kieltäytyy kaikista tehtävistä asevoimissa, ja saattaa kieltäytyä jopa siviilipalveluksesta, jos sellainen on tarjolla. Kaikesta palveluksesta kieltäytyvää kutsutaan muun muassa Suomessa ja Ruotsissa "totaalikieltäytyjäksi".
Aseistakieltäytymisen taustalla voi olla niin eettisiä, uskonnollisia kuin poliittisiakin syitä. Monet kieltäytyvät asevelvollisuudesta vedoten pasifistiseen tai antimilitaristiseen aatemaailmaansa. Jehovan todistajat kieltäytyvät asevelvollisuudesta uskonnollisista syistä. Eräs tunnetuimmista poliittisista aseistakieltäytyjistä on raskaansarjan nyrkkeilijä Muhammad Ali, joka kieltäytyi vuonna 1967 osallistumasta Vietnamin sotaan vastalauseena Yhdysvaltojen ihmisoikeuspolitiikalle. Hän totesi asiasta: ”Minulla ei ole mitään Vietkongia vastaan. He eivät ole koskaan kutsuneet minua nekruksi”. Suomessa tunnetuimpia aseistakieltäytyjiä ovat olleet muun muassa Arndt Pekurinen, jonka aseistakieltäytymisen saama julkisuus johti siviilipalveluslain syntyyn vuonna 1931, sekä rap-muusikot Iso H ja Solonen.
Amnesty International katsoo aseistakieltäytymisen poliittiseksi kysymykseksi ja pitää aseistakieltäytyjien rankaisemista ihmisoikeusrikoksena. Amnesty on useaan otteeseen kritisoinut esimerkiksi Suomen aseistakieltäytyjien kohtelua pitämällä siviilipalveluksen pituutta rangaistuksenomaisena ja luokittelemalla totaalikieltäytyjät mielipidevangeiksi.
Ella Alanko-Salminen

Ella Alanko-Salminen (s. 30. maaliskuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on edustanut naisten Salibandyliigassa Turun Palloseuraa ja tamperelaista Classicia sekä pelannut myös Sveitsissä. Hän vetäytyi liigapeleistä vuonna 2018 opiskeluiden, työn ja perheen perustamisen vuoksi mutta palasi liigaan kaudeksi 2022–2023. Alanko-Salminen oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Alanko-Salmisen isosisko Eliisa Alanko on myös salibandyn pelaaja.
Ura.
Alanko-Salminen on TPS:n kasvatti ja on ollut voittamassa seuran juniorijoukkueissa A-tyttöjen SM-hopeaa, kahta B-tyttöjen SM-kultaa ja C-tyttöjen SM-hopeaa. Kauden 2006–2007 päätteeksi hänet nimettiin seuran vuoden tyttöjunioriksi. Hän pelasi kaudella 2006–2007 myös naisten I-divisioonaa. TPS nousi kauden päätteeksi Salibandyliigaan.
Alanko-Salminen edusti TPS:ää Salibandyliigassa kolme kautta (2007-2010). Vuonna 2010 Alanko siirtyi yhden kauden ajaksi Sveitsin pääsarjan UHC Dietlikoniin. Kauden jälkeen hän palasi vuonna 2011 TPS:ään, joka oli pudonnut edellisen kauden päätteeksi I-divisioonaan. Visiitti I-divisioonassa jäi yhden kauden mittaiseksi, kun joukkue nousi vuonna 2012 takaisin liigaan. Alanko-Salminen palkittiin seuran vuoden naispelaajana. Hän jatkoi kaksi seuraavaa kautta TPS:ssä.
Alanko-Salminen siirtyi tamperelaisseura Classiciin kaudelle 2014–2015, jonka päätteeksi hän voitti Suomen mestaruuden. Toisen Suomen-mestaruutensa hän voitti kaudella 2016–2017.
Alanko-Salminen tekee paluun naisten pääsarjaan kaudella 2022–2023 TPS:n paidassa.
Maajoukkue.
Alanko-Salminen edusti Suomen salibandymaajoukkuetta kahdesti alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2006 ja 2008. Tyttöjen MM-kilpailuissa 2006 hän teki kuudessa ottelussa neljä tehopistettä, kaksi maalia ja kaksi syöttöpistettä, ja oli voittamassa hopeaa. Vuoden 2008 tyttöjen MM-kilpailuissa, jotka pelattiin Puolassa, hän pelasi viisi ottelua ja teki kolme maalia sekä antoi yhden maalisyötön. Hän teki Puolaa vastaan pelatun, Suomen 4–3-voittoon päättyneen pronssiottelun voittomaalin.
Alanko-Salminen debytoi naisten maajoukkueessa Tšekin Ostravassa marraskuussa 2010 pelatussa EuroFloorball Tour -turnauksessa. Hän on saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2011, 2015 ja 2017.
Kesäkuussa 2014 Alanko-Salminen saavutti hopeaa opiskelijoiden salibandyn maailmanmestaruuskilpailuissa.
Alanko-Salminen on pelannut 61 maaottelua, joissa hän on tehnyt 20 maalia ja saanut 18 syöttöpistettä.
Frank Stanton

