tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Olpe (keramiikka)

Olpe () on antiikin aikainen keraaminen öljykannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 
Olpe on muodoltaan joko matalajalkainen tai jalaton yksikorvainen hoikkavartaloinen kannu. Siinä on leveä suuosa, mutta ei kuitenkaan kaatonokkaa. Olpen vartalo- ja kaulaosa ovat sulautuneet yhteen, ja sen kädensija nousee suun yläpuolelle. Olpe muistuttaa monin tavoin oinokhoea eli viinikannua.
Olpeja käytettiin muun muassa painisaleilla, joissa painijat voideltiin öljyllä.
Rhyton

Rhyton () on antiikin aikainen sarven muotoinen juoma-astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti minolais-mykeneläisestä ja kreikkalaisesta keramiikasta. 
Historia ja käyttö.
Rhyton-muoto oli peräisin Lähi-idästä. Sitä käytettiin minolaisessa ja mykeneläisessä kulttuurissa pidoissa ja niihin liittyneissä kulttitoimituksissa, kuten juomauhreissa. Rhytonien arvellaan symboloineen yhteyttä ihmisten maailman ja jumalten maailman välillä.
Rhyton-muoto yleistyi uudelleen kreikkalaismaailmassa klassiselta kaudelta 400-luvulta eaa. lähtien. Sitä esiintyy erityisesti 400-luvun eaa. attikalaisessa punakuviokeramiikassa. Kreikkalaisessa kulttuurissa rhytonit yhdistettiin erityisesti barbaareihin, kuten traakialaisiin, ja toisaalta heeroksiin samoin kuin kantharokset. Tätä kautta ne kytkettiin myös heeros-vainajiin. Erityisesti rhytoneita tulkitaan käytetyn Dionysokseen ja kuolleisiin liittyneissä kulttitoimituksissa.
Rhytonin nimi on peräisin kreikan sanasta "rhytos" (), ’virtaava’.
Muoto ja tyypit.
Rhyton oli alun perin eläimen sarvesta tehty kaatoastia tai juomamalja. Myöhemmin rhytoneita tehtiin myös kivestä, terrakotasta ja metallista. Alun perin neste saattoi virrata sarven päästä olleesta reiästä. Myöhemmin rhytonit muuttuivat enemmän juomamaljoiksi.
Rhytoneita esiintyi hyvin erilaisissa muodoissa. Eräitä tärkeimpiä tyyppejä olivat kartiomainen muoto sekä eläimen päähään päättyvä muoto.
Kartiomainen rhyton
Kartiomainen muoto muistutti suurta mutta suoraa sarvea.
Eläimenpäärhyton
Eläimenpäärhytoneiden maljaosa muotoiltiin jonkin eläimen tai ihmisen pääksi. Attikalaisessa keramiikassa suosituimpia eläinpääaiheita olivat muun muassa pässi, lammas, aasi, muuli, kauris ja koira. Ihmishahmoina esiintyi muun muassa naisia, afrikkalaisia ja satyyrejä.
Muunlaisia muotoja
Esimerkkejä muunlaisista muodoista:
Kalpis

Kalpis () on antiikin aikana käytetty keraaminen vesiastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 
Kalpis on eräs hydrian muoto. Siinä astian profiili muodostaa yhtenäisen kaartuvan linjan suuosasta jalkaan asti. Muoto oli erityisesti punakuviomaalareiden suosima.
Jackie Pretorius

Jacobus "Jackie" Pretorius (22. marraskuuta 1934 – 30. maaliskuuta 2009 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui neljään Formula 1 -kilpailuun kausilla 1965, 1968, 1971 ja 1973. Hän keskeytti kahdesti, karsiutui kerran ja hänen sijoituksensa hylättiin vuoden 1968 Etelä-Afrikan GP:ssä, jossa hän olisi ollut kymmenes. Hän ei saavuttanut pisteitä.
Pretorius voitti kaksi MM-sarjan ulkopuolista kilpailua vuonna 1971. Hän kuoli 30. maaliskuuta 2009 74-vuotiaana oltuaan koomassa kolme viikkoa. Murtovarkaat olivat hyökänneet hänen kotiinsa aikaisemmin perjantaiaamuna. Hänen vaimonsa Shirley kuoli samanlaisessa onnettomuudessa samassa talossa vuosia aiemmin.
Ernesto Prinoth

Ernesto Prinoth (15. huhtikuuta 1923 Urtijëi, Italia – 23. marraskuuta 1981 Innsbruck, Itävalta) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. 
Formula 1.
Prinoth osallistui ainoastaan vuoden 1962 Italian GP:hen. Hän karsiutui aika-ajoissa, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän kilpaili myös MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa ollen kolmas Wienin GP:ssä 1961 ja toinen Vallelungan GP:ssä 1961.
United States Floorball Association

Yhdysvaltain Salibandyliitto (, lyh. USFbA) on yhdysvaltalainen salibandyn kattojärjestö. Se koostuu maantieteellisesti viiteen jaetusta länis-, keski-, pohjois-, koillis- ja kaakkoishaarasta. Yhdistyksen päämaja sijaitsee Raleighissa Pohjois-Carolinassa. USFbA on ollut Kansainvälisen Salibandyliiton jäsen vuodesta 1993. Kesäkuussa 2008 rekisteröityneitä pelaajia oli 920.
Historia.
Salibandy tuli Yhdysvaltoihin alun perin ruotsalaisten ja suomalaisten opiskelijoiden kautta. Ruotsalaiset perustivat ensimmäisen salibandyseuran MIT:ssä vuonna 1991, josta laji pian levisi muihin yliopistoihin.
Yhdysvallat yritti lähettää miesten vuoden 1998 maailmanmestaruuskilpailuihin joukkueen, mutta yritys kaatui sponsorien puutteeseen. Maa oli maailmanmestaruuskilpailuissa mukana ensimmäistä kertaa 2002 sijoittuen 14. Joukkueessa oli yhdysvaltalaisten pelaajien lisäksi suomalaisia, ruotsalaisia, norjalaisia ja sveitsiläisiä.
Tšelmet Tšeljabinsk

Tšelmet Tšeljabinsk () on venäläinen jääkiekkoseura, kotoisin Tšeljabinskista. Joukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssä ja toimii KHL-seura Traktor Tšeljabinskin farmijoukkueena.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1948 nimellä Metallurg Tšeljabinsk. Seuran nimeksi vaihdettiin nykyinen Metšel Tšeljabinsk vuonna 1990 uuden sponsorin Metšelin mukaan. Joukkue nousi vuonna 1997 Venäjän jääkiekon superliigaan voitettuaan Vysšaja Ligan itäisen mestaruuden. Superliigassa Metšel Tšeljabinsk pelasi vuosina 1998–2003 yhtä aikaa kotikaupunkinsa kilpailijan Traktor Tšeljabinskin kanssa. Kaudesta 2003–2004 lähtien Metšel Tšeljabinsk on pelannut jälleen Vysšaja Ligassa. Vysšaja Liga muuttui vuonna 2010 VHL:ksi ja seura jatkoi sarjassa. Seuran nimi vaihtui jälleen vuonna 2012, jolloin se otti käyttöön nykyisen nimensä Tšelmet Tšeljabinsk.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Maywood (Illinois)

