tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Adam Savage

Adam Whitney Savage (s. 15. heinäkuuta 1967 New York, New York) on yhdysvaltalainen elokuva-alan monitoimimies ja televisiosarja Myytinmurtajien toinen juontaja. Hän asuu San Franciscossa vaimonsa Julian ja kaksoispoikiensa kanssa.
Adam on tullut myös kuuluisaksi aktiivisena skeptikkona.
Elämäkerta.
Adam Savage varttui Westchesterin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli animaattori ja ohjaaja ja Adam esiintyi jo lapsena TV-sarjoissa, mainoksissa ja musiikkivideoissa.
Ennen Myytinmurtajia Savage työskenteli kymmenen vuotta erikoistehosteiden parissa sellaisten yritysten kuten Industrial Light &amp; Magicin, Warner Bros.:in ja Disneyn palveluksessa. Hän on toiminut aiemmin myös animaattorina, graafikkona, puuseppänä, lavastajana ja lelusuunnittelijana.
Myytinmurtajat.
Myytinmurtajissa Savage on tunnettu hullunkurisesta käytöksestään. Hän yleensä kokeilee asioita nopeasti ilman sen kummempaa suunnittelua. Tässä mielessä hän on täydellinen vastakohta rauhalliseen ja harkitsevaan juontajapariinsa Jamie Hynemaniin verrattuna.
Adamin kenties tunnetuin lausahdus Myytinmurtajissa on "I reject your reality and substitute my own" (), joka on lainaus elokuvasta The Dungeonmaster vuodelta 1984.
Cameoroolit.
Savage on tehnyt cameoroolin CSI:n jaksossa "The Theory of Everything" ja Simpsonit-jaksossa "The Daughter Also Rises" juontajaparinsa Jamie Hynemanin kanssa.
Chaos Ridden Years – Stockholm Knockout Live

Chaos Ridden Years on suomalaisen metalliyhtye Children of Bodomin Tukholmassa nauhoitettu live-DVD ja -albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. DVD sisältää myös Chaos Ridden Years -bändihistorian ja musiikkivideoita.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 28, sekä DVD-listan sijalle 1.
IORE

IORE on Bombardierin valmistama raskaaseen tavarajunakäyttöön tarkoitettu sähköveturisarja, joka on käytössä Pohjois-Ruotsissa Luulaja–Kiiruna–Narvik-malmiradalla. Veturit on tarkoitettu käytettäväksi kahden veturin ryhminä, ja kaksi veturia käsittävän yksikön kokonaispituus on 45,81 metriä, kokonaispaino 360 tonnia, teho on 10 800 kilowattia ja suurin nopeus normaalikäytössä 80 km/h.
Sarjan vetureita käytetään yksinomaan raskaiden malmijunien vetoon, ja ne kuuluvat kaivosyhtiö LKAB:n rautatieliikenneyksikölle MTAB:lle. Vetureita on rakennettu vuosina 2000–2004 kahdeksantoista kappaletta korvaamaan vanhentunutta Dm3-sähköveturisarjaa.
Veturin pyörästöjärjestys on Co'Co'+Co'Co', eli kummassakin veturissa on kaksi kolmiakselista teliä, ja jokaisella akselilla on oma akselikohtainen sähkömoottorinsa.
Yksiköiden nimet.
Vetureille on annettu veturikohtaiset nimet. Jokainen kahden veturin yksikkö oli muodostettu sarjan peräkkäisistä vetureista. Huoltojen ja korjausten jälkeen veturit ovat olleet satunnaisen parin kanssa.
101: Polcirkeln
102: Malmberget
103: Luleå
104: Gällivare
105: Narvik
106: Kiruna
107: Svappavaara
108: Torneträsk
109: Abisko
110: Björkliden
111: Katterat
112: Vassijaure
113: Bergfors
114: Rautas
115: Stenbacken
116: Stordalen
117: Boden
118: Murjek 
119: Koskullskulle
120: Kaisepakte
121: Rombak
122: Råtsi
123: Riksgränsen
124: Kaitum
125: Sjisjka
126: Sandskär
127: Bjørnfjell
128: Krokvik
129: Nattavaara
130: Mertainen
131: Straumsnes
132: Rensjön
133: Kopparåsen
134: Notviken
Yleisilmailukone

Yleisilmailukone (yleisilmailulentokonekone; engl. "General Aviation Aircraft") on yleisilmailussa yleinen konetyyppi ultrakevyiden lentokoneiden lisäksi. 
Yleisilmailulentokoneita ovat muiden muassa:
LKAB Malmtrafik

LKAB Malmtrafik AB (ent. Malmtrafik i Kiruna AB, MTAB) on kaivosyhtiö LKAB:n tytäryhtiö, joka hoitaa kaivosyhtiön toimintaan liittyvää malmijunaliikennettä Luulajan, Kirunan ja Narvikin välisellä Malmiradalla sekä Kiirunan ja Svappavaaran pellettitehtaan välisellä Svappavaaran radalla. Yhtiö hoitaa kaiken kaivosyhtiön toimintaan liittyvän junaliikenteen. Se käyttää liikenteessään Bombardierin valmistamia IORE-vetureita jotka korvasivat entiset Dm3-veturit.
Raamattukoodi

Raamattukoodi viittaa Michael Drosninin vuonna 1997 julkaisemassaan kirjassa "The Bible Code" tunnetuksi tekemiin väitteisiin siitä, että Raamatun teksti sisältää piiloviestejä, jotka löytyvät etsimällä tekstistä "tasavälisiä kirjainsarjoja".
Tasavälinen kirjainsarja muodostetaan valitsemalla tekstin jokin kirjain aloituspisteeksi ja ottamalla sitten esimerkiksi joka viides tai joka 344:s kirjain.
Menetelmä on tunnettu jo 1200-luvulla, jolloin espanjalainen rabbi Bachya ben Asher esitti siitä esimerkkejä. Laajempaa julkisuutta raamattukoodi sai, kun Michael Drosnin julkaisi vuonna 1997 kirjan "The Bible Code". 
Kirjassa Drosnin esitteli useita toteutuneita ennustuksia, joita hän oli löytänyt. Drosnin esitteli muun muassa viittauksia John F. Kennedyn murhaan. Hän ennusti kirjassaan myös ydintuhon vuodeksi 2006.
Teoksessaan Drosnin esitti, että muut tekstit, kuten Moby Dick eivät voisi tuottaa samanlaisia tuloksia. Australialainen matemaatikko Brendan McKay kuitenkin löysi Moby Dickistä samankaltaisia ennusteita, hän muun muassa löysi sieltä Martin Luther Kingin ja Yitzhak Rabinin salamurhat. Myös Charles Darwinin kirjasta "Lajien synty" on löydetty vastaavanlaisia ennustuksia.
Kaikesta huolimatta Drosninin kirjasta tuli bestseller-teos ja 
hän kirjoitti sille jatko-osia:
Kriitikoiden mielestä raamattukoodin heikkous on siinä, että siinä laajasta aineistosta otetaan tarkoitushakuisesti esiin ne kirjainsarjat, joissa voidaan olla näkevinään jokin sana, jotka voidaan järjestää niin, että niissä voidaan tulkita olevan jokin sanoma. On muistettava, että täysin mielettömistä kirjainsarjoista vaietaan.
Kohdusta hautaan

