tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Giovanni Battista Grassi

Giovanni Battista Grassi () oli italialainen eläintieteilijä, joka tutki muun muassa malariaa ja sitä kantavia hyttysiä, mehiläisten embryologiaa, loisia ja erityisesti viinikirvoja, ankeriaiden muodonmuutosta ja vaellusta sekä termiittejä. Grassi osoitti, että vain "Anopheles"-suvun hyttyset kantavat malarialoista. Hän toimi myös senaattorina.
Elämä ja tutkimustyö.
Battista Grassi suoritti lääketieteellisen yliopistotutkinnon Pavian yliopistossa Camillo Golgin ja Giulio Bizzozero opetuksessa. Valmistumisensa jälkeen hän tutki lääketieteellisesti kiinnostavia loismatoja, erityisesti hakamatoa, komparatiivisen anatomian laitoksella Sapienzan yliopistossa Roomassa.
Vuodesta 1878 eteenpäin hän työskenteli ensin Messinassa tutkien nuolimatoja ja sen jälkeen Heidelbergissä Karl Gegenbaurin ja Otto Bütschlin seurassa. Heidelbergissä hän myös avioitui Maria Koenenin kanssa.
Vuonna 1883 Grassista tuli komparatiivisen eläintieteen professori Catanian yliopistossa, jossa hän perehtyi heisimatoihin ja ankeriaiden elinkaareen. Samalla hän tutki mureenoja Roomassa. Cataniassa Grassi alkoi opiskella entomologiaa, ja kirjoitti varsinaisten tieteellisten julkaisujensa ohella entomologiasta oppilastekstin "I Progenitori degli insetti e dei miriapodi" () vuonna 1886. Hän alkoi myös perehtyä malariaan, ja työskenteli Raimondo Felettin kanssa erityisesti lintumalariaa tutkien.
Grassi toimi vuodesta 1895 entomologina Roomaa kiertävässä malariantutkimusryhmässä, johon kuuluivat hänen lisäkseen Angelo Celli, Amico Bignami, Giuseppe Bastianelli ja Ettore Marchiafava. Hän osoitti "Anopheles claviger" -hyttyslajin levittävän malariaa ihmisissä. Vuosien 1900 ja 1902 välillä Grassi, Gustavo Pittaluga ja Giovanni Noé tekivät malariantutkimusta Agro Portuensessa, Fiumicinossa, Tiber-joella ja Capacciossa.
Grassi jätti malarian tutkimisen vuonna 1902 ja alkoi perehtyä leishmaniaasia aiheuttavaan hietakärpäseen ("Phlebotomus papatasii") sekä viinirypäleiden tuholaisena tunnettuun viinikirvalaji "Phylloxera vastatrixiin". Endeemisen malarian palatessa Italiaan ensimmäisen maailmansodan seurauksena hän jatkoi hyttystutkimuksiaan ja teki niitä kuolemaansa saakka.
Julkaisut.
Osittainen luettelo Grassin töistä:
Tunnustukset.
Giovanni Battista Grassille myönnettiin Royal Societyn Darwin-mitali vuonna 1896. Italian posti julkaisi hänen kuvaansa kantavan muistopostimerkki vuonna 1955.
Analog Science Fiction and Fact

Analog Science Fiction and Fact on yhdysvaltalainen tieteiskirjallisuusaiheinen lehti. Se on ilmestynyt useilla nimillä vuodesta 1930, ja se on alallaan kotimaassaan vanhin yhä julkaistava lehti. Lehden nimi oli aluksi "Astounding Stories of Super-Science". Ensimmäinen merkittävä nimenmuutos tapahtui vuonna 1938, jolloin nimeksi tuli "Astounding Science-Fiction". Vuonna 1960 uudeksi nimeksi tuli "Analog Science Fact &amp; Fiction", joka myöhemmin on muuntunut muotoon "Analog Science Fiction and Fact".
Campbellin aika.
Tieteiskirjallisuuden niin sanotun kulta-ajan voidaan katsoa alkaneen vuodesta 1938, jolloin John W. Campbellista tuli lehden päätoimittaja. Campbell muutti lehden nimeksi "Astounding Science Fiction" entisen "Astounding Stories" -nimen tilalle ja määritteli lehden julkaisemille novelleille suuntaviivoja. Novelleissa tuli keskittyä mahdollisuuksien rajoissa oleviin tieteellisiin saavutuksiin ja näiden saavutusten vaikutuksiin yksilöihin. Lisäksi korostettiin tarinoiden juonen ja henkilöhahmojen merkitystä. Campbellin johdolla "Astounding Science Fictionista" tuli lajityyppinsä merkittävin julkaisu, kunnes vuonna 1950 alkoi ilmestyä lukuisia kilpailevia lehtiä, kuten "Galaxy Science Fiction". Campbell toimi lehden päätoimittajana kuolemaansa saakka, vuoteen 1971.
Kirjoittajat.
Analog on vuosien kuluessa julkaissut novelleja useilta merkittäviltä tieteiskirjailijoilta, kuten Isaac Asimov, Robert A. Heinlein, Poul Anderson ja Lois McMaster Bujold.
Levikki.
Lehden levikki oli suurimmillaan vuonna 1983, jolloin sillä oli 115 000 tilaajaa. Vuonna 2006 levikki oli 28 319.
Betty Lou Gerson

Betty Lou Gerson (20. huhtikuuta 1914 Chattanooga, Tennessee – 12. tammikuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten radionäyttelijänä, mutta hän esiintyi myös elokuvissa, televisiossa ja toimi ääninäyttelijänä.
Gersonin ensimmäinen merkittävä radiorooli oli "First Nighter" -kuunnelmasarjassa, jossa hän esiintyi Don Amechen vastanäyttelijänä. Hän esiintyi myös muun muassa sarjoissa "Grand Hotel" ja "Lux Radio Theater".
Elokuvissa ja televisiossa Gersonilla oli pieniä rooleja muun muassa Maija Poppasessa ja Hämärän rajamailla -sarjassa. Tunnetuin yksittäinen elokuvarooli hänellä oli ääninäyttelijänä elokuvassa 101 dalmatialaista, jossa hän esitti Cruella de Vilin roolin.
Fosfokreatiini

Fosfokreatiini eli kreatiinifosfaatti (C4H10N3O5P) on tärkeä lihasten ja hermoston energian lähde. Ihmisen elimistön fosfokreatiinista onkin 95% keskittynyt luustolihaksiin. Elimistössä fosfokreatiinin fosfaattiryhmä siirretään kreatiinikinaasientsyymin avulla ADP:lle, jolloin muodostuu kreatiinia ja ATP:tä. Kreatiinikinaasi pystyy myös katalysoimaan käänteistä reaktiota, jossa fosfaattiryhmä siirretään ATP:ltä kreatiinille. 
Biosynteesi ja katabolia.
Fosfokreatiinia muodostetaan maksassa aminohapoista Maksa syntetisoi kreatiinia arginiinista, glysiinistä ja metioniinista. ATP luovuttaa kreatiinille fosfaattiryhmän, jolloin syntyy fosfokreatiinia. Elimistössä fosfokreatiini hajotetaan kreatiniiniksi, joka poistuu elimistöstä virtsan mukana.
Fosfokreatiini ja sairaudet.
Erittäin harvinaisessa pyörörappeuma-hyperornitinemiassa ihmisen elimistön ornitiinipitoisuus on huomattavan korkea. Ornitiini haittaa kreatiinin muodostumista ja täten myös pienentää fosfokreatiinin määrää, mikä voi johtaa aineenvaihdunnan häiriöihin. 
Sarkooman kehittyessä kreatiinikinaasientsyymin määrä elimistössä vähenee. Tämän vuoksi fosfokreatiinipitoisuuksien määrittämistä voidaan käyttää hyväksi sarkooman diagnosoinnissa. Fosfokreatiinin käyttöä sydänsairauksien hoidossa on myös tutkittu .
Götiska förbundet

