tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Robert James Carlson

Robert James Carlson (s. 30. kesäkuuta 1944 Minneapolis) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Saint Paul and Minneapolisin arkkihiippakuntaan 23. toukokuuta 1970 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Avioccalan titulaaripiispaksi 19. marraskuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi John Robert Roach, jota avustivat John Francis Kinney ja Paul Vincent Dudley.
Carlson sai 13. tammikuuta 1994 nimityksen Sioux Fallsin koadjuuttoripiispaksi, ja 21. maaliskuuta 1995 hänestä tuli sen piispa. Hän sai 29. joulukuuta 2004 nimityksen Saginaw’n piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. helmikuuta 2005. Hänet nimitettiin 21. huhtikuuta 2009 Saint Louisin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 10. kesäkuuta.
Suonihuopasammal

Suonihuopasammal ("Aulacomnium palustre", (Hedw.) Schwaegr.) on huopasammalten ("Aulacomnium") sukuun ja heimoon kuuluva lehtisammallaji.
Se on melko suureksi, yli kymmensenttiseksi kasvava kellanvihreä sammal jonka varren ympärillä on paksusti ruskeaa juurtumahapsihuovastoa. Suonihuopasammalta esiintyy koko Suomessa ja se on yleinen, runsas ja elinvoimainen koko maassa. Se kasvaa erilaisilla kosteilla paikoilla soiden mättäillä, kallioilla, niityillä, metsissä jne.
Aiheesta muualla.
Kuvalinkit:
Sailiot

Sailiot ("Calandrinia") on hetekaalikasvien ("Montiaceae") heimoon (aiemmin portulakkakasveihin) kuuluva kasvisuku, jonka muutamaa lajia viljellään yksivuotisina koristekasveina.
Levinneisyys.
Sailioita tavataan Tyyntämerta ympäröivillä alueilla, eniten kuitenkin Etelä-Amerikassa lämpimillä ja kuivilla alueilla. Myös Australiassa suku on melko hyvin edustettuna; jotkin australialaiset lajit ovat lehtisukkulentteja ja kasvavat hyvin kuivilla kasvupaikoilla. Eteläamerikkalaisten lajien keskuudessa on melko kylmänkestäviä, Andien korkeilta rinteiltä kun ovat kotoisin.
Tuntomerkit.
Sailiot ovat matalakasvuisia yksi- tai monivuotisia ruohoja. Kapeat ja mehevät lehdet sijaitsevat tavallisesti tiheinä tyviruusukkeina.
Lyhyissä ja hennoissa kukintovanoissa on näyttäviä kukkia, joissa on viisi leveälti limittäistä terälehteä. Väriltään ne tavallisesti ovat vaaleanpunaisia tai purppuraisia, mutta myös keltaisia ja oransseja muotoja tunnetaan.
Lajeja.
Sailiolajeja on noin 150.
Celso José Pinto da Silva

Celso José Pinto da Silva (29. lokakuuta 1933 Rio de Janeiro – 28. syyskuuta 2018) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakuntaan 14. maaliskuuta 1959 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Urusin titulaaripiispaksi 6. maaliskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Waldyr Calheiros Novaes ja Valfredo Bernardo Tepe. 
Pinto da Silva sai 4. heinäkuuta 1981 nimityksen Vitória da Conquistan piispaksi ja sitten 21. helmikuuta 2001 Teresinan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 3. syyskuuta 2008.
Konrad Zdarsa

Konrad Zdarsa (s. 7. kesäkuuta 1944 Hainichen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Meissenin hiippakuntaan Gerhard Schaffran 16. maaliskuuta 1974. Hänet nimitettiin Görlitzin hiippakunnan johtoon 24. huhtikuuta 2007, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 23. kesäkuuta Georg Maximilian Sterzinsky, jota avustivat Joachim Friedrich Reinelt ja Rudolf Müller.
Zdarsa sai 8. heinäkuuta 2010 nimityksen Augsburgin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. lokakuuta.
Tohtori Intiasta

Tohtori Intiasta (alkuperäinen nimi "The Indian Doctor") on brittiläinen draamasarja. Sarjaa on esitetty Yle TV1 -kanavalla Suomessa vuonna 2012. Sarja sijoittuu 1960-luvulle, ja sen pääosaa näyttelee Sanjeev Bhaskar.
Juoni.
Sarja alkaa siitä, kun intialainen tohtori Prem Sharma (Sanjeev Bhaskar) ja hänen vaimonsa Kamini Sharma (Ayesha Dharker) muuttavat Intiasta Walesiin, Isoon-Britanniaan, pieneen kylään nimeltä Trefelin. Pariskunta olisi alun perin halunnut Lontooseen, mutta he eivät päässeet sinne, joten valitsivat Trefelinin. Syy muuttoon oli pariskunnan pienen tyttären, Ranin, kuolema. Tohtori Sharman vaimo Kamini ei aluksi innostu "käpykylämäisestä" Trefelinistä ollenkaan ja ehdottelee Lontooseen muuttoa. Prem kuitenkin ihastuu jollain tapaa kylään, eikä huomioi vaimon pyyntöjä soittaa työhaastattelijalle Lontooseen.
Tohtori Sharma ja Kamini asettuvat asumaan vastaanoton yläkerran pienasuntoon. Aluksi trefeliniläiset kummastelevat Intiasta Walesiin muuttaneita tohtoria ja Kaminia, ja puhuvat näistä pahaa. Jotkut jopa eivät tahallaan käy lääkärissä. Sarjan edetessä suuresta osasta kuitenkin tulee suvaitsevaisempia.
Ensimmäinen kausi.
Ensimmäisellä kaudella Tohtori Sharma saapuu kylään. Hän löytää edellisen lääkärin päiväkirjan, jossa kerrotaan, että kaivoksen johtaja Richard Sharpe (Mark Williams) rikkoo säännöksiä, jonka takia työmiehille tulee keuhkosairauksia. Tohtori Sharma lähentyy juuri leskeksi jääneen Megan Evansin kanssa.
Toinen kausi.
Pastori Todd (Mark Heap) on saapunut tyttärensä kanssa kylään. Tohtori Sharman vastaanottoapulainen on saanut aviottoman lapsen. Kylässä alkaa pian raivoisa Isorokko epidemia. Tohtori Sharma yrittää pelastaa kylän yhdessä ylikonstaapeli Emlyn Dawkinsin (Alun ap Brinley), vaimonsa ja anoppinsa kanssa. Kyläläiset eivät kumminkaan suostu ottamaan rokotteita, koska Pastori Todd väittää niiden sairastuttavan. Kaivosmies Owen Griffithsin poika Dan sairastuu isorokkoon ja Todd menee ilman rokotusta rukoilemaan pojan luokse. Epidemia vain yltyy ja sairatuneita tulee monia. Lopulta selviää, että Pastori Todd oli sairastanut Keniassa isorokon ja oli tuonut taudin vaatteidensa mukanaan.
Kolmas kausi.
Ylikonstaapeli Dawkins ja Megan Evans ovat menneet naimisiin, kun kylään saapuu veljekset Basil ja Robert Thomas. He aikovat ostaa koko kylän talot ja rakentaa uuden modernin kylän. Veljeksillä on kierot mielessään ja Tohtori Robert Thomas alkaa varastaa Sharman potilaita itselleen.
Heidinkämmekät