Kohdusta hautaan (JHN 2001) on Tuomari Nurmion sekä Köyhien ystävien albumi vuodelta 1979. Musiikkilehti Soundin (numero 3/2005) kriitikkoäänestyksessä Kaikkien aikojen 50 parasta suomalaista albumia "Kohdusta hautaan" valittiin kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi rockalbumiksi. Levy oli Johanna-levymerkin ensimmäinen albumijulkaisu. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "Valo yössä twist", "Kurjuuden kuningas" ja "Oi mutsi mutsi", joita pidetään nykyisin suomirockin klassikoina.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tuomari Nurmio sekä sovittanut Köyhien ystävät, ellei toisin mainittu
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2000 re-masteroidulla CD:llä (JHNCD 2001)
Yhtyeen kokoonpano.
Mukana myös. Äänitys: Iso-aho, Jyrälä, Lehtonen / Finnvox ja Love-studiot (1979). Tuottaja: Pekka Aarnio. Valokuvat: Juho Juntunen. Re-masterointi: Pauli Saastamoinen / Finnvox (2000).
Xasthur

Xasthur on yhdysvaltalainen yhden miehen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1995. Yhtyeen perustajajäsen oli Scott Conner, joka tunnetaan paremmin nimimerkillä Malefic. Aloitusvuodesta vuoteen 1999 asti yhtyeen rumpalina ja laulajana toimi Ritual. Myös Blood Moon Ausar on toiminut sessiomuusikkona kosketinsoittajana muutamalla levyllä. Muuten yhtyeen musiikista vastasi yksin Malefic.
Yhtyeen nimi on yhdistelmä "Hasturista" ja "Xenaothista". Maleficin mukaan edellä mainittu sanayhdistelmä on myös löydettävissä Necronomiconista, ja mies tulkitsee sen tarkoittavan "demonitarta, joka tappaa ihmisiä näiden nukkuessa".
Yhtyeen tyypillisiin piirteisiin kuuluu muun muassa epäselvä äänimaailma, johon sekoittuu esimerkiksi epätyypilliset kitarariffit, kaukaisemmat kosketinsoittimet ja efekteillä särjetty "rääkylaulu". Näitä piirteitä pidetään yleensä Xasthurin "tavaramerkkeinä". Vastoin yleistä luuloa Xasthur ei käyttänyt musiikissaan rumpukonetta vaan akustisia rumpuja. Musiikki sisältää myös paljon toistoa, ja osa kappaleista kestääkin yli kymmenen minuuttia. Vuosien aikana Malefic on ollut tuottelias – pelkästään vuosien 2002 ja 2006 väliselle ajalle mahtuu muun muassa viisi studioalbumia ja neljä split-julkaisua muiden yhtyeiden kanssa.
Malefic vieraili yhtyeen loppuvaiheessa myös Twilightin debyyttialbumilla sekä Sunn O))):n ja Nachtmystiumin livekokoonpanoissa.
Xasthur lopetti toimintansa vuonna 2010. Syynä tälle oli Maleficin kiinnostuksen lopahtaminen black metaliin. Hänen kiinnostuksensa siirtyi pian 6- ja 12-kielisillä kitaroilla soitettuun akustiseen, folk-vaikutteiseen musiikkiin – tästä motivoituneena hän perusti uuden yhtyeen nimeltä Nocturnal Poisoning, jonka musiikki jatkaa Xasthurin depressiivistä ja synkkää perintöä akustisin ottein. Conner kuitenkin palasi käyttämään nimeä Xasthur vuonna 2015.
Kirby’s Dream Land 2

Kirby’s Dream Land 2 on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu Game Boylle vuonna . Peli jatkaa Kirbyn seikkailuita "Kirby’s Adventuresta" ja hän on saanut tähän osaan uusia liittolaisia.
Alexander Georg Weilin

Alexander Georg Weilin () oli venäjänopettaja ja painotalo Weilin+Göösin toinen perustaja. Hän syntyi savonlinnalaisen postimestari Georg Aron Weilinin (k. 1837) ja Katarina Wirilanderin perheeseen. Weilin ehti itse kahdesti naimisiin, vuonna 1851 Blondine Andreette Aschanin ja vuonna 1864 Hanna Elisabet Dorotea von Brandenburgin (k. 1910) kanssa.
Weilin kävi Savonlinnan yläalkeiskoulua, jollaisen opettajaksi hän päätyi lopulta itse Jyväskylään. Sitä ennen hän kuitenkin kävi Porvoon lukion ja kuului viipurilaiseen osakuntaan, sekä opiskeli venäjää Kazanin yliopistossa. Ensimmäinen työ oli Käkisalmen ala-alkeiskoulussa. Weilinin ollessa Jyväskylässä kaupungissa toimi myös Jyväskylän seminaari, jossa työskenteli lehtorit K. G. Göös ja J. F. Canth. Edellä mainitut sekä Keski-Suomi-lehden perustaja H. F. Helminen olivat ostaneet yhdessä vuonna 1871 painotalon, jossa alettiin tehdä Keski-Suomea. Painotalo myytiin vuonna 1872 Weilinin ja Göösin yhdessä perustamalle painotalo Weilin+Göösille, mistä alkoi perustajien menestyksekäs kustantajanura. Weilin+Göösiä perustaessa molempien kerrotaan sijoittaneen pääomaksi saman summan, 12 292 markkaa 89 penniä.
Weilinin poika hänen toisesta avioliitostaan oli liikemies ja kirjailija Yrjö Weilin.
Perry Christie

Perry Gladstone Christie (s. 21. elokuuta 1944) on bahamalainen poliitikko, joka on ollut kaksi kertaa maansa pääministerinä. Hän oli itsenäisen Bahaman kolmas pääministeri vuosina 2002–2007, ja hänet valittiin uudelleen keväällä 2012. Hän nousi valtaan toukokuussa 2002 puolueensa (Progressive Liberal party, "Liberaali edistyspuolue") voitettua parlamenttivaalit. Christie oli eronnut samasta puolueesta vuonna 1984, koska ilmoitti inhoavansa sen tapaa ottaa lahjuksia. Hän palasi myöhemmin puolueeseen ja nousi sen johtoon.
Christien hallitus sai kansainvälistä kiitosta urbaanien alueiden kehitys- ja uudistustoimistaan. Hallitus oli toisaalta myös osallisena useissa skandaaleissa. 
Toukokuussa 2017 Christien puolue PLP kärsi suuren vaalitappion ja uudeksi pääministeriksi tuli Perry Christien tilalle oppositiossa olleen FNM:n Hubert Minnis. Vaaleissa Christie menetti myös oman parlamenttipaikkansa, jota hän oli pitänyt vuodesta 1977 lähtien.
Koodi