Götiska förbundet ("Gööttiläinen liitto") oli Ruotsissa vaikuttanut yhdistys, joka pyrki luomaan kansallisen ajattelutavan muinaisten germaanien hengessä. Yhdistys perustettiin vuonna 1811 Jacob Adlerbethin johdolla, ja se hajosi 1844. Yhdistys julkaisi lehteä "Iduna" (1811–1824, 1845).
Idunassa ilmestyivät E. G. Geijerin merkittävimmät runot ja Esaias Tegnérin "Fritjofin taru".
Sen tunnettuja jäseniä olivat (suluissa muinaispohjoismainen jäsennimi):
Hjärne

Hjärne (myös Hiärne) on ruotsalainen aatelissuku, joka on ollut edustettuna myös Suomen aatelissa. Suomessa sukuun kuului 1800-luvulla myös vapaaherrallinen haara. Suomalainen sukuhaara on kuitenkin sammunut kokonaan.
Suurvalta-ajalla aateloitu Hjärne-suku ei ole sukua samannimiselle keskiaikaiselle norjalais-ruotsalaiselle Hjärnen valtaneuvossuvulle, vaikka näin 1700-luvulla luultiinkin.
Suku on lähtöisin Ruotsin Värmlannista ja sen varhaisin tunnettu esi-isä oli 1500-luvulla Älgån pitäjän Fröbolissa asunut lautamies Jon Torsteninpoika. Hänen poikansa oli Nevanlinnassa kirkkoherrana toiminut Erlandus Jonæ (1596–1654), jota alettiin kutsua nimellä Hiärne hänen kotipitäjänsä lähellä sijainneen Hiernskog-nimisen paikan mukaan. Hänen poikansa, maaherra, arkkiatri ja Vuorikollegion varapuheenjohtaja Urban Hjärne aateloitiin nimellä "Hiärne" ("Hjärne") vuonna 1689. Suku esiteltiin samana vuonna Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1149. Sukuun kuulunut valtaneuvos Gustaf Adolf Hjärne korotettiin vuonna 1762 vapaaherraksi ja 1770 kreiviksi, mutta introduktio Ritarihuoneelle jäi kummallakin kerralla suorittamatta ja tämä sukuhaara sammui mieslinjalta hänen kuollessaan vuonna 1805. Suku korotettiin 1779 ritaristoon eli aateliston toiseen luokkaan.
Suomessa asuneen Gustaf Hjärnen sukuhaara merkittiin Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 aatelisena sukuna numero 87. Hänet korotettiin vuonna 1841 vapaaherraksi ja vapaaherrallinen sukuhaara sai kaksi vuotta myöhemmin numeron 34. Suomessa suku sammui mieslinjalta 1880 ja lopullisesti 1905. Sukua on 1920-luvulta alkaen asunut myös Yhdysvalloissa.
Ruhpolding

Ruhpolding on Saksassa Baijerin osavaltiossa sijaitseva kunta. Kunnan väkiluku on noin 6 700 asukasta. Se kuuluu Ylä-Baijerin hallintopiiriin ja Traunsteinin piirikuntaan. 
Ruhpoldingissa on ampumahiihtokeskus. Siellä on järjestetty vuosina 1979, 1985, 1996 ja 2012 ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut.
Kunnan elinkeinoja ovat matkailu ja urheilu. Siellä voi harrastaa mm. golfia, hiihtoa, maastopyöräilyä, ammuntaa, patikointia ja perhokalastusta.
Martti Ahtisaari Instituutti

Martti Ahtisaari Instituutti ("Martti Ahtisaari Institute of Global Business and Economics") on vuonna 2008 perustettu Oulun yliopiston taloustieteiden tiedekunnan kansainvälisen talouden koulutus- ja tutkimuslaitos. Se on nimetty presidentti Martti Ahtisaaren mukaan. Instituutin toiminta painottuu kotimaahan, mutta sillä on myös kansainvälisiä yhteyksiä esimerkiksi Kiinaan ja Ranskaan.
Kasimir

Kasimir on miehen etunimi, josta on käytössä myös kirjoitusasu Casimir. Nimi on slaavilaista alkuperää ja merkitsee rauhantekijää. Kasimir ("Kazimierz") on ollut myös useiden Puolan hallitsijoiden nimi.
Suomessa nimi Kasimir on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta kesäkuun 2025 loppuun mennessä noin 1250 ja Casimir hieman alle 700 henkilölle. Suurin osa heistä on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Kasimirin nimipäivä on 1. heinäkuuta.
Tunnettuja Kasimireja ja Casimireja.
Puolan hallitsijoita ja prinssejä.
("Kazimierz") on ollut usean Puolan hallitsijan nimi:
Guajirot

Guajiro-intiaanit eli wayuu-kansa on Venezuelan toiseksi suurin etninen ryhmä. Guajiroita asuu muun muassa Maracaibon kaupungin pohjoispuolen köyhällä alueella. Heitä asuu myös Kolumbiassa. Guajirot muodostavat vajaan 300 000 vähemmistön Venezuelassa.
Intiaanien keskuudessa elintaso on alhainen. Suomen Lähetysseura tekee työtä guajiro-intiaanien parissa; alkuperäiskulttuuria vaalitaan, lapsille ja
aikuisille tarjotaan lukutaito- ja tukiopetusta sekä ehkäisevää terveydenhuoltoa.
Klaanit.
Guajiroiden kultturissa perheet ovat jakautuneet klaaneihin jotka ovat: 
Taiteissa.
Kirjassa "Vanki nimeltä Papillon" päähenkilö Papillon elää rannikolla asuvan guajiro-heimon luona puoli vuotta.
Yhdystie 9381

Yhdystie 9381 on Suomen tieverkkoon kuuluva yhdystie Tornionjoki- ja Muonionjokilaaksoissa Lapin maakunnassa. Tie alkaa valtatieltä 21 Pellon keskustaajaman pohjoispuolella lähellä Lempeän kylää, ja sen linjaus seuraa läheltä Tornion- ja Muonionjokien rantaa, päättyen Kolarin keskustaajaman länsipuolelle jossa se yhtyy seututiehen 943. Tien pituus on noin 68 kilometriä. Pellossa tien osoitenimenä on Väylänvarrentie, ja Kolarissa Lappeantie.
Tie johtaa Lempeän, Naamijoen, Jarhoisen, Väylänpään, Hietasen ja Lappean kylien lisäksi useiden pienempien asutusryhmien halki.
Suomen sotavankileirit jatkosodassa

