tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ribäckenin tuulivoimapuisto

Ribäckenin tuulivoimapuisto on Pohjanmaalla Maalahden Ribäckenin ja Björknäsin kulmakuntien lähellä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 5 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 23 megawattia ja vuosituotanto on noin 80 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut OX2, sen omistaa Ribäcken Vindpark AB, joka on IKEA Suomen tytäryhtiö, ja sitä operoi OX2.
Yleistä.
Voimala-alue sijaitsee Flatbergenin kallioisella metsäalueella, joka jää Hömossenin suoalueen ja Ribäckenin puron väliin. Tuulipuiston pituus on 1,9 kilometriä, leveys 1,2 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Voimaloiden huollossa hyödynnetään metsäalueella risteileviä metsäautoteitä.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordex Accionan valmistamaa N149-mallia, jonka napakorkeus on 125,5 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 149,1 metriä, ja jonka kapasiteetti on 4,5 megawattia. Voimalat sijaitsevat 20–25 metrin korkeudella mpy.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa alueen pohjoispuolella sijaitsevalle Långmossan tuulivoimapuistolle, jossa maakaapeliin liitetään mukaan Långmossan tuottama sähkö. Yhteinen maakaapelilla toteutettu siirtolinja päätyy Petolahden sähköasemalle. Siellä sähkön jännite nostetaan kantaverkkoon sopivaksi.
Historiaa.
Ruotsalainen OX2 suunnitteli tuulipuiston rakentamista Ribäckenin metsäalueelle osana IKEA Suomelle toteutettua Castle-tuulivoimahanketta. Hanke käsitti Ribäckenin lisäksi viereisen Långmossan, Ponsivuoren sekä Verhonkulman tuulipuistot. Tuulipuiston osayleiskaavan valmistelu aloitettiin tammikuussa 2018 ja siitä järjestettiin kuuleminen helmi-maaliskuussa 2018. Kaavaehdotus julkistettiin huhtikuun ja toukokuuna alun aikana. Kunnanhallitus hyväksyi kaavan toukokuussa ja kunnanvaltuusto kesäkuussa 2018. Kaavassa rajoitettiin viiden tuulivoimalaitoksen enimmäiskorkeudeksi 250 metriä.
Hankkeen rakentaminen alkoi keväällä 2019. Vaikka OX2 olikin rakennuttajan roolissa, on rakentamisesta vastannut Suvic Oy kokonaan itse. Sille kuului kokonaisvastuullisesti rakentaa maanrakennustyöt, voimaloiden perustukset, sähköverkko, tietoliikenneverkko ja sähköasema. Kun tuulivoimapuisto valmistui, otti OX2 sen vastaan ja myi sen syyskuussa 2020 IKEA:lle. OX2 vastaa tuulipuiston hallinnoinnista eli sen operoinnista.
Perhe (televisiosarja)

Perhe ("The Family") on brittiläinen dokumentaarinen televisiosarja vuodelta 1974, jonka 12 jaksossa seurataan "cinéma vérité" -tyylillä todellisen Wilkinsin perheen todellisia tapahtumia. Perheeseen kuuluvat bussinkuljettajana toimiva isä Terry ja äiti Margaret, molemmat 39-vuotiaita, sekä lapset 19-vuotias Marion, 18-vuotias Gary, joka on jo naimisissa ja asuu perheineen vanhempiensa luona, sekä 15-vuotias tytär Heather ja 9-vuotias kuopus Christopher.
Sarjan esikuvana oli Yhdysvalloissa vuonna 1973 toteutettu, suurta huomiota herättänyt "Amerikkalainen perhe", jota ei kuitenkaan ollut vielä esitetty Britanniassa. Siksi tämä brittiversio nosti kotimaassaan samankaltaisen kohun kuin esikuvansa vähän aiemmin Yhdysvalloissa. Myöhemmin nämä sarjat on usein mainittu tositelevision varhaisina esimerkkeinä.
Madaba

