HMS Achates (H12)

HMS Achates (viirinumero H12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1930 palvelukseenotettu A-luokan hävittäjä, joka tilattiin osana vuoden 1927 laivasto-ohjelmaa. Se palveli uransa alun pääosin Välimerellä ja toisen maailmansodan alettua Britteinsaarilla.
Alus kuului hävittäjäosastoon, joka suojasi Tanskansalmen taisteluun ja tuhoonsa matkannutta taisteluristeilijä "HMS Hoodia". "Achates" vaurioitui pahoin osuttuaan miinaan Islannin eteläpuolella suojatessaan Liinahamariin ja Kirkkoniemeen hyökkääviä lentotukialuksia. Korjausten jälkeen alus suojasi Jäämeren saattueita ennen kuin se siirrettiin osaksi Pohjois-Afrikan maihinnousua tukevaa laivastoa. Maihinnoususta vapauduttuaan alus suojasi Kuolaan matkannutta saattuetta JW51B, mikä tehtävä jäi sen viimeiseksi. Alus upposi 31. joulukuuta 1942 Barentsinmeren taistelussa suojatessaan saattuetta Saksan laivaston raskaita risteilijöitä vastaan.
Valmistus.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä osana vuoden 1927 laivasto-ohjelmaa. ja sen köli laskettiin 11. syyskuuta 1928. Alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1929 ja se valmistui 11. helmikuuta 1930, ja se otettiin koeajojen päätyttyä laivastopalvelukseen 27. maaliskuuta.
Palvelus.
"Achates" liitettiin Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen Maltalle, missä se palveli maaliskuulle 1937, jolloin se siirrettiin reserviin Devonportissa. Alus oli Välimerellä 4. huhtikuuta 1932 kolaroinut lievästi Saint-Tropez’n edustalla sisaraluksensa "HMS Activen" kanssa. Alus liitettiin marraskuussa 1937 1. sukellusvenelaivueeseen, mistä se palasi reserviin kesäkuussa 1938. Lyhyen reservijakson jälkeen se liitettiin 6. sukellusvenelaivueeseen Portlandissa.
Toisen maailmansodan uhatessa alus muodosti elokuussa 1939 sisaraluksineen, lukuun ottamatta "Activea", 18. hävittäjälaivueen, jonka kotisatamana oli Portsmouthin laivastotukikohta. Alus suojasi laivueen mukana Englannin kanaalin alueen merenkulkua vuoden loppuun.
Alus siirrettiin tammikuussa 1940 laivueensa mukana Kanaalin läntisen kulkureitin alueelle () suojaamaan Atlantin saattueita. Alus suojasi yhdessä hävittäjien "HMS Arrow’n" ja "HMS Anthonyn" kanssa taistelulaiva "HMS Royal Sovereignia" purjehduksella Halifaxiin Kanadaan.
Heinäkuussa alus siirrettiin 16. hävittäjälaivueeseen Harwichiin, jossa alus suojasi Pohjanmeren saattueita sekä partioi merialueella. Alus kuitenkin palasi jo elokuussa suojaamaan Atlantin saattueita. Alus poimi merestä 10. elokuuta yhdessä hävittäjien "HMS Antelopen" ja "HMS Fortunen" kanssa aseistetulta kauppalaivalta (AMC) "HMS Transylvanialta" pelastuneita. Alus hyökkäsi 16. elokuuta AMC-alus "HMS Cheshiren" havaitsemaa sukellusvenettä vastaan.
"Achates" palasi laivueen mukana syyskuussa partiointitehtäviin Pohjanmerelle. Normaalien partiomatkojen lisäksi alus suoritti saksalaisten maihinnousukyvyn valvontamatkoja Kanaalin rannikolla. Alus palasi lokakuussa Läntiselle reitille, jossa se liitettiin joukkojenkuljetussaattueita suojaavaan osastoon. Se suojasi 10. lokakuuta saattuetta WS3B yhdessä risteilijä "HMS Kenyan" ja hävittäjien "Arrow’n", "HMS Sabren" ja "HMS Vimyn" kanssa. Suojaus jätti 16. lokakuuta saattueen ja palasi Clydeen.