Frank Stanton (20. maaliskuuta 1908 Muskegon, Michigan – 24. joulukuuta 2006 Boston, Massachusetts) oli CBS:n pitkäaikainen toimitusjohtaja.
Stanton kiinnostui jo opiskeluaikanaan massamedian psykologiasta, erityisesti siitä miten radio vaikuttaa kuulijoihinsa. Vuonna 1938 CBS nimitti hänet uuden tutkimusosastonsa johtoon. Siellä Stanton kehitti "Little Annie" -nimisen laitteen, jolla voitiin sähköisesti mitata yleisön reaktioita radio-ohjelman aikana. Hän myös otti käyttöön nykyään yleisen tavan sijoittaa samantyyppiset ohjelmat peräkkäin ohjelma-aikataulussa.
CBS:n varatoimitusjohtajaksi Stanton nimitettiin 1942 ja toimitusjohtajaksi 1946. Pitkälti hänen ansiostaan toteutettiin ensimmäinen televisioitu Yhdysvaltain presidenttiehdokkaiden väittelytilaisuus John F. Kennedyn ja Richard Nixonin välillä vuonna 1960. Hän myös ajoi televisiolle vastaavaa lehdistönvapauden suojaa, joka painetulla medialla oli ja muun muassa vuonna 1971 kieltäytyi toimittamasta Pentagonia arvostelleen "The Selling of the Pentagon" -dokumenttiohjelman materiaalia sitä vaatineelle Yhdysvaltain kongressin komitealle.
Stanton toimi CBS:n toimitusjohtajana aina pakolliseen eläkkeelle siirtymiseensä 65-vuotiaana vuonna 1973. Hän jatkoi CBS:n konsulttina aina vuoteen 1987 asti.
Frank Stanton nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1990.
Ivan Putilin

Ivan Feodorovitš Putilin (18. maaliskuuta 1909 Pietari, Venäjä – 24. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli venäläissyntyinen muusikko, joka tuli Suomessa tunnetuksi kitaristina ja kitaransoiton opettajana. Hän esiintyi myös muutamissa elokuvissa, kuten "Aktivistit" (1939) ja "Kuisma ja Helinä" (1932), joissa hän näytteli balalaikkaa soittavaa kasakkaa.
Putilin on opettanut kitaransoiton taidon muun muassa Albert Järviselle. Kitaran ja balalaikan ohella hän soitti mandoliinia sekä myös kontrabassoa, esimerkiksi Waldemar Kuution yhtyeessä vuodesta 1927 kahvila Arenassa. Putilin oli Suomen klassisen kitaran uranuurtaja ja Sibelius-Akatemian ensimmäinen klassisen kitaran opettaja.
Heartbreak Hotel

Heartbreak Hotel on rockkappale, jonka levytti ensimmäisenä Elvis Presley vuonna 1956. "Heartbreak Hotelista" tuli Presleyn ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa ja se oli vuoden 1956 myydyin single. Singlellä soittavat Elvis Presley (laulun lisäksi komppikitara), Bill Black (basso), Scotty Moore (kitara), D. J. Fontana (rummut) ja Floyd Cramer (piano). Levyn B-puolella oli kappale "I was the One".
"Heartbreak Hotel" on yksisäkeistöinen ja siinä on kahdeksantahtisen bluesin sointukulku. Sen tekijöinä olivat alun perin Smilin' Jack Herring and His Swing Billysin steel-kitaristi Thomas Durden ja floridalainen opettaja Mae Boren Axton. Axton hoiti Hank Snown PR-asioita ja Snown managerina toimi myös Presleyn managerina ollut Tom "Eversti" Parker. Presley teki kappaleeseen muutoksia studiossa ja levyn tekijätiedoissa on lisättynä kolmantena Presleyn nimi.
Kappaleen sanoitus kertoo laulajan surusta hänen romanttisen suhteensa päätyttyä. Se käyttää "särkyneen sydämen hotellia" metaforana kuvaamaan laulajan tunnetilaa.
Kappaletta ovat versioineet monet artistit ja yhtyeet, muun muassa Merle Haggard (1977), Willie Nelson ja Leon Russell (1979). The Jacksonsin, Whitney Houstonin ja C. C. Catchin samannimiset kappaleet eivät ole cover-versioita Presleyn singlestä.
Merkittävyys.
"Rolling Stone" -lehden vuoden 2004 "500 Greatest Songs of All Time" -listalla "Heartbreak Hotel" on sijalla 45, toiseksi parhaana Elvis Presleyn esityksenä "Hound Dogin" jälkeen. Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa kappaleen sijalle 15.
Pete Namlook