Madaba () on kaupunki Jordanian länsiosassa Madaban kuvernementissa. Sen asukasluku oli vuoden 2023 arvion mukaan 127 081. Madaba mainitaan Vanhassa testamentissa (Medeba) ja Bysantin valtakunnan kaudella se oli tärkeä kristillinen keskus. Se tunnetaan myös arkeologisista löydöksistään, kuten Madaban kartasta.
Maantiede.
Madaba sijaitsee Keski-Jordanian länsiosassa ylätasangolla noin 760 metrin korkeudella merenpinnasta. Matkaa Jordanian pääkaupunki Ammaniin pohjoisessa on 32 kilometriä.
Historia.
Madaba (Medeba) esiintyy useampaan otteeseen Vanhassa testamentissa. 4. Mooseksen kirja ja Joosuan kirja mainitsevat israelilaisten vallanneen kaupungin amorilaisten kuningas Sihonilta ja että alue annettiin Ruubenin heimolle. 1. aikakirja ja 2. Samuelin kirja mainitsevat Daavidin voittaneen aramealaiset Madaban lähellä käydyssä taistelussa. Israelin jakautuessa kahteen kuningaskuntaan juutalaiset menettivät Madaban hallinnan. Mesan steela mainitsee Israelin kuningas Omrin vallanneen "Medeban [maa]n", mutta että Moabin kuningas Mesa on jälleenvallannut sen. 1. makkabilaiskirja ja Josephuksen "Juutalaisten muinaisajat" mainitsevat tarinan, jossa "medebalaiset" surmasivat Juudas Makkabin veli Johananin vuonna 166 eaa. Johannes Hyrkanos valtasi Madaban, joka oli osa Juudan kuningaskuntaa Aleksanteri Jannaiosin valtakauteen saakka. Hyrkanos II luovutti sen nabatealaisten hallitsija Aretas III:lle vastineeksi tuesta veljeään Aristobulos II:ta vastaan.
Vuonna 106 jaa. Madabasta tuli osa Rooman Provincia Arabiaa ja siitä kirjoittivat esimerkiksi Eusebios Kesarealainen, Klaudios Ptolemaios, Hierokles ja Stefanos Byzantionlainen. Bysantin valtakunnan kaudella siitä kehittyi tärkeä kristinuskon keskus. Kaupunki oli piispanistuin 400-luvun puoliväliltä alkaen ja sinne rakennettiin useita kirkkoja. Monissa kirkoissa oli mosaiikkilattiat. Masabassa näistä mosaiikeista ehkä merkittävin kuvasi alueen karttaa ja tuli tunnetuksi Madaban karttana. Madaban kartta on yleensä ajoitettu 500-luvun puolivälille, tai joskus harvemmin 600-luvulle. Arkeologisten löydösten perusteella tiedetään, että paikka oli huomattava kristillinen keskus vielä umaijadien kaudella.
Madaba tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1880. Paikalle muutti kuitenkin uusia asukkaita al-Karakista. Uudet asukkaat olivat kristittyjä arabeja.
Väestö.
Jordanian tilastokeskuksen mukaan Madaban asukasluku oli vuonna 2023 arviolta 127 081. Maddaba on osa samannimistä kuntaa, joka käsittää muita paikkakuntia. Kunnan asukasluku oli samana vuonna arviolta 180 504. Vuonna 2004 asukasluku oli 70 338.
Sunburst

Sunburst on kreikkalainen vuonna 2010 perustettu metallimusiikin yhtye. Yhtyeen tyylilajit ovat progressiivinen metalli ja power metal.
Toni Laaksonen (toimitusjohtaja)

Toni Laaksonen (s. 1982) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut muun muassa Glastonin toimitusjohtajana. 
Ura.
2010-luvulla Laaksonen johti Metson elinkaaripalvelujen myyntiä ja tuotekehitystä.
Metson jälkeen hän toimi varatoimitusjohtajana kanadalaisessa murskakoneita valmistavassa McCloskeyssä, jonka Metso osti lokakuussa 2019. Yhtiö oli maailman suurin yksityisomistuksessa ollut toimija alallaan. Suurin osa McCloskeyn tuotannosta tehtiin Pohjois-Irlannissa, jossa Laaksonen työskenteli. Kaupan jälkeen Laaksonen muutti Kanadaan, jossa hänen tehtävänsä oli johtaa McCloskey ja Lippmann -brändien kansainvälistä liiketoimintaa Metso Mineralsin myyntijohtajana. Sittemmin hän alkoi johtaa Metso-yhtiössä Materials processing products -liiketoimintaa.
Elokuussa 2024 Laaksonen siirtyi Glastonin toimitusjohtajaksi. Kesäkuussa 2025 hänen seuraajanaan aloitti Miika Äppelqvist.
Stefania Allinówna

Stefania Allinówna (19. marraskuuta 1895 Łódź – 20. huhtikuuta 1988 Varsova) oli puolalainen pianisti ja säveltäjä.
Allinówna opiskeli pianonsoittoa Varsovassa Aleksander Michałowskin johdolla sekä sävellystä Felicjan Szopskin ja Kazimierz Sikorskin johdolla. Hän täydensi opintojaan Berliinissä ja Potsdamissa. Allinówna konsertoi eri maissa nuoresta saakka. Hän perusti eri puolilla Puolaa esiintyneen pianoduon Władysława Markiewiczównan kanssa. Allinówna joutui Varsovan kansannousun jälkeen pakkotyöhön Saksaan.
Allinównan sävellystuotantoon kuuluu pianoteoksia. Hän teki myös opetustyötä Katowicessa. Hänelle myönnettiin vuonna 1954 Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan ritarin risti.
Witold Friemann