Suomen sotavankileirit jatkosodassa olivat suomalaisten jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 saamien sotavankien vankileirejä. Niillä pidettiin noin 64 000 neuvostosotilasta. Suomalaiset jakoivat sotavangit eri ryhmiin, kuten poliittisiin, upseereihin ja miehistöön ja usein myös eri etnisiin ryhmiin, ja esimerkiksi juutalaiset olivat omana ryhmänään. 
Sotavankileirien hallinto.
Sotavankien hallinnosta vastasi ensin sodan alussa Suojeluskuntien Yleisikunnasta eriytetty Kotijoukkojen esikunta, jonka sotavankitoimiston päällikkönä toimi Eljas Erkko. Vuonna 1942 perustettiin Päämajaan erillinen sotavankitoimisto, jonka päälliköksi määrättiin eversti Sulo Malm. Sotavankiorganisaatio uudistettiin 2. syyskuuta 1943, jolloin sotavankien hallinto siirrettiin Yleisesikunnan päällikön alaisuuteen. Tuolloin perustettiin Sotavankikomentajan esikunta, jonka komentajaksi määrättiin eversti Malm.
Sotavankikomentajan esikunnan alaisuudessa toimi myös sotavankitarkastajia, joiden tehtävänä oli valvoa vankien käsittelyä, käyttöä, vartiointia ja huoltoa. Sotatoimiyhtymissä toimi sotavankiasian upseereita, jotka tekivät tarkastuksia sotatoimialueen vankimuodostelmissa. Kotialueella myös suojeluskuntapiirien komentajat olivat vastuussa piirinsä alueella olevien sotavankien kohtelusta.
Marsalkan huomiot.
Jatkosodan ensimmäisenä talvena marsalkka Mannerheim oli huolissaan sotilaiden ja siviilien ravitsemuksesta sekä sotavankien ruoka-annoksista. Mannerheim piti raportteihin syvennyttyään sotavankien muonan vitamiinipitoisuutta riittämättömänä ja vaati parannuksia sotavankien oloihin. Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana marsalkka vetosikin Genevessä sijaitsevaan Kansainvälisen Punaisen Ristin komiteaan. Seurauksena Yhdysvalloista ja Sveitsistä saatiin seuraavan kahden vuoden aikana 200 tonnia elintarvikkeita ja lääkkeitä sotavangeille. Jakelu sotavankileireille tapahtui Suomen Punaisen Ristin kansainvälisen komitean ohjeiden mukaan ja heidän edustajiensa valvonnassa. 
Mannerheim myös vieraili sotavankileirillä tarkastaen vankien vaatetusta ja asuinoloja ja jopa maistoi heidän ruokaansa. Palattuaan Mikkelin päämajaan hän lähetti jokaiselle upseerivangille savukeaskin omalla kustannuksellaan. Tämä maksoi marsalkalle 9 000 silloista markkaa.
Leirien organisaatio.
Sotavankileirit jakaantuivat pää,- ala-, tai työmaaleireiksi. Pääleirissä sijaitsivat esikunta ja vartioston tukikohta. Alaleiri oli pääleirin alaisuudessa toimiva yksikkö, joka oli sotilasvartioinnissa, -huollossa ja majoituksessa. Leirien vartijoina toimivat sotilaat olivat pääsääntöisesti B I -luokan tai B II -luokan sotilaita. Heidän piti suorittaa kymmenen päivän vartijakurssi, joka käsitti aseenkäsittely- ja kurinpalautusharjoituksia. Alle 18-vuotiaat saivat toimia vain lähetteinä.
Latakian maakunta

Latakian maakunta () on yksi Syyrian 14 maakunnasta. Se sijaitsee Välimeren rannalla, läntisessä Syyriassa Turkin rajalla. Maakunnan pääkaupunki on Latakia. Toinen merkittävä kaupunki on Jabla.
Vuoden 2004 väestönlaskennassa maakunnan väkiluku oli 879 551 asukasta. Vuoden 2011 tammikuun väkiluvuksi Syyrian tilastokeskus kirjasi jo 1 229 000. Vuoden lopussa, kun Syyrian sisällissota oli jo meneillään, väestöarvio (31.12.2011) oli 1 008 000 asukasta.
Maakunta rajoittuu idässä Idlibin ja Haman, sekä etelässä Tartusin maakuntaan. Lännessä vastassa on Välimeri ja pohjoisessa naapurina on Turkki. 
Latakian maakunta on maataloustuotantoaluetta, jossa viljellään tupakkaa, puuvillaa, viljoja ja hedelmiä.
Aluehallinnossa maakunta on jaettu neljään piirikuntaan. Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan niiden väkivuvut oja väestöosuudet maakunnan väkiluvusta olivat:
Norkko

Norkko on pehmeälapakkoinen tähkäntapainen kukinto, jossa on pienet kukat ja joka kukkimisen jälkeen varisee kokonaisena. Norkkoja ovat esimerkiksi useimpien koivukasvien ja pyökkikasvien heimoihin kuuluvien puiden, kuten koivujen, leppien, pyökkien ja tammien kukinnot.
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten trap

Olympiahaulikko "(nykyinen trap)" ammuttiin 20. syyskuuta. Kilpailun voitti Neuvostoliiton Dmitri Monakov.
Välierävaiheen jälkeen kilpailua johtivat Monakov ja Tšekkoslovakian Miroslav Bednařík tuloksella 197. Finaalissa he molemmat ampuivat täydet 25 kiekkoa ja joutuivat uusintaan yhteistuloksella 222. Siinä Monakov oli parempi 8–7. Pronssista uusivat kolme miestä, jotka olivat ampuneet tuloksen 219. Lopulta 3. sijan vei Belgian Franz Peeters. Suomea lajissa edustivat Matti Nummela ja Timo Nieminen. Nummela sijoittui kahdeksanneksi ja Nieminen jaetulle 43. sijalle.
NPK-luku

NPK-luku tarkoittaa lukemaa jolla ilmaistaan lannoitteen sisältämien kolmen merkittävimmän kasvien pääravinteen määrän. NPK viittaa näiden alkuaineiden tunnuksiin: typpi (N), fosfori (P), kalium (K). NPK-luku voi esimerkiksi olla seuraavanlainen: NPK 20-12-0, jossa luvut ilmaisevat prosenttiosuuksia. Se minkä prosenttiosuuksia luvut on olemassa kahdenlaista käytäntöä. Toisessa luvut ilmoittaa puhtaan alkuaineen osuuden lannoitteessa, ja toisessa tavassa ilmoitetaan tiettyjen oksidien määrän. Tämä johtuu siitä, ettei toisia alkuaineita löydy luonnosta puhtaana, tällaisia ovat fosfori ja kalium. Tämän vuoksi lannoitteessa kyseiset alkuaineet on vanhastaan ilmoitettu fosforipentoksidina (P2O5) ja kaliumoksidina (K2O). Kummissakin merkintätavassa typpi on ilmaistu puhtaana alkuaineena.
Sama lannoite molemmilla merkintätavoilla:
Alkuaineiden prosenttiosuuksina: NPK 20-22-17&lt;br&gt;
Oksidien prosenttiosuuksina: NPK 20-51-20
Merkintätavat eri maissa.
Euroopan unioni on säätänyt, että jäsenmaat voivat valita vapaasti kumman merkintätavan ottavat käyttöön. Säännös koskee lannoitteita, jotka on merkitty "EY-LANNOITE" merkinnällä. Jos käytetään oksideja, niin merkinnässä täytyy käyttää difosforioksidia (P2O5) ja kaliumoksidia K2O.
Suomessa käytetään kaikkien kolmen alkuaineen prosenttiosuuksia. Laki antaa myös mahdollisuuden ilmoittaa näiden rinnalla oksidien määrän.. Yhdistyneessä kuningaskunnassa fosfori ja kalium ilmoitetaan oksidimäärinä. Merkintätavan selvittäminen on tärkeää että voidaan säilyttää lannoitteiden vertailuarvo.
Oksidimäärien muuntaminen alkuainemääriksi.
Moolimassojen avulla oksidista voidaan laskea alkuaineen osuus, jota sitten käytetään kertoimena oksidi-lukuun, jolloin saadaan alkuaineen osuus prosentteina.
Fosfori
Fosforin osuus Fosforioksidista (P2O5) on 43.6% = 0.436.
P = 0.436 * P2O5
Esim. P = 0.436 * 51 = 22.236 = 22%
Kalium
Kaliumin osuus kaliumoksidista (K2O) on 83% = 0.83.
K = 0.83 * K2O
Esim. K = 0.83 * 20 = 16.6 = 17%
Yara International