Maywood on kunta ("village") Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Cookin piirikuntaan ja on osa Chicagon esikaupunkialuetta. Maywoodin pinta-ala on 32,9 km² ja asukasluku 26 987 (2000).
Historia.
Maywood perustettiin vuonna 1869.
Vuorikotka

Vuorikotka ("Aquila fasciatus") on laajalle levinnyt kotkalaji. Se sijoitettiin aiemmin pikkukotkiin, mutta molekyylitutkimusten perusteella se on siirretty kotkien sukuun.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 65–72 cm, siipien kärkiväli 150–180 cm ja paino 1,5–2,5 kg. Vuorikotka on keskikokoinen kotka, joka lennossa muistuttaa suurikokoista mehiläishaukkaa pitkine siipineen ja pyrstöineen sekä eteen työntyvine päineen. Vanhat linnut ovat usein hyvin vaaleita, vatsapuolelta kellertäviä ja selkäpuolelta harmaanruskeita. Etuselässä on usein valkea laikku. Sukupuolet ovat samanvärisiä, naaras on koirasta kookkaampi.
Esiintyminen.
Vuorikotkia elää hyvin laajalla alueella Lounais-Euroopasta ja Luoteis-Afrikasta laikuittain aina Kiinan eteläosiin ja Indonesian kaakkoisosiin Sunda-saarille saakka. Sen populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Vuorikotkien pesimäseutua ovat puoliautiomaat, savannit, harvapuustoiset rinteet ja ruohomaat 1 500 m:n korkeudelle, toisinaan korkeammallakin vuoristossa. Pesimäajan ulkopuolella se liikkuu myös kosteikoilla ja vesistöjen varsilla sekä muilla alavilla mailla. Se välttelee yleensä ihmisasutusta.
Lisääntyminen.
Pari rakentaa massiivisen risupesän kallion ulkonemalle tai korkealle (10–40 m) puuhun, joskus rakennukseen. Pesä voi olla käytössä useita vuosia ja parilla on useita vaihtopesiä. Naaras munii tavallisesti kaksi, joskus yhden tai kolme munaa, joita pääasiassa naaras hautoo 37–40 päivää. Molemmat puolisot osallistuvat poikasten hoitoon, naaras aktiivisemmin. Pesästä selviää harvoin lentokykyiseksi enempää kuin yksi poikanen. Poikaset ovat lentokykyisiä 60–65 päivän ikäisinä ja emot ruokkivat niitä vielä ainakin kahdeksan viikon ajan.
Ravinto.
Vuorikotkat saalistavat valtaosin keskikokoisia nisäkkäitä ja lintuja, harvemmin liskoja. Tavallisimpia saaliseläimiä ovat jänikset, rotat, gerbiilit, punapyyt, lokit, kyyhkyt ja naakat.
Balthazar Getty

Paul Balthazar Getty (s. 22. tammikuuta 1975 Tarzana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Ringside-yhtyeen jäsen. Hänet muistetaan parhaiten televisiosarjoista "Alias" ja "Perhesiteet". Getty esiintyy myös David Lynchin elokuvassa "Lost Highway".
Balthazar Gettyn isä oli John Paul Getty III, öljymiljardööri Jean Paul Gettyn pojanpoika, joka kidnapattiin 16-vuotiaana Italiassa 1973.
Rachel Nichols

Rachel Emily Nichols (s. 8. tammikuuta 1980 Augusta, Maine) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Nichols ryhtyi malliksi opiskellessaan Columbian yliopistossa 1990-luvun lopulla. Hän siirtyi vähitellen näyttelemään televisiossa ja elokuvissa 2000-luvun alussa; hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli romanttisessa draamassa "Syksy New Yorkissa", jonka jälkeen hän sai yhden jakson roolin neljännen tuotantokauden "Sinkkuelämää"-sarjasta. Hänen ensimmäinen iso roolinsa oli elokuvassa "Tosinuija ja vielä nuijempi".
Hänen tunnetuin roolinsa lienee Rachel Gibson sarjassa "Alias "sekä Kiera Cameron sarjassa "Continuum". Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "The Amityville Horror", "The Woods", "P2" ja "" sekä televisiosarjassa "Criminal Minds – FBI-tutkijat."
Hans Groop

Hans Groop (s. 1932, Vaasa) on suomalainen venesuunnittelija, joka tunnetaan etenkin yli 5 000 kappaletta valmistetusta lasikuiturakenteisesta H-veneestä. 
Groop valmistui laivanrakennusinsinööriksi Helsingissä ja työskenteli monta vuotta Wärtsilän telakalla venesuunnittelijana ja viestintäpäällikkönä. 1970-luvulta lähtien Groop on toiminut itsenäisenä venesuunnittelijana (Oy Scan Design Ab, 01.03.1974–30.12.2004). Helsingfors Segelsällskapetin aloitteesta Groop suunnitteli H-veneen, jonka neitsytpurjehdus tapahtui 1967. H-vene on Euroopan suurin yksityyppi-kölivene.
Hans Groop on suunnitellut yli sata purje- ja moottorivenettä sarjavalmistukseen. Groop on esimerkiksi piirtänyt useita 5,5 m -veneitä muun muassa Norjan kuningas Olavi V:lle, joka voitti hopeamitalin maailmanmestaruuskisoissa. Groop suunnitteli myös 5,5 m -veneen, joka voitti maailmanmestaruuden Kaliforniassa 1985. Groopin suunnittelemia ovat myös muun muassa nämä veneet:
Pienin Groopin suunnittelema vene lienee Leo Laine Oy:lle suunniteltu Lokari 385- soutuvene (www.lokari.fi). Lisäksi Groop on suunnitellut useita suuria one-off veneitä kooltaan 54, 73 ja 76 jalkaa. Hans Groop on ansioitunut kilpapurjehtija, joka on voittanut useita mestaruuksia. Nykyään hän purjehtii itse suunnittelemaansa IS 400 -venettä. Hans Groop on Helsingfors Segelsällskapin pitkäaikainen jäsen.
Lisäksi 1989 Hans Groop suunnitteli Tre Gubbar II veneen. Eivind Still muokkasi suunnitelmia ja samasta muotista rakennettiin veneet Addam L-35, 1989, Sinbad L-36 1990 ja Zorina L-38 1991
Juha Kivilehto

Juha Kivilehto (s. 26. joulukuuta 1981) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja, joka edusti kaudella 2021–2022 F-liigassa pelaavaa SC Classicia . Sen jälkeen Kivilehto aloitti SC Classicin päävälmentajana. 
Kaudella 2007–2008 Kivilehto valittiin Innebandymagazinetin äänestyksessä maailman 10. parhaimmaksi pelaajaksi. Urheilutoimittajain liitto valitsi Kivilehdon vuoden 2009 parhaaksi suomalaiseksi salibandypelaajaksi.
Aldo Canti