Marraskuun alussa alus liitettiin Greenockiin sijoitettuun 4. saattajaryhmään () suojaamaan Pohjois-Atlantin saattueita. Se liittyi 31. lokakuuta saattue OB237 lähisuojaukseen yhdessä hävittäjä "HMS Antelopen" kanssa. Alukset jahtasivat 2. marraskuuta Saksan laivaston sukellusvenettä "U-31" ilman tulosta. "HMS Achates" muodosti 2. marraskuuta yhdessä hävittäjien "HMS Activen", "HMS Hesperuksen", "HMS Wild Swanin", "HMS Beaglen" ja "HMS Hurricanen" sekä korvetti "HMS Picoteen" kanssa saattue HX83:n suojauksen. Alus erkani 4. marraskuuta saattueesta "Hesperuksen" kanssa pelastamaan sukellusvene "U-99:n" upottamien AMC-alusten "HMS Patrocluksen" ja "HMS Laurenticin" eloonjääneitä.
Tanskansalmen taistelu.
Britannian amiraliteetti sai lentotiedustelutiedon, jonka mukaan Saksan laivaston taistelulaiva "Bismarck" ja risteilijä "Prinz Eugen" oli havaittu 21. toukokuuta 1941 kello 13.00 Bergenissä. Tiedoista pääteltiin, että alukset olivat matkalla Pohjois-Atlantin saattuereiteille. Kotilaivaston komentaja amiraali Tovey käski taistelulaivaviirikön taisteluristeilijä "HMS Hoodin" ja taistelulaiva "HMS Prince of Walesin" sekä niitä suojanneet hävittäjät "HMS Electran", "HMS Echon", "Anthonyn", "Antelopen", "Achatesin" ja "HMS Icaruksen" Islantiin Hvalfjörðuriin. Osasto lähti merelle seuraavan vuorokauden puolella kello 01.00.
Amiraali Holland antoi jälkeen jääneelle hävittäjäsuojaukselleen määräyksen 24. toukokuuta kello 02.03 etsiä pohjoisesta ja sitten lähteä Islantiin tankkaamaan. "Achates", "Electra", "Anthony" ja "Echo" kohtasivat tankattuaan "Prince of Walesin" 26. toukokuuta kello 11.00 (). Osasto saapui Hvalfjörðuriin varhain aamulla 27. toukokuuta, josta se jatkoi "Prince of Walesin" taistelussa saatujen vaurioiden pikakorjausten jälkeen seuraavana päivänä matkaansa. Osasto saapui 30. toukokuuta Rosythiin.
"Achates" pelasti 16 brittiläisen kauppalaivan "SS Kingston Hillin" merimiestä, jotka olivat joutuneet mereen Saksan laivaston sukellusveneen "U-38:n" torpedoitua 8. kesäkuuta heidän aluksensa Kap Verdestä lounaaseen (). Hävittäjä laski pelastamansa miehet maihin Greenockissa.
Operaatio ER.
"Achates" liitettiin operaatio ER:n Liinahamariin ja Kirkkoniemeen hyökkäävään osastoon. Alus suojasi 23. heinäkuuta lentotukialuksia "HMS Victorious" ja "HMS Furious" muiden Kotilaivastosta irrotettujen alusten kanssa. Seuraavana päivänä "Achates" irrottautui osastosta ja aloitti matkan Islantiin. Aluksen moottori sammui veden sekaisen polttoaineen vuoksi, ja ohjauskyvytön alus ajautui 25. heinäkuuta Islannin rannikolle laskettuun pohjoiseen sulkuun kuuluneeseen miinakenttään SN69. Alus osui brittiläiseen Mk XXSB -miinaan (), jolloin sen keula tuhoutui kokonaan kaaren 40 kohdalta eteenpäin sisältäen A-tykin. Alus täyttyi vedellä kaareen 59 saakka, mutta propellit ja konehuoneet säilyivät vahingoittumattomina. Aluksen miehistöstä katosi 63 henkeä, joiden oletettiin saaneen surmansa, ja lisäksi 25 loukkaantui. Kaksitoista minuuttia räjähdyksestä aluksen moottorit saatiin käyntiin, ja se peruutti kahdeksan solmun nopeudella pois miinakentästä. Kaksi tuntia myöhemmin aluksen koneet jälleen sammuivat, ja "Anthony" hinasi pahoin vaurioituneen liikuntakyvyttömän aluksen Islantiin Seyðisfjörðuriin, jonne ne saapuivat 26. heinäkuuta kello 01.00.