Heidinkämmekät ("Calanthe") on kämmekkäkasvisuku (heimo "Orchidaceae"), johon kuuluu noin 150 lajia. Lajeja tavataan laajalla alueella Afrikassa, Aasiassa ja Australaasiassa. Heidinkämmeköitä kasvaa lähinnä Aasiassa, joitakin myös Etelä-Afrikassa.
Tuntomerkit.
Heidinkämmekät jakaantuvat kahteen tyyppiin. Toinen on ikivihreä, toinen pudottaa lehtensä syksyisin. Heidinkämmekät kasvavat maassa ja suosivat kasvuympäristönään kalkkikallion päällä olevaa paksua humusta. Ne kukkivat tyypillisesti joulukuussa.
Heidinkämmekät ovat enimmäkseen maassa kasvavia. Niillä on suuri valesipuli, josta lähtee kookkaita, ohuita ja laskoksellisia lehtiä, jotka joillakin lajeilla kuihtuvat tropiikin kuivan kauden ajaksi.
Kukat ovat keltaisia, valkoisia tai vaaleanpunaisia, ja ne sijaitsevat terttumaisissa kukinnoissa, joiden varret kasvavat valesipulien tyveltä. Kukissa on pitkänomainen, alaspäin osoittava huuli, jossa on 3–4 eri suuntiin siirottavaa liuskaa.
Lajeja.
Kaikkiaan heidinkämmeköitä tunnetaan noin 260 lajia. Siroheidinkämmekkä ("Calanthe vestita") ja somaheidinkämmekkä ("Calanthe" Vestita-ryhmä) ovat huonekasveja. Suomenkielisellä nimellä tunnetaan myös rusoheidinkämmekkä ("Calanthe sylvatica").
Käyttö huonekasvina.
Heidinkämmeköitä kasvatetaan huonekasveina. Huonekasvina suvun lajit vaativat talvisin lepokauden kuivana, huoneenlämmössä. Ne tarvitsevat runsaasti vettä, mutta eivät suvaitse jatkuvaa kasvualustan kosteutta. Kasvupaikka on lämmin eikä liian aurinkoinen. Heidinkämmeköitä lisätään jakamalla suuria bulbiryhmiä.
Bell AH-1 Cobra

Bell AH-1 Cobra (yrityksen malli: Model 209) on Bell Helicopterin valmistama rynnäkköhelikopteri. AH-1 on käytetty myös nimitystä HueyCobra. Kopterin alkuperäinen malli oli yksimoottorinen, mutta kaksimoottorinen versio on kehitetty myöhemmin.
AH-1 oli maailman ensimmäinen hyökkäyskäyttöön tarkoitettu taisteluhelikopteri, jonka ensilento oli 7. syyskuuta 1965. Malli kehitettiin UH-1-helikopterin G-muunnoksena.
AH-1 oli selkäranka Yhdysvaltain maavoimien hyökkäyshelikopterikalustoon, mutta on korvattu AH-64 Apache kopterilla. Päivitettyjä versioita lentää edelleen joidenkin maiden ilmavoimissa. AH-1:n kaksimoottoriset versiot ovat edelleen Yhdysvaltain merijalkaväen (USMC) käytössä.
AH-1:stä on tehty kaksimoottorinen muunnelma Bell AH-1W SuperCobra, jonka seuraaja on Bell AH-1Z Viper.
Kiiminkijoen rautatiesilta

Kiiminkijoen rautatiesilta (joskus myös "Haukiputaan rautatiesilta" sekä "Asemakylän silta") on Kiiminkijoen ylittävä silta Haukiputaan Asemakylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Silta sijaitsee rataosalla heti Haukiputaan ratapihan eteläpuolella. Nykyinen silta on rakennettu saksalaisten vetäytymisvaiheessa vuonna 1944 tuhoaman sillan tilalle. Rautatiekannen rinnalla on kapea jalankulun ja pyöräilyn siltakansi.
Kolmijänteisen sillan lyhyemmät, uloimmat jänteet ovat levypalkkisiltoja, keskimmäisen jänteen ollessa ristikkorakenteinen. Siltajänteet on koottu niittaamalla.
Pori Cup

 
Pori Cup on vuodesta 2005 lähtien Porissa järjestetty juniorijalkapalloturnaus. Vuonna 2011 siihen osallistui yhteensä 141 joukkuetta ja lähes 3 000 pelaajaa. 
Pori Cupissa on 14 eri sarjaa pojille sekä kuusi sarjaa tytöille. Nuorimmat osallistuvat ikäluokat ovat 2002 syntyneitä ja vanhimmat C97-junioreita. Seuraava turnaus järjestetään 27.-29. heinäkuuta 2012. Loppuottelut pelataan Porin stadionilla. 
Vuoden 2011 Pori Cupissa ratkaistiin myös C-junioreiden Suomen mestaruus turnauksen yhteydessä järjestetyssä Kai Pahlman-turnauksessa.
Liechtensteinin yliopisto

Liechtensteinin yliopisto on yksi Liechtensteinin kolmesta korkeakoulusta. Siellä voi suorittaa kandidaatin tai maisterin tutkinnon arkkitehtuurissa tai kauppatieteissä. Kandidaatin tutkintoon menee ainakin 6 lukukautta, maisteriksi haluavat jatkavat 4 lukukautta lisää. Opintojaan voi jatkaa tohtorin tutkintoon asti, jatko-opinnot ovat tutkimussuuntautuneita.
Vuonna 2011 yliopistossa oli noin 720 opiskelijaa, joista 210 suuntautui arkkitehtuuriin. Opiskelijoista 40% tuli Itävallasta ja 30% Sveitsistä - liechtensteinilaiset olivat vasta kolmantena (15%).
Trabancos

Trabancos on noin 86 kilometriä pitkä Dueron sivujoki Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Espanjassa. Joki saa alkunsa Blascomillánin kunnan alueelta Ávilasta ja virtaa kohti Valladolidia. Joki laskee Dueroon Pollosin lähistöllä. Joessa virtaa vettä koko matkalla ainoastaan rankkasateiden aikana. Suurimpia paikkakuntia Trabancosin varrella ovat San Cristóbal de Trabancos ja Horcajo de las Torres Ávilassa sekä Fresno el Viejo ja Castrejón Valladolidissa.
Juhani Itämies

Juhani Itämies (s. 1945 Rauma) on suomalainen hyönteistutkija, joka oli vuoteen 2008 Oulun yliopiston eläinmuseon intendentti. 
Henkilöhistoria.
Itämies on laatinut ja julkaissut runsaasti kansantajuisia kirjoituksia hyönteisistä ja muista selkärangattomista. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi vuonna 1983 ja on työskennellyt koko uransa Oulun yliopistossa, ensin eläintieteen laitoksessa ja sittemmin eläinmuseossa museonhoitajana, yli-intendenttinä ja intendenttinä.
Itämies tunnetaan julkisuudessa hänen keväisistä hyttyskesää koskevista ennustuksistaan, jotka hän on kuitenkin sanonut jo lopettaneensa kesään 2013. Suomen yliopistotiedottajat ry palkitsi Itämiehen vuonna 2007 tunnustuspalkinnolla aktiivisesta ja yleistajuisesta tieteen tiedottamisesta.
Rusokirsikka