Aldo Canti (s. 9. maaliskuuta 1961 Montmorency, Val-d'Oise) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu.
Canti kilpaili ensimmäisen kerran arvokilpailuissa Ateenan EM-kilpailuissa 1982 ja sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 3.04,73. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 47,50 ja viestijuoksun välierissä ajalla 3.05,09. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 45,49 ja viestijuoksun alkuerissä ajalla 3.08,33. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi ajalla 45,93 (välierissä aika 45,62) ja viestissä kahdeksanneksi ajalla 3.10,17. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän osallistui vain 4 × 400 metrin viestijuoksuun, jossa Ranskan joukkue karsiutui välierissä ajalla 3.03,41.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Canti karsiutui 200 metrin juoksun välierissä Budapestissa 1983 sekä 400 metrin juoksun välierissä Liévinissä 1987 ja alkuerissä Haagissa 1989. 
Canti juoksi 400 metrillä kolmasti Ranskan ennätyksen. Elokuussa 1983 hän juoksi Zürichissä ajan 45,35 s ja alitti laskennallisesti Jean-Claude Nalletin 13 vuotta vanhan käsiajanoton Ranskan ennätyksen 45,1 s. Kolmisen viikkoa myöhemmin Canti paransi Casablancassa ennätyksen aikaan 45,29 s. Elokuussa 1984 hän juoksi Zürichissä ajan 45,09 s, joka säilyi Ranskan ennätyksenä vuoteen 1991.
Canti voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla 400 metrillä vuosina 1983 ja 1985 sekä sisäradoilla 200 metrillä vuonna 1983 ja 400 metrillä vuonna 1989.
Pan-maalari

Pan-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 480–450 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hänen tunnetuin työnsä esittää Pan-jumalaa tavoittelemassa paimenta.
Pan-maalari maalasi hyvin monenlaisia vaasityyppejä. Maalausten aiheet ulottuvat arkielämästä mytologiaan. Maalarin tyyli on eloisa ja siinä on erotettavissa tiettyä humoristisuutta.
Tennis kesäolympialaisissa 1896

Tennis kesäolympialaisissa 1896 käytiin 8. – 11. huhtikuuta. Tenniksessä järjestettiin kaksi kilpailua, miesten kaksin- ja nelinpelit. Kilpailuihin osallistui 13 pelaajaa kuudesta eri valtiosta. Tennisturnaukseen ei osallistunut maailman huippupelaajia, jotka olivat enimmäkseen Wimbledonissa pelaavia brittejä. Myöskään yhdysvaltalaisia pelaajia olympiaturnauksessa ei ollut. 
Mitalistit.
Nelinpeliturnauksen voittanut pari, saksalainen Friedrich Traun ja brittiläinen John Pius Boland, sekä kolmanneksi sijoitunut pari, australialainen Edwin Flack ja brittiläinen George S. Robertson, muodostivat turnauksessa sekajoukkueen. Joissakin tilastoissa myös toiseksi sijoittunut pari Dimitrios Petrokokkinos ja Dionisios Kasdaglis on määritetty sekajoukkueeksi, sillä olympialaisten aikaan Kasdaglis asui Egyptissä. Kansainvälisen olympiakomitean tilastoissa Petrokokkinos ja Kasdaglis lasketaan kreikkalaiseksi pariksi.
Osallistuneet maat.
Olympiatennikseen osallistuneiden urheilijoiden määrä kansallisuuden mukaan.
Antti Piimänen

Antti Piimänen (1712 Längelmäki – 16. lokakuuta 1775 Turku) oli suomalainen kirkonrakentaja ja kirvesmies, joka kehitti lounaissuomalaisen pitkäkirkkotyypin. 
Piimäsen vanhemmat olivat talollinen Heikki Heikinpoika ja Kaisa Järvi. Piimäsen puoliso vuodesta 1737 oli Anna Yrjöntytär (k. 1785), myös heidän poikansa Mikael Piimänen oli kirkonrakentaja. Piimänen tuli vuonna 1727 kirvesmieheksi Turkuun ja eteni ammattikunnan vanhimmaksi, joka muun muassa valvoi Turun tuomiokirkon rakennusasioita. Hän rakensi itse sekä puu- että kivikirkkoja. 
Piimäsen suunnittelemia tai rakentamia kirkkoja ja kellotapuleita ovat:
Afrikanvuorikotka

Afrikanvuorikotka ("Aquila spilogaster") on Afrikassa elävä suuri kotka. Se sijoitettiin aiemmin pikkukotkiin, mutta molekyylitutkimusten perusteella se on siirretty kotkien sukuun.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 55–65 senttimetriä ja paino 1,2–1,7 kilogrammaa. Afrikanvuorikotka muistuttaa vuorikotkaa, jonka alalajina sitä ennen pidettiin. Se on kuitenkin hieman pienempi ja vatsapuolelta vaalea tummin juovin. Sukupuolet ovat samanvärisiä, naaras on koirasta kookkaampi.
Esiintyminen.
Afrikanvuorikotka elää Afrikassa Saharan eteläpuolella. Sen elinympäristön ala on noin 12 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko 100 000–1 000 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Afrikanvuorikotkien pesimäseutua ovat metsäiset kukkulat ja vuorenrinteet.
Lisääntyminen.
Pari rakentaa massiivisen risupesän 9–15 metrin korkeuteen puuhun. Naaras munii tavallisesti kaksi, joskus yhden tai kolme munaa, joita pääasiassa naaras hautoo noin 43 päivää. Molemmat puolisot osallistuvat poikasten hoitoon, naaras aktiivisemmin. Pesästä selviää harvoin lentokykyiseksi enempää kuin yksi poikanen. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 71 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Afrikanvuorikotkat saalistavat valtaosin keskikokoisia nisäkkäitä ja lintuja sekä liskoja.
Sirokotka

Sirokotka ("Hieraaetus wahlbergi"), myös "Aquila wahlbergi", on afrikkalainen kotka, joka on nimetty ruotsalaisen luonnontutkijan Johan August Wahlbergin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 55–60 cm, siipien kärkiväli 130–160 cm ja paino keskimäärin 1,04 kg (koiras) ja 1,3 kg (naaras). Sirokotka on keskikokoinen tai pieni kotka, joka on väritykseltään ruskea, alapuolelta vaaleampi. Nokka ja koivet ovat keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Sirokotkat elävät Afrikassa Saharan eteläpuolella noin 13 miljoonan neliökilometrin alalla ja maailman populaation koko on 100 000–1 000 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Sirokotkat asuvat metsäseuduilla, usein vesistön lähellä.
Lisääntyminen.
Pesä rakennetaan korkealle puuhun ja naaras munii yhden tai kaksi munaa.
Ravinto.
Sirokotkat saalistavat matelijoita, lintuja ja pikkunisäkkäitä.
Charlie Cook