Pete Namlook, (oik. Peter Kuhlmann; 25. marraskuuta 1960 Frankfurt – 8. marraskuuta 2012) oli saksalainen muusikko ja tuottaja, joka työskenteli pääasiassa elektronisen musiikin parissa. Hänen perustamansa FAX +49-69/450464 -levymerkki on julkaissut useiden ambient- ja elektronisten artistien levyjä. 
Kuhlmann teki uransa aikana kymmeniä albumeita, ollen yksi 1990-luvun tuotteliampia elektronisia muusikoita. Monet hänen levyistään on tehty yhteistyössä muiden artistien kanssa, joista nimekkäimpiä ovat olleet muun muassa Richie Hawtin, Tetsu Inoue, Bill Laswell ja Klaus Schulze. Musiikkikriitikot ovat suhtautuneet useisiin tuotoksiin ristiriitaisesti; Kuhlmannin tuotanto on niin laaja, että häntä on arvosteltu laadun korvaamisesta määrällä.
Kuhlmann opiskeli musiikin teoriaa Frankfurtin Goethe-yliopistossa. 1980-luvulla hän toimi muun muassa Romantic Warrior -nimisessä yhtyeessä. Fax-levymerkki perustettiin vuonna 1992, erityisesti uusien ambient-kykyjen löytämistä ja promotoimista varten. Samoihin aikoihin Kuhlmann otti käyttöön taiteilijanimensä Namlook (hänen sukunimensä käänteisesti) ja teki myös ensimmäisen albuminsa.
Kuhlmann menehtyi toistaiseksi tuntemattomista syistä 8. marraskuuta 2012.
Projekti 633

Projekti 633 () oli Neuvostoliiton laivastolle 1957–1962 valmistettu dieselkäyttöinen sukellusveneiden muodostama alusluokka. Se oli kehitetty projekti 613:sta. Niitä suunniteltiin alun perin rakennettavaksi 560, mutta Neuvostoliitolle valmistui vain 21 kiinnostuksen siirtyessä ydinsukellusveneisiin.
Veneen pituus, 76 metriä, on saman kuin edeltäjällään. Aseistuksena on kuitenkin kuusi 533 mm:n torpedoputkea edessä ja kaksi takana ja 14 torpedoa tai 28 miinaa.
Neuvostoliitto myi neljä venettä Bulgarialle, viisi Egyptille, kolme Syyrialle sekä kaksi Algerialle. Kiina rakensi 35 alusta Kansan vapautusarmeijan laivastolle vuosina 1962–1984 nimillä tyyppi 6633 ja 6631 (myöhemmin tyyppi 033 ja 031). Se on myös kehittänyt oman tyyppi 035 (Ming) -sarjan niiden pohjalta. Vene on nykystandardien mukaan iäkäs, meluisa ja soveltuu lähinnä rannikkopartiointiin. Kiina on myös myynyt kaksitoista venettä Pohjois-Korealle. Egypti käytti myös neljää Kiinan myymää venettä.
Noidantappajat

Noidantappajat ("Witchfinder General") on brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1968. Se perustuu Ronald Bassettin samannimiseen romaaniin ja kertoo 1600-luvulla eläneestä noidanmetsästäjästä Matthew Hopkinsista, joka sai toimiensa johdosta lisänimen ”Witchfinder General”.
Elokuva on vuonna 1969 kuolleen ohjaaja Michael Reevesin viimeiseksi jäänyt ohjaustyö. Sen päärooleissa esiintyvät Vincent Price, Ian Ogilvy, Hilary Dwyer ja Robert Russell. Yhdysvalloissa elokuvaa markkinoitiin Edgar Allan Poen runon "The Conquer Worm" nimellä tarkoituksena yhdistää se Roger Cormanin aikaisemmin ohjaamiin Poe-filmatisointeihin. Elokuva nauttii nykyään suurta kulttimainetta joidenkin elokuvaharrastajien parissa ja on innoittanut monia metalliyhtyeitä. "Total Film" -lehti valitsi elokuvan vuonna 2005 sijalle 15 kategoriassa parhaat kauhuelokuvat kautta aikojen. Elokuva tehtiin varsin pienellä, alle 100 000 punnan budjetilla.
Juoni.
Eletään vuotta 1645, ja Englantia koettelee verinen sisällissota. Aikana, jolloin laki on lähes olematonta, Matthew Hopkins (Vincent Price) ja hänen avustajansa John Stearne (Robert Russell) kiertelevät Itä-Angliaa etsien ja tuomiten epäiltyjä noitia paikallisten kyläläisten avustuksella.
Luettelo Yhdysvaltain ensimmäisistä naisista