Witold Friemann (20. elokuuta 1889 Konin – 22. maaliskuuta 1977 Laski) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Friemann opiskeli Varsovan konservatoriossa Zygmunt Noskowskin ja Roman Statkowskin johdolla sävellystä ja orkestroimista sekä Aleksander Michałowskin johdolla pianonsoittoa. Friemann sai myös vuoteen 1913 saakka Leipzigissä ja Meiningenissa opetusta sävellyksessä Max Regeriltä ja pianonsoitossa Josef Pembaur nuoremmalta. Friemann teki menestyksekkään ensiesiintymisen Leipzigissä vuonna 1914. Ensimmäinen maailmansota keskeytti hänen uransa, mutta hän palasi konserttiesiintymisten pariin Lvivissä vuonna 1921. Hän opetti pianonsoittoa Puolalaisen musiikkiseuran konservatoriossa Lvivissä vuoteen 1929. Friemann alkoi samoihin aikoihin saada tunnettavuutta säveltäjänä, jonka tuotantoon kuului pianomusiikkia ja yksinlauluja. Hän esitti pianoteoksiaan usein itse, ja hänen laulujensa esittäjiin kuului Ada Sari.
Vuonna 1929 Friemann muutti Katowiceen, jossa hän perusti johtamansa Sleesialaisen musiikkikonservatorion. Sinne perustettiin hänen aloitteestaan Puolan ainoa sotilasmusiikin koulu. Vuonna 1933 Friemann muutti Varsovaan, jossa hän työskenteli Puolan radion palveluksessa. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui maanalaiseen konserttitoimintaan. Vuodesta 1946 Friemann työskenteli kuoronjohtajana ja pianonsoiton opettajana Laskin sokeiden instituutiossa. Hän jäi Laskiin eläkkeelle jäätyään. Friemann sai monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten kaksi Kultaista ansioristiä (1938, 1958) ja Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan upseerin ristin (1960).
Hurdalin kirkko

Hurdalin kirkko () on Hurdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1681.
Skrukkelin kappeli

Skrukkelin kappeli () on Hurdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1923.
Budin kirkko

Budin kirkko () on Hustadvikan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1717.
Itävallan parlamenttivaalit 2024

Itävallan vuoden 2024 parlamenttivaalit järjestettiin 29. syyskuuta. Vaaleissa valittiin kaikki kansallisneuvoston 183 paikkaa seuraavaksi viideksi vuodeksi.
Tausta.
Itävallassa hyväksyttiin alkuvuodesta 2023 laki, jonka nojalla mahdollistettiin ennakoäänestys kolme viikkoa ennen vaaleja. Tuona aikana äänestäjät voivat myös pyytää kotikunnaltaan mahdollisuutta äänestää kirjeitse.
Koska kansanpuolueen ja vihreiden muodostama hallitus oli melko epäsuosittu, mediassa povattiin maahan ennenaikaisia vaaleja keväälle 2024. Hallitus kuitenkin vakuutti istuvansa kautensa loppuun asti. Hallitus löi vaalipäivän lukkoon 28. kesäkuuta 2024.
Ehdokasasettelu ja äänioikeus.
Ehdokkaksi voivat asettua kaikki vähintään 18-vuotiaat Itävallan kansalaiset, jotka asuvat maassa ja ovat päteviä toimimaan osavaltioparlamentin edustajana.
Äänioikeutettuja vaaleissa ovat sellaiset henkilöt, jotka ovat Itävallan kansalaisia ja viimeistään vaalipäivään mennessä täyttäneet 16 vuotta.
Alustavat tulokset.
Taulukossa vain ne puolueet, jotka saivat edustajiaan läpi vaaleissa.
Äänestysaktiivisuus vaaleissa oli sisäministeriön mukaan 77,7 %.
Jälkipyykki.
Sunnuntai-iltana parlamenttirakennuksen edustalle kokoontui noin 300 ihmistä osoittamaan mieltään FPÖ:tä vastaan. Mielenosoittajat kutsuivat puolueen puheenjohtaja Kickliä natsiksi. Presidentti Alexander Van der Bellen ilmoitti varmistavansa, että nimittää hallituksen, joka kunnioittaa "liberaalin demokratian perusteita". Van der Bellen oli aiemmin ilmaissut suhtautuvansa varauksellisesti Kickliin. ÖVP:n johto kertoi kuitenkin perinteiden nimissä haluavansa, että ensimmäinen mahdollisuus muodostaa hallitus annetaan FPÖ:lle.
Nehammerin yritys muodostaa hallitus kansanpuolueen, sosiaalidemokraattien ja NEOS:n kesken kariutui 3. tammikuuta. Nehammer erosi kanslerin virastaan seuraavana päivänä. 6. tammikuuta presidentti Van der Bellen nimitti uudeksi hallitustunnustelijaksi Kicklin. Mikäli Kicklin ei onnistu muodostaa hallitusta, Itävaltaan odotetaan uusia vaaleja.
Hustadin kirkko (Hustadvika)

Hustadin kirkko () on Hustadvikan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1874.
Jack Kirrane

John Joseph "Jack" Kirrane Jr. (20. elokuuta 1928 Brookline, Massachusetts – 25. syyskuuta 2016) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Yhdysvaltain maajoukkuetta kaksissa talviolympialaisissa ja kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti olympiakultaa Squaw Valleyssa 1960. Hän teki turnauksessa yhden maalin ja syötti kolme. Ensimmäisen kerran Kirrane pelasi olympialaisissa St. Moritzissa 1948, jolloin Yhdysvaltain joukkue lopulta hylättiin tuloksista paikalla olleiden kahden yhdysvaltalaisjoukkueen edustuskiistan vuoksi.
Myrbostadin kirkko

Myrbostadin kirkko () on Hustadvikan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880.
Vågøyn kirkko

Vågøyn kirkko () on Hustadvikan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1904.
Bolesław Woytowicz