Charlie Cook (s. 22. lokakuuta 1982 Port Huron, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka on viimeksi edustanut Ruotsin SHL:ssa pelaavaa Västeråsia kaudella 2015–2016. Rightin puolustaja on hyvä liikkumaan ja pelaamaan ylivoimaa mutta on kohtuullisen hyvä myös puolustussuuntaan. 
Ura.
Cook pelasi vuodet 2001–2005 NCAA-liigassa Cornell Universityn joukkueessa. Hän voitti siellä ECAC:n mestaruuden vuosina 2003 ja 2005 sekä kaudella 2004–2005 hänet valittiin ECAC:n toiseen tähdistökentälliseen. Kevääksi 2005 Cook siirtyi AHL-joukkue Philadelphia Phantomsin riveihin. Hän pelasi AHL:ssä yhden runkosarjaottelun ja kolme playoff-ottelua. Cook voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Hän jatkoi joukkueessa vielä kauden 2005–2006.
Heinäkuussa 2006 NHL-varaamaton Cook teki vuoden mittaisen sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän pelasi koko kauden 2006–2007 AHL-joukkue Binghamton Senatorsissa. Cook oli tehoilla 11+24=35 Senatorsin tehokkain puolustaja. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 joukkuetoverinsa Ryan Vescen kanssa SM-liigajoukkue HIFK:hon. Cook pelasi 38 ottelua tehoin 2+13=15. Hän teki kymmenen pistettä 12 viimeisessä HIFK-ottelussaan. Hyvistä esityksistä huolimatta HIFK ja Cook purkivat sopimuksen tammikuussa 2008 joukkueen hankittua viidenneksi ulkomaalaispelaajakseen tšekkiläispuolustaja Libor Ustrnulin. Tuolloin SM-liigassa ulkomaalaiskiintiö oli neljä pelaajaa joukkuetta kohden. Päivää myöhemmin HIFK-sopimuksen purkamisen jälkeen Cook siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Tšekin Extraliigan HC Sparta Prahaan.
Cook palasi SM-liigaan kesäkuussa 2008, kun hän teki 1+1-vuotisen sopimuksen Tapparan kanssa. Joukkue oli hänen perässään jo saman vuoden tammikuussa, ennen kuin Cook siirtyi Sparta Prahaan. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakuuttamaan Tapparan seurajohtoa ja siirtyi 18 pelaamansa ottelun jälkeen Rauman Lukkoon marraskuussa 2008. Cook sai Lukossa paljon vastuuta ja hän teki tammikuussa 2009 vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2009–2010 Cook teki tehot 10+15=25, joilla hän oli Lukon toiseksi tehokkain puolustaja. Hän keräsi runkosarjassa 137 jäähyminuuttia ollen jäähypörssin neljäs HIFK:n Markus Kankaanperän kanssa.
Huhtikuussa 2010 Cook teki vuoden mittaisen sopimuksen Elitserien-joukkue MODOn kanssa. Hän ehti pelata 22 ottelua tehoin 1+5=6, kunnes Cook ja MODO purkivat sopimuksensa marraskuussa 2010 johtuen pelillisistä syistä. Samalla joukkueesta lähti myös Cookin maanmies Niko Dimitrakos. Hän siirtyi joulukuussa 2010 Sveitsin liigan HC Davosiin, josta jatkoi tammikuussa 2011 saman liigan SCL Tigersiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi DEL-liigassa pelaavaan Hamburg Freezersiin.
Hirventappaja

Hirventappaja () on James Fenimore Cooperin vuonna 1841 julkaistu kirja. Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1740-luvulle. Kirjan tapahtumapaikkana on Otsego-järvi New Yorkin osavaltion alueella. "Hirventappaja" on kronologisesti Cooperin Nahkasukka-sarjan ensimmäinen osa, vaikka ilmestyikin viimeisenä.
Juoni.
Kirja kertoo Hirventappajan nimellä tunnetun Natty Bumppon ja Hätä-Harryn nuoruudesta. Kirjan alussa Hirventappaja ja Hätä-Harry tapaavat Tom Hutter -nimisen ansastajan ja suojautuvat tämän luokse metsässä vaanivilta mingoilta.
Torjuttuaan mingojen yrityksen hyökätä Hutterin asuntolaivalle Harry ja Tom Hutter lähtevät kostamaan intiaaneille. Yritys ei suju, vaan molemmat jäävät intiaanien vangeiksi. Saman päivän iltana Hirventappajan avuksi saapuu delaware-intiaani Chingachgook. Hirventappajan ja Chingachgookin on nyt pelastettava toverinsa vihollisen käsistä.
Australianpikkukotka

Australianpikkukotka ("Hieraaetus morphnoides"), myös "Aquila morphnoides", on pienikokoinen australialainen kotka.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 45–55 cm ja paino keskimäärin 815 g. Naaras on koirasta suurempi. Lajin väritys vaihtelee melkoisesti vaaleasta tummaan. Koivet ovat höyhenpeitteiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Australianpikkukotka elää lähes kaikkialla Australian mantereella sekä Uuden-Guinean keski- ja itäosissa. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko 10 000–100 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Laji asustaa kuivien maiden metsä- ja ruohomailla ja välttää sekä sademetsiä että sulkeutuneita metsiä.
Lisääntyminen.
Pari rakentaa risupesänsä metsän peitossa olevan elävän puun latvukseen. Naaras munii tavallisesti kaksi, joskus yhden tai kolme munaa, joita se hautoo 37 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 57 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Australianpikkukotka saalistaa enimmäkseen kaneja ja muita pieniä nisäkkäitä sekä hyönteisiä.
Marttilan kirkko

Marttilan kirkko (ruots. "S:t Mårtens kyrka") on kirkkorakennus Marttilassa Varsinais-Suomessa. Se on rakennettu kesällä 1765 kirkonrakentaja Antti Piimäsen johdolla, jonka poika Mikael Piimänen osallistui myös rakennustyöhön. Rakennus edustaa lounaissuomalaista pitkäkirkkotyyppiä. Siinä on pienet ristisakarat ja kellotapulimainen länsitorni.
Kirkon alttaritaulu on Robert Wilhelm Ekmanin maalaama.
Kirkon läheisyydessä sijaitsevat keskiaikaisen kivisakariston rauniot. Kun nykyinen puukirkko rakennettiin, sakariston kiviä käytettiin sen kivijalkaan.
Kirkon sankaripatsas on kuvanveistäjä Aarre Aaltosen työ vuodelta 1946.
David Prophet

David Prophet (9. lokakuuta 1937 Hongkong – 29. maaliskuuta 1981 Silverstone, Northamptonshire) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen Formula 1 -osakilpailuun kausilla ja . Hän oli 14. Etelä-Afrikan GP:ssä 1965. Hän oli myös kuudes vuoden 1963 Randin GP:ssä.
Prophet kuoli helikopterionnettomuudessa Silverstonessa vuonna 1981.
Daniel Lindström

Daniel Lindström (s. 30. tammikuuta 1978) on ruotsalainen muusikko. Hän tuli kuuluisaksi osallistuttuaan Ruotsin vuoden 2004 Idol-kykyjenetsintäohjelmassa, jonka hän voitti. Esikoissingle "Coming True" on hänen suurin hittinsä, ja se on myynyt tuplaplatinaa. "Coming True" oli vuoden myydyin single ruotsissa vuonna 2004.
Syksyllä 2005 Daniel Lindström sai "Nordic Music Award"-palkinnon kategoriassa "paras ruotsalainen artisti". Albumi "Nån slags verklighet" julkaistiin 16. elokuuta 2006. Toisin kuin edellinen levy, tämä oli kokonaan ruotsinkielinen.
Gene Hartley

