Tasa-arvo Suomessa

Tasa-arvolla viitataan eri yksilöiden tai ihmisryhmien tasapuoliseen kohteluun. Esimerkiksi tasa-arvoisella yhteiskunnalla viitataan usein sukupuolten, yhteiskuntaluokkien ja etnisten ryhmien keskinäisiin suhteisiin sekä vähemmistöjen asemaan. Naisilla ja miehillä on tasa-arvoisessa yhteiskunnassa yhtä paljon oikeuksia ja velvollisuuksia, eivätkä eri ammattien ja yhteiskuntaluokkien väliset taloudellis-sosiaaliset erot ole kohtuuttoman suuria eikä niiden määräytymisperusteita koeta epäoikeudenmukaisiksi. 
"Mahdollisuuksien tasa-arvo" tarkoittaa, että jokaisella yksilöllä on mahdollisuus kilpailla työelämässä esimerkiksi siten, etteivät hänen taloudelliset edellytyksensä estä häntä opiskelemasta kykyjensä mukaiseen ammattiin ja ettei hänen sukupuolensa, ikänsä tai kuuluminen johonkin vähemmistöön haittaa hänen urakehitystään.
Juridiikka.
Tasa-arvo on Suomessa turvattu Suomen perustuslaissa, jonka 6 § 2 momentissa sanotaan: ”Ketään ei saa ilman hyväksyttävää perustetta asettaa eri asemaan sukupuolen, iän, alkuperän, kielen, uskonnon, vakaumuksen, mielipiteen, terveydentilan, vammaisuuden tai muun henkilöön liittyvän syyn perusteella”. Sen lisäksi Suomessa on säädetty erillinen laki sukupuolten välisestä tasa-arvosta, jonka ensimmäisesä artiklassa sanotaan lain tarkoituksesta seuraavasti:
Tasa-arvo suomalaisessa politiikassa.
Suomi on ensimmäinen maa, joka myönsi naisille täydet poliittiset oikeudet. Suomalaiset naiset saivat äänioikeuden vuonna 1906, ja samalla suomalaisille naisille annettiin oikeus asettua ehdolle eduskuntavaaleissa. Suomen ensimmäinen naispuolinen ministeri Miina Sillanpää aloitti apulaissosiaaliministerinä vuonna 1926. Tarja Halonen toimi Suomen ensimmäisenä naispuolisena presidenttinä vuosina 2000–2012. Halonen on ainoa naispuolinen presidentti Suomen kahdestatoista presidentistä. Anneli Jäätteenmäki toimi Suomen ensimmäisenä naispuolisena pääministerinä vuonna 2003. Naispääministereitä Suomessa on ollut kolme: Anneli Jäätteenmäki, Mari Kiviniemi ja Sanna Marin.
Sukupuolittunut väkivalta.
Suomi on yksi Euroopan vaarallisimmista maista naisille väkivaltatilastojen mukaan. Vuonna 2014 tehdyn EU-tutkimuksen mukaan jopa 47 % suomalaisista naisista on kokenut fyysistä tai seksuaalista välivaltaa 15 ikävuoden jälkeen. Vaikka vastaavanlaista EU-tutkimusta ei ole toistaiseksi toteutettu vuoden 2014 jälkeen, ei sukupuolittuneen väkivallan tilanne ole Suomen omien rikostilastojen valossa Suomessa merkittävästi parantunut. Vuonna 2021 poliisille tehtyjen raiskausilmoitusten määrä nousi jopa 60 prosenttia. Suomessa on käyty myös aktiivista yhteiskunnallista keskustelua seksuaalirikosten tutkintaan liittyvistä ongelmista, kuten tutkintojen hitaudesta, sekä Suomen seksuaalirikoslainsäädännön heikkouksista, joihin pyritään saamaan muutoksia vuonna 2022 esitetyn uudistetun seksuaalirikoslainsäädännön kautta.