Tämä on luettelo Yhdysvaltain ensimmäisistä naisista (). Yhdysvaltain ensimmäinen nainen on epävirallinen titteli, joka tarkoittaa Valkoisen talon emäntänä toimivaa naispuolista henkilöä. Hän on yleensä Yhdysvaltain presidentin puoliso, mutta ensimmäiseksi naiseksi on kutsuttu myös muita presidentin sukulaisia, kuten tytärtä. Luettelo on aikajärjestyksessä.
Fenyylietyyliamiini

Fenyylietyyliamiinilla tai fenetyyliamiinilla tarkoitetaan yleensä 2-fenyylietyyliamiinia, joka on biogeeninen aivojen syntetisoima välittäjäaine. 2-Fenyylietyyliamiini muodostuu fenyylialaniini-nimisestä aminohaposta entsymaattisen dekarboksylaation tuloksena. Fenyylietyyliamiinia löytyy useista ruoka-aineista, kuten muun muassa suklaasta. Fenyylietyyliamiinilla on myös toinen rakenneisomeeri: 1-fenyylietyyliamiini, jolla on kaksi streoisomeeria (R)- ja (S)-1-fenyylietyyliamiini.
Fenyylietyyliamiini on väritön neste, joka muodostaa karbonaattisuoloja hiilidioksidin (CO2) kanssa, kun fenetyyliamiini pääsee kosketuksiin esimerkiksi ilman kanssa. Ruoissa olevan fenyylietyyliamiinin psykoaktiivisista vaikutuksista aivoihin (esimerkiksi suklaan) on keskusteltu, mutta se kuitenkin metabolisoituu nopeasti MAO-B-entsyymin vaikutuksesta.
Fenyylietyyliamiineihin kuuluu suuri joukko psykoaktiivisia kemikaaleja, joista useita käytetään päihteinä. Tunnetuimpia näistä ovat luultavasti amfetamiinit, jotka ovat fenyylietyyliamiinin synteettisiä johdannaisia. 2C-huumeet ovat fenetyyliamiineita.
Eino Tikkanen

Eino Alfred Henrik Tikkanen (15. tammikuuta 1889 Kuopio – 30. toukokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja kokoomuslainen poliitikko. Hän käytti nimimerkkejä "Poika" ja "E.T."
Elämänvaiheet.
Eino Tikkanen oli "Suometar"-lehden perustajan Paavo Tikkasen veljen, valtiopäivämies Heikki Tikkasen pojanpoika. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra Alfred Ferdinand Tikkanen ja Adele Maria Engström (Jalkanen).
Tikkanen pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1912 ja maisteriksi 1914. Hän oli "Helsingin Sanomain" toimituksen jäsen ja toimitussihteeri vuosina 1913–1916 sekä "Ylioppilaslehden" päätoimittaja vuonna 1914. Liityttyään vuonna 1918 monarkisteihin Tikkanen toimi uuden kokoomuspuolueen ensimmäisenä puoluesihteerinä vuosina 1918–1919 sekä oikeistoaktivistien "Suunta"-lehden toimitussihteerinä vuosina 1919–1922 ja päätoimittajana 1922–1925. Vuosina 1925–1927 hän oli kustannusliike Schildtsin suomenkielisen osaston johtajana ja oli noihin lähellä tulenkantajien taiteilijaryhmää. Palattuaan lehdistön pariin Tikkanen toimi kokoomuksen turkulaisen äänenkannattajan, "Uusi Aura" -lehden päätoimittajana 1927–1937 ja lopuksi "Uuden Suomen" toimituksen jäsenenä ja toimitussihteerinä vuodesta 1937 kuolemaansa saakka. Tikkanen kuoli tapaturmaisesti kaaduttuaan yövuorossa "Uuden Suomen" toimituksen portaikossa.
Tikkanen oli Suomen sanomalehtimiesten liiton varapuheenjohtajana ja Helsingin sanomalehtimiesten yhdistyksen puheenjohtajana 1922–1925. Hän oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1931–1937. Lisäksi hän oli yliopiston Savolaisen osakunnan kuraattori vuosina 1918–1919.
Eino Tikkanen oli naimisissa vuodesta 1927 Aino Alina Kuninkaan kanssa. Heidän lapsiaan olivat Helsingin Sanomien päätoimittaja Heikki Tikkanen ja näyttelijä sekä lausuja Aino-Maija Tikkanen.
Edvardiaaninen aika