Leslie "Gene" Hartley (28. tammikuuta 1926 Roanoke, Indiana – 13. maaliskuuta 1993 Roanoke, Indiana) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun peräti 10 kertaa kausina 1950, 1952–1954, 1956–1957 ja 1959–1962. Hän kärsi lukuisista keskeyttämisistä ja pääsi maaliin asti vain neljässä kilpailussa ollen kymmenes vuoden 1957 kilpailussa. Hartley kilpaili myös AAA- ja USAC-sarjassa ollen toinen vuonna 1956 Langhorne Speedwayllä. Hartley voitti USAC National Midget -sarjan mestaruuden vuonna 1959. Hän on kaikkien aikojen USAC-voittajien listan kahdeksas 33 voitollaan.
Gene oli Ted Hartleyn poika. Hän sanoi kuuluisan lauseensa haastattelijalleen "autourheilu on kaikki, mitä koskaan tiedämme". Hänet valittiin vuoden 1985 National Midget Auto Racing Hall of Fameen. Kilpauransa jälkeen Hartley toimi myös midget racingin kilpailujärjestäjänä Indianapoliksen Kirtley Avenue Speedwaylla.
Tinbe ja rochin

Tinbe &amp; rochin on perinteinen japanilainen taisteluvarustus, jota on käytetty Ryūkyū kobujutsu -taistelutekniikassa. Se on peräisin Okinawalta.
Tinbe on yleensä pieni liikuteltava puinen, nahkainen tai esimerkiksi kilpikonnan kuoresta tehty kilpi, toisinaan jopa ruukun kansi tai iso hattu. Rochin on lyhytvartinen keihäs, käsin tehty veitsi, joskus japanilaistyylinen tanto-veitsi, teroitettu bambukeppi tai lyhyt miekka. Japanissa, tai ylipäänsä, tämä on varsin harvinainen aseyhdistelmä. Okinawallakaan sitä ei paljoa harjoitella.
Kilven keskivertomitat ovat 45 x 38 cm. Keihään mitta on yleensä sama kuin käyttäjän kyynärä.
Esimerkki tinbe ja rochin -yhdistelmälle tarkoitetusta katasta on "kanegawa no tinbe kata". Rochinia käytetään pääsääntöisesti pistohyökkäyksiin ja tinbea hyökkäyksien torjuntaan, mutta sitä voidaan käyttää myös hyökkäämiseen..
Chiaroscuro

Chiaroscuro ( ’kirkas’, "oscuro" ’pimeä’) eli valohämy tarkoittaa maalauksessa asteittaista siirtymistä valosta varjoon. Valon ja varjon vaihtelua alettiin soveltaa näkyvämmin Italian renessanssissa, mutta voimakkaan chiaroscuron kehittäjänä pidetään Caravaggioa ja sen tyypillisenä soveltajana Rembrandtia. Chiaroscuro sekoitetaan toisinaan pehmeisiin ja häivytettyihin väreihin perustuvaan "sfumatoon", jota ovat käyttäneet Leonardo da Vinci ja Rafael. Chiaroscurolle on kuitenkin ominaista suhteellisen jyrkät valon ja varjon erot, vaikka valöörien siirtymät ovatkin vähittäisiä. Myös valon suunta ja toisinaan myös valon lähde ovat chiaroscurossa selkeitä, kun taas sfumatossa valo on pehmeää hajavaloa.
Chiaroscuro vahvistaa kolmiulotteisuuden ja tilan tuntua. Se oli täysrenessanssin maalaustaiteessa eräs niistä tekijöistä, jonka ansiosta Euroopan taide alkoi eriytyä muun maailman taiteesta.
Euroopan nuorten kesäolympiafestivaalit 2009

Euroopan nuorten kesäolympiafestivaalit 2009 järjestettiin Tampereella, Suomessa. Tampereen EYOF-kisat olivat suurin Suomessa järjestetty monilajinen urheilutapahtuma sitten Helsingin kesäolympialaisten: kisoihin osallistui 2 350 urheilijaa 49 maasta. Kyseessä oli toinen kerta, kun Suomi isännöi EYOF-tapahtumaa: Vuokatti ja Kajaani isännöivät talvikisoja vuonna 2001. Tapahtuman avajaisissa vierailivat muun muassa Tasavallan presidentti Tarja Halonen sekä Kansainvälisen Olympiakomitean puheenjohtaja Jacques Rogge. Kisakylä sijaitsi Hervannassa, johon rakennettiin pysyväksi muistomerkiksi Olympiapuisto. Ratinan stadionille pystytettiin soihtu olympiatulelle, jonka sytytti painin olympiavoittaja Pertti Ukkola. Olympiafestivaalin avauksessa Suomen lippua kantoin vuonna 1992 syntynyt käsipalloilija Nico Rönnberg.
Yleisradio näytti jokaisesta päivästä tunnin koosteen klo 22.05 TV2:lla. Myös paikallinen Aamulehti seurasi kisoja intensiivisesti. Virallisen kilpailukappaleen esitti Beats and Styles, ja kitarasoolon kappaleeseen soitti pituushypyn MM-pronssimitalisti Tommi Evilä.
Saman vuoden talviolympiafestivaalit järjestettiin Puolassa.
Pussi

Pussi on kankaasta, muovikalvosta tai paperista tehty säiliö tai suojus, jonka yläosan suuaukko on yleensä suljettavissa taittelemalla, solmimalla tai erityisellä pussinsulkimella. Isoja pusseja (esim. ympärysmitaltaan yli 50 cm) kutsutaan nimellä säkki (esim. paperisäkki). Kantokahvoilla tai -rei’illä varustettuja suurehkoja pusseja kutsutaan yleensä nimellä kassi (esim. muovikassi, paperikassi, kangaskassi).
Pussien suurin käyttökohde on vähittäiskauppa ja erityisesti elintarvikkeiden pakkaaminen kuluttajalle sopiviksi kertaeriksi.
Muovipussit.
Muovipussit ovat muovista valmistettuja kantokasseja, joiden yleisin käyttö lienee ostoskassina ja roskapussina. Käytetyt muovipussit lasketaan jätteeksi, koska ne eivät katoa luonnosta maatumalla. Muovipusseista on tullut globaali ympäristöongelma, katso esim. Tyynenmeren jätepyörre. 
Paperipussit.
Ennen valintamyymälöitä ja valmiiksi pakattuja elintarvikkeita paperipussit olivat yleisin tapa annostella irtomyyntinä myytäviä tuotteita ruokakaupassa kotiin vietäväksi. Vaikka näiden "kauppapussien" käyttö on vähentynyt tai ne on korvattu muovipusseilla, paperipusseille on löydetty yhä enemmän käyttöä elintarviketeollisuuden pakkaustarpeissa. Leipiä ja leivonnaisia varten on kehitetty ikkunallisia paperipusseja ja pikaruoille kahdelta sivulta auki olevia "grillitaskuja".
Pakkaustekniikan kehittyminen mahdollistaa muovin korvaamisen joustopakkauksissa paperisilla joustopakkauksilla. Paperipussit valmistetaan koneellisesti taittamalla ja liimaamalla ruskeasta tai valkaistusta voimapaperista tai pergamiinista. Ruoan pakkaamisessa sekä paperin, liiman että painovärien tulee olla elintarvikekelpoisia. Paremman vesihöyryn- tai rasvankestävyyden aikaansaamiseksi paperi voidaan päällystää polyeteenimuovilla tai alumiinifoliolla.
Merilinja