Koodi (latinan sanasta "codex", kirja) tarkoittaa viestinnässä merkkien käyttöä kuvaamaan sisältöä tai sanomaa. Koodi on merkkien ja sisältöjen välisten kytkentöjen järjestelmä. Sanan etymologia kuvaa tarvetta merkitä koodi muistiin, koodikirjaan.
Koodin käsitettä käytetään laajasti viittaamaan 
Koodit ja viestintä teknisillä välineillä.
Viestinnässä koodi tarkoittaa sääntöä, jonka avulla informaatio (kuten kirjain, sana tai fraasi) muunnetaan toiseen esitysmuotoon, joka ei välttämättä ole lähtömuodon kanssa samaa tyyppiä. Tietojenkäsittelyssä ja viestinnässä koodaus tarkoittaa prosessia, jossa lähettäjä (lähettävä järjestelmä) muuntaa informaation dataksi, joka lähetetään vastaanottajalle (vastaanottavalle järjestelmälle). Dekoodaus eli koodin purku on päinvastainen prosessi, jossa vastaanotettu data muunnetaan vastaanottajan kannalta ymmärrettäväksi informaatioksi. Koodauksen ja dekoodauksen suorittavaa järjestelmää kutsutaan nimellä koodekki (codec).
Koodauksen eräs tarkoitus on mahdollistaa viestintä sellaisissa olosuhteissa, joissa normaalin puhutun tai kirjoitetun kielen käyttö on vaikeaa tai mahdotonta. Esimerkiksi sähkösanomissa korvataan sanoja lyhenteillä, jolloin tarvitaan vähemmän merkkejä: lähetys lyhenee ja on halvempi. Viittoiluliput ovat toinen esimerkki koodista: siinä tietty lippujen asento edustaa tiettyä merkkiä.
Koodaus ei välttämättä riitä viestin salaamiseen. Kryptografiassa käytettiin aiemmin koodeja, mutta nyttemmin tarvitaan salakirjoitusta, mahdollisesti matemaattisiin menetelmiin perustuvaa vahvaa salausta.
Koodeja käytetään lyhentämään viestintää.
Aikana, jolloin lennättimet olivat keskeisiä pitkän matkan viestivälineitä, käytettiin monipuolisia kaupallisia koodijärjestelmiä, joilla kokonaiset fraasit voitiin ilmaista yhdellä lyhenteellä. Esimerkiksi LIOUY tarkoitti: ”miksi ette vastaa kysymykseen?” Näiden koodien nykyaikaisia vastineita ovat nettislangissa käytetyt lyhenteet, kuten brb (be right back, palaan kohta). Koodijärjestelmät olivat ja ovat käyttötarkoituksensa mukaisia ja voivat sisältää kaupallista käsitteistöä, sotilaallisia ja diplomaattisia termejä tai verkossa tapahtuvan sosiaalisen kanssakäymisen käsitteitä. Aiemmin järjestelmiä levitettiin julkaisemalla niistä koodikirjoja, nettikoodit leviävät käyttöympäristössään, internetin eri palveluissa.
Koodien käyttö virheiden havaitsemiseen tai korjaamiseen.
Koodeja voidaan luoda suojaamaan lähetettävää tai tallennettavaa sisältöä virheitä vastaan. Niitä käytettäessä sisältöä täydennetään virheenkäsittelyinformaatiolla. Virheenkorjauskoodi kykenee sekä tunnistamaan että korjaamaan virheen. Virheen havaitsemiseen tarkoitettu koodi puolestaan on esimerkiksi suomalaisen henkilötunnuksen tarkistusmerkki.
Esimerkkejä ovat muun muassa Hamming-koodi ja Reed–Solomon-koodit.
Lämpöimpedanssi

Lämpöimpedanssi ("terminen impedanssi", engl. "thermal impedance" , tunnus Zth) kuvaa, miten paljon lämpötilaeroa tulee jossakin kohteessa, kun tietty lämpöteho vaikuttaa kohteeseen impulssimaisesti. Lämpötilaimpedanssi määritellään lämpötilanmuutoksen tehoa kohti. SI-järjestelmän mukaisesti lämpöresistanssille tulee yksiköksi kelviniä wattia kohti eli "K/W". Lämpöimpedanssi on voimakkaasti riippuvainen impulssin pituudesta.
Pierre Buyoya

Pierre Buyoya (24. marraskuuta 1949 Rutovu, Bururin provinssi – 17. joulukuuta 2020) oli burundilainen poliitikko, joka hallitsi maataan kahdesti, ensin vuosina 1987–1993 ja myöhemmin vuosina 1996–2003.
Vuonna 1987 Buyoya nousi valtaan sotilasvallankaappauksella ja julistautui presidentiksi. Hän laati kunnianhimoisen ja maltillisen hallitusohjelman, joka tähtäsi hutujen ja tutsien välisten suhteiden parantamiseen. Hallitusohjelmastaan huolimatta Buyoya otti omaan hallintoonsa lähinnä tutseja, mikä johti hutujen kansannousuun vuonna 1988.
Vuonna 1996 Buyoya kaappasi jälleen vallan. Burundin olot rauhoittuivat hieman, mutta sisällissota jatkui edelleen. Vallanvaihdon takia muut valtiot pystyttivät taloudellisia pakotteita, mutta lievensivät niitä huomattuaan, kuinka Buyoya valitsi hallintoonsa edustajia molemmista suurista etnisistä ryhmistä. Hallitussopimuksen mukaisesti Buyoya luopui vallasta 2003 varapresidenttinsä Domitien Ndayizeyen hyväksi.
Henryk Szeryng

Henryk Bolesław Szeryng (22. syyskuuta 1918 Żelazowa Wola, Puola – 8. maaliskuuta 1988 Kassel, Saksa) oli puolalais-meksikolainen viulisti. 
Szeryng oli juutalainen. Hän opiskeli viulunsoittoa Puolassa ja Carl Fleschin johdolla Berliinissä. Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1933. Vuosina 1933–1939 Szeryng opiskeli säveltämistä Nadia Boulangerin oppilaana Pariisissa. Toisen maailmansodan aikana Szeryng - joka hallitsi sujuvasti seitsemää kieltä - toimi Puolan pakolaishallituksen tulkkina ja esiintyi liittoutuneiden joukoille eri puolella maailmaa. Erään Mexico Cityssä annetun konsertin yhteydessä hänelle tarjottiin virkaa yliopiston jousisoitinosaston johtajana. Hän hyväksyi tarjouksen ja tuli Meksikon kansalaiseksi vuonna 1946. Seuraavina vuosina Szeryng keskittyi opettamiseen, ja jatkoi soolouraansa vasta vuodesta 1954 alkaen jolloin hän saavutti suurmenestyksen konsertissaan New Yorkissa. Hänestä tuli eräs aikansa tunnetuimmista viulisteista, joka teki esiintymiskiertueita kaikkialla maailmassa.
Szeryngin viulutaidetta on luonnehdittu mietityksi, itsetehostusta välttäväksi ja säveltäjän tarkoitusta kunnioittavaksi. Hän on tehnyt runsaasti levytyksiä, joista mainittakoon varsinkin Artur Rubinsteinin kanssa tehdyt Beethovenin ja Brahmsin viulusonaattien äänitykset.
Massacre Records

Massacre Records on saksalainen levy-yhtiö, joka keskittyy lähinnä rock- ja heavy metal -musiikkiin.
Torsten Hartmann perusti yhtiön vuonna 1991. Tunnetuimpia yhtyeitä, jotka toimivat levymerkillä ovat muun muassa King Diamond, Anvil ja Exciter.
Artur Rubinstein

Artur (Arthur) Rubinstein (28. tammikuuta 1887 Łódź – 20. joulukuuta 1982 Genève) oli puolalaissyntyinen yhdysvaltalainen pianisti. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä pianisteista.
Rubinstein syntyi Łódźissa juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli pianonsoittoa Varsovassa ja piti ensikonserttinsa Berliinissä vuonna 1900. Hän jatkoi opintojaan Karl Heinrich Barthin johdolla. Vuonna 1904 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän tutustui mm. säveltäjiin Maurice Ravel ja Paul Dukas sekä viulisti Jacques Thibaud'hon. Hän esitti Camille Saint-Saënsin toisen pianokonserton säveltäjän läsnä ollessa. Ensikonserttinsa New Yorkissa Rubinstein piti vuonna 1906 ja Lontoossa vuonna 1912.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Rubinstein asui Lontoossa ja esiintyi yhdessä viulisti Eugène Ysaÿen kanssa. Vuosina 1916–1917 hän teki kiertueen Espanjaan ja Etelä-Amerikkaan; hänen kiinnostuksensa espanjalaisen kielialueen säveltäjiin, kuten Enrique Granadosiin, Isaac Albéniziin, Manuel de Fallaan ja Heitor Villa-Lobosiin, juontuu tältä ajalta. Toisen maailmansodan ajan Rubinstein asui Yhdysvalloissa, ja hän sai kansalaisuuden vuonna 1946. Rubinsteinin ura jatkui vuoteen 1976 asti, jolloin heikentynyt näkö ja kuulo lopulta pakottivat hänet vetäytymään estradeilta. 
Vaikka Rubinstein muistetaankin konserttisolistina, hän oli myös erinomainen kamarimuusikko, jonka esiintymiskumppaneihin kuuluivat mm. Henryk Szeryng, Jascha Heifetz, Gregor Piatigorsky ja Guarneri-kvartetti. 
Rubinstein tunnetaan valtavasta ohjelmistostaan, johon kuului Frédéric Chopinin tuotanto lähes kokonaan, melkein kaikki romanttinen pianokirjallisuus sekä myös hänen oman aikansa "moderni" pianomusiikki.
Bharrat Jagdeo