Yara International ASA on norjalainen, pääasiassa lannoitteita valmistama yritys, joka on yksi maailman suurimmista typpilannoitteiden valmistajista. Yara International valmistaa noin neljänneksen Euroopassa tuotetuista lannoitteista. Yara eriytettiin Norsk Hydrosta 25. maaliskuuta 2004 omaksi pörssiyhtiökseen. Sen muodostivat Norsk Hydron aiemmat kaksi divisioonaa: "Hydro Agri" sekä "Hydro Gas &amp; Chemicals".
Vuonna 2007 Suomen valtio myi omistamansa Kemira Growhow Oy:n osakkeet Yara Internationalille, joka lunasti sen jälkeen muiden omistamat osakkeet yhtiössä. Integraation myötä Kemira GrowHow jatkoi toimintaansa Yara Internationalin tytäryhtiönä nimellä Yara Suomi.
Tridacna rosewateri

Tridacna rosewateri on jättiläissimpukkalaji. Se elää luonnossa vain Mauritiuksen lähivesillä Intian valtameressä. Laji on kuvattu tieteellisesti vuonna 1991. 
Ulkonäkö ja koko.
"Tridacna rosewateri" on pienimpiä jättiläissimpukkalajeja; se kasvaa korkeintaan 15–20 cm pitkäksi. Sillä on kaksiosainen, voimakkaan poimullinen kuori, joka on ohuempi kuin sukulaislajeilla. Kuoren ulkopintaa peittävät ohuet, hyllymäiset suomut. Suomuisen kuoren takia se muistuttaa sukulaislajia "Tridacna squamosa". Kuoren välistä työntyy esille hyllyvä "vaippa", jonka keskellä törröttää putkimainen hylkyaukkoa ympäröivä suuosa. Toinen huomamattomampi aukko liittyy veden sisäänvirtaukseen.
Alegro

Kauppakeskus Alegro sijaitsee Alfragideissa, Amadorassa, Lissabonin lähellä. Kauppakeskus avattiin marraskuussa 2007. Kauppakeskuksen omistaa Auchan ja Immochan, joka on Auchan-ryhmittymän liiketilojen hallintaan keskittynyt yhtiö.
Kauppakeskus Alegron kerrospinta-ala on 39 000 neliömetriä ja kauppakeskuksessa sijaitsee noin 122 liikettä. Kauppakeskuksessa on muun muassa ravintolamaailma ja Jumbo-hypermarketketju.
Kulkuyhteydet.
Parhaiten kauppakeskukseen pääsee autolla.
Yser

Yser (, ) on 78 kilometriä pitkä joki, joka saa alkunsa Pohjois-Ranskasta Nordin departementista, virtaa Belgiaan ja laskee Pohjanmereen Belgian Nieuwpoortissa.
Joen lähellä käytiin ensimmäisen maailmansodan aikana Yserin taistelu.
Darren Star

Darren Star (s. 1961) on yhdysvaltalainen tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on tullut tunnetuksi lukuisten suosittujen TV-sarjojen luojana.
Darren Starin kuuluisimmat luomukset ovat luultavasti "Beverly Hills 90210", "Melrose Place" sekä Sinkkuelämää, joka kylläkin perustui Candace Bushnellin kirjoituksiin. Star toimi myös "Sex and the City – Sinkkuelämää" elokuvan tuottajana. 
Darren Star opiskeli University of Californiassa Los Angelesissa. Hän on taustaltaan juutalainen. Starilla on nykyisin asunnot sekä Los Angelesissa että New Yorkissa. Star on avoimesti homoseksuaali.
TAP Portugalin lento 425

TAP Portugalin lento 425 oli TAP Portugalin lento Belgian Brysselistä Portugalin Madeiralle. Lentoon kuului välilasku Lissaboniin. 19. marraskuuta 1977 lennolla käytetty Boeing 727-282Adv liukui laskeutuessaan huonossa säässä ulos kiitotieltä ja tuhoutui. Koneessa olleista 164 ihmisestä 131 kuoli onnettomuudessa.
Lentokapteeni João Lontrão ja lentoperämies Miguel Guimarães Leal ryhtyivät noin kello 21.48 kolmanteen laskeutumisyritykseen Madeiran lentokentälle. Heidän työaikansa oli kestänyt tähän mennessä 13 tuntia ja 15 minuuttia, ja väsynyt miehistö oli yrittänyt jo kahdesti laskeutua vaikeissa olosuhteissa ainoastaan 1 600 metrin pituiselle kiitotielle. Kolmannen yrityksen jälkeen olisi ainoa vaihtoehto ollut yrittää Kanariansaarten Gran Canarialle. Kolmas laskeutumisyritys meni pitkäksi ja kone liukui kiitotieltä ulos.
Onnettomuudessa sai surmansa yhteensä 131 henkeä tehden siitä Portugalin historian pahimman lento-onnettomuuden. Madeiran lentoaseman kiitotie oli vaarallisen lyhyt ja onnettomuuden seurauksena sitä jatkettiin 200 metrillä vuosien 1982–1986 aikana. Myöhemmin sitä on jatkettu 2 777 metrin mittaiseksi.
Hanna Zdanowska

Hanna Elżbieta Zdanowska (s. 23. maaliskuuta 1959 Łódź) on puolalainen poliitikko. Hän edustaa kristillisdemokraattista Kansalaisfoorumi-puoluetta.
Zdanowska istui Sejmin jäsenenä vuodesta 2007–2010. Synnyinkaupunkinsa Łódźin pormestariksi Zdanowska valittiin 2010. Varsinaiselta ammatiltaan Zdanowska on ympäristöinsinööri. Hän on naimaton.
Keesojen lehto

Keesojen lehto on suomalaismuusikko Pekka Pohjolan kolmas studioalbumi, joka ilmestyi maaliskuussa 1977. Se on julkaistu nimellä Mathematician's Air Display Isossa-Britanniassa ja Japanissa sekä nimellä Skuggornas tjuvstart Ruotsissa. Näiden maiden lisäksi albumi on julkaistu ainakin Italiassa, Yhdysvalloissa, Saksassa ja Benelux-maissa. "Keesojen lehto" on Pekka Pohjolan myydyin albumi, ja se valittiin vuoden albumiksi Musa-lehdessä vuonna 1977. Albumin raidat on nimennyt Hector. 
Suomessa albumi julkaistiin maaliskuussa 1977 vinyylilevynä ja C-kasettina. Vuonna 1994 albumista julkaistiin ensimmäinen CD-painos Love Recordsin toimesta. Vuonna 2002 sama painos julkaistiin uudelleen remasteroituna. Vuonna 2015 Svart Records julkaisi albumista kaksi rajoitettua vinyylipainosta: 300 kappaleen painoksen mustalla vinyylillä ja 200 kappaleen painoksen ruskealla vinyylillä. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Pekka Pohjola. 
A-puoli.
B-puoli
Julkaisut ulkomailla.
Albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa ulkomailla heti julkaisuvuotena 1977 Isossa-Britanniassa nimellä "Pekka - The Mathematician's Air Display". Albumin julkaisi Virgin Records. Britanniassa albumi julkaistiin CD-painoksena vuonna 2010, tällä kertaa julkaisijana Esoteric Recordings. Vuonna 1977 albumi julkaistiin tähän asti ainoan kerran Ruotsissa vinyylilevynä Love Records -levy-yhtiön toimesta nimellä "Skuggornas tjuvstart". Vuonna 1979 albumi julkaistiin ensi kertaa Japanissa, levy-yhtiönä Virgin Records. Tämän jälkeen albumi on julkaistu Japanissa CD-levynä vuosina 1994, 2007 ja 2020. Albumi julkaistiin nimellä "Mike Oldfield - The Consequences Of Indecisions" Alankomaissa kuvavinyylinä vuonna 1981. Samana vuonna albumi julkaistiin Saksassa nimellä "Mike &amp; Sally Oldfield, Pekka Pohjola" vinyylilevynä ja uudestaan seuraavana vuonna 1982. Levy julkaistiin Saksassa myös nimellä "Mike Oldfield - The Consequences Of Indecisions". Yhdysvalloissa albumi julkaistiin vuonna 1981 nimellä "US-101", julkaisijana Love Records. Albumi julkaistiin myös Italiassa nimellä "US-101" vinyylilevynä vuosina 1983 ja 1987 sekä C-kasettina vuonna 1983. Albumista on julkaistu myös C-kasetti Benelux-maihin nimellä "Mike &amp; Sally Oldfield, Pekka Pohjola".
Timo Turpeinen