Taloudellinen tasa-arvo.
Miesten keskituntipalkat olivat vuonna 22 prosenttia suuremmat kuin naisten. Suomalaiset työmarkkinat ovat huomattavan sukupuolittuneet, mikä tarkoittaa sitä, että Suomessa miehet ja naiset hakeutuvat yhä vahvasti tietyille aloille, jotka on perinteisesti mielletty "miesten" tai "naisten" ammateiksi. Esimerkiksi terveyden ja hyvinvoinnin alan työntekijöistä naisia on yli 80 %, kun vastaavasti tekniikan alan työntekijöistä yli 80% on miehiä. Niin kutsuttu "selittämätön palkkaero" viittaa palkkaeroon, jota ei voida selittää esimerkiksi erilaisella koulutustaustalla tai erilaisella toimenkuvalla. Kun nämä mahdolliset taustamuuttujat on otettu huomioon, naiset ansaitsevat yhä keskimäärin 6,7 % vähemmän kuin miehet.
Suomalaisen kokopäiväisen palkansaajan keskimääräinen kuukausiansio vuonna 2021 oli 3 656 euroa kuussa, mutta palkkajakauma oli niin epätasainen, että 63 prosenttia palkansaajista ansaitsi tätä vähemmän. Ilmiö johtuu etenkin siitä, että palkkahaitarin suurimmassa päässä oli pieni joukko ihmisiä, jotka ansaitsivat hyvin paljon keskivertoa enemmän. Suomessa on lisäksi paljon matalapalkka-aloja. Esimerkiksi toimistosiivoojien tuntipalkka oli 31 prosenttia keskipalkkaa pienempi vuonna 2016.
Keskimääräinen eläke vuonna 2021 oli Suomessa 1 784 euroa, ja siitä maksettiin lisäksi huomattavasti enemmän veroa kuin vastaavankokoisesta palkasta. 
Epätasa-arvoinen hoivavastuu.
Hoivavastuu lapsista kasaantuu Suomessa yhä pääsääntöisesti naisille, millä on huomattavia vaikutuksia naisten yhteiskunnalliseen aseman, tulotasoon sekä ammatilliseen kehitykseen. Vuonna 2020 naiset käyttivät 89 % vanhempien kesken jaettavissa olevista vanhempainrahapäivistä. Pohjoismaisessa vertailussa suomalaiset miehet käyttävät hyvin niukasti heille käytettävissä olevaa vanhempainvapaata. Isien vanhempainvapaan käytöllä on huomattu olevan yhteys äitien asemaan työmarkkinoilla. Tilastojen mukaan naiset tekevät myös miehiä enemmän kotitöitä ja ottavat miehiä useammin vastuun kodin ulkopuolisten ihmisten hoivaamisesta.
Asepalvelus.
Asevelvollisuus on Suomessa säädetty laissa vain miehille. Naiset ovat saaneet suorittaa asepalveluksen vuodesta 1995 lähtien, mutta suomalaisille naisille asepalvelus on yhä vapaaehtoista. Suomalaisista asepalvelukseen hakeutuneista naisia on vuosittain vain noin 1–2 %. Tammikuussa 2022 avattiin kansalaisaloite tasa-arvoisen maanpuolustuksen puolesta, jonka tavoitteena on muuttaa Suomen maanpuolustus aidosti tasa-arvoiseksi.
Opinnot ja ammatti.
Tytöt pärjäävät paremmin koulussa, mutta työelämässä poikia päätyy kuitenkin todennäköisemmin johtajiksi.
Terveys.
Miehet elävät lyhyemmän ja sairaamman elämän kuin naiset. Miehet kuolevat keskimäärin 6,9 vuotta nuorempina kuin naiset.
Uimahallivuorot.
Jotkut kaupungit ovat ottaneet käyttöön vain naisille tarkoitetut uimahallivuorot. Miehillä on tällöin mahdollisuus uida sekavuoroilla.