Bharrat Jagdeo (s. 23. tammikuuta 1964) on guyanalainen poliitikko ja taloustieteilijä. Hän oli Guyanan presidentti vuosina 1999–2011. Jagdeo on puoluekannaltaan sosialisti (People's Progressive Party), ja CARICOM-alueen nuorin valtionpäämies. Hän on etniseltä taustaltaan guyananintialainen ja uskonnoltaan hindulainen kuten samoin kuin noin puolet maansa väestöstä.
Valmistuttuaan Moskovassa kauppatieteiden maisteriksi 1990, Jagdeo palasi Guyanaan ja toimi valtionhallinnon virkamiehenä, kunnes Kansallinen edistyspuolue voitti vaalit 1992. Silloin hänestä tuli talousministerin neuvonantaja. 
Jagdeo nousi presidentiksi 1999, kun Janet Jagan erosi terveyssyistä.
Jagdeon hallintoa on syytetty rikoksista, korruptiosta, epäpätevyydestä ja sukulaistensa suosimisesta samoin kuin kaikkia Guyanan aikaisempiakin hallituksia. Vuonna 2001 Jagdeo kuitenkin valittiin toiselle kaudelle. Uudelleenvalinta sai etenkin afroguyanalaista syntyperää olevat kansalaiset syyttämään vaalitulosta guyananintialaisten peukaloimaksi.
Jagdeo valittiin uudelleen viisivuotiskaudelle elokuussa 2006.
Vuonna 2011 vaalit voitti Donald Ramotar.
SM Mall of Asia

SM Mall of Asia on Filippiinien suurin ja maailman kuudenneksi suurin kauppakeskus. Bruttokerrospinta-alan mukaan suurempia ovat South Dongguan Mall (Kiina), Golden Resources Mall (Kiina), Central World Plaza (Thaimaa), Seacon Square (Thaimaa), Runwal Arcade - Mumbai (Intia). SM Mall of Asia avattiin 21. toukokuuta 2006.
Keminkraaseli

Keminkraaseli on noin 350 metriä pitkä kalliosaari Kemin edustalla Perämerellä. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä etelään Ajoksen satamasta. Saarella on myös samanniminen, majakka, joka ohjaa aluksia Ajokseen johtavalle 10 metrin väylälle.
Majakka rakennettiin kesällä 1937, jolloin siitä tuli Suomen pohjoisin majakka. Torni valettiin teräsbetonista, ja se muotoiltiin niin, että se kestäisi talvisin pienen riutan yli tulevien jäiden paineen. Tornin huipulle asennettiin kahdeksankulmainen loistokoju. Sen valolaitteisto oli aluksi asetyleenitoiminen, nykyisin se toimii tuulienergialla. Loiston sektorit suunnattiin opastamaan aluksia Ajoksen ulkosatamaan sekä kumpaankin suuntaan matalaa rannikkoväylää pitkin. Majakan torni maalattiin alhaalta valkoiseksi ja yläosastaan mustaksi. Majakkaan on asennettu myös racon, eli tutkamajakka.
Henrik Sandström

Henrik Gustaf Valdemar Sandström (s. 28. huhtikuuta 1952 Luoto) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti seuratasolla IF Drott -seuraa. Hänen valmentajansa oli Erik Haglund. Kilpauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa Siuntion kunnanjohtajana.
Urheilu-ura.
Henrik Sandström osallistui MM-kilpailuihin 1983 Helsingissä maratonilla. Hänen ennätyksensä on 2.14.23, juostu 4. kesäkuuta 1983.
 Maraton, 1986 (2.15,02)
 1500 m, 1979 (3.51,9)
 3000 m, 1982 (8.06,74)
 1983, maraton (44:s, 2.21.56)
Siviiliura.
Henrik Sandström on toiminut Siuntion kunnanjohtajana (2001–2009), Uudenmaan virkistysalueyhdistyksen toiminnanjohtajana ja Kauniaisten kaupungininsinöörinä.
Pontus Palmgren

Pontus Palmgren (27. huhtikuuta 1907 Helsinki – 26. marraskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen ornitologi ja hämähäkkitutkija, joka loi perustan suomalaiselle lintujen runsaudenlaskentaan erikoistuneelle ornitologian haaralle. 
Henkilöhistoria.
Pontus Palmgrenin isä oli kasvitieteen professori Alvar Palmgren.
Palmgren hoiti Helsingin yliopiston eläintieteen professorin virkaa 1940–1971. Hän oli myös Helsingin yliopiston vararehtori ja Tvärminnen eläintieteellisen aseman esimies. Suomen lintutieteellisessä yhdistyksessä Palmgren toimi sihteerinä ja "Ornis Fennican" päätoimittajana 1931–1948 ja sitten puheenjohtajana vuoteen 1955.
Tutkijanura.
23-vuotiaana valmistuneen filosofian tohtorin väitöskirjan aiheena vuonna 1930 olivat Etelä-Suomen metsien linnuston runsaussuhteet Cajanderin metsätyyppijaon mukaisesti tarkasteltuna. Lähestymistapa oli aikaansa edellä. Samoin Ahvenanmaan järvien linnustosta vuonna 1936 tehty selvitys, jossa tarkasteltiin vesistötutkijoiden laatimia järvityyppejä.
Toinen ornitologinen tutkimuskenttä liittyi pikkulintujen muuttolevottomuuteen. 1950-luvulla Palmgren julkaisi useita kirjoituksia ihmisen ja eläinten psykologiasta. "Eläinpsykologiaa" (1954) on edelleen alansa parhaita oppikirjoja. 
1960-luvulta alkaen Palmgrenin kiinnostus suuntautui yhä enemmän hämähäkkeihin. Hän tutki niiden aistinfysiologiaa ja julkaisi vuosikymmenten saatossa Suomen hämähäkkilajiston systemaattisen kahdeksanosaisen kokonaisselvityksen "Die Spinnenfauna Finnlands und Ostfennoskandiens" I–VIII (1939–1977), jota voidaan pitää hänen päätyönään.
Munatoti

Munatoti on täyteläinen ja makea maitopohjainen juoma, joka on suosittu erityisesti Pohjois-Amerikassa talvisena juhlajuomana.
Koostumus.
Viilennettynä tai kuumana tarjottavan munatotin resepti vaihtelee tekijän mukaan. Yleisiä pääaineksia ovat maito, kerma, vatkattu kananmunan keltuainen (joskus myös valkuainen) sekä sokeri. Juomaa saatetaan terästää alkoholilla, kuten viskillä, rommilla, brandyllä, portviinillä, sherryllä tai konjakilla. Alkoholiksi voidaan valita myös lämmintä olutta, jolloin mausteena käytetään tavallisesti sitruunankuorta, kanelia ja lisänä hyppysellinen suolaa. Muut yleiset ainesosat ovat mausteita kuten vanilja, muskottipähkinä, kaneli ja maustepippuri. Juoma voidaan koristella esimerkiksi suklaarouheella tai kermavaahdolla.
Jos munatotissa on paljon alkoholia, se voi helposti aiheuttaa yllättävän humalan, sillä juoman makeus ja paksuus voivat piilottaa juojalta juoman vahvuuden. Munatoti onkin toisinaan aiheuttanut juhlakansan humaltumisen ja odottamattomia järjestyshäiriöitä. Juomasta myydään myös kevyempiä versiota niille, jotka eivät pidä runsaasta rasvasta, kolesterolista, sokerista, eläintuotteista ja kaloreista.
Käyttö.
Munatotia nautitaan usein juhlajuomana etenkin jouluaikaan mutta myös uutenavuotena ja kiitospäivänä Pohjois-Amerikassa. Munatoti voidaan valmistaa kotona, tai se voidaan ostaa kaupasta.
Historia.
Munatotin juuret ovat Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Sen alkuperää ei tiedetä varmasti, mutta keskiajalla Euroopassa juotiin samantyyppistä posset-nimistä lämmintä, makeutettua, mausteista ja alkoholilla terästettyä juomaa. Syllabub-nimisessä paksussa juomassa oli kermaa, siideriä, hedelmämehua ja viiniä, ja munista valmistettuna sitä alettiin käyttää myös jälkiruokana.
Englannissa munatoti oli alun perin vain ylimpien luokkien juoma, sillä vain varakkailla oli varaa tuoreeseen maitoon, sokeriin ja mausteisiin. Yhdysvaltain siirtokunnissa maito, munat ja rommi olivat huokeampia, joten Amerikassa munatotista tuli laajempien piirien juoma 1800-lukuun mennessä. Ajan myötä bourbon nousi rommin vaihtoehdoksi.
Munatotin kaltaisia eurooppalaisia juomia tai jälkiruokia ovat hollantilainen advocaat, saksalainen Eierpunsch, itäeurooppalainen kogel mogel ja italialainen zabaione.
Gregor Piatigorsky