Rusokirsikka ("Prunus sargentii") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva puu. Sitä viljellään Suomessa koristeeksi.
Ulkonäkö ja koko.
Rusokirsikka kasvaa Suomessa yleensä 3–5 metrin korkuiseksi. Se on saanut suomenkielisen nimensä mahdollisesti lehdistään, jotka avautuvat keväällä erikoisen kuparinruskeina. Myös sen runko on punertavanruskea. Rusokirsikka kukkii ennen lehtien puhkeamista kauas näkyvin ruusunpunaisin kukin. Sen hedelmät ovat punamustia, senttimetrin kokoisia, yksisiemenisiä luumarjoja; Suomessa niitä muodostuu ani harvoin. Suomessa rusokirsikka on lähes aina vierasjuurinen, imeläkirsikkaan vartettu.
Levinneisyys ja kasvupaikat.
Rusokirsikka on kotoisin Japanista. Lisäksi levinneisyys ulottuu Korean niemimaalle ja Etelä-Sahalinille. Se kasvaa tuoreissa, keski- ja runsasravinteisissa seka- ja lehtimetsissä. Ilmastollisesti se on hemiboreaalinen–temperaattinen, lievästi mereinen. Suomessa rusokirsikka menestyy puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeillä I–II ja suotuisilla paikoilla myös vyöhykkeellä III. Se viihtyy parhaiten aurinkoisella paikalla runsasravinteisessa, kalkkipitoisessa maassa.
Aurinko valvoo

Aurinko valvoo on Costello Hautamäen kappale ja singlejulkaisu vuodelta 2012.
Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu Hautamäen 2013 alkuvuodesta julkaistavalta sooloalbumilta. Single on myös Hautamäen ensimmäinen julkaisu, joka on tuotettu yhteistyössä levy-yhtiö HighLight Musicin kanssa. 
Single julkaistiin radiojakeluun 16. toukokuuta 2012, ja digitaalisena versiona päivää aiemmin. Avausviikollaan single sijoittui radioasema Iskelmän listalla toiselle sijalle, jossa se nautti suosiota ja piti paikkansa myös seuraavilla listaviikoillaan, ennen kuin se putosi kolmannelle sijalle Lauri Tähkän "Kesä eletään" -kappaleen kiilatessa sen ohi.
Lahden diakonian instituutti

Suomen Diakoniaopiston Lahden kampus (aiemmin Lahden diakonian instituutti) on osa Suomen Diakoniaopistoa, jolla on toimipisteet Lahden lisäksi Helsingissä, Oulussa ja Ylitorniolla. Suomen Diakoniaopiston Lahden kampuksella voi opiskella lähihoitajaksi, lastenohjaajaksi sekä nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajaksi. 
Laitoksen historia.
Viipurin Diakonissalaitos perustettiin vuonna 1869. Se on toiminut Lahdessa vuodesta 1940 lähtien nimellä Lahden Diakonialaitos, kun laitos jouduttiin evakuoimaan talvisodan aikana.
Vuonna 2016 päätettiin yhdistää Lahden diakonian instituutti osaksi uutta laajempaa, noin 2 000 opiskelijan Suomen Diakoniaopistoa (SDO), jonka opetustoiminta on alkanut vuoden 2017 alusta. SDO:n ensimmäisenä toimitusjohtajana ja rehtorina toimii Juha-Petri Niiranen.
Blabbermouth

Blabbermouth on metallimusiikkiin, sekä hard rockiin keskittyvä musiikkisivusto, joka sisältää uutisia, sekä levy- ja dvd-arvosteluja. Blabbermouthin perusti Borivoj Krgin, ja se aloitti toimintansa 3. maaliskuuta 2001. Lokakuussa 2001 sivuston ulkoasu muuttui ja Roadrunner Records alkoi ylläpitää sivustoa, Borivoj Krgin pysyessä ylläpitäjänä.
Blabbermouthin käyttäjät voivat lähettää kommentteja uutis- sekä arvosteluartikkeleihin ja käydä sivustolla keskustelua. Käyttäjät voivat myös lähettää vinkkejä uutisista. Blabbermouthissa vierailee joka kuukausi yli 1,2 miljoonaa käyttäjää, ja sivustolla vierailee 80 000 käyttäjää joka päivä. Sivustoa pidetäänkin yhtenä johtavista metallimusiikkiin keskittyneistä sivustoista. London Free Press on kuvaillut Blabbermouthia luotettavaksi lähteeksi ja fanisivuksi.
João Pereira

João Pedro da Silva Pereira (s. 25. helmikuuta 1984 Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Pereira on lissabonilaisen Benfican kasvatti. Hän pelasi ensi kerran edustusjoukkueessa 17. elokuuta 2003 ottelussa Boavistaa vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi yhteensä 25 sarjaottelua.
Kauden 2004–2005 päätteeksi Benfica voitti maan pääsarjamestaruuden ja Pereira pelasi suurimman osan kauden otteluista. Uuden päävalmentajan Ronald Koemanin alaisuudessa Pereiran peliaika kuitenkin väheni, ja lopulta hänet myytiin kesällä 2006 Gil Vicenteen.
Kaudeksi 2007–2008 Pereira siirtyi Bragaan, jossa hänen pelipaikkansa oikeana laitapuolustajana vakiintui. Hänen ensimmäinen maalinsa joukkueessa syntyi 22. helmikuuta 2009 ottelussa Associação Naval 1º de Maioa vastaan.
22. joulukuuta 2009 Pereira teki sopimuksen Sporting Clube de Portugalin kanssa ja hänestä maksettiin kolmen miljoonan euron siirtokorvaus. Kaudella 2010–2011 hän pelasi sekä puolustajana että keskikenttäpelaajana. 30. huhtikuuta 2011 hän teki joukkueensa 2–1-voittomaalin ottelussa Portimonensea vastaan.
24. toukokuuta 2012 Pereira siirtyi Valenciaan 3,6 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa 3+1-vuotisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Pereira sai ensimmäisen kutsun Portugalin maajoukkueeseen lokakuussa 2010 ja teki pelasi ensimmäisen kerran 8. lokakuuta 2010 pelatussa vuoden 2012 EM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan.
Päivitetty 1. syyskuuta 2017.
Saavutukset.
Benfica
Sporting CP
Shoppailu

Shoppailu on ostoksilla käymistä ajanvietteenä tai harrastuksena. Shoppailuun kuuluu kiertelyä kaupoissa sekä hyödykkeiden arviointia ennen ostamista. Kulutustutkijoiden (Pantzar, Perälä, Kekki 1994) mukaan shoppailu on ”kulutusorientoitunutta liikettä tilassa, jossa on mahdollisuus ostaa”.
Shoppailija voi kaivata yllätyksiä, elämyksiä ja parannusta elämäänsä. Shoppailijalla ei välttämättä tarvitse olla mahdollisuutta tai halua ostamiseen, pelkkä uuteen tutustuminen ja hyödykkeiden vertailu voi tuottaa mielihyvää. Shoppailu on myös sosiaalista toimintaa, osallistumista yhteiskuntaan ja pakoa arjesta.
Shoppailu syntyi 1800-luvulla keski- ja yläluokan kotirouvien harrastuksena, kun suurkaupunkeihin rakennettiin tavarataloja. Nykyisin yhdysvaltalaisista on ostosriippuvaisia 5 prosenttia.
Terveysvaikutukset.
Taiwanilaisen "Institute of Population Health Sciences" -tutkimuslaitoksen mukaan päivittäinen shoppailu vähentää kuolleisuutta 27 prosentilla tarjoamalla liikuntaa, yhdessäoloa ja mahdollisuuksia terveellisen ruokavalion noudattamiseen.
Sosiaalinen shoppailu.
"Sosiaalinen shoppailu" voi tarkoittaa joko yhdessäoloa ystävien tai kumppanin kanssa kierrellen ostoskeskuksissa tavaroita hypistellen tai yhteisöllisiä viestimiä hyödyntävää sähköistä kaupankäyntiä, missä kierretään ostoskeskusten sijaan verkkokaupoissa, ja hankinnoista tai ostosuunnitelmista puhutaan keskustelupalstoilla ja verkkoyhteisöissä.
Hawker Sea Hawk