Edvardiaaninen aika on kulttuurihistoriallinen käsite, joka viittaa Britannian historiassa Edvard VII:n valtakauteen vuosina 1901–1910 ja joka seurasi viktoriaanista aikaa. Aikakauteen lasketaan kuuluvaksi joskus myös Edvard VII:n seuraajan Yrjö V:n neljä ensimmäistä hallitusvuotta ennen ensimmäistä maailmansotaa, sekä kuningatar Viktorian valtakauden loppupuoli.
Edvardiaanista aikaa leimasivat viktoriaaniselta ajalta periytyneet imperialismi ja luokkayhteiskunnan joustamattomuus, jotka saivat kuitenkin haastajikseen voimistuvan työväenliikkeen, nationalismin ja suffragetismin kaltaisia yhteiskunnallisia liikkeitä. Teknologinen kehitys jatkui edvardiaanisella ajalla voimakkaana: autot yleistyivät, lentokone ja radio keksittiin ja niin edelleen. Vaatemuoti kehittyi edvardiaanisella ajalla entistä kevyempään, urheilullisempaan ja käytännöllisempään suuntaan: esimerkiksi korsetti alkoi menettää asemaansa naisten pukeutumisessa.
Edvardiaaniseen aikaan kuuluivat myös Yhdistyneen kuningaskunnan muiden valtioiden kanssa solmimat sotilasliitot. Maa liittoutui Japanin kanssa vuonna 1902 ja Venäjän kanssa vuonna 1907.
Ranskan kielen belle époque on loppuosaltaan ajallisesti päällekkäinen käsite edvardiaanisen ajan kanssa.
Populaarikulttuurissa tunnettu edvardiaanisen ajan kuvaus on muun muassa musikaali "My Fair Lady".
Deadache (kappale)

Deadache on 10. joulukuuta 2008 julkaistu Lordin single. Se on toinen singlejulkaisu samannimiseltä "Deadache"-albumilta. Singlen toisena kappaleena on "Deadachen" japanilaisella painoksella julkaistu "Where's The Dragon". Singlen kuvissa Awalla on ensimmäistä kertaa punainen puku.
"Deadache"-kappale kertoo sarjamurhaaja Ed Geinistä.
Svante Kurikka

Elias Svante Kurikka (11. helmikuuta 1894 Kuortane – 21. elokuuta 1984 Alavus) oli suomalainen yrittäjä, yritysjohtaja ja kauppaneuvos. 
Kurikka perusti Alavuden Puunjalostustehdas Oy:n yhdessä Vihtori Peltosen ja Esa Harjun kanssa Alavuden Rantatöysään kesäkuun 9. päivänä 1917. Se oli sittemmin Mattiovi Oy:n Alavuden tehdas, jonka uusi omistaja Jeld-Wen päätti sulkea 2024. Kurikka toimi yhtiön toimitusjohtajana yhtäjaksoisesti yli 60 vuotta 11. helmikuuta 1979 saakka. Lisäksi hän oli omistajana, hallituksen puheenjohtajana sekä toimitusjohtajana lukuisissa muissakin teollisuus- ja liikelaitoksissa. Näitä olivat muun muassa Suolahden Puu Oy, Vuokalan Saha Oy Savonranta, Kouran Höyrysaha Oy, Viitasaaren Saha Oy, Helsingin Puu Oy, Koskenkorvan Tiilitehdas Oy, Vaasan Laiva Oy Helsinki, Kurikan Laiva Oy Vaasa, Koskelan Puutavara Oy ja Oy Vaasa Wood Ab. KOP:n Alavuden konttorin valvojana hän toimi 35 vuotta. Hän toimi myös Etelä-Pohjanmaan Urheilijain Tukijat ry:ssä (EPUT), jonka perustajajäseniin hän kuului. 
Ollessaan liikematkoilla Karjalassa Svante Kurikka tutustui Kurkijoelta kotoisin olleeseen Maiju Kauppiin, jonka kanssa avioitui 1922. Avioliitosta syntyi kolme tytärtä: Kirsti, Eeva ja Arja. Lisäksi perheeseen kuului Svanten veljentytär Leena.
Kurikka sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1962 ja vuonna 1976 Valtakunnallisen Yrittäjäpalkinnon. Hän oli Suomen ensimmäinen kunniapuuseppä. Suomen kulttuurirahaston Etelä-Pohjanmaan rahaston nimikkorahastona toimii Svante Kurikan rahasto. Rahasto tukee Etelä-Pohjanmaan tieteellistä tutkimusta sekä Alavuden nuorison korkeakouluopintoja.
Peter Buckley