Gregor Piatigorsky (, 17. huhtikuuta 1903 – 6. elokuuta 1976) oli yhdysvaltalainen venäläissyntyinen sellisti.
Piatigorsky sai alkeisopetuksen kotikaupungissaan Katerynoslavissa. Hän pääsi stipendin turvin Moskovan konservatorioon ja hankki lisäansioita myös kahvilamuusikkona. Venäjän vallankumouksen jälkeen hänestä tuli Bolšoi-teatterin orkesterin soolosellisti. 
Piatigorsky onnistui loikkaamaan Puolaan jännittävien vaiheiden jälkeen, joissa hänen sellonsa sai luodinreikiä. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä ja Leipzigissa ja esiintyi taas kahvilamuusikkona ansaitakseen elantonsa. Kuultuaan Piatigorskyn soittoa kahvilassa kapellimestari Wilhelm Furtwängler kuitenkin palkkasi hänet johtamiensa Berliinin filharmonikkojen sellistiksi, ja Piatigorsky pääsi näin uransa alkuun.
Piatigorsky vieraili vuonna 1929 ensi kerran Yhdysvalloissa, jossa hän esiintyi Leopold Stokowskin johtaman Philadelphia Orchestran ja Willem Mengelbergin johtaman New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Toisen maailmansodan aikana Piatigorsky asettui Yhdysvaltoihin, jossa hän esiintyi runsaasti paitsi solistina myös kamarimuusikkona mm. Artur Rubinsteinin ja Jascha Heifetzin kanssa muodostamassaan pianotriossa sekä Vladimir Horowitzin ja Nathan Milsteinin kanssa. Hän toimi myös opettajana Curtis Institute of Musicissa Philadelphiassa. Viime vuotensa hän asui Los Angelesissa, jossa hän opetti University of Southern Californiassa.
Piatigorsky omisti kaksi Stradivarius-selloa, nimeltään "Batta" ja "Baudiot".
Nathan Milstein

Nathan Mironovich Milstein, alun perin Natan Mironovitš Milštein (; 13. tammikuuta 1904 Odessa – 21. joulukuuta 1992 Lontoo) oli venäjänjuutalainen viulisti, joka vuodesta 1942 oli Yhdysvaltojen kansalainen.
Milstein syntyi Odessassa, jossa hän sai alkeisopetusta Pjotr Stoljarskilta. Tämä oli myös David Oistrahin opettaja. Kun Milstein oli 11-vuotias, Leopold Auer kutsui hänet oppilaakseen Pietarin konservatorioon. Auerin siirryttyä Norjaan vuoden 1917 vallankumousten jälkeen Milstein palasi Odessaan. Vuonna 1921 hän tutustui Kiovassa pianisti Vladimir Horowitziin, jonka kanssa ystävystyi ja esiintyi usein. Vuonna 1925 he tekivätkin yhteisen konserttimatkan Länsi-Euroopassa. Tänä aikana Milstein sai jonkin aikaa opetusta myös viulisti Eugène Ysaÿelta.
Milstein esiintyi ensi kerran Yhdysvalloissa vuonna 1929 Leopold Stokowskin johtaman Philadelphian orkesterin solistina. Hän asettui lopulta asumaan New Yorkiin, mutta jatkoi esiintymisiä myös Euroopassa. 
Milsteinia pidetään yhtenä 1900-luvun hienoimmista viulisteista. Hänen uransa oli poikkeuksellisen pitkä: hän esiintyi vielä 1980-luvun puolivälissä, viimeisenä Auerin oppilaista, ja joutui lopulta vetäytymään konserttilavoilta käsiongelmien takia.
Retrospektiivi

Retrospektiivi (Latinasta "retrospectare", "katso taakse"), retrospektio tai retro tarkoittaa katsausta jo tapahtuneisiin asioihin. 
Kuvataiteessa retrospektiivisella näyttelyllä tarkoitetaan elossa olevan taiteilijan tai taiteilijaryhmän koko aiemmasta tuotannosta koottua takautuvaa näyttelyä. Retrospektiivi esittelee taiteilijan tai taiteilijoiden tuotantoa mahdollisimman kattavasti, tai sen valitun osan uran läpileikkauksena. Retrospektiiviin kerätään usein teoksia monista eri taidekokoelmista. Tavoitteena on esitellä tuotannon muutoksia tai kehityskulkuja. 
Retrospektio voi tarkoittaa myös kirjoitusten, elokuvien tai minkä tahansa asian taaksepäin suuntautuvaa tarkastelua tai katsausta.
Matti Höylä

Matti Höylä (s. 9. syyskuuta 1978 Vaasa) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. 
Ura.
Höylä on Vaasan Sportin kasvatti. Hänen läpimurtokautensa oli 2004–2005, jolloin hän pelasi Suomi-sarjassa Seinäjoen Hockey Teamissä. Kausi päättyi Suomi-sarjan mestaruuteen. Seuraavalla kaudella Höylä siirtyi Vaasan Sportiin. Kuudessa ensimmäisessä ottelussaan Höylä päästi ainoastaan yhden maalin ja pelasi viisi nollapeliä torjuntaprosentin ollessa 99,28. Näiden lisäksi Höylä on edustanut myös seuraavia seuroja: Närpes Kraft, KoMu HT, Junkkarit HT, Kurikan Ryhti ja Tingsryds AIF.
Peter Sandelin

Peter Johan Sandelin (30. toukokuuta 1930 Pietarsaari – 16. helmikuuta 2019 Helsinki) oli suomenruotsalainen runoilija ja kuvataiteilija.
Schildts Förlag julkaisi 1951 Sandelinin ensimmäisen runokirjan nimeltä "Ur svalans loggbok". Sandelinin teokset ovat osa 1920–1930-luvulla läpimurtonsa tehneen modernismin perinnettä, jonka merkittäviä nimiä ovat muun muassa Gunnar Björling ja Rabbe Enckell.
Peter Sandelinin veli on kirjailija Carl Fredrik Sandelin. Peter Sandelin avioitui vuonna 1967 Oscar Parlandin tyttären kirjastonhoitaja Nina Parlandin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta, joista Annika Sandelin (s. 1972) on kirjailija.
Kochi (Intia)