Hawker Sea Hawk on Hawkerin suunnittelema ja valmistama laivastokäyttöön tarkoitettu hävittäjäpommittaja. Se oli ensimmäinen Sydney Cammin suunnittelema suihkukäyttöinen hävittäjäkone.
Sea Hawk lensi ensilentonsa 2. syyskuuta 1947 ja otettiin palveluskäyttöön 1953. Sen käyttöikä oli suhteellisen pitkä, tasan kolme vuosikymmentä. Hawker ja Armstrong-Whitworth valmistivat konetyyppiä yhteensä noin 550 kappaletta.
Neljän 20 mm konetykin lisäksi siihen voitiin asentaa siipiripustimiin pommeja, raketteja ja lisäpolttoainesäiliöt. Huippunopeus oli Rolls-Royce Nene -suihkumoottorilla 969 km/h.
Käyttäjät.
Britannian laivaston ilmavoimat luovutti joitakin koneitaan Australian laivastolle.
Vuonna 1956 Alankomaat tilasi 32 konetta, jotka saivat tunnuksen Mk.50. Sir W. G. Armstrong Whitworth Aircraft Limitedin Coventryssä vuosina 1957-1958 valmistamat koneet olivat FGA6-mallista poiketen varustettu Phillipsin valmistamin UHF-radioin, mikä aiheutti suuren veitsen terän muotoisen antennin sijoittamisen keskirunkoon. Koneisiin asennettiin Rolls-Royce Nene Mark 103 -moottorit. Vuoden 1959 loppuun mennessä koneisiin asennettiin kummankin siiven alle Philco Sidewinder IA ilmasta-ilmaan ohjus. Ohjusten asennukseen liittyvät kustannukset maksoi Nato.
Vuonna 1956 Länsi-Saksan laivasto tilasi 64 Sea Hawks. Sir W. G. Armstrong Whitworth Aircraft Limitedin Coventryssä vuosina 1957-1959 valmistamista koneista 32 oli gyro-tähtäimin varustettuja Mk.100 päivähävittäjiä ja loput Mk.101 tutkalla varustettuja jokasään hävittäjiä. Koneissa oli Eko 34 -tutka siiven alle sijoitetussa säiliössä. Lisäksi Saksaan toimitetuissa koneissa oli suurennetut peräsin pinnat.
Koneita palveluksesta poistettaessa Saksan laivastolla oli jäljellä 53 Sea Hawkia, jotka kerättiin Eggebekissä. Viimeinen koneista laskeutui 24. elokuuta 1964 Eggebekiin, mistä ne siirrettiin Bremen-Leemwerderiin VFW-Fokkerille varastoitavaksi. Merex SpA osti koneista 28 Intian laivastolle, mutta Intian sotiessa Pakistanin kanssa Saksan valtio asetti koneet vientikieltoon. Merwx myi koneet edelleen Italiaan Tirennia SpA:lle, joka toimitti lentokoneet Intiaan.
Syyskuussa 1959 Intian hallitus 24 konetta, joista puolet olivat uusia ja loput laivaston ilmavoimien FGA6-koneita. Uudet koneet valmisti Sir W. G. Armstrong Whitworth Aircraft Limited Coventryssä vuosina 1959-1960. Kuninkaallisen laivaston ilmavoimat toimitti 1960-luvun lopulla 12 tarkastettua FB4 ja FGA6 konetta ja Saksan laivastolta aiemmin mainitut 28 käytöstä poistettua konetta. 1970-luvun loppuun mennessä koneiden määrä laski noin 50:een, joista puolet oli sijoitettu "INS Vikrantille" 300. laivueeseen. 1980-luvun alkupuolella ne korvattiin vähitellen Sea Harriereilla.
Luigi Moretti

Luigi Moretti (s. 7. helmikuuta 1949 Cittareale) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Rooman hiippakuntaan Ugo Poletti 30. marraskuuta 1974. Hänet nimitettiin Rooman vihkipiispaksi ja Moptan titulaaripiispaksi 3. heinäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Camillo Ruini, jota avustivat Cesare Nosiglia ja Clemente Riva. 
17. lokakuuta 2003 Moretti sai nimityksen Moptan titulaariarkkipiispaksi. 10. kesäkuuta 2010 hänet nimitettiin Salerno-Campagna-Acernon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 12. syyskuuta.
Maijat

Maijat ("Calathea") on marantakasvisuku (heimo Marantaceae), johon heimon lajeista runsaat puolet, noin 300 lajia, kuuluu. Ne ovat tunnettuja huonekasveja.
Maijojen levinneisyysalue käsittää Keski- ja Etelä-Amerikan sekä Länsi-Intian saariston.
Tuntomerkkejä.
Maijat ovat ainavihantia monivuotiskasveja. Lehdet ovat pitkäruotisia ja enimmäkseen pystykasvuisia. Lehtilapa on kookas ja usein kauniisti vihreän, valkoisen, vaaleanpunaisen, purppuran ja punaisenruskean eri sävyjen kirjavoima. Alapinnat ovat tavallisesti punertavat. Kukat ovat harvoin näyttäviä, sijaitsevat lyhyissä ja tiheissä tähkissä, limittäisten suojuslehtien suojassa, jotka voivat olla valkoisia tai eri tavoin värillisiä.
Lajeja.
Ainakin yhtä lajia kasvatetaan ravintokasvina sen pienten tärkkelyspitoisten mukuloiden takia.
Teodor Bensch

Teodor Bensch (13. maaliskuuta 1903 – 7. tammikuuta 1958) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi August Hlond 12. kesäkuuta 1932, ja hänet nimitettiin Wrocławin vihkipiispaksi sekä Tabudan titulaaripiispaksi 26. huhtikuuta 1951. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta 1954. Pääkonsekraattorina toimi Walenty Dymek, jota avustivat Franciszek Jedwabski ja Lucjan Bernacki.
Bensch sai 1. joulukuuta 1956 nimityksen Tentyriksen titulaaripiispaksi. Hän toimi Wrocławin vihkipiispana, kunnes kuoli 54-vuotiaana virassa.
Serpentti

Serpentti ( 'käärme') on puuvalmisteinen mutta vaskipuhaltimeksi luokiteltu, trumpettia muistuttava puhallinsoitin, joka soi basson äänialalla. Se oli käärmeen muotoinen. Jos soittimen vetäisi suoraksi, pituus olisi noin 2,5 metriä. 
Soitin kehitettiin noin vuonna 1590, ja sitä käytettiin 1800-luvun puoleenväliin saakka, satunnaisesti myöhemminkin.
Serpentissä on maljamainen suukappale, ja soitin on kartiomaisesti porattu, mensuuriltaan erittäin laaja. Serpentissä on kuusi sormiaukkoa, ja siihen on myöhemmin lisätty suljettuja läppiä, enimmillään seitsemän. Soittimen ääniala on C–c².
Serpentin loistoaikaa oli 1700-luku. Aluksi sitä käytettiin sotilassoittimena vain Ranskassa, mutta 1700-luvun lopulla se levisi muuallekin Eurooppaan. Felix Mendelssohn ja Richard Wagner käyttivät serpenttiä vahvistamaan orkesterin bassorekisteriä, mutta sen tilalle tulivat pian bassotuuba ja ofikleidi.
Center (makeinen)