Peter "Professor" Buckley (s. 9. maaliskuuta 1969 Birmingham, Englanti) on englantilainen uransa lopettanut ammattinyrkkeilijä. 
Buckley aloitti nyrkkeilyn 11-vuotiaana isoveljensä johdatuksella. 15-vuotiaana isänsä kuoleman jälkeen hän ajautui vaikeuksiin, jotka lopulta johtivat vankilaan. Muutamia vuosia myöhemmin Buckley ehti jo lopettaa nyrkkeilyn, mutta hänet houkuteltiin takaisin kehään 20-vuotiaana. Ammattidebyyttinsä Buckley teki vuonna 1989. Uransa alussa Buckley pärjäsi hyvin, mutta vuonna 1992 hänen oikeasta kädestä repesi lihas eikä käsi parantunut enää entiselleen.
Urallaan Buckley otteli peräti 300 kertaa häviten näistä 256 ottelua. Häntä ei kuitenkaan tyrmätty kertaakaan. Pitkällä urallaan Buckley kohtasi debyyttiään tehneen Prince Naseem Hamedin. Buckley tunnetaan erityisesti siitä, että hän oli valmis ottelemaan hyvin lyhyellä varoitusajalla. Hän lopetti uransa voittoon Matin Mohammedia vastaan uransa 300. ottelussa 31. lokakuuta 2008.
Buckleyn valmentajana toimi Nobby Nobbs.
Martin Ručínský

Martin Ručínský (s. 11. maaliskuuta 1971 Most, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija.
Ručínský pelasi urallaan NHL:ssä Edmonton Oilersissa, Quebec Nordiquesissa, Colorado Avalanchessa, Montreal Canadiensissa, Dallas Starsissa, St. Louis Bluesissa, New York Rangersissa ja Vancouver Canucksissa sekä Tšekin Extraligan HC Sparta Prahassa ja HC Litvínovissa 
Ručínský on voittanut jääkiekon olympiakultaa 1998 Naganon talvikisoissa ja olympiapronssia 2006 Torinossa.
Heinäkuussa 2015 Ručínský ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Derek Damon

Derek Damon (s. 12. marraskuuta 1980 Bangor, Maine, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. 
Damon pelasi kaudet 2002–2006 Mainen yliopiston joukkueessa NCAA-sarjassa. Hän pelasi keväällä 2006 vielä NCAA-kauden jälkeen kolme ottelua AHL:n Lowell Lock Monstersissa. Seuraavan kauden Damon pelasi ECHL-liigan Florida Everbladesissa. Kesken kauden 2007–2008 AHL-seura Albany River Rats nosti hänet Floridasta joukkueeseensa. Myöhemmin saman kauden aikana Damon teki Albanyn kanssa AHL-sopimuksen.
Kauden 2008–2009 Damon edusti SM-liigaseura Porin Ässiä. Ässissä hän teki 55 ottelussa 31 pistettä. Kesällä 2009 Damon teki sopimuksen DEL-joukkue Kassel Huskiesin kanssa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Itävallan pääsarjan EC VSV:iin. Kolmen Villach-kauden jälkeen Damon teki sopimuksen Sveitsin B-liigan HC Thurgaun kanssa kaudesta 2013–2014.
Pelattuaan Thurgaussa kolme kautta Damon siirtyi tanskalaiseen SønderjyskEen, jossa pelasi kaksi kautta ennen siirtoa Saksan DEL2:n Heilbronner Falkeniin.
Antti Vartiainen

Antti Vartiainen (28. marraskuuta 1764 Tavastkenkä, Pyhäntä – 15. helmikuuta 1833 Kiuruvesi) oli suomalainen Kiuruvedellä asunut runonlaulaja. 
Antti Vartiaisen isä Olli Vartiainen muutti perheensä kanssa Pyhängältä Kiuruveden Lapinsaloon 1790-luvulla. Antti Vartiainen oli renkinä Tihilänahossa ja sen jälkeen hänen mainitaan olleen loisena Nälännöllä ja Remekselässä. Hän oli naimisissa "Anna Juhontytär Knuutisen" kanssa.
Vartiainen ehti olla jonkin aikaa 1800-luvun alussa myös uudistilallisena Lapinsalossa mutta joutui pian luopumaan tilastaan. Antti Vartiainen kuoli ruotivaivaisena Paaran talossa Lapinsalossa vuonna 1833.
Vuonna 1819 Adolf Ivar Arwidsson tallensi Antti Vartiaiselta muistiin 28 runoa. Vartiainen oli tunnettu loitsujen taitajana.
Antti Vartaisen vuonna 1985 pystytetty muistokivi sijaitsee Kiuruveden entisen kirjaston pihassa.
Romanian 4. armeija