Timo Jukka Turpeinen (s. 8. helmikuuta 1959 Lieksa) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Turpeinen keikkailee oman Timo Turpeinen Bandinsa kanssa soittaen erityisesti suomalaista iskelmää. Lisäksi hän on duetoinut vuosien ajan Sonja Lumpeen kanssa. Turpeisen tunnetuimpia kappaleita on alun perin Markku Blomqvistin vuonna 1977 levyttämä ”Liehuva liekinvarsi”. Turpeinen itse esitti tämän kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1991.
Timo Turpeinen lauloi 1970-luvun lopulla yhtyeessä nimeltä Funky President, jolta ilmestyi yksi englanninkielinen single. 1980-luvulla hän liittyi Bluesshakers-yhtyeeseen ja aloitti soolouransa vuonna 1989. Bluesshakers esiintyi myös "Hymyhuulet"-sarjassa nimellä The Hepamamas. Moulin Rougers -yhtyeessä tehtiin englanninkielistä musiikkia. Soolouralle Turpeinen lähti 1980-luvulla, jolloin hän levytti kaksi coverlevyä, "Reissumiehen muistot" (1989) ja "Liehuva liekinvarsi" (1991). 1990-luvulta lähtien Turpeinen on esittänyt omia laulujaan.
Turpeinen on tehnyt lauluja myös muille artisteille kuten Vicky Rostille.
Stefan Attefall

Jan Stefan Attefall (s. 21. elokuuta 1960 Lycksele) on ruotsalainen poliitikko, joka edustaa Kristillisdemokraatteja. Attefall on istunut valtiopäivien jäsenenä vuosina 1991–1994 ja jälleen 1998–2014. Hän oli kristillisdemokraattien valtiopäiväryhmän puheenjohtajana vuosina 2006–2010, minkä jälkeen Attefall toimi julkishallinto- ja asuntoministerinä vuosina 2010–2014.
Ennen uraansa valtiopäivillä Attefall on toiminut muun muassa kristillisdemokraattien nuorisoliiton puheenjohtajana vuosina 1986–1989. Hän on ollut myös "Kristdemokraten" -lehden päätoimittajana.
Attefallin mukaan on saanut nimensä uusi rakennustyyppi, "Attefallshus".
Alkukuoriaiset

Alkukuoriaiset (Archostemata) on kovakuoriaisten (Coleoptera) alalahko.
Euroopasta tunnetaan vain yksi alalahkoa edustava kovakuoriaislaji, lymylatukka ("Crowsoniella relicta"), jota on tavattu joistakin Italian luolista.
Yläheimoja.
Cupedoid-haara:
Schizophoroid-haara:
Kissin diskografia

Kiss on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, joka on julkaissut 22 studioalbumia, 7 livealbumia, 25 kokoelmalevyä, 6 boksia, 43 singleä ja 31 musiikkivideota. Lisäksi yhtyeelle on omistettu noin 15 tribuuttialbumia.
Kissin perustivat vuonna 1973 basisti-laulaja Gene Simmons ja rytmikitaristi-laulaja Paul Stanley. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät rumpali-laulaja Peter Criss ja soolokitaristi-laulaja Ace Frehley. Tämä kokoonpano levytti studiolevyjä vuosina 1974–1979 ja 1998. Vuonna 1980 Peter Crissin paikan otti Eric Carr ja 1982 Vinnie Vincent syrjäytti Frehleyn kitaristin paikalta. Tällä kokoonpanolla julkaistiin kaksi studiolevyä, vaikka Frehley esiintyykin 1982 "Creatures of the Night" -levyn kannessa, hän ei soita yhdelläkään raidalla. Lopulta 1983 Vincentin paikan otti Mark St. John, jonka korvasi vuonna 1985 Bruce Kulick. Tämä kokoonpano levytti studiolevyjä 1985–1989. Eric Carrin kuollessa syöpään 1991 hänen paikkansa otti Eric Singer, ja Kulick jatkoi yhä yhtyeessä. Tämä kokoonpano julkaisi kaksi studiolevyä. Vuonna 1996 yhtye muovautui alkuperäiseen kokoonpanoonsa ja julkaisi 1998 albumin "Psycho Circus". Kokoonpano hajosi 2001 Crissin lähtiessä yhtyeestä, ja hänen tilalleen palasi Eric Singer, jonka Criss oli syrjäyttänyt 1996 rumpalin paikalta. Criss palasi 2002 loppuvuodeksi yhtyeeseen ja Frehley jätti yhtyeen 2002 loppupuolella. Criss jatkoi yhtyeessä vuoteen 2004 kunnes Eric Singer palasi yhtyeeseen. Frehleyn tilalle oli vuonna 2002 pestattu Tommy Thayer, joka oli työskennellyt yhtyeen taustajoukoissa 1990-luvulta asti. Yhtye on myynyt yli 150 miljoonaa levyä.
Diskografia.
Singlet.
Listasijoituksella viitataan aina singlen A-puoleen, eli ensin mainittuun kappaleeseen.
Janeane Garofalo

Jane Anne Garofalo (s. 28. syyskuuta 1964 Newton, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Emmy-ehdokas. Hänet tunnetaan mm. televisiosarjoista "24", "The Larry Sanders Show", "West Wing", "Ed", "Felicity", "Kova laki", "Seinfeld" ja "Saturday Night Live". Hänet tunnetaan myös elokuvista "Tervemenoa, rakas" (1995), "Kaikenkarvaiset lemmikit" (1996), "Blondit luokkakokouksessa" (1997), "Seitsemän seinähullua sankaria" (2000), "Independent" (2000) ja "Rottatouille" (2007).
Yksityiselämä.
Garofalo oli naimisissa Robert Cohenin kanssa, mutta liitto päättyi eroon. Hän asuu New Yorkissa ja Los Angelesissa.
Maria Larsson

Ingrid Maria Larsson (s. 20. tammikuuta 1956) on ruotsalainen poliitikko. Hän kuuluu kristillisdemokraattien puolueeseen, jonka ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi hän nousi vuonna 2003. Hän pääsi valtiopäivien jäseneksi vuoden 1998 vaaleissa.
Larsson on ammatiltaan opettaja. Hänestä tuli vuoden 2006 vaalien jälkeen muodostetun porvarihallituksen vanhus- ja kansanterveysministeri. Vuoden 2010 vaalien jälkeen Larsson nimitettiin hallituksen lapsi- ja vanhusministeriksi. Hänen ministerikautensa päättyi porvaripuolueiden vaalitappioon vuoden 2014 vaaleissa. Samalla Larsson putosi valtiopäiviltä.
Vuosina 2015–2022 Larsson toimi Örebron läänin maaherrana.
Charles Dance