Center on ruotsalaisen Cloettan valmistama suklaamakeinen. Centerin ensimmäinen makeistyyppi, suklaanappirulla, tuotiin markkinoille vuonna 1941. Sen alkuperäinen versio sisältää maitosuklaata pehmeällä ja kermaisella karamellitäytteellä.
Vuonna 2009 alkuperäinen Center uusittiin muotoilultaan sekä sisältä että ulkoa. Center-makeisperheen viimeisin valmistettu tuote on Center Kokos, joka sisältää kookoshiutaleita ja pehmeää toffeeta. Cloettan Center-makeisista on tehty myös juomakapseleita kaakaojuomia varten.
Center-makeiset ovat saaneet pääosin positiivisia arvioita makutestaajilta. Suklaayhdistyksen mukaan mm. Cloetta Center Nougat sai 4,5/5 pistettä, alkuperäinen Cloetta Center 2,5/5 pistettä ja Cloetta Center Magic Mint 3/5 pistettä.
Davide Astori

Davide Astori (7. tammikuuta 1987 San Giovanni Bianco – 4. maaliskuuta 2018 Udine) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti viimeisenä seuranaan Italian Serie A:ssa pelannutta Fiorentinaa ja oli joukkueen kapteeni. Aiemmin hän edusti myös AS Pizzighettonea, US Cremonesea, Cagliaria ja Romaa.
Astori pelasi myös Italian maajoukkueessa vuosina 2011–2017.
Astori löydettiin kuolleena hotellihuoneestaan 4. maaliskuuta 2018 ennen Fiorentinan sarjaottelua Udinesea vastaan. Hän oli kuollut nukkuessaan, Fiorentinan mukaan kyseessä oli äkillinen sairauskohtaus. Tapauksen vuoksi Serie A:n kaikki päivän ottelut peruttiin. Astori haudattiin 8. maaliskuuta 2018 Firenzessä tuhansien ihmisten läsnä ollessa. Paikalla oli myös Juventuksen pelaajia, jotka pelasivat edellisenä iltana Mestarien liigan ottelussa Lontoossa. Astoria hoitanut lääkäri Giorgio Galanti tuomittiin keväällä 2021 vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen kuolemantuottamuksesta. Astorilla oli jo aiemmin todettu sydänsairauteen viittaavia oireita, mutta lääkäri oli antanut hänelle siitä huolimatta luvan pelata.
Lahden Diakoniasäätiö

Lahden Diakoniasäätiö on yleishyödyllinen säätiö, joka toimii Suomessa. Säätiö vastasi aiemmin Lahden diakonian instituutin toiminnasta, joka yhdistyi vuonna 2016 Helsingin Diakoniaopiston ja Oulun Diakoniaopiston kanssa Suomen Diakoniaopistoksi.
Historia.
Viipuriin Diakonissalaitos perustettiin vuonna 1869. Viipurista laitos siirtyi talvisodan evakuointien vuoksi Lahteen vuonna 1940 ja sen nimeksi tuli Lahden Diakonialaitos.
Shane Long

Shane Long (s. 22. tammikuuta 1987 Gortnahoe, North Tipperary, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Readingia. Huhtikuussa 2019 hän teki Southamptonin pelaajana vierasottelussa Watfordia vastaan Valioliigan historian nopeimman maalin, joka syntyi virallisen ajanoton mukaan 7,69 sekunnin kuluttua ottelun alkamisesta.
Long on aiemmin edustanut Irlannissa Cork Cityä sekä Englannissa kausina 2005–2011 Readingia, elokuusta 2011 tammikuuhun 2014 West Bromwich Albionia, vuonna 2014 elokuuhun saakka Hull Cityä, kausina 2014–2022 Southamptonia ja kevätkaudella 2021 lainasopimuksella Bournemouthia. Hän on tehnyt parhaimmillaan Valioliigassa kymmenen maalia kaudella 2015–2016 ja mestaruussarjassa 21 maalia kaudella 2010–2011, jolloin hän oli sarjan maalintekijätilastossa jaetulla toisella sijalla.
Long on pelannut Irlannin maajoukkueessa 88 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2007. EM-kilpailuissa 2012 hän tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa ja EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Irlannin kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa ja niistä kolmessa täydet minuutit.
Jonathan Walters

Jonathan Walters (s. 20. syyskuuta 1983 Moreton, Merseyside, Englanti) on englantilaissyntyinen irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitahyökkääjä. Seuratasolla hän edusti Englannissa useita seuroja, joista pisimpään Ipswich Townia vuosina 2007–2010 ja Stoke Cityä 2010–2017. Waltersin pituus on 183 cm.
Walters edusti Irlannin maajoukkuetta EM-kilpailuissa 2012 ja 2016. Hän pelasi kaikkiaan 54 maaottelua ja teki niissä 14 maalia vuosina 2010–2018.
Simon Cox

Simon Cox (s. 28. huhtikuuta 1987 Reading, Englanti) on englantilaissyntyinen irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Englannin Valioliigassa Readingiä ja West Bromwich Albionia sekä pelannut useissa alempien sarjojen englantilaisseuroissa. Vuodesta 2016 hän on edustanut Englannin ykkösliigassa pelaavaa Southend Unitedia.
Cox valittiin Irlannin maajoukkueeseen EM-kilpailuihin 2012. Hän on pelannut 30 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia vuosina 2011–2014.
Stephen Hunt

Stephen Hunt (s. 1. elokuuta 1981 Waterford, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki. Hän edusti Englannissa vuosina 1999–2016 Crystal Palacea, Brentfordia, Readingiä, Hull Cityä, Wolverhampton Wanderersia, Ipswich Townia ja Coventry Cityä. Hunt valittiin Irlannin maajoukkueeseen EM-kilpailuihin 2012. Kaikkiaan hän pelasi 39 maaottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 2007–2012.
Keith Andrews (jalkapalloilija)

Keith Joseph Andrews (s. 13. syyskuuta 1980 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Kesäkuusta 2025 lähtien hän on toiminut Brentfordin päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Andrews edusti Englannin Valioliigassa Wolverhampton Wanderersia, Blackburn Roversia ja West Bromwich Albionia sekä pelasi myös alemmilla sarjatasoilla useissa englantilaisseuroissa. Hän lopetti pelaajauransa elokuussa 2015.
Andrews valittiin Irlannin maajoukkueeseen EM-kilpailuihin 2012. Hän pelasi kaikkiaan 35 maaottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 2008–2012.
Ura valmentajana.
Andrewsin valmentajaura alkoi heti hänen pelaajauransa päättymisen jälkeen elokuussa 2015, kun hänestä tuli Milton Keynes Donsin apuvalmentaja. Hän toimi tehtävässä yhden kauden ajan. Vuosina 2019–2023 hän toimi Irlannin maajoukkueen apuvalmentajana ja joulukuusta 2023 heinäkuuhun 2024 Sheffield Unitedin apuvalmentajana. Heinäkuussa 2024 Andrews siirtyi Brentfordin apuvalmentajaksi.
Kesäkuussa 2025 Andrews nimitettiin Brentfordin päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella.
Glenn Whelan

Glenn Whelan (s. 13. tammikuuta 1984 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa skotlantilaisseura Heart of Midlothiania. Aiemmin hän on edustanut muun muassa Englannissa Sheffield Wednesdayta, Stoke Cityä ja Aston Villaa.
Whelan on pelannut Irlannin maajoukkueessa 89 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia vuodesta 2008 alkaen. Hän kuului maajoukkueeseen EM-kilpailuissa 2012 ja 2016.
Stephen Kelly

Stephen Kelly (s. 6. syyskuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja. Hän edusti Englannin Valioliigassa Tottenhamia, Birminghamia, lyhytaikaisella lainasopimuksella Stokea, Fulhamia sekä Readingiä ja pelasi myös alemmilla sarjatasoilla, viimeksi Rotherhamissa kausina 2015–2017.
Whelan valittiin Irlannin maajoukkueeseen EM-kilpailuihin 2012. Hän pelasi kaikkiaan 39 maaottelua vuosina 2006–2014.
Keith Fahey