Kochi (), aikaisemmin Cochin, on kaupunki Ernakulamin piirikunnassa Keralan osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa on Intian yksi tärkeimmistä satamista. Kaupunki sijaitsee noin 220 kilometriä pohjoiseen osavaltion pääkaupungista Thiruvananthapuramista. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 601 574 asukasta, mikä tekee siitä osavaltion toiseksi suurimman kaupungin. Kochin metropolialueella asui yhteensä 2 117 990 asukasta.
Kochissa oli yli tuhannen vuoden ajan juutalainen yhteisö, johon kuului vielä 1950-luvulla noin viisituhatta henkeä. Vuosituhannen loppuun mennessä juutalaiset vähenivät muutamiin kymmeniin.
Kochin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Kochin keskustasta.
Koulutus.
Kochissa on sekä valtion että yksityisten ylläpitämiä kouluja. Yksityisissä kouluissa opetetaan enimmäkseen englanniksi, kun taas valtion ylläpitämissä julkisissa kouluissa opetetaan englannin lisäksi myös malajalamiksi. Korkeakoulutuksesta vastaa muun muassa Cochin University of Science and Technology.
Gunnar Björling

Gunnar Olof Björling (31. toukokuuta 1887 Helsinki – 11. heinäkuuta 1960 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija. Hän oli 1920-luvun suomenruotsalaisen runouden keskushahmoja Edith Södergranin, Elmer Diktoniuksen ja Rabbe Enckellin ohella. 
Runoissaan ja aforismeissaan Björling edustaa henkisen valppauden ja jäntevyyden vaatimusta. Vapaarytmisissä, usein lyhyissä runoissaan hän mielellään jättää lauseet kesken tähdentääkseen runon ”avointa” luonnetta. Yksi hänen runoutensa kantavia voimia on eettinen ajattelu. Toinen on länsi-itämaiseen perinteeseen yhtyvä näkemys ilmiöitten ykseydestä elämän tapahtumissa, hetkestä hetkeen. Joskus hänen runonsa jäävät salakieleksi, mikä on antanut hänelle vaikeatajuisen runoilijan maineen.
Elämä ja ura.
Björlingin isä oli postivirkamies. Lapsuuden ja nuoruuden ympäristöt olivat Viipuri ja Helsinki, kesäisin Kangasala. Lukuvuoden 1901–1902 Björling kävi Haminan kadettikoulua. Hän tähtäsi aluksi opettajanuralle ja opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan filosofia. Hänen opettajallaan Edvard Westermarckilla oli suuri vaikutus hänen ajattelutapaansa. Björling valmistui filosofian kandidaatiksi 1915. Hänen pro gradu -työnsä käsitteli omaatuntoa ja sen merkitystä. Opintojensa jälkeen Björling toimi vapaana kirjailijana. Hänen taloudellinen tilanteensa oli heikko, ja hän sai apurahoja vasta vanhoilla päivillään.
Björling asui Helsingin Kaivopuistossa vaatimattomassa saunasta kunnostetussa asunnossa. Asunto tuhoutui jatkosodan lopulla pommituksissa, ja samalla tuhoutui kaikki Björlingin kirjallinen aineisto ja arkisto. Myöhempi aineisto on taltioituna Åbo Akademin kirjastossa.
Björling oli avoimesti homoseksuaali, mikä ei ainakaan vähentänyt häneen kohdistunutta syrjintää ja väheksyntää. Harri Nordell kirjoittaa: ”– – pilkka oli säälimätöntä, eikä päivänkritiikki, jos sitä edes oli, suostunut ymmärtämään täysin omalakisen, dadaistisen ja ekspressionistisen Björlingin runouden arvoa.” Pilkkaajiin kuului aikakauden vaikutusvaltainen kriitikko Hagar Olssonkin.
Poliittisilta näkökannoiltaan Björling oli alkuun sosialidemokraatti mutta kääntyi valkoiseksi sisällissodan aikana. Hänen osuuttaan Algot Untolan eli Maiju Lassilan kuolemaan on pohdittu, sillä hän oli vapaaehtoisena vartijana aluksella, jolla Untola vietiin Suomenlinnaan teloitettavaksi.
Ensiesiintymisensä runoilijana Björling teki 35-vuotiaana kokoelmalla "Vilande dag" (1922). Sitä oli edeltänyt monivuotinen opiskeluvaihe, ja siinä näkyi tekijän suuntautuminen eettisiin ja filosofisiin elämänongelmiin. 1930-luvun alussa hän joutui itse kustantamaan nousukautensa viisi suurta kokoelmaa. Björlingiä on kutsuttu aikanaan myös Pohjolan ainoaksi dadaistiksi, mihin antoi aihetta kokoelma "Kiri-ra!" (1930). Björling ja Rabbe Enckell olivat Peter Sandelinin esikuvia.
Vuonna 2018 kirjallisuudentutkija Fredrik Hertzberg julkaisi ensimmäisen elämäkerran Gunnar Björlingistä, "Mitt språk är ej i orden. Gunnar Björlings liv och verk".
Teokset.
Suomennettu tuotanto.
Tuomas Anhavan suomennoksia on kokoelmissa: 
Ainoa kokonaisena suomennettu kokoelma:
Thomas Luckmann

Thomas Luckmann (14. lokakuuta 1927 Jesenice, Slovenia, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 10. toukokuuta 2016) toimi sosiologian professorina Konstanzin yliopistossa Saksassa. Vuodesta 1994 hän oli professori emeritus. Hänet tunnetaan teoksista "Todellisuuden sosiaalinen rakentuminen" (1966, yhdessä Peter L. Bergerin kanssa) ja "Structures of the Life-World" (1982, yhdessä Alfred Schützin kanssa).
Luckmann opiskeli filosofiaa ja sosiologiaa Innsbruckin ja Wienin yliopistoissa. Hän väitteli sosiologiasta New School for Social Researchissä. Vuodesta 1970 vuoteen 1994 hän työskenteli professorina Konstanzin yliopistossa Saksassa. Luckmann tutki tiedonsosiologiaa, uskontososiologiaa, viestinnän sosiologiaa ja tieteenfilosofiaa.
Îles des Madeleines

Îles des Madeleines on ryhmä asumattomia saaria Dakarin länsipuolella Senegalissa. Pääsaari Sarpan on tunnettu kivikautisista työkaluista, joita saarelta on löydetty. Saaret tunnetaan myös linnustostaan, kaloistaan sekä kasvillisuudestaan.
Saarien alueella on kansallispuisto, "Le parc national des îles des Madeleines", saarilla vierailemiseen tarvitaan erillinen lupa.
Îles des Madeleines -saaria ei tule sekoittaa Prinssi Edwardin saaren pohjoispuolella sijaitseviin Les Îles-de-la-Madeleine -saariin Quebecissä.
Pääkonttori

Pääkonttori on strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena.
Pääkonttori koostuu konsernin emoyhtiön juridisesta kotipaikasta, ylimmästä johdosta (toimitusjohtaja ja johtoryhmä) sekä konsernitason toiminnoista.
Sijainti valitaan yleensä joko yrityksen markkina-alueen, historian, työvoiman saatavuuden, logistiikan, matalan kustannustason tai näiden yhdistelmien perusteella. Pääkaupungit ovat suosittuja sijoituspaikkoja, kuten myös erilaiset talouskeskukset kuten Hongkong ja New York.
Yritykset ja yhteisöt maksavat yhteisöveronsa siihen kuntaan, jossa niiden pääkonttori on. Suurin osa yhteisöverosta menee valtiolle, mutta osa palautuu kunnille sen mukaan paljonko yrityksellä on työntekijöitä kyseisessä kunnassa. 
Emoyhtiön juridinen kotipaikka on siis vain yhdessä paikassa, mutta käytännössä yrityksen johto ja konsernitason toiminnot voivat olla hajautettuna useampaan paikkaan . Hajauttamisella toimintaa useampiin toimipisteisiin voidaan sijaintiin liittyviä riskejä sekä lisätä tuottavuutta. Hajautuksen epäonnistuessa taas se voi esimerkiksi lisätä liikaa kustannuksia suhteessa saavutettavaan hyötyyn.
Yrityksen toiminnan kansainvälistyessä voi olla tarpeellista perustaa myös sivuliikkeitä tai tytäryhtiöitä.
John A. T. Robinson