Bolesław Woytowicz (5. joulukuuta 1899 Dunajivtsi – 11. heinäkuuta 1980 Katowice) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Woytowicz suoritti yliopisto-opinnot Kiovassa slaavilaisessa filologiassa sekä Varsovassa matematiikassa ja oikeustieteessä. Vuosina 1920–1924 hän sai pianonsoiton opetusta Aleksander Michałowskilta Varsovassa. Sävellystä hänelle opettivat Felicjan Szopski ja Witold Maliszewski. Vuosina 1929–1932 Woytowicz oli Nadia Boulangerin oppilaana Pariisissa. Hän aloitti säännöllisen konsertoimisen Puolassa ja ulkomailla vuonna 1924. Hän teki esiintymisiä Ranskassa, Tšekkoslovakiassa, Itävallassa, Saksassa, Sveitsissä, Italiassa, Baltiassa, Alankomaissa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Woytowicz osallistui ensimmäiseen Chopin-pianokilpailuun Varsovassa vuonna 1927 ja sai siellä kunniamaininnan. Vuonna 1932 hänelle myönnettiin Kronenbergin sävellyskilpailussa toinen palkinto pianokonsertosta.
Woytowicz opetti pianonsoittoa ja musiikin teoriaa Varsovan musiikkikorkeakoulussa vuosina 1924–1939. Hän pyöritti toisen maailmansodan aikana Varsovan Salon Sztuki -kahvilaa, jossa pidettiin kamarimusiikki- ja soolokonsertteja. Esiintyjiin kuuluivat Eugenia Umińska, Irena Dubiska, Witold Lutosławski, Andrzej Panufnik, Zbigniew Drzewiecki, Paweł Lewiecki, Ewa Bandrowska-Turska, Vittoria Calma, Ada Sari ja Adam Didur. Toisen maailmansodan jälkeen Woytowicz jatkoi pianonsoiton ja sävellyksen opettamista Katowicessa, Varsovassa ja Krakovassa. Hän istui useiden kansainvälisten pianokilpailujen tuomaristoissa eri maissa. Woytowiczin oppilaita olivat Urszula Mitręga, Zofia Owińska, Irena Protasewicz, Monika Sikora-Wojtacha, Maria Szraiber, Zbigniew Śliwiński, Tadeusz Baird, Wojciech Kilar, Witold Szalonek, Józef Świder, Romuald Twardowski ja Peter Paul Koprowski.
Woytowicz sai urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan upseerin ristin.
Brennan Othmann

Brennan Othmann (s. 5. tammikuuta 2003 Pickering, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Othmann edustaa NHL-joukkue New York Rangersia.
Ennen NHL-uraansa Othmann pelasi OHL-juniorisarjassa Flint Firebirdsin ja Peterborough Petesin joukkueissa. New York Rangers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 16. varausvuorolla . Othmann on pelannut kolme NHL:n runkosarjan ottelua ilman tehopisteitä. Hän kuului Kanadan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2022 ja 2023. Uran tilastot päivitetty kauden 2023–2024 jälkeen.
Nyons

Nyons on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Eyguesjoen varrella, noin 90 kilometriä Valencen kaupungista etelään. Nyons on Drômen aliprefektuuri.
Nyons on keskiaikainen kaupunki. 1300-luvun alkuun saakka se oli Montaubanin ja Mévouillonin paronien hallinnassa. 1300-luvun alussa paronit joutuivat Viennoisin dauphinin vallan alle. Vuonna 1337 Nyonsille myönnettiin peruskirja, joka myönsi kaupungille ja sen asukkaille laajat vapaudet. Dauphinén provinssin myynti Ranskan kruunulle vuonna 1349 ei muuttanut mitään näissä etuoikeuksissa, paitsi tuomioistuimen menettämisen.
1300-luku oli kaupungille vaurastumisen aikaa. Tuolloin, vuosina 1341–1409, rakennettiin 43 metriä pitkä romaaninen silta, josta on tullut kaupungin symboli. Se luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1925. Toinen kaupungin symboleista on noin vuonna 1280 Montaubanin paronittaren rakennuttama Tour Randonne. Vuonna 1863 torni vihittiin kappeliksi, ja sen huipulle pystytettiin 3,50 metriä korkea Neitsyt Maria -patsas. Kaupungin keskiaikaisista muureista on enää jäljellä Saint Jacquesin -portti, jonka kautta pääsee Place des Arcades -aukiolle.
Pretty Good Year