Keith Fahey (s. 15. tammikuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja. Fahey valittiin Irlannin maajoukkueeseen EM-kilpailuihin 2012.
Sean St Ledger

Sean St Ledger (s. 28. joulukuuta 1984 Birmingham, Englanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut useita englantilaisseuroja ja pelannut myös Yhdysvalloissa.
St Ledger valittiin Irlannin maajoukkueeseen EM-kilpailuihin 2012. Hän pelasi kaikkiaan 37 maaottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 2009–2013.
Ubikitiini

Ubikitiini (latinasta "ubique", "kaikkialla") on pieni säätelyproteiini, jota löytyy lähes kaikista kudoksista eukaryooteista. Ubikitiinin lisääminen proteiiniin ohjaa sen proteasomiin hajotettavaksi. Aaron Ciechanover, Avram Hershko ja Irwin Rose saivat Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2004 ubikitiinin löytämisestä. Ubikitiini tunnistettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1975. 
Ubikitinaatio.
Ubikitiinin liittämiseen eli ubikitinaatioon osallistuu kolme entsyymiä, E1, E2 ja E3. Ubikitiinejä voidaan liittää useita peräkkäin samaan proteiiniin. Entsyymi E1 aktivoi ubikitiinin niin, että E2 pystyy siirtämään sen E3-ubikitiiniligaasille, joka kykenee liittämään ubikitiinin kohdeproteiiniin.
Fri?

”Fri?” on Beat-yhtyeen esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1990. 
Kappale on Jan Engblomin, Kim Engblomin ja Tina Krausen säveltämä ja Stina Engblom-Collianderin sanoittama. Yhtyeen taustalla lauloivat Kari Kuivalainen ja Robin Wikman. Kuivalainen ja Wikman lauloivat myös Suomen karsintaan osallistuneessa Robinson &amp; Apollo 16 -bändissä kappaleella ”Yön poika”.
Vuoden 1990 euroviisukarsintaan määräaikaan mennessä saapui 225 ehdokasta, joiden joukosta musiikkiammattilaisten raati valitsi jatkoon 11 laulua. Voittajan valinnan suoritti 11-jäseninen musiikkiammattilaisten euroviisuraati, jonka jäsenet antoivat 12 pistettä parhaimmalle pitämälleen kappaleelle, jonka jälkeen pisteet 10 ja 8–1. Voiton vei ”Fri?” kolmen pisteen erolla toiseksi tulleeseen Susanne Sonntagin kappaleeseen ”Jag tror på friheten”. 
Voittokappaleesta tuli Suomen ensimmäinen ruotsinkielinen edustuskappale. ”Fri?” jakoi yleisön mielipiteet. Osa piti ruotsin kieltä hyvänä asiana, koska Suomi ei aikaisemmin ollut esiintynyt Eurovision loppukilpailussa ruotsiksi ja koska ruotsin kieltä pidettiin suomea ymmärrettävämpänä eurooppalaiselle yleisölle. Osaa televisionkatselijoista ruotsin kieli kuitenkin ärsytti. 
Kansainväliseen loppukilpailuun yhtyeen koreografian suunnitteli tanssiammattilainen Thomas Ingman. Esiintymisasut, valkoiset nahkavaatteet, yhtyeen jäsenet suunnittelivat yhdessä Ylen puvustajien kanssa. 
Kappale sijoittui Jugoslavian Zagrebissa järjestetyssä loppukilpailussa jaetulle viimeiselle sijalle yhdessä Norjan kanssa ja keräsi kahdeksan pistettä. Islanti antoi viisi ja Israel kolme pistettä. Arvioiden mukaan kappale oli dramaturgisesti köyhä, eikä laulussa ollut tarpeeksi tarttuvaa kertosäettä.
Rukoushuonekunta

Rukoushuonekunta eli Rukoushuoneseurakunta oli seurakunnan laita-alueella toimiva evankelis-luterilaisen kirkon yhteisö, jolla oli oma rukoushuone jumalanpalveluksia varten. Rukoushuonekunnan perustamiseen tarvittiin valtioneuvoston hyväksyntä. Rukoushuonekunta oli kirkkolain alainen ja sillä oli oikeus verottaa jäseniään. Rukoushuonekunnan päättäviä elimiä olivat kirkonkokous ja kirkkoneuvosto. Rukoushuonekunnan vanhentunut nimitys on saarnahuonekunta.Nykyisessä kirkkolaissa ei ole käsitettä rukoushuonekunta. Vaikka nykyinen kirkkolaki ei enää tunne rukous- tai saarnahuonekunnan käsitettä, toimii Rauman seurakunnan yhteydessä edelleen Kodisjoen saarnahuonekunta, joka omistaa Kodisjoen kirkon.
Huilumies

”Huilumies” on Vesa-Matti Loirin esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1980. Kappale on Aarno Ranisen säveltämä ja Vexi Salmen sanoittama. Loirin taustakuorossa lauloivat sekä Suomen karsinnoissa että kansainvälisessä loppukilpailussa Arto Alaspää, Kalle Fält, Maarit Hurmerinta, Martti Metsäketo ja Irina Milan. Alkukarsinnassa Hurmerinnan tilalla lauloi Marjo-Riitta Kervinen. 
Vuoden 1980 Suomen karsinnat järjestettiin kutsukilpailuna, ja alkukarsinnassa kuultiin 11 kutsutun säveltäjän kappaleet. Alkukarsinnasta pääsi loppukarsintaan kuusi kappaletta, jotka musiikin ammattilaisista koottu raati päätti. Suurin osa jatkoon päässeistä sävelmistä edusti Ylen mainostamaa kokeilevaa linjaa, ja kevyemmät ja iskelmällisemmät kappaleet putosivat jatkosta. Loppukarsinnassa viisi alueraatia, jotka koostuivat kevyen musiikin asiantuntijoista ja harrastajista, äänestivät finaaliin lähetettävästä kappaleesta. Kaikki viisi raatia asettivat ”Huilumiehen” ensimmäiselle sijalle.
Useimpien mielestä oikea kappale voitti. Loiri itse oli ihastunut kappaleeseen ensikuulemalta. Hänen mielestään kappaleessa oli kaikki tarvittava: hyvä sävellys, rytmi ja sanat. 
”Huilumies” sijoittui Alankomaiden Haagissa järjestetyssä loppukilpailussa viimeiselle sijalle ja keräsi yhteensä kuusi pistettä; Norjalta viisi ja Ranskalta yhden. "Helsingin Sanomien" tv-kriitikko Jukka Kajava kehotti kilpailun jälkeisenä maanantaina tuntemaan ylpeyttä Suomen edustuskappaleen erilaisuudesta laskelmoiden tuotettujen, moneen kertaan kuultujen esitysten rinnalla.
Hengaillaan