Romanian 4. armeija oli Romanian kuninkaallisen armeijan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Se kärsi suuria tappioita Stalingradin taistelussa.
Sotatoimet.
Armeijaan kuuluivat operaatio Barbarossan aattona Romanian III armeijakunta (11. D, 15. D ja 37. reservidivisioona) ja Romanian V armeijakunta (Kaartin divisioona, 21. D ja Rajavartiodivisioona). Se hyökkäsi 2.–3. heinäkuuta 1941 Saksan armeijan mukana Bessarabiaan operaatio Münchenissä. Myöhemmin armeijaan liitettiin vielä Romanian 1. panssaridivisioona. Armeija jatkoi Bessarabian valloitettuaan hyökkäystään Odessaan, joka vallattiin kovien taisteluiden jälkeen vasta 15.–16. lokakuuta puna-armeijan evakuoitua joukkonsa. Piirityksen aikana 4. armeijaan kuului 17 jalkaväkidivisioonaa, panssaridivisioona, kolme ratsuväkidivisioonaa ja linnoitusdivisioona eli yhteensä 340 000 miestä. Huolto-ongelmien takia kaikki joukot eivät kyenneet osallistumaan sotatoimiin.
Armeija vedettiin etulinjasta talven tultua. Odessan piiritys sitoi paljon neuvostojoukkoja, jotka muuten olisivat voineet taistella saksalaisia vastaan.
Vuonna 1942 Saksa painosti Romaniaa avustamaan itärintamalla, vaikka tuolloin oli saavutettu jo sille ennalta asetetut tavoitteet. Operaatio Sinisen aikana Romanian VI armeijakunta alistettiin Saksan 4. panssariarmeijalle. Elokuussa 1942 armeijakunta taisteli Stalingradin eteläpuolella ja syyskuussa se sai puolustettavakseen eteläsiiven. Myöhemmin alueelle saapui myös Romanian VII armeijakunta.
Romanian VI ja VII armeijakunnista muodostettiin 20. marraskuuta uusi Romanian 4. armeija. Romanialaisten joukkojen huoltotilanne oli huono, koska suurin osa huoltokapasiteetista meni saksalaisille, jotka hyökkäsivät Stalingradia kohti.
Puna-armeija aloitti 19. marraskuuta 1942 operaatio Uranuksen, jonka tarkoituksena oli saartaa saksalaisjoukot. Neuvostojoukot mursivat 4. armeijan rintaman aiheuttaen suuria tappioita puolustaneille joukoille ja saartoivat Saksan 6. armeijan Stalingradiin. Talven aikana osia 4. armeijasta osallistui operaatio Wintergewitteriin. Joukkojen tehtävä oli suojata saksalaisten joukkojen eteläinen sivusta. Romanialaiset joukot olivat kärsineet suuria tappioita ja ne vedettiin etulinjasta vuoden 1943 helmikuuhun mennessä.
Romanian 4. armeija muodostettiin uudelleen vuoden 1944 toukokuussa puolustamaan Bessarabiaa. 4. armeija taisteli osana armeijaryhmä Wöhleriä, johon kuului myös Saksan 8. armeija. Romanialaisten moraali oli kuitenkin pohjalukemissaan, ja heidän rintamansa romahti heti neuvostohyökkäyksen alettua. Romania liittyi pian tämän jälkeen liittoutuneisiin.
Porokiiliäinen

Porokiiliäinen eli kurmu, kurmupaarma tai kurmulintu ("Hypoderma tarandi", vanh. "Oedemagena tarandi") on poroissa elävä ulkoloinen. Kurmu laskee munansa poroon elokuun loppupuolella. Toukkavaiheessa kurmut kaivautuvat poron nahkan alle, selkäpuolelle, josta ne seuraavana kesänä kesäkuussa pudottautuvat maahan koteloitumaan. Poronnahkaan jää arpi, kun kurmun tekemä reikä hiljalleen kesän aikana paranee.
Suomen porokannassa kurmu on yleinen loinen. Se on herkkä ivermektiinipohjaisille loislääkkeille, mutta lääkityksen ajankohta on tärkeä. Joskus kuolleet kiiliäisentoukat voivat aiheuttaa paikallisia tulehduksia, jotka voivat levitä selkäytimeen.
Kehyskertomus

Kehyskertomus on teoksessa sen muita kertomuksia kehystävä ja ne kokonaisuudeksi liittävä kertomus. Kehyskertomus toimii johdatuksena muihin kertomuksiin, ja siinä kuvataan yleensä kerrontatilanne, jossa joku tai jotkut henkilöt kertovat toisille tarinoita. 
Kuuluisia esimerkkejä kehyskertomuksen sitomista tarinakokoelmista ovat "Decamerone", "Canterburyn tarinoita" ja "Tuhannen ja yhden yön tarinat". Esimerkkejä tarinaan upotetuista tarinoista ovat puolestaan "Frankenstein" ja "Humiseva harju". Niissä varsinainen kertomus ja sen tapahtumat välittyvät kehyskertomuksen kautta.
You Really Got Me