John Arthur Thomas Robinson (16. toukokuuta 1919 Canterbury – 5. joulukuuta 1983) oli Uuden testamentin tutkija, kirjailija ja anglikaanisen kirkon piispa Woolwichissa Englannissa. Robinson vaikutti suurimman osan elämästään Cambridgessä lukuun ottamatta kautta apulaispiispana Woolwichissa. Robinsonia pidetään liberaalin kristillisen teologian keskeisenä muokkaajana.
Robinson kirjoitti useita kirjoja, joista kuuluisin oli "Rehellinen Jumalan edessä" (1963). Tämä liberaaliteologian keskeisimpiin kuuluva kirja nostatti julkaisuaikanaan runsaasti ristiriitoja. Teoksessa esitetyt ideat eivät suurimmalta osalta olleet uusia, vaan ne pohjautuivat pitkälti Paul Tillichin ja Dietrich Bonhoefferin teologiaan.
Robinson tunnetaan myös puheestaan Ison-Britannian parlamentissa, jossa hän vastusti "Lady Chatterleyn rakastajan" sensuuria väittäen, että jokaisen kristityn tulisi lukea se.
Toispuolihalvaus

Toispuolihalvaus (myös hemiplegia) on tila, jossa henkilön vartalon toinen puoli on heikko tai halvaantunut, esimerkiksi toinen käsivarsi ja saman puolen jalka eivät toimi normaalisti. Tila voi olla synnynnäinen tai seuraus sairaudesta tai halvauksesta. Hemiplegian aiheuttaa yleisimmin jokin aivoverenkiertohäiriö, mutta kliinisen tilan voivat aiheuttaa myös selkäytimeen tai aivopuoliskoihin vaikuttavat vammat tai sairaudet.
CP-vamma voi myös vaikuttaa toisen aivopuoliskon toimintaan, jolloin kehon toisen puolen toiminnot ovat rajallisia. CP-vammaisilla hemiplegia ei aiheuta halvausta vaan spasmeja. Mikäli CP-vamman ainoa oire on toispuolinen halvaus, tilaa kutsutaan hemiplegiaksi.
Hemiplegiaa aiheuttaa myös mm. aurallisen migreenin harvinaiset alatyypit familiaalinen (suvuittain kulkeva) hemipleginen migreeni FHM sekä sporadinen (erillisenä esiintyvä) hemipleginen migreeni SHM.
Osittaista toispuolihalvausta kutsutaan hemipareesiksi.
Riski

Riski tarkoittaa, että johonkin tavoittelemisen arvoiseen asiaan liittyy myös mahdollisuus negatiivisesta lopputuloksesta. Arkikielessä riskiä käytetään synonyymina epäonnistumisen tai uhan todennäköisyydelle. Turvallisuuden näkökulmasta riski tarkoittaa onnettomuuden todennäköisyyden ja seurausten yhdistelmää. Matemaattisesti riski on kielteisen lopputuloksen todennäköisyys kerrottuna sen aiheuttamilla menetyksillä.
Sana riski tulee latinan sanasta "risicare", joka merkitsee karin tai karikon kiertämistä.
Riski taloustieteessä.
Taloudellinen riski merkitsee esimerkiksi sijoituksesta saatavan palautuksen odottamatonta vaihtelua tai volatiliteettia. Menestyvä liiketoiminta perustuu riskienhallinnalle, (laskelmoitujen riskien ottamiselle), jonka keinoja on esimerkiksi vakuutus.
Jäännösriski.
Jäännösriski on jäljelle jäävä riski, jota ei voida tai haluta poistaa. Sitä voidaan myös kutsua hyväksytyksi riskiksi tai riskiksi, joka ollaan valmiita ottamaan.
Arkikielessä jäännösriski on sama asia kuin riski. Ottamalla riski hyväksytään se ajatus, että päätöksestä voi seurata jokin negatiivinen seuraus.
Tieteellisessä tai ammatillisessa merkityksessä alkuperäistä riskiä pienennetään riskienhallinnan menetelmillä, kunnes jäljellä oleva riski on niin pieni, että se voidaan hyväksyä. Todellisessa maailmassa riskiä ei koskaan pystytä täysin poistamaan, mutta jäännösriski voi olla lähes olematon.
Osmo Tiililä

 
Osmo Antero Tiililä (3. maaliskuuta 1904 Tampere – 16. joulukuuta 1972 Helsinki) toimi Helsingin yliopiston dogmatiikan professorina 1939–1967. Hän oli paitsi professori ja tutkija myös tuottelias kirjoittaja ja suosittu kristillinen puhuja, joka kokosi suuret kuulijajoukot. Hänen kiinnostuksensa tutkijana suuntautui erityisesti herätysliikkeisiin. Hän oli pidetty luennoitsija, mutta myös vaativa opettaja ja joidenkin mielestä pelottavakin. Yleisesti häntä pidettiin aikakautensa vaikuttavimpana opettajana Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa.
Sotien jälkeisenä aikana Tiililästä tuli kirkon konservatiivisen opposition teräväsanainen johtaja, kiistelty hahmo ja kirkon ankara arvostelija. Hän arvosteli kirkkoa hengellisen tehtävän laiminlyömisestä ja keskittymisestä yhteiskunnallisiin kysymyksiin.
Tiililä vastusti voimakkaasti Suomen luterilaisen kirkon maallistumista ja kärjisti vastalauseensa eroamalla kirkosta syksyllä 1962. Tapaus herätti suurta huomiota julkisuudessa, sillä kirkkoon kuulumattomuutta dogmatiikan professorilta ja tulevien pappien opettajalta pidettiin ennenkuulumattomana.
Vuonna 1967 Tiililä yritti kuitenkin päästä katolisen kirkon jäseneksi tietyin ehdoin, joihin silloinen Helsingin katolisen hiippakunnan piispa Paul Verschuren ei kuitenkaan suostunut.
Tiililän "Johdatus teologiaan" (1968) on vanhauskoisen luterilaisuuden perusteoksia.
Osmo Tiililän isä oli Tampereen yhteiskoulun rehtori Kaarlo Tiililä. Hänen veljenpoikansa on Nokia Oy:n osastopäällikkö (eläkkeellä) ja taiteilija Paul Tiililä.
Tiililän nimeä kantaa Tiililä-seura, joka kokoontuu Suomen teologisessa instituutissa.
Muuttokyyhky

Muuttokyyhky ("Ectopistes migratorius") on sukupuuttoon kuollut kyyhkylaji, jonka arvioidaan olleen aikoinaan maailman runsaslukuisin lintulaji.
Muuttokyyhky oli melko kookas ja enimmäkseen harmaa. Sen rinta oli ruskehtava ja vatsapuoli valkea.
Muuttokyyhkyt elivät Pohjois-Amerikassa, missä ne liikkuivat valtavissa parvissa. Nämä parvet saattoivat olla jopa puolitoista kilometriä leveitä ja 500 kilometriä pitkiä. Niiden on väitetty äärimmillään pimentäneen auringon. Ne pesivät Pohjois-Amerikan Kalliovuorten itäpuolisissa metsissä, Yhdysvaltojen koillis- ja Kanadan itäosissa. Talveksi ne muuttivat etupäässä Yhdysvaltojen eteläosiin, toisinaan myös Meksikoon tai Kuubaan. Muuttokyyhky muni kerralla yleensä vain yhden munan.
Vielä 1800-luvun alussa muuttokyyhky oli maailman yleisin lintulaji; tuolloin sen kannaksi arvioitiin vähintään 10 miljardia yksilöä, ja joka toinen pohjoisamerikkalainen lintu oli muuttokyyhky. Niitä alettiin käyttää halpana ruokana orjille ja köyhille, mikä johti suurimittaiseen metsästykseen. Vuosien 1800–1870 välillä muuttokyyhkykanta taantui hitaasti, mutta 1870–1880-luvulla kannassa tapahtui katastrofaalinen romahdus. 1890-luvulla yritettiin säätää metsästystä rajoittavia asetuksia, mutta se oli liian myöhäistä eikä laji kyennyt enää toipumaan. Viimeinen varma havainto luonnonvaraisesta muuttokyyhkystä tehtiin Ohiossa vuonna 1900 ja viimeinen vangittu yksilö, nimeltään "Martha", kuoli vuonna 1914 Cincinnatin eläintarhassa, jossa se oli elänyt viimeiset 14 vuotta. Muuttokyyhky tunnetaan myös nimellä marthankyyhky.
Kurikan rautatieasema