Pretty Good Year on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale albumilta "Under the Pink" (1994). Amos on säveltänyt kappaleen yksin ja tuottanut sen Eric Rossen kanssa. ”Pretty Good Year” julkaistiin singlenä Amosin Isossa-Britanniassa, Euroopassa ja Australissa. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle 7.
Taustaa.
”Pretty Good Year” on balladi, joka kertoo Greg-nimisestä nuoresta miehestä ja hänen sydänsuruistaan. Amos sai idean kappaleeseen luettuaan kirjeen englantilaiselta fanilta nimeltä Greg, joka kertoi hänelle elämästään. Kappaleen toinen henkilö Lucy on Amosin mukaan sama henkilö kuin Lucy kappaleessa ”Ode to the Banana King (Part One)”, joka julkaistiin singlen ”Silent All These Years” B-puolena.
Sanoituksissa mainitaan myös CD:n polttaminen. Amos on sanonut, että tämä ei tarkoita 1990-luvulla yleistynyttä levyjen kopiointia vaan kirjaimellista levyjen polttamista tulessa.
Kappale päätyi Amosin toiselle sooloalbumille "Under the Pink". Albumi äänitettiin pääosin Taosissa New Mexicossa 150 vuotta vanhalla haciendalla. Amos oli vuokrannut talon silloisen kumppaninsa ja tuottajansa Eric Rossen kanssa ja inspiroitunut paikasta. Albumille tehtiin lisä-äänityksiä Los Angelesissa ja Lontoossa. Amos soittaa kappaleella pianoa. Taustalla soittaa ryhmä jousisoittajia.
Julkaisu ja kaupallinen menestys.
”Pretty Good Year” on albumin "Under the Pink" aloitusraita. Albumi ilmestyi 31. tammikuuta 1994. Kappale julkaistiin sen kolmantena singlenä Isossa-Britanniassa, Euroopassa ja Australiassa 7. maaliskuuta. Kappaleelle kuvattiin myös musiikkivideo.
Single nousi Britannian singlelistan sijalle 7. Siitä tuli Amosin toinen top 10 -single ”Cornflake Girl” -kappaleen jälkeen. Se nousi listoille myös Australiassa, Irlannissa ja Kanadassa.
”Pretty Good Year” lisättiin myöhemmin Amosin kokoelmalle "" (2006). Musiikkivideo on julkaistu Amosin videokokoelmilla "Complete Videos 1991–1998" (1998) ja "Fade to Red" (2006).
B-puolet.
CD-singlestä on olemassa kaksi eri versiota, joiden B-puolina on eri kappaleita. Kappale ”Honey” oli tarkoitettu albumille, mutta jäi pois viime tipassa. Amos on kertonut myöhemmin katuneensa kappaleen pois jättämistä. 
”Home on the Range (Cherokee Edition)” on Amosin versio perinteisestä amerikkalaisesta cowboy-laulusta ”Home on the Range”. Amos on lisännyt kappaleeseen uusia sanoja ja esittää kappaleen alkuperäisamerikkalaisten näkökulmasta. Hän on itse cherokee-sukua äitinsä puolelta.
Emery Worldwiden lento 17

Emery Worldwiden lento 17 oli Emery Worldwiden rahtilento Kalifornian Sacramento-Matherin lentoasemalta Ohion Daytonin kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 16. helmikuuta 2000 käytetty Douglas DC-8-71F syöksyi maahan pian lentoonlähdön jälkeen.
Lento 17 nousi lentoaseman kiitotieltä 22L, ja miehistö ilmoitti lennonjohtoon koneen tasapaino-ongelmista. Lentokone kuljetti vaatteita, vaihteistonestettä ja hieman autojen turvatyynyjen aktivoimiseen tarkoitettuja sulakkeita. Kone syöksyi hetken päästä vasen puoli alempana maahan ja sytytti 100–200 autoa tuleen. Kaikki kolme miehistön jäsentä kuolivat turmassa.
Arttu Tuhkala

Arttu Tuhkala (s. 7. elokuuta 2005 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Turun Palloseurassa. Tuhkala laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Tuhkala on Oulun Kärppien kasvatti. Hän pelasi kaudella 2019–2020 myös Haukiputaan Ahmojen ja Kärppien C-nuorten yhdistelmäjoukkueessa. Kaudella 2022–2023 Tuhkala oli tehoilla 6+23=29 Kärppien U18-joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja ja hän jakoi U18 SM-sarjan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Sportin Santeri Kuusiston ja Tuton Valtteri Laineen kanssa. Tuhkala voitti kauden päätteeksi U18 Suomen-mestaruuden.
Kaudeksi 2023–2024 Tuhkala siirtyi Ruotsiin Luulajan alle 20-vuotiaiden joukkueeseen. Hän oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Tuhkala debytoi myös Luulajan SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 30. tammikuuta 2024 vieraissa Växjö Lakersiä vastaan. Tuhkala merkittiin Luulajan seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta vain 41 sekuntia.
Elokuussa 2024 Luulaja lainasi Tuhkalan alustavasti kahden harjoitusottelun ajaksi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Östersundiin. Kauden 2024–2025 kynnyksellä syyskuussa Luulaja kutsui hänet kuitenkin takaisin vahvuuteensa, kun Oskari Laaksonen joutui sivuun. Tuhkala aloitti sarjakautensa seuran alle 20-vuotiaiden joukkueessa, jossa hän pelasi suurimman osan runkosarjastaan. Tuhkala pelasi SHL:ssä 21 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja kymmenen pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Tammikuussa 2025 Luulaja lainasi Tuhkalan toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Allsvenskan-joukkue Tingsrydiin, jossa hän paikkasi Christian Bullin loukkaantumista. Tuhkala pelasi siellä 11 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3.
Kaudeksi 2025–2026 Tuhkala siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Hän teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa 15. marraskuuta 2025 vieraissa Porin Ässiä vastaan.
Maajoukkueura.
Tuhkala pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025 ja voitti Suomen joukkueessa hopeaa. Yhteensä hän on pelannut 23 nuorten maaottelua.
Emery Worldwide

Emery Worldwide oli yhdysvaltalainen rahtilentoyhtiö, jonka solmukohtana toimi Daytonin kansainvälinen lentoasema Ohiossa. Se aloitti lennot vuonna 1981 ja lopetti ne joulukuussa 2001.
Laivasto.
Lähde:
Adrian Burgess

