Suomen lähetyskunnan audienssi 1808

Suomen lähetyskunnan audienssi oli toimitus, joka järjestettiin keisari Aleksanteri I:n käskystä keskiviikkona 18. marraskuuta (30. marraskuuta) 1808, iltapäivästä kello 16.00. Audienssi suoritettiin Pietarin keisarillisessa Talvipalatsin Pyhän Yrjön Suuressa valtaistuinsalissa yksityisenä vastaanottona.
Ruotsin kirjallisuudessa Venäjän hallitsijan Suomalaisille antaman vastaanoton merkkitapahtumaa kutsutaan nimellä hylling eli kunnianosoitus, tapahtumia ruotsin historian kirjallisuudessa on kaksi, toinen kunnianosoitus on suoritettu lähetyskunnan vastaanottona, toinen vastaanotto suoritettiin Porvoon valtiopäivillä 17. (29.) maalikuuta 1809.
Lähetyskunnan jäsenten vastaanotto.
Suomen lähetyskunnan edustajat edustivat Suomen sodassa Venäjälle menettäneitä Suomen vallattuja läänejä ja antoivat seremoniallisessa hallitsijavakuutuksessa uskollisuuden valan valtiovälisessä yhdistymisaktissa, Sen yhteydessä kumarsivat keisarin valtaistuimen ja tämän keisarillisen valtikan edessä, jonka aikana suomalaiset vastasivat Suomen kansan kiitollisuudella siitä, että keisari oli luvannut säilyttää maan uskonnon, vapauden, lait, privilegion ja muut oikeudet.
Keisarin audienssissa lähetyskunnan valatoimituksesta annettua hallitsijavakuutusta ei ole säilynyt, mutta hallitsijavakuutuksen sisältämä esitys luettiin kuitenkin tietyin lisäyksin myöhemmin Porvoon valtiopäivillä. Tästä on muistona Säätytalon päätykolmion friisi sekä valtioneuvoston linnaan myöhemmin sijoitettu Robert Wilhelm Ekmanin valtiopäivämaalaus. Vakuutus toistettiin vuoden 1863 Aleksanteri II toimesta Helsingissä järjestetyssä vastaanottoaktissa. Vakuutuksesta on muistona senaatin torilla Aleksanteri II muistopatsas sekä Helsingin ritarihuoneelle sijoitettu Robert Wilhelm Ekmanin toinen valtiopäivämaalaus.
Lähetyskunnan puhe.
Lähetyskunta 18. (30.) marraskuuta 1808 tapahtuneen vastaanoton yhteydessä, sekä 20. marraskuuta (1. joulukuuta) 1808 esitettyjen (17) kohdan memoriaalissa esille tuomien pyyteiden toimittaessa, sekä myöhemmin Porvoon valtiopäivillä esityksistä saatujen päätösten ratifioinnin hetkellä, toimineet Suomensäätyjen laillisesti valitsemina edustajina, mutta kieltäytyivät säätyeduskunnan luottamuksesta järjestää valtiopäiviä Pietarissa. Suomen säätyjen lähettämä lähetyskunta on esityksiä antaessaan toiminut valiokuntana, jotka ovat vaaleissa valittuja edustajia, he ovat sillä oikeudella antaneet kirjallisesti sitovia Suomen sodan jälkeisen ajan itsehallintoa koskevia esityksiä. 
Ranskankielinen puhe keisarin valtaistuimen edessä 30. marraskuuta 1808.
Lähde:
Edustajien palkitseminen.
Lähetyskunnan jäseniä muistettiin keisarin audienssia edeltävänä päivänä 17. (29.) marraskuuta monilla armolahjoilla kuten rahahalla ja sormuksilla. Talonpoikia ja porvareita muistettiin valtion muistomitalilla, sekä papistoa ja aatelissäädyn edustajia Venäjän ritarikuntien arvomerkeillä.
Audienssin lopputulos.
Suomen lähetyskunta esiintyi nähtävästi vastaanotto tilaisuudessa valtionsäädyn asemassa. Suomalaiset ilmoittivat vasta 20. marraskuuta (1. joulukuuta) 1808 toimitetussa memoriaalissa keisarille olevansa jatkossa vain Suomea koskevia esityksiä, toiveita ja tietoja antava epävirallinen valtuuskunta. 
Suomen yhdistäminen Venäjän valtakuntaan.
Valtiosäätynä lähetyskunta mahdollisti Suomen ja venäjän välisen suuriruhtinaskunnan yhdistymisen jo joulukuussa 1808 Venäjän valtaamista Suomen lääneistä. Läänit nimettiin Venäjän alaisiksi Suomen suuriruhtinaskunnaksi nimityspäivänä 24. joulukuuta (5. tammikuuta) 1809, ennen lähetyskunnan ensimmäisten jäsenten paluuta Suomeen 24. joulukuuta (7. tammikuuta) 1809. 
Suuriruhtinaskunnan yhdistymisen jälkeen joulukuussa 1808 vuoden lopussa aloitettiin Suomen ja Venäjän välisten maarajatullien lakkauttamistoimet, meritullit sen sijan saivat jatkaa toimintaa entiseen tapaan. Vuoden 1808–1809 Suomen ja Venäjän raja- ja tullikysymykset ovat olleet esillä vuoden 1912 perustetussa salaneuvos S. F. Weberin tullikomiteassa. 
Edustajat.
Suomen lähetyskunnan jäsenistä olivat läsnä:
Lähetyskunnan ylimääräisten edustajien vastaanotot.
Ernst Gustaf von Willebrandin yksityinen audienssi suoritettiin aikaisemmin 14. marraskuuta (2. marraskuuta) 1808. hänen esitettyään tarpeen palata takaisin Suomeen, tästä huolimatta hän lähti Pietarista vasta 2. joulukuuta (14. marraskuuta) 1808.
Gabriel Erik Haartmanin audienssi suoritettiin 24. marraskuuta (12. marraskuuta) 1808. Haartman luki keisarin ensitapaamisella ranskankielisen puheen, joka käynnisti yliopistoa koskevat neuvottelut venäläisen opetusministeri P. ​​V. Zavadovskin johdolla.
Lähetyskunnan palaaminen Suomeen.
Suomen lähetyskunnan neuvottelemista pohjaesityksistä joitakin päätöksiä annettiin keisarin lupauksena jo lähetyskunnan tiedoksi ennen heidän paluuta Suomeen, loputkin päätökset hyväksyttiin Porvoon valtiopäivien avajaisjuhlassa. Käskykirje valtiopäivien järjestämiseksi ja säätyjen koollekutsumiseksi annettiin lähetyskunnan viimeisille Suomeen palaaville jäsenille 1. helmikuuta 1809. Porvoon valtiopäivät järjestettiin samana vuonna 10. (22.) maaliskuuta 1809, eli vajaa kaksi kuukautta lähetyskunnan paluun jälkeen. 
Suomen suuriruhtinaskunnan hyllning.
Ensimmäinen hyllning, toimitettiin Suomen lähetyskunnan jäsenille Keisarin audienssissa uskollisuuden valatilaisuutena, jolloin lähetyskunnan edustajat sai esitysoikeuden memoriaaliin. Toinen hyllning, toimitettiin Suomen konstituutioiden vahvistamistilaisuutena Porvoon valtiopäivillä 17. (29.) maaliskuuta 1809.