Walter Charles Dance (s. 10. lokakuuta 1946 Redditch, Worcestershire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Ura.
Dance oli Royal Shakespeare Companyn näyttelijä 1970-luvulla. Samoihin aikoihin hän aloitti televisio- ja elokuvakuvauransa. Varsinainen läpimurto tapahtui vuonna 1984 televisiosarjassa "Kuningattaren jalokivi" ("The Jewel in the Crown"), jossa häntä luonnehdittiin "Englannin Robert Redfordiksi". Dancen tunnetuimmat elokuvaroolit ovat olleet elokuvissa "Alien 3" (1992), "Last Action Hero" (1993), "China Moon" (1994), "Hilary ja Jackie" (1998), "Gosford Park" (2001) ja "Swimming Pool" (2002).
Vuonna 2004 Dance käsikirjoitti ja ohjasi elokuvan "Ladies in Lavender", jonka pääosissa ovat Judi Dench ja Maggie Smith. Elokuva ja Dancen ohjaus ovat saaneet myönteisiä arvosteluja.
Vuosina 2011–2014 Dance näytteli lordi Tywin Lannisteria televisiosarjassa "Game of Thrones".
Vuonna 2015 Charles Dance näytteli tuomari Lawrence Wargravea Agatha Christien romaaniin perustuvassa BBC:n minisarjassa "Eikä yksikään pelastunut".
Elämä.
Dance opiskeli graafista suunnittelua Plymouth College of Art -yliopistossa ennen siirtymistään näyttelijäksi.
Charles Dance oli naimisissa Joanna Dancen kanssa 1970–2004, ja hänellä on avioliitosta kaksi lasta. Vuonna 2010 hän kihlautui kuvanveistäjä Eleanor Boormanin kanssa ja he saivat tyttären, mutta pariskunta erosi vuonna 2012.
Guido ja Maurizio De Angelis

Guido ja Maurizio De Angelis, yhteinen taiteilijanimi Oliver Onions (s. 22. joulukuuta 1944 ja 22. helmikuuta 1947) ovat italialaisia muusikoita. Suurin osa heidän musiikistaan koostuu syntetisaattorimusiikista, pääosin synthpopista ja erilaisista ambient-tyylisistä sävellyksistä.
Kaksikko on säveltänyt ja esittänyt musiikin moniin italialaiselokuviin yhteisnimellä Oliver Onions. Tunnetuimmat elokuvamusiikit veljekset ovat tehneet Bud Spencer ja Terence Hill -elokuviin. Vaikka De Angelis -veljekset esittivätkin kappaleensa englannin kielellä, italialaisen aksentin vuoksi sanoja oli usein vaikea ymmärtää. He sävelsivät musiikkia ja lauluja 1980- ja 1990-luvulla lukuisiin eurooppalaisiin lastenohjelmiin.
Suomessa heidän tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluu tv-sarjan "Marseillen poika" samanniminen tunnuslaulu, jonka suomenkieliset sanat kirjoitti Irina Milan. Sen ovat levyttäneet Cumulus vuonna 1977 ja Yö vuonna 1991.
Veljekset saivat italialaisen Nastro d'Argento ("hopeinen nauha") -elokuvapalkinnon "Siitä vaan pojat!" -elokuvan musiikista. He ovat myös olleet ehdolla kahden Razzie-palkinnon saajaksi, huonoimman ääniraidan ja huonoimman kappaleen sarjoissa. Molemmat ehdokkuudet tulivat elokuvasta "Yor".
Sari (nimi)

Sari on suomalainen naisen etunimi. Se on muoto nimestä Saara, joka on yli 4000 vuotta vanha raamatullinen nimi. Saara tarkoittaa hepreaksi ruhtinatarta ja otettiin suomalaiseen almanakkaan heinäkuun 19. päivälle vuonna 1852. Nimi Sari lisättiin samalle päivälle vuonna 1964.
Heinäkuuhun 2025 mennessä nimi Sari on annettu noin 31 330 suomalaiselle naiselle ja alle 50 miehelle. Suurin osa Sareista on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla.
Tunnettuja Sari-nimisiä henkilöitä.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Sari-yhdistys ry.
Vuonna 2003 Sarit saivat oman etunimiyhdistyksensä. Sari-yhdistys ry oli Markku-liiton, Seppojen yhdistyksen ja Erkkien yhdistyksen lisäksi Suomen neljäs etunimiyhdistys. Sari-yhdistys on Suomen ainoa naisten etunimiyhdistys. Sen toiminta on hiipunut innostuneen alun jälkeen.
Freddy Rodriguez

Frederik "Freddy" Rodriguez (17. tammikuuta 1975 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Emmy-ehdokas. Hänet tunnetaan mm. televisiosarjoista "Ruma Betty", "Teen Titans", "Teho-osasto", "Tuho-osasto", "Viiden juttu" ja "Mullan alla", jossa hän näytteli Federico 'Rico' Diazia. Hän on näytellyt myös elokuvassa "Bobby" (2006) sekä El Wrayta elokuvassa "".
Yksityiselämä.
Rodriguez on naimisissa Elsie Rodriguezin kanssa. He avioituivat vuonna 1996. Heillä on kaksi lasta. Rodriguez on puertoricolaista alkuperää.
Jussi Leskinen

Albin Juhana ”Jussi” Leskinen (1. toukokuuta 1901 Sääminki – 28. helmikuuta 2010 Rantasalmi) oli kuollessaan 108-vuotias ja Suomen sen hetken vanhin ihminen. Leskinen asui Rantasalmella ja teki elämäntyönsä maanviljelijänä.
Leskisen kuoleman jälkeen keväällä 2010 Suomen vanhin ihminen oli Helsingin Sanomien mukaan 107-vuotias Helsingissä asunut nainen, jonka henkilöllisyyttä ei aluksi julkaistu. Marraskuussa 2012 ilmestyneessä Helsingin Sanomien artikkelissa Suomen vanhimman asukkaan kerrottiin olevan vuonna 1903 syntynyt turkulainen Selma Tuominen.
The Boy with No Name

The Boy With No Name on skotlantilaisen vaihtoehtorock-yhtye Travisin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin toukokuussa vuonna 2007. Albumilta julkaistiin kolme singleä; Closer, Selfish Jean ja My Eyes. Travis omisti albumin Chris Blairin ja Richard Burnsin muistolle .
Albumi nousi Isossa-Britanniassa virallisen albumilistan neljännelle sijalle. Yhdysvalloissa se ylsi Billboard 200 -listan sijalle 58.
José Javier Barkero

José Javier Barkero Saludes (s. 27. huhtikuuta 1979 Aretxabaleta, Guipúzcoa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Real Zaragozaa ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Barkero on vasenjalkainen ja hänet tunnetaan muun muassa kovista kaukolaukauksistaan.
Ura.
Barkero on Real Sociedadin junioriakatemian kasvatteja ja ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 1998–1999. Hän pelasi Real Sociedadissa yhteensä kuusi kautta vuosina 1998–2006 aikana. Kaudet 2000–2001 ja 2001–2002 hän pelasi lainalla Toulousen ja Eibarin riveissä.
Vuonna 2006 Barkero siirtyi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Albaceteen. Hän pelasi joukkueessa yhteensä kahden kauden ajan ja oli yksi kiistattomia avainpelaajia.
Numancian kiinnitettyä huomionsa Barkeroon hän siirtyi joukkueeseen heinäkuussa 2008. Ensimmäisen kauden aikana Numanciassa Barkero teki muun muassa upean kaukolaukausmaalin hallitsevaa mestarijoukkue Real Madridia vastaan.
Kesällä 2011 Barkero teki kaksivuotisen sopimuksen Levanten kanssa.
Punarintanakkeli