Adrian Burgess (s. 18. heinäkuuta 1969) on brittiläinen Team 18 -autourheilutallin tallipäällikkö.
Burgess toimi Formula 1 -talli Jordanin urheilujohtajana kaudella 2005 Kanadan GP:stä eteenpäin korvaten tehtävässään Trevor Carlinin.
Löttorp

Löttorp on taajama Borgholmin kunnassa Kalmarin läänissä Öölannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 576 asukasta vuonna 2021.
Rälla

Rälla on taajama Borgholmin kunnassa Kalmarin läänissä Öölannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 412 asukasta vuonna 2021. Rälla on asuinalue, joka kasvoi 1990-luvulla.
Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund

Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund (lyh. NNN) on norjalainen elintarviketeollisuuden ammattiliitto, joka kuuluu keskusjärjestö LO:hon. Se on perustettu vuonna 1923 ja sillä oli noin 29 000 jäsentä vuonna 2023.
Dick Helander

 
Dick Helander (1896–1978) oli ruotsalainen teologi, Uppsalan yliopiston professori vuodesta 1941 ja Strängnäsin hiippakunnan piispa vuosina 1953–1954. Pian piispaksi valintansa jälkeen Helanderin alettiin epäillä kirjoittaneen vastaehdokkaitaan panetelleita kirjeitä parantaakseen omia mahdollisuuksiaan. Hänet tuomittiin Uppsalan raastuvanoikeudessa vuonna 1953, ja Svean hovioikeus vahvisti tuomion seuraavana vuonna. Helander joutui eroamaan. Vuonna 1961 Ruotsin korkein oikeus päätti tapauksen ottamisesta uudelleenkäsittelyyn, jonka seurauksena vuonna 1964 hovioikeus lievensi tuomiota ja kumosi erottamispäätöksen. Tässä vaiheessa Helander oli kuitenkin jo saavuttanut eläkeiän. Korvauksena Helander sai takautuvasti palkan kymmenen vuoden ajalta ennen eläkeikäänsä ja sen jälkeen täyden eläkkeen. Myöhempi kirjeiden ja kirjekuorien DNA- ja sormenjälkitutkimus on osoittanut, että Helander mitä todennäköisimmin oli syytön.
Työneuvosto

Työneuvosto on Suomen työ- ja elinkeinoministeriön alainen riippumaton erityisviranomainen, joka antaa lausuntoja tiettyjen työlakien tulkinnasta ja soveltamisesta ja jolta voi hakea oikaisua eräisiin työsuojelun poikkeuslupapäätöksiin. Työneuvosto perustettiin vuonna 1946.
Toiminta.
Työneuvostolla on kaksi pääasiallista tehtävää. Ensinnäkin se voi antaa lausuntoja laissa säädettyjen tahojen kirjallisesta pyynnöstä työaikalain, vuosilomalain, työturvallisuuslain ja nuorista työntekijöistä annetun lain soveltamisesta ja tulkinnasta sekä siitä, onko yritystä pidettävä sellaisena, johon on sovellettava yhteistoimintalakia tai ns. yritysryhmäyhteistoimintalakia. Lausunnot ovat oikeudellisesti sitomattomia.
Toiseksi työneuvosto toimii muutoksenhakuviranomaisena työaikalain 39 §:ään ja nuorista työntekijöistä annetun lain 15 §:ään perustuvissa työsuojelun poikkeuslupa-asioissa, joissa ensiasteena on Lounais-Suomen aluehallintovirasto työaikalain osalta ja Itä-Suomen aluehallintovirasto nuorista työntekijöistä annetun lain osalta. Näissä oikaisuvaatimusasioissa työneuvosto antaa sitovan päätöksen, josta voi valittaa työtuomioistuimeen.
Työneuvosto voi myös tehdä tarpeellisiksi katsomiaan esityksiä toimialaansa kuuluvan työlainsäädännön kehittämiseksi.
Kokoonpano.
Työneuvostoon kuuluu yhdeksän sivutoimista jäsentä, jotka nimittää valtioneuvosto kolmen vuoden toimikaudeksi. Jäsenistä kolme on puolueetonta, ja heistä yksi toimii puheenjohtajana. Muut jäsenet edustavat työntekijä- ja työnantajatahoja, ja heidät nimitetään työmarkkinoiden keskusjärjestöjen esityksestä. Jäsenet toimivat virkavastuulla.
Työneuvoston jäsenet toimikaudella 1.4.2024–31.3.2027 ovat:
Työneuvostolla on myös päätoiminen sihteeri, joka vastaa työneuvoston kanslian toiminnasta ja esittelee työneuvoston käsittelemät asiat. Sihteerin tulee olla tuomarin virkaan vaadittavan tutkinnon suorittanut ja työlainsäädäntöön perehtynyt. Nykyinen sihteeri on Jaana Paanetoja.
Joanna Bruzdowicz