Merilinja () oli BBC:n tuottama televisiodraamasarja, jota esitettiin 1971–1980. Sarjan ideoi ja kehitti Cyril Abraham.
"Merilinja" sijoittuu vuosien 1860–1886 Liverpooliin ja sen satamaan. Sarjan päähenkilö on köyhyydestä rikkauksiin nouseva liikemies-kapteeni James Onedin, jonka perustaman laivanvarustamon (Onedinin linja) ja perheen sekä kilpailijoiden, Frazerin laivatelakan ja Callonin laivanvarustamon, kohtaloita seurataan kahdeksan tuotantokautta ja 91 jaksoa.
Sarja kuvaa murrosaikaa kauppamerenkulun historiassa, jolloin puurunkoiset purjelaivat vaihtuivat vähitellen höyryvoimalla kulkeviin teräsaluksiin. Samalla sivutaan 1800-luvun lopun maailmankaupan ilmiöitä kuten orjakauppaa ja siirtomaapolitiikkaa. 
James Onedinia esittää Peter Gilmore ja hänen vaimoaan "Annea" Anne Stallybrass. Jamesin aluksen kapteeni Bainesina nähdään Howard Lang ja Jamesin veljenä ja liikekumppani Robertina Brian Rawlinson sekä Elizabeth-siskona Jessica Benton. Jane Seymourille sarja oli Emma Callonin roolin myötä ensimmäinen kosketus kuuluisuuteen. Muita sarjassa nähtyjä, sittemmin nimekkäitä näyttelijöitä ovat Warren Clarke ja Jill Gascoine.
"Merilinjan" tunnusmusiikkina soi Spartacuksen ja Frygian adagio Aram Hatšaturjanin baletista "Spartacus". Yhtenä Onedinin varustamon laivana nähtiin norjalainen fregatti "Christian Radich".
Kristall Elektrostal

Kristall Elektrostal () on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Elektrostalista, Moskovan alueelta. Seura pelaa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jääkiekkoliigassa, sen läntisessä divisioonassa.
Historia.
Kristall Elektrostal perustettiin vuonna 1949 nimellä "Himik Elektrostal". Joukkue nousi kaksitoista kertaa Neuvostoliiton pääsarjaan, mutta putosi aina takaisin toiselle sarjatasolle Pervaja Ligaan ja välillä edelleen kolmannelle sarjatasolle Vtoraja Ligaan.
Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen Kristall Elektrostal pelasi 1994–1998 ja 1999–2000 Venäjän jääkiekon superliigassa. 2000-luvulla joukkue vakiinnutti paikkansa toisella sarjatasolla Vysšaja Ligassa. Kristall toimi KHL-joukkue HK MVD:n farmijoukkueena 2008–2010.
Vuonna 2009 Kristall putosi Venäjän kolmannelle sarjatasolle Pervaja Ligaan. Seura jatkoi Pervaja Ligan lopettamisen jälkeen Venäjän jääkiekkoliigassa.
Sunny Afternoon (albumi)

Sunny Afternoon on The Kinksin vuonna 1967 julkaistu kokoelma-albumi. Se on nimetty yhtyeen vuonna 1966 julkaistun samannimisen hitin mukaan, joka myös sisältyy levylle.
Albumille sisältyy pääasiassa yhtyeen suurimpia singlehittejä ja b-puolia vuosilta 1965–66. Poikkeuksena cover-kappale "Louie Louie", joka oli aiemmin ollut saatavilla vain vuonna 1964 julkaistulla EP-levyllä "Kinksize Session".
"Sunny Afternoon" oli korkeimmillaan brittilistan sijalla 9, ja menestyi huomattavasti paremmin kuin samoihin aikoihin julkaistu studioalbumi "Something Else by The Kinks" (#35). Vuonna 2001 "Sunny Afternoon" julkaistiin CD-muodossa.
Kappaleet.
B-puoli
Brian Michael Bendis

Brian Michael Bendis (s. 18. elokuuta 1967) on yhdysvaltalainen sarjakuvien tekijä ja entinen taiteilija. Hän on saanut useita tunnustuksia, kuten viisi Eisner-palkintoa, työstään Marvel Comicsin ja Image Comicsin parissa. Häntä myös pidetään yhtenä menestyneimmistä sarjakuvien kirjoittajista, sillä hänen teoksensa ovat myyneet hyvin lähes vuosikymmenen ajan.
Yksi Bendisin merkittävimmistä töistä sarjakuvien saralla oli "Ultimate Marvelin" käynnistäminen yhdessä Bill Jemasin ja Mark Millarin kanssa. Hänen osa-alueenaan oli "Ultimate Spider-Man", jonka parissa hän edelleen työskentelee kirjoittajana. Hän myös käynnisti jälleen Kostajien tuotemerkin aloittamalla "Uudet Kostajat" -sarjan. Muihin Bendisin töihin Marvelin parissa kuuluvat esimerkiksi sarjat "Salattu sota", "Salainen invaasio" ja "House of M".
Bendis loi myös yhdessä Morgan Gendelin ja Marsha Griffinin kanssa tietokoneanimaatiosarjan "Hämähäkkimies" vuonna 2003.
Égkomi (Famagusta)

Égkomi (, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on "de facto" Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän väkiluku on (2011).
Égkomin kylä sijaitsee lähellä Kyproksen itärannikkoa noin seitsemän kilometriä luoteeseen Famagustasta. Kylä tunnetaan erityisesti sen lähellä sijaitsevasta pronssikautisen kaupungin arkeologisesta kohteesta. Se on saanut nimensä nykyisestä kylästä, koska sen muinaisaikaista nimeä ei tunneta. Égkomin kylää ei tule sekoittaa suurempaan Égkomin kaupunkiin, joka on Nikosian esikaupunkeja.
Pronssikautinen kaupunki.
Égkomin pronssikautinen kaupunki (usein translitteroituna "Enkomi") on ajoitettu myöhäiselle pronssikaudelle. Kaupunki perustettiin noin 1800-luvulla eaa. Varsinaista kukoistuskauttaan se eli 1200–1100-luvuilla eaa., jolloin sen asuttivat mykeneläiset. Kaupunki hylättiin 1000-luvulla eaa. tapahtuneen maajäristyksen jälkeen, jolloin sen asukkaat ilmeisesti perustivat läheisen Salamiin kaupungin ja siirtyivät sinne.
Kaupungin muinaista nimeä ei tunneta. Sen oletetaan nykyisin olleen kirjallisista lähteistä tunnetun Alasian valtakunnan mahdollisesti samanniminen pääkaupunki, ja siksi siihen viitataan usein nimellä Égkomi-Alasia ("Enkomi-Alasia"). Alasian valtakunta käsitti ilmeisesti koko saaren, josta siitäkin ilmeisesti käytettiin samaa nimeä. Alasia tunnettiin erityisesti kuparistaan, mikä sopii yhteen sen oletuksen kanssa, että se sijaitsi juuri Kyproksella. Égkomi oli tärkeä kansainvälinen kauppakeskus, jolla oli laajalti yhteyksiä Välimeren itäosiin, muinaiseen Egyptiin, Levantin kaupunkivaltioihin ja Egeanmerelle saakka.
Égkomin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1896. Arkeologinen alue sijaitsee noin 1,2 kilometriä nykyisestä kylästä länsiluoteeseen (). Égkomin tunnetuimpiin löytöihin lukeutuvat kyproslais-minolaista kirjoitusta sisältä savitaulu sekä sarvekas jumalpatsas 1100-luvulta eaa.
Ska Keller

