Odessos

Odessos (, myös , , ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Pontisessa Traakiassa nykyisen Bulgarian alueella. Se sijaitsi nykyisen Varnan kaupungin paikalla.
Maantiede.
Odessoksen kaupunki sijaitsi Pontisessa eli Mustanmeren puoleisessa Traakiassa meren länsirannalla Panysos-joen suussa. Sen laskettiin sijainneen 24 tai 34 roomalaista mailia Dionysopoliista ja 360 stadionin päässä Haimos-vuoren (nyk. Balkanvuoret) itäpäästä.
Odessoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä. Samalla rannikolla kaupungista pohjoiseen sijaitsivat Dionysopolis, Kallatis, Tomis, Istros ja Orgame, ja etelään Mesembria, Ankhiale ja Apollonia.
Historia.
Odessoksen paikalla oli varhaisempi traakialainen asutus. Odessoksen kaupunki oli Miletoksesta käsin perustettu kreikkalainen siirtokunta. Se perustettiin arkaaisella kaudella Astyageen hallituskauden aikana, ja ajoitetaan nykyisin noin vuosiin 585–570 eaa. tai vasta noin vuoteen 560 eaa. Arkeologia vahvistaa ajoituksen, sillä löydösten perusteella paikalla on ollut asutusta noin 575–550 eaa. lähtien.
Odessoksella vaikuttaisi olleen demokraattinen valtiomuoto. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Odēsseitēs" (), "Odēsitēs" () ja "Odāssitās" (). Odessoksessa oli seitsemän "fyleä", joista kuusi oli miletoslaista alkuperää ja seitsemäs, "Rhomaioi", lisättiin roomalaisella kaudella. Myös kaupungissa käytetty kalenteri oli miletoslainen.
400-luvulla eaa. kaupungin katsotaan kuuluneen Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, vaikka tälle onkin vain vähän suoranaisia todisteita. 300-luvun eaa. puolivälissä Odessos oli gettien alaisuudessa. Filippos II vapautti sen, jonka jälkeen kaupungilla oli alamaisuussopimus hänen kanssaan. Hellenistisen kauden alussa vuonna 313 eaa. Odessos oli mukana Pontoksen pentapoliina tunnetussa liitossa Lysimakhosta vastaan; sen muut jäsenet olivat Apollonia, Istros, Kallatis ja Mesembria.
Odessos löi omaa rahaa hellenistiseltä kaudelta 200-luvun eaa. lopulta lähtien. Varhaiset rahat ovat kultaisia stateereita ja tetradrakhmoja, jotka edustavat aleksandrialaista tai lysimakhoslaista tyyppiä. Niiden kuvituksessa esiintyy Serapis, jonka kultin Ptolemaios toi Aleksandriaan Pontoksen rannoilta.
Odessos tuli Rooman alaisuuteen vuonna 15 jaa. Kaupunki löi omaa rahaa myös Rooman keisarikaudella, ja ne ulottuvat ajallisesti Trajanuksesta Saloninaan, Gallienuksen vaimoon. Odessos kukoisti erityisesti 100- ja 200-luvuilla. 200-luvulla kaupunki kärsi goottien hyökkäyksestä. Rooman valtakunnan pääkaupungin siirto Konstantinopoliin toi Odessokselle uutta kukoistusta 300-luvulla.
Rooman valtakunnan jaossa Odessoksesta tuli osa Bysantin valtakunnaksi kehittynyttä Itä-Roomaa. Vuonna 447 Theodosius II solmi Odessoksessa rauhan Attilan johtamien hunnien kanssa. 600-luvulla kaupunkiin hyökkäilivät avaarit ja slaavit, ja bulgaarit valtasivat Odessoksen Bysantilta vuonna 679. Arvellaan, että rauhansopimus, jossa Bysantti luovutti Tonavan pohjoispuoliset alueet Bulgarian valtakunnalle, solmittiin Odessoksessa. Bulgaarit perustivat paikalle Varnan kaupungin.
Rakennukset ja löydökset.
Nykyisessä Varnassa on säilynyt vain vähän näkyviä antiikin aikaisia jäänteitä, koska myöhempi kaupunki on ollut samalla paikalla. Antiikin lähteiden perusteella Odessoksen kaupunki oli ympäröity muurein ainakin 300-luvulla eaa. Kaupungissa oli Apollonin kultti ja näin oletettavasti myös tälle omistettu pyhäkkö. Kaupungissa tiedetään olleen myös kreikkalainen teatteri.
Kaupungin tärkein arkeologinen löydös ovat suurikokoiset roomalaiset termit, jotka rakennettiin 100-luvulla jaa. Ne ovat Bulgarian suurin antiikin aikainen muinaisjäänne ja yhdet suurimmista tunnetuimmista roomalaisista kylpylöistä. Rakennuskokonaisuuden pinta-ala oli yli neliömetriä, ja korkeimmillaan se nousi 20 metrin korkeuteen. Kylpylässä oli apodyterium (pukuhuone), frigidarium (kylmä allas), tepidarium (lämmin allas), caldarium (kuuma allas) ja palaestra (tila sosiaalisia ja urheilullisia toimintoja varten). Kylpylät lämmitettiin lattianalaisella hypokaustijärjestelmällä. Termit saivat vetensä akveduktista.
Termien käyttö väheni Rooman valtakunnan taantumisen myötä, ja rakennus hylättiin ja osittain tuhoutui 200–300-luvuilla jaa. 400–500-luvuilla rakennettiin uusi, pienempi kylpyläkompleksi 300 metriä etelämmäksi, ja se tunnetaan pieninä tai eteläisinä termeinä. Suurten termien kaivaukset alkoivat vuosina 1905–1906 E. Kalinkan johdolla. Tämän jälkeen niitä jatkoivat veljekset Karel ja Hermann Skorpil. Lisäkaivauksia tehtiin vuosina 1959–1971 M. Mirchevin johdolla.
Muihin rakennuslöytöihin lukeutuu nymfaion, joka ajoittuu 400–500-luvuille, sekä asuinrakennusten ja teiden jäänteitä. Varhaisen kristillisen kauden löytöihin lukeuu muun muassa useita basilikakirkkoja, joista yhden katsotaan olleen kaupungin piispankirkko, sekä kukkulalta seitsemän kilometrin päästä kaupungista löydetty luostari.
Kaupungista löydettyä esineistöä on Varnan arkeologisessa museossa. Niihin lukeutuu muun muassa hautakiviä, veistoksia ja varhaisen kristillisen ajan taidetta.