”Hengaillaan” on Kirkan esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1984. Kappale on Jukka Siikavireen säveltämä ja Jussi Tuomisen sanoittama. Se julkaistiin myöhemmin samannimisellä albumilla.
Vuoden 1984 Suomen karsinta oli edellisvuoden tapaan avoin sävellyskilpailu, ja sävelmäehdotuksia saapui 286 kappaletta. Artistit olivat etukäteen nimettyjä. Ylen kokoama musiikin asiantuntijaraati valitsi 21 laulua radioituun esikarsintaan. Kirka sai jo esikarsinnassa eniten huomiota osakseen, sillä hänet oli valittu seitsemän kappaleen esittäjäksi. Raati valitsi televisioituun loppukarsintaan 11 laulua. Sekä Kirka että Sonja Lumme saivat molemmat kolme laulua finaaliin.
Säveltäjä Jukka Siikavire oli tähdännyt laulua Eurovision laulukilpailuun ja erityisesti Kirkan esitettäväksi. Idean kappaleeseen Siikavire sai sanoittaja Jussi Tuomisen hänelle edellisenä syksynä lähettämästä lapusta, jossa luki ”22.45 meni viimeinen juna, mut siitä viis”. Voittajakappale valittiin edellisvuoden tavoin postikorteilla, ja kolmen päivän äänestysajan aikana saapui 70 049 postikorttia. ”Hengaillaan” sai ääniä 22 040, ja toiseksi tullut Paula Koivuniemen ”Tuultako tavoitan” 11 793.
Kirkan taustajoukoissa lauloivat Anita Pajunen, Kaija Kokkola ja Jokke Seppälä. Kappale sijoittui Luxemburgissa järjestetyssä loppukilpailussa yhdeksänneksi ja keräsi yhteensä 46 pistettä.
Tule luo

”Tule luo” on Katri Helenan esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1993. Kappaleen on säveltänyt Matti Puurtinen ja sanoittanut Jukka Saarinen. 
Vuoden 1993 Suomen karsintaan kilpailukappaleet valittiin säveltäjien kutsukilpailuna. Karsinnoissa kilpaili neljä naisartistia, joista jokainen esitti kaksi laulua. Katri Helenan lisäksi karsinnoissa olivat mukana Arja Koriseva, Marjorie ja Paula Koivuniemi. Paikallisraadit valitsivat voittajan.
Irlannin Millstreetissä järjestetyssä loppukilpailussa kappale selviytyi 17. sijalle ja keräsi yhteensä 20 pistettä.
”Tule luo” on rauhallinen, mollissa kulkeva iskelmä, jonka kertosäkeessä tempo hieman nopeutuu ja komppi muuttuu humpan kaltaiseksi. Kansainväliseen finaaliesitykseen otettiin mukaan kaksi harmonikkaa lisäämään suomalaisväriä. Kappaleen sanoituksessa ei ole lainkaan etuvokaaleita "y, ä" ja "ö". Katri Helenan vakavasti esittämää kappaletta pidettiin suomalaisissa lehdistöarvioissa hieman vanhanaikaisena ja ”sievästi sanottuna iättömänä” (Anna 11/1993). Myös säveltäjä Matti Puurtinen korosti laulun ”kansallista muttei sentään kalevalaista” lähtökohtaa (Apu 9/1993), ja solisti luonnehti kappalettaan ”tavalliseksi suomalaiseksi iskelmäksi” (Katso 19/1993b).
Yö on pitkä

Yö on pitkä on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1952 ja hänen esikoisohjauksensa. Käsikirjoituksen tekivät yhdessä Tarkas ja Matti Kassila. Tarina kuvaa yli varojensa eläviä rikoksen teille eksyviä nuoria. Tapahtumien taustoja kuvataan takaumina.
Tuotanto.
Junior-Filmi teki vain kaksi tuotantoa, joista tämä on jälkimmäinen. Sen jälkeen yhtiö meni konkurssiin ja Tarkas siirtyi Fennada-Filmiin.
Tarkastushakemuksessa Tarkas luonnehti elokuvaa nuorison näköiseksi ja toivoi sille siksi verovapautusta. Sen elokuva sai kuitenkin vasta elokuvalautakunnassa.
Arviot.
Aikalaisarviossa Olavi Veistäjä ("Aamulehti") piti elokuvaa huonona nuorisoelokuvana mutta hyvänä jännityselokuvana: psykologisen pohjustus on heikkoa ja ”helppohintaista”, mutta rikosten suunnittelussa ja toteutuksessa ote on kiinteää, johdonmukaista ja taitavaa.
Eräässä televisioesityksen kritiikissä elokuvan kerrontaa arvioidaan kömpelöksi, mutta sen katsotaan kuitenkin hyödyntävän mielenkiintoisella tavalla film noir -estetiikkaa. Myös musiikki saa kiitosta..
Niin kaunis on taivas

”Niin kaunis on taivas” on Jasminen esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1996. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Timo Niemi. 
Kappale jäi Norjan Oslossa järjestetyssä loppukilpailussa viimeiselle sijalle ja sai yhdeksän pistettä; Islannilta seitsemän ja Norjalta kaksi pistettä.
Jean Craighead George

Jean Craighead George (2. heinäkuuta 1919 Washington – 15. toukokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen nuortenkirjailija.
George kirjoitti runsaat sata nuortenkirjaa. Esikoisteoksensa "Vulpes, the Red Fox " George kirjoitti yhdessä silloisen miehensä John L. Georgen kanssa ja innostui siitä välittämään kirjoittamalla lukijoilleen luonnonrakkautta. Georgen tunnetuimpia teoksia on "Susityttö", joka on paitsi kiitetty myös kiistelty ja saanut palkintoja, muun muassa vuonna 1973 Newbery Medalin ja 1975 Deutscher Jugendbuchpreisin.
Göschenen

Göschenen on kunta Keski-Sveitsissä, Urin kantonissa. Göschenenissä on noin 400 asukasta. 
Göschenen sijaitsee Reuss-joen varrella Urin Alpeilla, joiden korkein huippu, Dammastock, sijaitsee Göschenenissä.
Göschenen on liikenteen solmukohta: Gotthardin tunnelin ja Gotthardin maantietunnelin pohjoispää ovat Göschenenissä. Moottoritie A2 ja valtatie N2, Gotthardin rata (Zürich-Milano) kulkevat kunnan kautta. Paikka on myös Matterhorn Gotthard Bahnin rataverkon yksi päätepiste.
Addicted to You (Laura Voutilaisen kappale)

”Addicted to You” on Laura Voutilaisen esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 2002. Kappaleen sävelsi Maki Kolehmainen ja sanoitti Janina Frostell ja Tracy Lipp. 
Vuoden 2002 Suomen karsintaan ammattilaisraati valitsi 12 kappaletta, joista 11 oli englanninkielisiä ja yksi italiankielinen. Loppukarsinnassa kansa äänesti voittajaksi Laura Voutilaisen retrohenkisen diskokappaleen ”Addicted to You” antamalla sille yli kolmanneksen puhelinäänistä, ja laulu oli myös ammattilaisraadin suosikki.
Kappale jäi Tallinnassa järjestetyssä loppukilpailussa 20. sijalle eli viidenneksi viimeiseksi ja sai yhteensä 24 pistettä.
Suomen saamat pisteet.
"Addicted to You" sai Eurovision laulukilpailussa pisteitä eri mailta seuraavasti:
Valemureenat

Valemureenat (Chlopsidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantin, Tyynenmeren ja Intian valtameren alueilta.
Lajit ja anatomia.
Valemureenojen heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja 16–18 lajia, muun muassa valemureena ("Kaupichthys hyoproides"). Heimon lajit muistuttavat ulkonäöltään mureenoja (Muraenidae), mutta ovat niitä pienempiä, korkeintaan 15–30 cm pitkiä, ja eroavat myös sierainten sijainnin perusteella. Myös hampaat ovat erilaiset: valemureenoilla ne ovat pienehköt ja neulamaiset, mureenoille tyypilliset suuret hampaat puuttuvat. Selkäevä on pitkä ja yhdistynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. Rintaevät puuttuvat osalta heimon kaloista, muun muassa "Chlopsis"-suvun lajeilta. Silmät ovat suuret ja hyvin kehittyneet. Valemureenat ovat suomuttomia ja väreiltään useimmiten selästään ruskeita ja vatsastaan vaaleita.
Levinneisyys ja elintavat.
Valemureenalajeja tavataan subtrooppisista ja trooppisista vesistä Atlantin, Välimeri mukaan lukien, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne elävät koralliriutoilla, meriheinää kasvavilla alueilla ja usein kaivautuneena pohjaan. Kalojen elintavoista ei juuri tiedetä.
Airolo