You Really Got Me on Ray Daviesin kirjoittama ja alun perin The Kinksin esittämä rockkappale, joka ilmestyi yhtyeen kolmantena singlenä elokuussa 1964. Syyskuussa 1964 se nousi kahdeksi viikoksi Britannian singlelistan ykköseksi. ”You Really Got Me” muodostui The Kinksin läpimurtohitiksi myös Yhdysvalloissa, missä se nosti The Kinksin yhdeksi ”brittiläisen invaasion” suosituimmista yhtyeistä. Kappale on myös mukana The Kinksin lokakuussa 1964 ilmestyneellä debyyttialbumilla "Kinks".
Rakenne.
"You Really Got Me" oli ensimmäinen voimasointujen ympärille rakennettu hittisingle ja se on vaikuttanut merkittävästi myöhempään rock and roll -musiikkiin ja heavy metaliin. Kappale tunnetaan erityisesti Dave Daviesin kitarasoolosta, jonka erikoinen soundi syntyi, kun Davies pisteli partaterällä rikki revityn kitaravahvistimensa kaiuttimen täyteen neuloja. Usein kerrotun virheellisen myytin mukaan kappaleen soolon olisi soittanut tuolloin sessiomuusikkona työskennellyt Jimmy Page.
Merkittävyys.
"Rolling Stone" -lehden vuoden 2004 ”500 Greatest Songs of All Time” -listalla ”You Really Got Me” on sijalla 82. Saman lehden ”The 100 Greatest Guitar Songs of All Time” -listalla kappale on neljäntenä. Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa kappaleen sijalle 17.
Muita versioita.
Kappaleesta on myöhemmin tehty useita cover-versioita. Näistä Yhdysvaltain Top 40 -singlelistalle nousi Van Halen -yhtyeen vuoden 1978 versio. Suomenkielisen käännösversion ovat levyttäneet Anki (”Paha tyttö”, 1964), Petri &amp; Pettersson Brass (”Saat minut tosi vauhtiin”, 1974) ja Eläkeläiset (”Potkintahumppa”, 1995).
Lakkisifaka

Lakkisifaka ("Propithecus verreauxi") on indrien heimoon kuuluva puoliapinalaji.
Tuntomerkit.
Lakkisifakan ruumis on 39–47 cm pitkä ja 3,6–4,3 kg painava ja häntä on 50–59 cm pitkä. Väritys on ruskehtava ruskeine ja harmaanmustine merkkeineen. Takajalat ovat pitkät ja etujalat hieman lyhyemmät. Vartalon molemmilla sivuilla on pieni purjemainen ihopoimu, jonka avulla lakkisifaka voi hypätä jopa 10 m:n korkeudesta.
Lisääntyminen.
Lakkisifakat elävät uroksen johtamissa 3–10 jäsenen laumoissa. Naaras saa yhden poikasen.
Aggressive Confessor

Aggressive Confessor on kuusamolaisen thrash metal -yhtyeen A.R.G:n vuonna 1988 ilmestynyt seitsemäntuumainen single. Singlen julkaisi Megamania.
Aiheesta muualla.
Virpi Kätkä

Virpi Kätkä (s. 19. joulukuuta 1969 Ylitornio) on suomalainen laulaja. Hän on tullut tunnetuksi sisarensa Katja Kätkän kanssa perustamastaan duosta CatCat, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa vuonna 1994.
Kätkä opiskeli musiikkia Jyväskylän yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi. Pääaineenaan hänellä oli musiikkitiede. Syksyllä 2023 hän alkoi opiskella Helsingin yliopistossa teologiaa. Kätkä on kertonut olevansa sinkku. 
Virpi Kätkä avioitui laulaja Tauski Peltosen kanssa vuonna 2003. Pari erosi vuonna 2009, mutta päätyi jälleen yhteen vuoden 2010 alkupuolella. He erosivat jälleen vuoden 2011 kesällä.
Vuonna 2010 Kätkä julkaisi ensimmäisen soololevynsä "Reloaded". Levy sisältää uusia kappaleita mutta myös CatCatin vanhoja hittejä uusiksi tehtynä.
Kätkä on osallistunut "Selviytyjät Suomi" -ohjelman kolmannelle ja seitsemännelle tuotantokaudelle. Hän sijoittui kummallakin kaudella neljännelle sijalle.