Kurikan rautatieasema () oli liikennepaikka Suomen rataverkolla Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Liikennepaikka sijaitsee rataosalla eli niin kutsutun Suupohjan radan varrella. Asemarakennus ja ratapiha sijaitsevat Kurikan keskustan ja Mosselokaupungin välissä.
Henkilöliikenne rataosuudella on lopetettu 1960-luvulla, mutta asemalla oli tavaraliikennettä ja siellä myytiin VR:n matkalippuja vielä 1990-luvulla. Myöhemmin liikennepaikka toimi vielä junien kohtaamispaikkana. Asemarakennus on nykyisin yksityisomistuksessa, ja se on kunnostettu alkuperäistä ulkonäköä kunnioittaen. Rakennuksessa toimii nykyään ruokaravintola.
Liikennepaikka poistui Ratahallintokeskuksen liikennepaikkarekisteristä 3. kesäkuuta 2007 voimaan tulleen uuden liikennepaikkaluettelon myötä.
Laukauksia viulukotelossa

Laukauksia viulukotelossa (KRÄLP 40 / KRÄKCD 40) on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 24. helmikuuta 1988.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo.
Tatu Pekkarinen

Taavetti ”Tatu” Pekkarinen (6. joulukuuta 1892 Kuopio – 4. heinäkuuta 1951 Helsinki) oli kuopiolainen laulusanoittaja, kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Pekkarinen tunnetaan ennen kaikkea iskelmä- ja kuplettisanoittajana, jonka tunnetuimpia sanoituksia ovat muun muassa ”Väliaikainen”, ”Kaunis Veera”, ”On lautalla pienoinen kahvila”, ”Nikkelimarkka”, ”Soita Humu-Pekka” ja ”Tää on vain maailmaa”. Pekkarinen lauloi omia kuplettilaulujaan myös levylle 1920-luvun lopulla.
Pekkarinen kirjoitti 1940-luvulla useita romaaneja (muun muassa "Purnunpohjan kultajuhlat" vuonna 1944 ja "Maailman kasvot" vuonna 1945) sekä elokuvakäsikirjoituksia, kuten "Kaksi Vihtoria" (1939), "Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta" (1950) ja "On lautalla pienoinen kahvila" (1952). 
Pekkarinen käytti tuotannossaan myös salanimiä Ilmari Mäkitie, R. Kainulainen, Reino Raudus, Samu Kirjala ja Erkki Salama (Matti Jurvan kanssa).
Pekkarinen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Ilmari Mäkitie":
Kehämestari

Kehämestari, oikealta nimeltään Maynard Tiboldt on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä rikollinen, Rikosten Sirkuksen johtaja ja toinen Kehämestarin nimeä käyttänyt hahmo. Ensimmäinen, Kuoleman Kehämestari oli Maynardin isä, Fritz Tiboldt. Stan Lee ja Steve Ditko loivat molemmat. Kehämestarien ensiesiintyminen tapahtui "Hulk"-lehden numerossa 3.
Suomessa Kehämestari esiintyi ensimmäisen kerran "Marvel Sagan" numerossa 5 (1990).
Historia.
Fritz Tiboldt, Kuoleman Kehämestari.
Itävaltalaisen Tiboldtien suvun ylläpitämä perhesirkus oli vanha, maineikas yritys, jonka suvun vesa, natsiimielinen Fritz Tiboldt peri 1930-luvulla.
Toisen maailmansodan aletuua natsi-Saksan tiedustelupalvelu pyysi Tiboldtia tekemään kiertueen Amerikkaan. Kiertueen todellinen tarkoitus kuitenkin oli toimia suojana valtion virkamiehiä murhaaville salamurhaajille. Kapteeni Amerikka vangitsi Tiboldtin, jota alettiin kutsua Kuoleman Kehämestariksi, ja uhka lopetettiin. Fritz passitettiin takaisin kotimaahansa.
Sodan jälkeen Tiboldt ja hänen vaimonsa Lola onnistuivat jatkamaan Sirkuksensa toimintaa. Samalla he kouluttivat pojastaan Maynardista jatkajaa perheyritykselle. Natsimieliset kuitenkin murhasivat Fritzin ja hänen vaimonsa kostoksi pariskunnan todistuksista sotaoikeudenkäynneissä.
Maynard Tiboldt, Kehämestari.
Fritzin poika, Maynard Tiboldt päätti jatkaa isänsä työtä ja siirtää sirkuksensa Yhdysvaltoihin, kauas Saksasta. Huolimatta ahkerista ponnisteluistaan Maynardin sirkus jäi suurten kaupallisten viihdyttäjien varjoon.
Voimat ja varusteet.
Kehämestarilla ei ole varsinaisia supervoimia. Hänen voimansa piilee hänen silinterissään, jossa piilee Punakallon keksintöön, Nullatroniin perustuva hypnotisoiva kiekko.
Marraskuu (kappale)

Marraskuu on Miljoonasateen kappale albumilta "Laukauksia viulukotelossa" (1988). Kappale kertoo suomalaisen miehen ikävästä marraskuun aikana ja miehen jäämisestä yksin kun tyttöystävä on jättänyt. Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT ry (nyk. Musiikkituottajat ry) palkitsi ”Marraskuun” Emma-palkinnolla vuoden 1987 parhaana iskelmänä.
Kappale julkaistiin singlenä (KRÄKS 116) syyskuussa 1987. Sen B-puolena oli ”Posliinikukka”.
Ayacucho

Ayacucho on Perussa sijaitsevan Ayacuchon alueen ja Huamangan provinssin pääkaupunki. Vuoden 2017 väestönlaskennassa kaupungissa asui 211 279 asukasta. Sen asukasluku on kasvanut nopeasti 2000-luvulla, sillä vuoden 2007 väestönlaskennassa asukasluku oli alle 150 000. Kaupunki sijaitsee noin 2 700 metriä merenpinnan yläpuolella. Ayacucho tunnetaan lukuisista kirkoistaan ja uskonnollisista juhlallisuuksista pääsiäisenä.
Ayacucho perustettiin 25. huhtikuuta 1540 nimellä San Juan de la Frontera de Huamanga. 15. helmikuuta 1825 Simón Bolívarin määräyksestä kaupungin nimeksi muutettiin Ayacucho. Abimael Guzmánin johtaman Loistava polku -järjestö syntyi Ayacuchossa 1970-luvulla.
Cerro de Pasco

Cerro de Pasco on kaupunki Perussa. Vuonna 2007 siellä asui 66 860 asukasta. Se sijaitsee 4 333 metriä merenpinnan yläpuolella ja on suurimpia niin korkealla sijaitsevia kaupunkeja. Cerro de Pasco on Pascon alueen pääkaupunki ja sen talous perustuu kaivosteollisuuteen. Kaupungista on rautatieyhteys Limaan.
Ilmasto.
Korkeudesta johtuen lämpötila kaupungissa vaihtelee -5 ja 10 celsiusasteen välillä.