Punarintanakkeli ("Sitta krueperi") on nakkelien sukuun kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 12,5 cm, siipien kärkiväli 21–23 cm ja paino 10–14 g. Punarintanakkeli on pienempi kuin pähkinänakkeli, jota se paljon muistuttaa. Eroina ovat muun muassa punarintanakkelin musta päälaki, punertava rintavyö, selkeä valkoinen silmäkulmajuova, joka jatkuu otsan poikki, ja pitempi nokka. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, joskin naaran värit ovat hieman himmeämmät ja sen päälaella on mustaa vähemmän. Nuori lintu on kauttaaltaan vanhaa himmeämpi.
Esiintyminen.
Punarintanakkeli elää Euroopassa vain Kreikassa Lesboksen saarella muutaman kymmenen parin voimin. Turkissa elää 60 000–120 000 paria, Georgiassa ja eteläisellä Venäjällä 20 000–50 000 paria. Lajin kokonaispopulaatio on noin 80 000–170 000 paria. Punarintanakkeli on viime vuosina taantunut voimakkaasti etenkin Turkin rannikoilla, missä turistien palvonnan tieltä kaadetaan jatkuvasti lajille elintärkeitä metsiä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, osa kannasta siirtyy talveksi alemmas vuorenrinteille. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Punarintanakkelit asuvat enimmäkseen vuoristometsissä, joiden puulajikoostumus vaihtelee alueittain. Sitä tavataan tavallisimmin yhden-kahden kilometrin korkeudella, joskus 2,5 kilometriin saakka. Paikoin laji asutta myös vuorenjuurten metsiä.
Lisääntyminen.
Punarintanakkelin pesä on tavallisesti lehtipuun kolossa melko korkealla, erään tutkimuksen mukaan keskimäärin 11,7 metrin korkeudessa. Nakkelinaaras kovertaa yleensä pesäkolon itse koiraan toisinaan autellessa. Joskus pari käyttää vanhaa tikankoloa. Naaras munii tavallisesti viisi tai kuusi munaa, joita se hautoo noin 15 päivää. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras, mutta vain naaras lämmittää niitä. Poikaset lähtevät pesästä 16–19 päivän ikäisinä. Laji pesinee vain kerran kesän aikana.
Ravinto.
Kesäaikaan nakkelit syövät pääasiassa pieniä selkärangattomia. Syksyllä ja talvella nakkelit syövät varsinkin havupuiden siemeniä. Poikasia ruokitaan vain eläinravinnolla.
Nikolai Triik

Nikolai Triik (7. elokuuta 1884 Tallinna, Viro – 12. elokuuta 1940 Tallinna) oli virolainen taidemaalari ja graafikko. Hän maalasi maisemia ja muotokuvia, muun muassa Gustav Suitsin muotokuvan.
Triik opiskeli Alexander von Stieglitzin taidekoulussa Pietarissa, mutta tuli erotetuksi sen jälkeen, kun oli osallistunut opiskelijalakkoon Venäjän vallankumouksen aikana. Hän jatkoi opintoja Ants Laikmaan työhuoneella Tallinnassa.
Triik oleskeli Suomessa Ahvenanmaalla 1906 ja opiskeli syksyllä Suomen taideyhdistyksen koulussa samana vuonna Helsingissä. Pari seuraavaa vuotta hän asui Pariisissa opiskellen Académie Colarossissa, Académie Julianissa ja École des Beaux-Artsissa.
Triik oli Viron modernin taiteen avainhenkilöitä. Vuonna 1933 hänelle myönnettiin ensimmäisenä virolaisena taiteen professorin arvo.
Pop-Port

Pop-Port on monissa Nokian puhelinmalleissa vuoteen 2007 asti käytetty monitoimiliitäntä. Liitännän kautta voitiin ladata puhelimen akkua sekä kytkeä esimerkiksi datakaapeli, kuulokkeet/ kuulokemikrofoni ja muita lisälaitteita. Pop-Porteista siirryttiin Nokian puhelimissa vuoden 2007 paikkeilla alkaen käyttämään yleiskäyttöisempiä Mini-, Micro-USB sekä USB-C -liitäntöjä latausta ja tiedonsiirtoa varten, sekä erillisiä 2,5 tai 3,5 millimetrin kuulokeliitäntöjä langalliseen äänentoistoon (kuuloke/mikrofoni), radioantennin kytkemiseen (käytännössä kuulokkeiden johto) sekä kuulokkeiden ohjaustoiminnoille.
Wilhelm Spengler

William Spengler (19. maaliskuuta 1907 Alpsee, Saksa – 1. huhtikuuta 1961 Oldenburg, Länsi-Saksa) oli natsi-Saksan SS:n tiedustelupalvelussa SD:ssä työskennellyt SS-eversti ja sodanjälkeisen entisiä SS-miehiä auttaneen avustusjärjestö Stille Hilfen perustajajäsen.
Ennen natsien valtaantuloa vuonna 1933 Spengler oli työskennellyt liikunnanohjaajana. Vuodesta 1934 alkaen hän työskenteli SD:lle yleten johtajaksi kirjallisuutta ja lehdistöä tarkkailevaan pääosasto I:n ("Hauptabteilung I") vuonna 1936. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin johtamaan pääosasto II, jonka alueena oli kulttuurielämä. Sicherheitsdienstin "Amt III C":n eli kulttuuriosaston johtajana Spengler toimi vuosina 1939-1945. Kulttuuriosaston vastuualueena olivat kulttuuriasiat sekä sotaa edeltävien Saksan rajojen ulkopuolella asuneet saksalaiset.
Vuonna 1954 Spengler julkaisi yhdessä entisen SD-toverinsa Hans Schwerten kanssa kirjoittaman kirjan "Denker und Deuter im Heutigen Europa". Nimensä muuttanut Schwerte oli sodan jälkeen kääntynyt liberaaliksi ja toimi yliopiston professorina ennen eläkkeelle jäämistään. Hänen menneisyytensä tuli ilmi vasta vuonna 1992.
Frans Linnavuori

 Frans Fritiof Linnavuori (13. lokakuuta 1880 Ylöjärvi – 12. heinäkuuta 1926 Ylöjärvi) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko.
Frans Linnavuori suoritti musiikkiopintonsa Helsingin musiikkiopistossa ja Turun lukkari- ja urkurikoulussa. Toimittuaan kanttoriurkurina aluksi Ylöjärvellä ja Leppävirralla hän tuli vuonna 1908 Tampereen tuomiokirkon urkuriksi. Urkurina hän järjesti lukuisia omia konsertteja. Lisäksi hän omisti pianoliikkeen Tampereella ("Fr. Linnavuoren Pianomakasiini").
Frans Linnavuori teki itsemurhan kotitalossaan Ylöjärvellä heinäkuussa 1926. Teon syyksi arveltiin sitä että hän oli äskettäin joutunut jättämään urkurin toimensa.
Frans Linnavuoren sävellykset ovat suureksi osaksi jääneet unohduksiin. Tunnetuin niistä on V. A. Koskenniemen runoon sävelletty laulu "Minä laulan sun iltasi tähtihin".
Laden rautatieasema

Laden rautatieasema oli liikennepaikka kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä. Se avattiin liikenteelle 24. toukokuuta 1928 yhtä aikaa rataosan New Romney – The Pilot Inn kanssa.
Vaikka rautatieyhtiö määritteli Laden liikennepaikan virallisesti rautatieasemaksi, ei sitä koskaan ollut tarkoitus varustaa rautatieaseman tavoin. Käytännössä liikennepaikka oli seisake, jolla ei ollut edes kestopäällystettyjä laitureita. Ainoa rakennus oli Greenly-tyylinen koristeellinen puinen odotussuoja, jossa oli ikkunat molemmissa päissä.
Asemalla ei koskaan ollut asemahenkilökuntaa, eikä sitä ollut suunniteltu henkilökunnan tarpeita silmällä pitäen. Käytännössä asema palveli pientä kalastajamajojen ryhmää, ja pian liikennepaikka alennettiinkin seisakkeeksi. Seisakkeeksi muuttamisen tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä, mutta valokuvassa vuodelta 1936 odotushuoneen asemanimikylteissä lukee jo "Lade Halt".
Toisen maailmansodan jälkeen rata New Romneystä Dungenessiin muutettiin yksiraiteiseksi ja odotuskatos hävitettiin. Lade kuitenkin jäi vielä seisakkeeksi, jossa junat pysähtyivät aina tarpeen vaatiessa.
Kun läheinen The Pilot Innin rautatieasema alenettiin seisakkeeksi vuonna 1968, rakennettiin sekä Ladeen että The Pilot Inniin samanlaiset tuulensuojaiset odotuskatokset. Molemmat liikennepaikat pysyivät käytössä aina vuoteen 1977 saakka, jolloin ne lakkautettiin. Sen jälkeen liikennepaikalla ovat pysähtyneet vain eri ryhmien tilausjunat vuoteen 1983 saakka. Sittemmin läheisen tasoristeyksen vaatimat raidevirtapiirit asennettiin entisen laiturialueen kohdalle.
Lade Halt oli vielä painettuna rautatien aikatauluun vuonna 1984, mutta junien lähtöaikoja ei aikatauluissa ollut. Vuodesta 1985 asema on mainittu ainoastaan historiallisissa julkaisuissa. Vuonna 1968 rakennettu odotuskatos purettiin 1990-luvun puolessa välissä, eikä aseman sijainnista ole havaittavissa jälkiä maastossa.
Danka Barteková

