Vladimir Lenin ja Suomi

Vladimir Lenin toimi maastakarkotuksensa aikana usein Suomesta käsin. Suomessa vallankumousjohtaja Leninillä oli tukijoita ja myös ystäviä. Lenin esitti ensimmäistä kertaa myötämielisyytensä Suomen itsenäisyydelle Tampereella vuosina 1905 ja 1906 pidetyissä kokouksissa. Ensimmäisessä näistä kokouksista Lenin myös tapasi Tampereen työväentalolla ensimmäistä kertaa tulevan seuraajansa Josif Stalinin. Nykyään tuossa talossa on länsimaalaisittain ainutlaatuinen Lenin-museo. Museota on ehdotettu muutettavaksi totalitarismin uhrien museoksi.
Vallankumouksen jälkeen Lenin yllytti kirjeissään Suomen SDP:tä tekemään aseellisen vallankumouksen Suomessa ja lähetti Stalinin puoluekokoukseen tukemaan vaatimuksiaan. SDP:n puoluekokous kuitenkin äänesti tätä vastaan 26. marraskuuta 1917 äänin 59–43; Työväen Vallankumouksellinen Keskusneuvosto teki vastaavan päätöksen jo 10. marraskuuta äänin 18–8.
Kannanottoja ennen Suomen itsenäistymistä.
Jo sortovuosina 1900-luvun alussa Lenin arvosteli useita kertoja ankarasti Venäjän hallituksen ja keisari Nikolai II:n Suomeen kohdistamia toimenpiteitä. Vuonna 1901 hän julkaisi "Iskra"-lehdessä kirjoituksen, joka käsitteli Suurta adressia ja sen taustaa. Myöhemmin hän korosti myös, että Venäjän kansa ei suinkaan yksimielisesti tukenut tsaarin hallituksen toimia.
Kesäkuussa 1917 "Pravdassa" julkaistiin Leninin kirjoitus ”Onko tietä oikeudenmukaiseen rauhaan”. Siinä hän sanoi rauhan edellyttävän muun muassa, että kaikkien maiden oli vetäydyttävä valtaamiltaan alueilta. Tällä hän ei tarkoittanut ainoastaan meneillään olleen ensimmäisen maailmansodan aikana, vaan myös useita eri valtioiden paljon aikaisemmin valloittamia alueita. Venäjän tsaarien ja kapitalistien anastamina alueita hän ilmoitti pitävänsä Puolaa, Suomea ja Ukrainaa sekä muita ei-isovenäläisiä maita.
Lenin ja Suomen itsenäisyys.
Suomen eduskunnan julistettua Suomen yksipuolisesti itsenäiseksi porvarienemmistöllä 6. joulukuuta Lenin tunnusti Suomen itsenäisyyden 31. joulukuuta 1917. On esitetty erilaisia arvioita siitä, miksi Lenin hyväksyi porvarillisen Suomen itsenäisyyden. Selvimpänä ovat nähtävissä Leninin puolueohjelmaankin kirjatut ideologiset syyt, joiden johdosta myös joukko muita valtioita – muun muassa Viro ja Ukraina – pääsi itsenäistymään neuvosto-Venäjästä. Leninin on esitetty toivoneen Suomessa puhkeavan vallankumouksen, joka palauttaisi Suomen jälleen neuvosto-Venäjän yhteyteen. Myös Suomen SDP:n pyyntö on saattanut vaikuttaa asiaan.
Lenin antoi määräykset toimittaa aseita ”Suomen proletariaattia varten” 7. tammikuuta 1918 (10 000 kivääriä) ja 17. tammikuuta (25 000 kivääriä) ”Suomen rautatien komissaarille”. Lenin julisti 30. tammikuuta 1918 päättäjäispuheessaan neuvostojen yleisvenäläiselle kokoukselle Suomen olevan vallankumouksellisen Venäjän ympärysvalta ja valtioliitossa sen kanssa, Internationaalin tiellä.
Suomessa Leninin asemaa itsenäisyyden tunnustajana korostivat ennen kaikkea kansandemokraatit. Ideologisesti toisella kannalla olevat ovat pitäneet sitä historian väärentämisenä. Suomen itsenäisyyden tunnustaminen ei ollut Leninille itsetarkoitus, vaan se oli ensisijaisesti keino sosialistisen vallankumouksen toteuttamisen helpottamiseksi Suomessa.
Toisen maailmansodan jälkeen suomalaiset tunnustukseen vedoten sanoivat ”Leninin antaneen Suomelle itsenäisyyden”, jotta tämän seuraajat eivät kehtaisi ”ottaa sitä pois”.
Leninin muistomerkit Suomessa.
Suomessa on ollut Leninin muistolaattoja ja muita hänelle omistettuja muistomerkkejä. Vuosina 2022–2023 poistettiin julkisilta paikoilta Leninin patsaat Kotkassa ja Turussa, sekä ehdotettiin Helsingin Leninipuiston nimeämistä uudelleen.