Alukselle tehtiin tilapäiskorjaus Englantiin palaamiseksi. Laivastohinaaja "Assurance" otti 7. elokuuta aluksen hinaukseen ja hinasi sen "Antelopen" suojaamana kohti Britteinsaaria. Myrskyävä Pohjanmeri pakotti 11. elokuuta osaston hakemaan suojaa Färsaarilta Skagekjostrista korjausten täydentämiseksi. Osasto jatkoi 21. elokuuta matkaansa ja se saapui 24. elokuuta Tyneen Englantiin, jossa "Achates" siirrettiin vielä samana päivänä telakalle korjattavaksi.
Jäämeren saattueet PQ16 ja PQ18.
Telakalla alukselle asennettiin tyypin 271 merimaalitutka sekä Hedgehog-sukellusveneentorjuntajärjestelmä. "HMS Achates" palasi huhtikuussa 1942 palvelukseen saattuehävittäjänä erikoissaattajayksikköön Greenockiin. Alus liittyi 23. toukokuuta Kuolan niemimaalle matkanneeseen saattueeseen PQ16 "Ashantin", "HMS Martinin", "HMS Volunteerin" ja Puolan laivaston "ORP Garlandin" kanssa. Saattueen jouduttua ilmahyökkäykseen alukselta toimitettiin 28. toukokuuta lääkintäapua vaurioituneelle "Garlandille". Alus liittyi samojen alusten mukana Britteinsaarille palaavaan saattueeseen QP11, josta se erkani 26. kesäkuuta ja palasi Greenockiin.
Syyskuussa alus siirrettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Alus liittyi 7. syyskuuta "HMS Malcolmin", "HMS Alynbankin", "HMS Ulster Queenin" sekä neljän Flower-luokan korvetin kanssa saattueen PQ18 suojaksi. Alus erkani 21. syyskuuta saattueesta Murmanskiin saavuttaessa ja aloitti paluumatkan Britteinsaarille. Lokakuussa alus palasi Atlantin saattueiden suojaksi Greenockiin.
Operaatio Torch.
"Achates" määrättiin lokakuussa Pohjois-Afrikan maihinnousuun operaatio Torchiin suojaamaan Gibraltarille matkaavia saattueita sekä tukemaan varsinaista maihinnousua. Se kuitenkin siirrettiin kuukauden lopulla Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Se siirrettiin marraskuussa maihinnousun keskiseen osastoon. Alus suojasi 8. marraskuuta Oranin maihinnousuun matkannutta joukkojenkuljetussaattuetta. Alus upotti yhdessä hävittäjä "HMS Westcottin" kanssa Oranin edustalla Vichyn Ranskan laivaston sukellusveneet "Argonauten" ja "Acteonin".
Barentsinmeren taistelu.
Operaatiosta vapauduttuaan alus siirtyi Scapa Flow’hun alistettuna Kotilaivastolle. Aluksen matkatessa 23. joulukuuta Islantiin se menetti myrskyssä mastonsa. Se liittyi 25. joulukuuta "HMS Obedientin", "HMS Obduraten", "HMS Oribin", "HMS Onslow’n" ja "HMS Orwellin" kanssa Kuolan niemimaalle matkaavaan saattueeseen JW51B. Saattue joutui Saksan laivaston raskaiden risteilijöiden "Lützowin" ja "Admiral Hipperin" sekä viiden Z-luokan hävittäjän hyökkäyksen kohteeksi. Alukseen osui hämärässä käydyssä taistelussa joitakin keveitä kranaatteja, kunnes "Admiral Hipper" kohdisti tulensa siihen. Aluksen kansirakenteet ja komentosilta tuhoutuivat, ja se menetti konetehonsa. Troolari "HMS Northern Gem" yritti ottaa pahoin vaurioituneen aluksen hinaukseen, mutta merenkäynti esti hinaamisen. Alukseen tuli lisää osumia, minkä jälkeen se upposi muutamassa minuutissa mukanaan 113 miehistönjäsentä. Aluksen miehistöstä pelastettiin hyisestä merestä 91 henkeä.