Franziska Maria ”Ska” Keller (s. 22. marraskuuta 1981 Guben, Itä-Saksa) on saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009 Liittouma 90/Vihreät -puolueesta. Hän on kehitysyhteistyövaliokunnan jäsen ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan varajäsen. Keller on erikoistunut maahanmuuttokysymyksiin ja Euroopan unionin ja Turkin suhteisiin.
Tausta.
Ska Keller on opiskellut Freie Universität Berlinissä islamin tutkimusta, turkin kieltä ja judaistiikkaa. Hän on naimisissa suomalaisen aktivistin Markus Draken kanssa.
Politiikka.
Keller on ollut vuodesta 2001 Saksan vihreiden nuorten jäsen. Vuosina 2005–2007 hän toimi Euroopan vihreiden nuorten puheenjohtajana. Vuonna 2002 Keller liittyi Saksan vihreisiin (Liittouma 90/Vihreät) ja on ollut muun muassa Brandenburgin vihreiden puheenjohtajana.
Keller äänestettiin vuoden 2014 europarlamenttivaaleihin Vihreiden toiseksi kärkiehdokkaaksi EU:n laajuisessa nettiäänestyksessä.
British Forces Broadcasting Service

British Forces Broadcasting Service on Yhdistyneen kuningaskunnan sotaministeriön (nykyinen Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö) vuonna 1943 perustama radio- ja televisiopalvelu. Se välittää ohjelmistoa Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimille Afganistanissa, Belizellä, Bosniassa, Bruneissa, Kanadassa, Kyproksella, Falklandinsaarilla, Saksassa, Gibraltarilla, Kosovossa, Lähi-idässä, Pohjois-Irlannissa ja Tristan da Cunhalla. Lisäksi BFBS välittää ohjelmia satelliittien välityksellä Royal Navyn aluksille. Toimituksellinen sisältö on riippumaton puolustusministeriöstä ja asevoimista.
Lola (albumi)

Lola on The Kinksin lokakuussa 1971 julkaistu kokoelma-albumi. Albumin kappaleet ovat vuosilta 1964–1970.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Sven-Gösta Jonsson

Sven-Gösta Jonsson (30. heinäkuuta 1939 Ammarnäs – 14. joulukuuta 2013 Farsta) oli ruotsinsaamelainen rocklaulaja, joka levytti vuosina 1959–1963. Hänen ensimmäiset levytyksensä "Jokkmokk Rokk" ja "Vid foten av fjället" saavuttivat suuren suosion kotimaassaan ja Jonssonia alettiin kutsua "rokkaavaksi saamelaiseksi". Hän palasi vielä myöhemminkin suosioon useaan otteeseen.
Ganderin kansainvälinen lentoasema

Ganderin kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Ganderin kaupungissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Kenttää ylläpitää "Gander International Airport Authority". Lentoaseman alueella sijaitsee myös Kanadan ilmavoimien tukikohta, joka käyttää samoja kiitoteitä.
Historia.
Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 1936, ja ne saatiin päätökseen 1938. Ensimmäinen kentälle laskeutunut kone oli 11. tammikuuta 1938 kapteeni Douglas Fraserin ohjaama, Imperial Airwaysin Fox Moth. Seuraavien vuosien aikana asemalle rakennettiin kaikkiaan neljä kiitotietä, ja se oli aikansa suurin lentoasema maailmassa. Lentoaseman virallinen nimi oli vuoteen 1941 saakka Newfoundland Airport.
Toisen maailmansodan aikana lentokentästä tuli tärkeä välitankkausasema Eurooppaan suuntaaville sotilaskoneille. Vuonna 1942 lentoasema siirtyi Kanadan valtion omistukseen ja jatkoi toimintaansa lähinnä sotilaslentokenttänä. Kenttä nimettiin "RCAF Station Ganderiksi".
Sodan päätyttyä vuonna 1945 lentoasema siirtyi jälleen Newfoundlandin omistukseen. Saman vuoden lopussa Pan American World Airways, Trans World Airlines, Trans Canada Airlines (myöhemmin Air Canada) ja British Overseas Airway Corporation (myöhemmin British Airways) aloittivat säännölliset reittilennot tehden välilaskun Ganderissa. Lentoaseman kautta kulki noin 13 000 lentokonetta ja 250 000 matkustajaa vuosittain. Liikenteen kasvusta johtuen lentoasemalle rakennettiin 3 000 000 dollaria maksanut terminaalirakennus, joka avattiin 19. kesäkuuta 1959. 1950-luvulla Gander oli yksi vilkkaimmista lentoasemista maailmassa Atlantin yli johtavien lentojen johdosta.
1960-luvun alkupuolella lentoyhtiöt siirtyivät käyttämään enenevässä määrin suihkukoneita, joiden kantama oli huomattavasti pidempi, eikä välitankkaukselle ollut enää tarvetta. Nykyisin asemalla välitankkauksia tekevät lähinnä lentorahtikoneet. Kenttä on myös edelleen Kanadan ilmavoimien käytössä.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana 39 lentokonetta, 6 122 matkustajaa ja 473 miehistön jäsentä. Matkustajien majoittaminen ja ruokahuollon järjestäminen matkustajille oli valtava urakka kaupungin asukkaille jonka väkiluku oli alle 10 000.
Kiitotiet.
Lentoasemalla on kaksi vuorokauden ympäri käytössä olevaa kiitotietä, kiitotie 13/31 on 2 712 metriä pitkä ja 61 metriä leveä, kiitotie 03/21 (aikaisemmin 04/22) on 3 109 metriä pitkä ja 61 metriä leveä. Kolmas vain päiväsaikana käytettävä kiitotie 09/27 on 571 metriä pitkä ja 15 metriä leveä, kiitotie on suljettu vuosittain 1. joulukuuta – 30. huhtikuuta välisenä aikana.
Kiitotie 03/21 oli avaruussukkulan varalaskeutumispaikka.
Bjarezinan biosfäärialue

Berezinan biosfäärialue tai Bjarezinan biosfäärialue tai Bjarezinan luonnonpuisto (, ) on biosfäärialueen tasoinen luonnonpuisto Valko-Venäjällä, Minskin ja Vitsebskin alueilla, noin 120 kilometriä Minskistä pohjoiseen. Osia Berezinan biosfäärialueesta kuuluu kansainvälisesti merkittävänä pidettyihin Ramsarin sopimuksen määrittelemiin kosteikkoalueisiin.
Luonnonpuisto on perustettu 1925 Dneprin sivuhaaran Berezinan (eli Bjarezinan) yläjuoksulle alun perin majavan ja muun riistan sekä monipuolisen luonnon suojelemiseksi. Puiston pinta-ala on nykyään 851,49 neliökilometriä, josta 86 % on metsää. Suojelualueen toimisto on puistosta parinkymmenen kilometrin päässä koilliseen sijaitsevassa Lepelin kaupungissa.
Tieteellisen tutkimusyhteistyön ja ekologisen matkailun ohella luonnonpuiston suojavyöhykkeelle kaupataan myös metsästysmatkoja ulkomaalaisille turisteille.
Kreivitär (elokuva)

Kreivitär ("The Countess") on näyttelijänä parhaiten tunnetun Julie Delpyn toinen ohjaustyö. 2009 valmistunut elokuva kertoo pahamaineisen Erzsébet Báthoryn (1560–1614) tarinan. Delpy esittää itse unkarilaista kreivitärtä, joka uskoi pysyvänsä ikuisesti nuorena ja kauniina neitsyiden veressä kylpemällä.
Johnny Vulture at Club Nightmare