Joanna Bruzdowicz (17. toukokuuta 1943 Varsova – 3. tai 4. marraskuuta 2021 Taillet) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Bruzdowiczin isä oli arkkitehti ja sellisti. Hänen äitinsä oli pianisti. Bruzdowicz aloitti säveltämisen 6-vuotiaana. Hän opiskeli Varsovan musiikkikorkeakoulussa pianonsoittoa Irena Protasewiczin ja Wanda Łosakiewiczin sekä sävellystä Kazimierz Sikorskin johdolla. Bruzdowicz aloitti konsertoimisen opiskeluaikoinaan. Hän vieraili kiertueillaan Puolan lisäksi Belgiassa, Itävallassa ja Tšekkoslovakiassa. Bruzdowicz oli mukana perustamassa Jeunesses Musicales Internationalin Puolan-haaraa ja toimi sen pääsihteerinä vuosina 1964–1968. Hän asui vuosina 1968–1970 Ranskan hallituksen stipendillä Pariisissa. Hän sai sävellysopetusta Nadia Boulangerilta, Olivier Messiaenilta ja Pierre Schaefferilta sekä musiikkitieteen opetusta Jacques Chailleylta. Bruzdowicz kirjoitti Pariisin yliopistossa väitöskirjansa matematiikasta ja logiikasta aikansa musiikissa. Hän oli yksi Groupe international de musique électroacoustique de Parisin (GIMEP) perustajista.
Bruzdowicz muutti vuonna 1975 Belgian Tervureniin, jossa hän asui miehensä, korkeassa asemassa Euroopan unionin virkamiehenä toimineen Horst-Jürgen Tittelin kanssa vuoteen 2000. Pariskunta muutti sitten Tailletiin Ranskan Pyreneille. Bruzdowicz piti eri maissa mestarikursseja ja työskenteli musiikkitoimittajana. Vuonna 2006 hän perusti Perpignanissa CAT.Studios -nimisen elokuvien tuotanto- ja jakeluyhtiön sekä elokuvamusiikkistudion. Hän paitsi sävelsi elokuvamusiikkia, myös teki elokuviin käsikirjoituksia. Muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa konserttoja, kamarimusiikkia ja kuoroteoksia. Vuonna 2001 Bruzdowicz sai Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan merkin.
Grzegorz Fitelberg

Grzegorz Fitelberg (18. lokakuuta 1879 Daugavpils – 10. kesäkuuta 1953 Katowice) oli puolalainen säveltäjä, kapellimestari ja viulisti.
Fitelberg opiskeli vuosina 1891–1896 Varsovassa Zygmunt Noskowskin ja viulunsoittoa Stanisław Barcewiczin johdolla. Hän aloitti uransa viulistina pian valmistumisensa jälkeen. Fitelberg työskenteli Varsovan suurteatterin orkesterissa vuoteen 1904 saakka ja oli vuodesta 1901 myös Varsovan filharmonisen orkesterin konserttimestari. Hän sai vuonna 1898 Paderewski-säveltäjäkilpailussa ensipalkinnon a-mollisonaatistaan viululle ja pianolle (op. 2, 1894). Lisäksi hän sai vuonna 1901 M. Zamoyski -kilpailussa ensipalkinnon f-mollissa sävelletystä pianotriostaan (op. 10). Fitelberg teki kaudella 1904–1905 kaudella debyyttinsä kapellimestarina Varsovan filharmonisessa orkesterissa.
Fitelberg perusti vuonna 1905 Karol Szymanowskin, Ludomir Różyckin ja Apolinary Szeluton kanssa Nuori Puola -säveltäjäryhmän ja aikansa musiikkia edistäneen, Władysław Lubomirskin rahoittaman Spółka Nakładowa Młodych Kompozytorów Polskich -seuran. Fitelberg jatkoi Varsovan filharmonisen orkesterin johtamista vuosina 1908–1911 ja oli sitten kapellimestarina Wienin Hofoperissa kaudella 1912–1913. Vuosina 1914–1921 hän oli Venäjällä, jossa hän johti muun muassa Mariinski-teatterin orkesteria. Vuosina 1921–1924 hän johti Sergei Djagilevin kiertävän Ballets russes -seurueen esityksiä eri maissa. Vuosina 1923–1934 Fitelberg johti taas Varsovan filharmonista orkesteria sen pääkapellimestarina. Hän työskenteli Varsovassa myös konservatorion luennoitsijana. Vuonna 1934 Fitelberg perusti Puolan kansallisen radiosinfoniaorkesterin, jota hän johti vuoteen 1939. Hän sai vuonna 1937 orkesterin kanssa kultamitalin maailmannäyttelyssä Pariisissa.
Toisen maailmansodan sytyttyä Fitelberg muutti Pariisiin. Vuosina 1940–1941 hän työskenteli kapellimestarina Teatro Colónissa Argentiinassa. Vuosina 1942–1945 hän oli Yhdysvalloissa, ja vuonna 1946 hän palasi Eurooppaan. Fitelberg sai vuonna 1947 nimityksen Puolan kansallisen radiosinfoniaorkesterin johtajaksi Katowicessa. Hän toimi vuosina 1950–1951 myös opetustehtävissä Katowicen valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa. Fitelberg sai urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan komentajan ristin (1947). Hänen mukaansa nimettyä kansainvälistä orkesterinjohtokilpailua alettiin pitää Katowicessa vuonna 1980.
Fitelbergin tuotantoon kuuluu muun muassa sinfonista musiikkia, kamarimusiikkia ja yksinlauluja.
Piotr Beczała