Danka Barteková (s. 1984 Trenčín) on slovakialainen haulikkoampuja.
Barteková on saavuttanut tyttöjen sarjassa yhteensä kolme hopeaa ja yhden pronssin skeetissä MM-kilpailuissa Kairossa 2001, Lahdessa 2002 ja Nikosiassa 2003. Naisten sarjassa hän on voittanut yhteensä yhden MM-hopean ja kolme MM-pronssia Lonatossa 2005, Zagrebissa 2006 ja Mariborissa 2009. Bartekova edusti maataan olympialaisissa Pekingissä 2008 naisten skeetissä sijoittuen kahdeksanneksi. Lontoossa 2012 hän sai skeetissä olympiapronssia voitettuaan Marina Belikovan uusintakierroksella.
Danka Barteková valittiin Lontoon vuoden 2012 kisojen aikana KOK:n urheilijajäseneksi seuraavaksi kahdeksaksi vuodeksi..
Irina Laritševa

Irina Laritševa (19. marraskuuta 1964 Moskova – 29. tammikuuta 2020) oli venäläinen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Laritševa on voittanut Neuvostoliiton joukkueessa yhden kullan ja yhden hopean MM-kilpailuissa Moskovassa 1990. Venäjän joukkueessa hän on saavuttanut kuusi kultaa, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Laritševa on myös edustanut Venäjää olympialaisissa Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008 naisten trapissa.
Boyfood

Boyfood Oy (ennen vuotta 2002 Bauckman Oy) oli Suomen suurin sillinjalostukseen ja markkinointiin keskittynyt yritys, joka vuonna 2013 fuusioitiin Orkla Foods Finland Oy:öön (ent. Felix Abba). Yritys on perustettu vuonna 1977 ja se toimi Naantalin Röölässä, entisessä Rymättylän kunnassa. Suomen sillin kulutuksesta Boyfood-tuotteiden markkinaosuus on noin 65 %. Sesonkiaikaan Boyfood työllisti 80 henkilöä.
Historia.
Matti Ruuska perusti Boyfood Oy:n 1977. Yritys toimi Tuusulassa vuoden 1989 joulukuun loppuun asti, jonka jälkeen yritys muutti Rymättylään Röölän sillisatamaan.
Syksyllä 2005 sillitalo Boyfoodin omistaja Matti Ruuska myi yrityksen islantilaistaustaiselle Fram Foods Groupille. Tuolloin yritys työllisti 27 henkeä ja liikevaihto oli 10 miljoonaa euroa. Boyfood kaksinkertaisti tuotantonsa vuonna 2006, jolloin se alkoi valmistaa kaikki emoyhtiönsä sillituotteet.
Vuonna 2012 Felix Abba ilmoitti ostavansa Boyfoodin. Elokuussa 2014 sillitehdas Röölässä suljettiin ja tuotanto siirrettiin osin Orkla Food Finlandin (ent. Felix Abba) Turun kalasäilyketehtaalle ja osin Ruotsin Kungshamniin. Vuonna 2018 myös Turun kalatehdas lopetettiin ja Orkla siirsi tuotannon Puolaan.
Maaliskuussa 2023 yhtiön viralliseksi nimeksi tuli Orkla Suomi Finland Oy Ab, lyhyesti Orkla Suomi.
Sillimarkkinat.
Boyfoodin siirryttyä Röölään, ja sen tuotua silliä ensimmäisen kerran vuonna 1990, alettiin vuosittain pitämään Sillimarkkinoita Röölässä. Sillimarkkinat pidettiin alkukesästä, ja ne olivat perinteinen kesätapahtuma, jossa sillilaivojen saapumista juhlitaan uuden perunan ja viihde-esiintyjien kanssa. Tapahtuma on tunnettu Turun alueella ja siihen osallistui vuosittain tuhansia ihmisiä. Tapahtuma järjestettiin Rymättylässä toimineen Saukko-laivaston perinnettä jatkaen.
Patrick Poutiainen

Patrick Poutiainen (s. 14. kesäkuuta 1991 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on JJK:n kasvatti. 
Vuodesta 2018 Poutiainen on tehnyt uraa myös musiikin parissa artistinimellä Nico Patrick. 
Urheilu-ura.
Nico Patrick Poutiainen pelasi jalkapalloa vuoteen 2020 saakka ja toimi mm. Veikkausliigassa keskikenttäpelaajana. 
Hän teki Tammikuussa 2007 viisivuotisen sopimuksen JJK:n kanssa ja debytoi keväällä 2007 seuran edustusjoukkueessa, ollessaan vasta 16-vuotias. Poikien maajoukkueissa Poutiainen pelasi ensimmäisen ottelunsa syksyllä 2006 ja hän on pelannut kokonaisuudessaan yhteensä 30 maaottelua. Nuorten maajoukkueessa hän esiintyi kerran.
Ensimmäisen Veikkausliiga-maalinsa Poutiainen teki 23. elokuuta 2009 pelatussa vierasottelussa FC Honkaa vastaan.
Poutiainen on käynyt testeissä italialaisjoukkueissa AC Sienassa, Brescia Calciossa sekä Parma FC:ssä.
Musiikkiura.
Jalkapallouransa ohella Patrick Poutiainen on julkaissut musiikkia artistinimellä Nico Patrick. Ensimmäinen täyspitkä albumi "Optinen harha" ilmestyi helmikuussa 2019. 
Vuoden 2020 taitteessa Nico Patrick siirtyi jalkapallokentiltä kokonaan musiikkiuralle ja aloitti yhteistyön Evoluutio Musicin kanssa. Evoluutio Musicin artistina hän julkaisi singlen "Pakohuone" sekä EP:n "Seinien sisälä, jonka kappaleella "Juuret" vieraili myös Kim Koskinen. 
Vuodesta 2021 alkaen hän on tuottanut ja julkaissut musiikkia oman yhtiönsä kautta.
Riemannin–Rochin lause

Matematiikassa Riemannin–Rochin lause on funktioteoriaan ja algebralliseen geometriaan liittyvä tulos.
Lause.
Olkoon annettu kompakti Riemannin pinta, jonka genus on "g" ja kanoninen jakaja "K". Olkoon "D" pinnan piste, joka on siis vapaan Abelin ryhmän alkio. Tällöin
"l"("D") − "l"("K" − "D") = "deg"("D") − "g" + 1.
Yhtäpitävästi jakaja on äärellinen kokonaiskertoiminen lineaarikombinaatio pinnan pisteistä.
Claire Stansfield

Claire Stansfield (s. 27. elokuuta 1964 Lontoo, Englanti) on näyttelijä, ohjaaja, muotisuunnittelija ja entinen malli. 
Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Altina TV-sarjassa .