Airolo on kunta Etelä-Sveitsissä, Ticinon kantonissa. Airolossa on noin 1 600 asukasta. 
Airolo sijaitsee Ticinojoen varrella.
Airolo on liikenteen solmukohta: Gotthardin tunnelin ja Gotthardin maantietunnelin sekä Gotthardin solatien eteläpää ovat Airolossa. Moottoritie A2, valtatie N2 ja Gotthardin rata (Zürich-Milano) kulkevat kunnan kautta.
Muistathan

”Muistathan” on Päivi Paunun ja Kim Floorin esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1972. Kappale on Nacke Johanssonin säveltämä ja Juha Flinkin sanoittama. 
Kappale sijoittui Edinburghissa järjestetyssä loppukilpailussa kahdenneksitoista ja sai yhteensä 78 pistettä.
Laulun esikatseluvideossa Paunu ja Floor vaeltelivat Porvoon vanhankaupungin lumisilla kaduilla.
Nauravat silmät muistetaan

”Nauravat silmät muistetaan” on Boulevardin esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1988. Kappale on Pepe Willbergin säveltämä ja Kirsti Willbergin sanoittama. Boulevard oli esiintynyt Eurovision laulukilpailussa edellisenä vuonna Vicky Rostin taustayhtyeenä.
Vuoden 1988 Suomen karsinnan sävellyskilpailu oli avoin, ja ammattiraati valitsi ehdokkaista 12 loppukilpailuun. Voittajan päätti alueellinen "tavallisesta kansasta" koostunut raati.
Kappale sijoittui Dublinissa järjestetyssä loppukilpailussa toiseksi viimeiseksi kolmella pisteellään jättäen taakseen Itävallan, joka ei saanut yhtään pistettä. Suomen ainoat pisteet antoi Israel.
Roberto Ferrari (pyöräilijä)

Roberto Ferrari (s. 9. maaliskuuta 1983 Gavardo) on italialainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies. Hän aloitti ammattilaisuransa Tenax-joukkueessa 2007, edusti LPR Brakes -tallia 2008–2009, De Rosa - Stac Plastic -joukkuetta 2010, Androni Giocattoli -tallia 2011–2012 sekä vuodesta 2013 Lampre / UAE Team Emirates -tallia uransa loppuun, vuoteen 2019 saakka.
Ferrari voitti Italian ympäriajossa 2012 Montecatini Termeen päättyneen 11. etapin massakirin jälkeen. Saman kilpailun kolmannella etapilla hän oli aiheuttanut joukkokolarin vaihdettuaan ajolinjaansa loppukirin aikana.
Saavutuksia.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Giro del Friuli Venezia Giulia, 2. etapin voitto
Trofeo Città di Brescia Memorial Rino Fiori, voitto
GP Città di Felino, voitto
Tour ivoirien de la Paix, prologin voitto
Marco Pantani Memorial, voitto
GP Lugano, voitto
Giro del Friuli, voitto
Brixia Tour, 5. etapin voitto
Tour de San Luis, 1. ja 3. etapin voitto
Italian ympäriajo, 6. etapilla kolmas
Tour de Taiwan, 5. etapin voitto
Route Adélie, voitto
Flèche d'Emeraude, voitto
Italian ympäriajo, 11. etapin voitto, 18. etapilla kolmas
Italian ympäriajo, pistekilpailussa kolmas
Espanjan ympäriajo, 2. etapilla kolmas
GP Bruno Beghelli, kolmas
GP Lugano, kolmas
Italian ympäriajo, 2. etapilla toinen
Eidsdal

Eidsdal on kylä Norddalissa, Møren ja Romsdalin läänissä, Norjassa.
Eidsdal on osa hyvin tunnettua turistitietä, riksvei 63:a, joka yhdistää Eidsdalin ja Geirangerin Romsdalin ja Trollstigenin kautta.
Päivä kahden ihmisen

”Päivä kahden ihmisen” on Kari Kuivalaisen esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1986. Kappale on Kuivalaisen itsensä säveltämä ja sanoittama. Kansainvälisessä loppukilpailussa laulun nimi oli ”Never the end”. 
Vuoden 1986 Suomen karsinnat järjestettiin kutsukilpailun avulla ja säveltäjiä kutsuttaessa otettiin huomioon heidän aikaisempi lauluntekijätuotantonsa sekä kokemus ja sopivuus yhteistyöhön ja tuotekehittelyyn. Pyrkimys oli saada kilpailuun sävelmiä, jotka olisi keskimääräistä ajanmukaisempia, ja joita ei ollut ajateltu vain kansallisiin tarkoituksiin. Kaikkiaan Yle valitsi yhdeksän säveltäjää, joiden joukossa oli Kari Kuivalainen. Hän alun perin kaavaili ”Päivä kahden ihmisen” -rockballadin esittäjäksi Kaija Koota, joka kuitenkin kieltäytyi vedoten laulun olevan sopimaton hänen uralleen. Sovittaja Mika Siekkinen ehdotti, että Kuivalainen esittäisi itse laulunsa.
Voittokappaleen valitsi 11-jäseninen Ylen, lehdistön, äänilevyteollisuuden sekä viihde- ja musiikkialan edustajista koottu raati. Mukana oli myös euroviisuharrastajien klubin (OGAE) perustaja. Raati oli saanut tehtäväkseen valita kappale, joka saisi kansainväliseltä raadilta eniten pisteitä. Taiteellisista näkökohdista ei tarvinnut välittää. Kuivalaisen balladi voitti toiseksi tulleen Kirkan esittämän ”Uusiin taivaisiin” yhden pisteen erolla. Voittaja tuli monelle yllätyksenä, sillä Kuivalaista pidettiin kyllä lahjakkaana säveltäjänä, mutta kokemattomana laulajana ja esiintyjänä.
Edustuskappaleen nimi vaihdettiin vetävämmäksi ”Never the endiksi” Kuivalaisen vastustuksesta huolimatta, mutta kappaleen muun sisällön säilyessä muuttomattomana hän myöntyi muutokseen. Kappale sai runsaasti kiitoksia Norjassa, mutta hyvää sijoitusta sille ei missään vaiheessa povattu. Kappale sijoittui Norjan Bergenissä järjestetyssä loppukilpailussa viidenneksitoista ja keräsi 22 pistettä. Korkeimmat pisteet, kahdeksan, tulivat kilpailun voittajamaa Belgiasta.
Luigi Conti

Luigi Conti (2. maaliskuuta 1929 Ceprano – 5. joulukuuta 2015 Viterbo) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kirkkonsa diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 29. syyskuuta 1954. Hän sai 1. elokuuta 1975 nimityksen Gratianan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Haitille. Piispaksi konsekroinnin suoritti 5. lokakuuta Jean-Marie Villot, jota avustivat Bernardin Gantin ja Michele Federici. 
Conti nimitettiin 19. marraskuuta 1983 apostoliseksi pro-nuntiukseksi Irakiin ja Kuwaitiin, 17. tammikuuta 1987 apostoliseksi nuntiukseksi Ecuadoriin ja 12. huhtikuuta 1991 apostoliseksi nuntiukseksi Hondurasiin.
15. toukokuuta 1999 Conti sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Turkkiin ja Turkmenistaniin. 8. elokuuta 2001 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Maltalle ja Libyaan. Hän jäi eläkkeelle 5. kesäkuuta 2003.