Johnny Vulture at Club Nightmare on tanskalaisen Johnny Nightmaren ja suomalaisen Vulture Clubin yhteis-ep, jonka julkaisi porilainen Jungle Records tammikuussa vuonna 2009. Kuuden kappaleen EP sisältää kolme kappaletta kummaltakin orkesterilta.
Vulture Club

Vulture Club on vuonna 2006 perustettu tamperelainen rock-orkesteri, jonka musiikilliset vaikutteet on ammennettu pääosin psychobillystä, punkista ja rockista. 
Ensimmäisen promolevyn julkaistuaan yhtye teki sopimuksen Jungle Recordsin kanssa, ja sovittiin ensimmäisen levyn, "Roadkill Cafen" (2007), julkaisusta. Jungle Records julkaisi vuonna 2009 Vulture Clubin ja tanskalaisen Johnny Nightmaren yhteis-ep:n "Johnny Vulture at Club Nightmare". Vuonna 2010 Jupiter Stroll Records julkaisi Vulture Clubin ja tanskalaisen Hola Ghostin yhteisen joulusinglen. Vuonna 2012 Vulture Club julkaisi toisen täysimittaisen levynsä "Mary Had A Little Lamb", tällä kertaa jälleen Jungle Recordsin kautta. 
Vuonna 2013 yhtye vaihtoi rumpalia.
Kolmas albumi "Human Slaves at Planet Retard" julkaistiin vuonna 2020, sen julkaisija on Vulture Records.
St. John'sin kansainvälinen lentoasema

St. John'sin kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Torbayn kaupungissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Kenttää ylläpitää "St. John's International Airport Authority Inc". 
Historia.
Vuonna 1939 Kanadan hallitus pelkäsi saksalaisten suunnittelevan hyökkäyksiä Newfoundlandiin. Päätös lentokentän rakentamisesta tehtiin seuraavana vuonna ja sijainniksi valittiin Torbayn kylä. Alueelle rakennettiin kaksi kiitotietä, hangaari ja muita rakennuksia, jotka olivat toiminnassa vuoden 1941 loppupuolella. Asema avattiin virallisesti 15. joulukuuta 1941. Lentoasemaa käyttivät yhteistyössä Kanadan, Britannian ja Yhdysvaltain ilmavoimat. Asema siirtyi siviilihallintoon 1. huhtikuuta 1946, mutta palatasi takaisin sotilashallintoon 15. huhtikuuta 1953. Lopullisesti siviilihallintoon lentoasema siirtyi 1. huhtikuuta 1964 ja asema nimettiin St. John's Airportiksi. Lentoaseman kautta kulkee noin 1 200 000 matkustajaa vuodessa, lähes 1 200 sotilaslentokonetta suorittaa kentällä välitankkauksen tai pitää lepotauon.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen Yhdysvaltain suljettua ilmatilansa, lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana 21 lentokonetta.
Stephenvillen kansainvälinen lentoasema

Stephenvillen kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Kanadan Newfoundland ja Labradorin provinssissa Stephenvillen kaupungissa. Kenttää ylläpitää Stephenville Airport Corporation. 
Lentoasema on yksi avaruussukkulan varalaskeutumispaikoista.
Historia.
Vuonna 1941 Yhdysvaltain ilmavoimat teki Newfoundlandin kanssa 99 vuoden vuokrasopimuksen maa-alueesta Stephenvillen laidalla. Alue valittiin lentotukikohdan sijainniksi suotuisten sääolosuhteiden perusteella. Valmistuttuaan se oli Yhdysvaltain suurin tukikohta maan ulkopuolella. Kenttää kutsuttiin aluksi Stephenvillen lentotukikohdaksi, mutta nimi muutettiin myöhemmin Ernest Harmonin lentotukikohdaksi.
Kanadan ilmailuvirasto rakennutti vuonna 1957 kentälle Trans-Canada Airin (nykyisin Air Canada) käyttöön matkustajaterminaalin. Vuonna 1966 Yhdysvallat sulki tukikohdan, ja lentoasema siirtyi siviilihallintoon. Nykyisin lentoasema toimii lähinnä lentorahtikoneiden välitankkauspaikkana ja pienkonekenttänä.
Yhdysvaltain suljettua ilmatilansa vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana kahdeksan lentokonetta.
Pistoksenos-maalari

Pistoksenos-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 475–460 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Pistoksenoksen signeeraamia vaaseja.
Pistoksenos-maalari oli Antifon-maalarin oppilas. Pistoksenoksen vaasien lisäksi hän maalasi myös ainakin Eufronioksen vaaseja. Pistoksenos-maalari työskenteli pääosin punakuviotekniikalla, ja häneltä tunnetaan ennen kaikkea kyliksejä. Joissakin kyliksien tondoissa hän käytti valkopohjatekniikkaa.
Hieron (savenvalaja)

Hieron () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 490–480 eaa.
Hieronin vaasien pääasiallinen maalari oli Makron. Hieronin ja Makronin yhteistuotannosta on säilynyt paljon esimerkkejä jälkimaailmalle. Niissä kuvataan naturalistisesti antiikin Ateenan jokapäiväistä elämää, urheilijoita ja erotiikkaa.
Forever, Michael

Forever, Michael on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 1975. "Forever, Michael" oli Jacksonin viimeinen Motown-yhtiölle tekemä albumi. Levyltä julkaistiin samana vuonna kaksi singleä: ”We’re Almost There” ja ”Just a Little Bit of You”. Albumin kappale ”One Day in Your Life” julkaistiin singlenä kuusi vuotta myöhemmin.
Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut

Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994. Vuoteen 1998 saakka kilpailut järjestettiin kahden vuoden välein, minkä jälkeen ne on järjestetty vuosittain. Osallistumisoikeus on suunnistajilla, jotka ovat täyttäneet tai täyttävät kyseisenä vuonna enintään 20 vuotta.
Kilpailumatkat.
Vuonna 1994 kilpailtiin normaalimatkalla, pikamatkalla ja viestissä. Vuonna 2000 normaalimatkan nimi muutettiin pitkäksi matkaksi. Sprinttisuunnistuksessa kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 2005. Samalla pikamatka korvattiin keskimatkalla. Viestisuunnistuksessa kilpaillaan kolmen suunnistajan joukkueilla.
Nykyiset kilpailumatkat ovat:
Pitkä matka.
Vuoteen 2000 saakka pitkästä matkasta käytettiin nimeä normaalimatka.
Reine Brynolfsson

Reine Brynolfsson (s. 15. tammikuuta 1953 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä.
Brynolfsson on esiintynyt useissa ruotsalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa 1980-luvulta lähtien. Hän on yksi Ruotsissa töitä tekevän brittiohjaaja Colin Nutleyn luottonäyttelijöistä ja näyttelee muun muassa tämän elokuvissa "Enkelten talo" (1992), "Viimeinen tanssi" (1993) ja "Uutispommi" (2001). Brynolfsson on näytellyt myös kansainvälisissä yhteistuotannoissa, kuten Bille Augustin Victor Hugo -filmatisoinnissa "Kurjat" (1998) ja islantilaisessa viikinkielokuvassa "Korpin varjossa" (1988).