Piotr Beczała (s. 28. joulukuuta 1966) on puolalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan tenori.
Beczała opiskeli Katowicessa Karol Szymanowski -musiikkiakatemiassa. Hän täydensi opintojaan mestarikursseilla Jan Ballarinin, Pavel Lisitsianin, Sena Jurinacin ja Dale Fundlingin johdolla. Beczała esiintyi vuosina 1992–1997 Landestheater Linzissä ja lisäksi vierailijana Salzburger Landestheaterissa. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä Zürichin oopperassa vuonna 1996. Hän on lisäksi esiintynyt muun muassa Covent Gardenissa, Staatsoper Unter den Lindenissä, La Scalassa ja Metropolitan-oopperassa. Beczała on tehnyt myös konserttiesiintymisiä monissa maissa.
Beczała on esiintynyt rooleissa muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Vincenzo Bellinin, Giuseppe Verdin, Leoš Janáčekin, Anton Rubinsteinin, Richard Wagnerin ja Richard Straussin oopperoissa. Hän teki vuonna 2012 eksklusiivisen levytyssopimuksen Deutsche Grammophonin kanssa. Beczała sai vuonna 2015 Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan ritarin ristin ja vuonna 2018 Gloria Artis -mitalin kulttuuriansioista.
Janusz Muniak

Janusz Muniak (3. kesäkuuta 1941 – 31. tammikuuta 2016) oli puolalainen jazzmuusikko. Hän työskenteli saksofonistina, huilistina, sovittajana ja säveltäjänä.
Muniak valmistui musiikkikoulusta Krakovassa ja teki vuonna 1960 debyyttinsä Witold Miszczakin yhtyeessä. Sitten hän esiintyi Tomasz Stańkon ja Andrzej Trzaskowskin kokoonpanoissa. Hän myös teki yhteistyötä Krzysztof Komedan, Jan Ptaszyn Wróblewskin ja Jan Jarczykin kanssa. Oman yhtyeensä johtajana Muniak teki ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1976. Tuolloin hänen kvintetissään soittivat hänen lisäkseen Jerzy Bezucha, Marek Bliziński, Andrzej Dechnik ja Paweł Perliński. Vuonna 1979 Muniak perusti kvartetin kitaristi Jarosław Śmietanan kanssa. Hän perusti myös kvartetin, jossa hänen kanssaan toimivat Przemysław Strączek, Adam Kowalewski ja Grzegorz Masłowski. 
Muniakin muita puolalaisia yhteistyökumppaneita olivat Andrzej Cudzich, Antoni Miśkiewicz, Jacek Pelc, Krzysztof Zawadzki, Włodek Pawlik, Wojciech Puszek, Leszek Możdżer, Michał Miśkiewicz ja Darek Oleszkiewicz. Muniak teki kansainvälistä yhteistyötä Don Cherryn, Freddie Hubbardin, Hank Mobleyn, Charlie Venturan, Hank Jonesin ja Gerd Schullerin kanssa.
Muniak perusti vuonna 1992 Krakovaan Floriańskan kadulle U Muniaka -nimisen jazzklubin. Hän julkaisi lähes kolmekymmentä albumia, joista viimeisenä ilmestyi marraskuussa 2015 "Contemplation". "Jazz Forumin" lukijat äänestivät Muniakin vuonna 2011 parhaaksi puolalaiseksi saksofonistiksi.
Jan Jarczyk

Jan Jarczyk (1947 Krakova – 3. elokuuta 2014) oli puolalainen jazzpianisti, -säveltäjä, -sovittaja ja -pasunisti. Hän aloitti uransa Puolassa, mutta muutti vuonna 1977 Yhdysvaltoihin ja myöhemmin Kanadaan. Hän sai Yhdysvaltain ja Kanadan kansalaisuudet, mutta säilytti myös Puolan kansalaisuuden.
Jarczyk sai klassisen koulutuksen Krakovan musiikkiakatemiassa. Hän julkaisi debyyttialbuminsa vuonna 1981. Jarczyk opetti 1980-luvulla Berklee School of Musicissa Bostonissa ja Montrealiin muutettuaan McGillin yliopiston Schulich School of Musicissa. Hän sai Lyonissa pianojazzimprovisaatiokilpailussa Grand Prix’n vuonna 1974 ja SOCAN:n palkinnon parhaasta jazzsävellyksestä vuonna 1999.
Jarczyk julkaisi albumeita sekä yhteistyössä muiden kanssa että soolopianistina. Hänen albumeihinsa kuuluu "Things to Look For" (1996). Jarczyk esiintyi eri puolilla Eurooppaa, Pohjois-Amerikassa, Meksikossa, Kuwaitissa ja Japanissa. Hän esiintyi vuosittain Krakovan jazzfestivaalissa myös Puolasta lähtönsä jälkeen. Hän toimi taiteellisena johtajana Chodzieżin kansainvälisessä jazztyöpajassa.
Janusz Stefański

Janusz Stefański (14. kesäkuuta 1946 Krakova – 4. marraskuuta 2016 Frankfurt am Main) oli puolalainen jazzmusiikin lyömäsoittaja.
Stefański opiskeli pianon- ja rumpujensoittoa musiikkikorkeakoulussa Krakovassa. Hän sai diplominsa vuonna 1972. Stefański teki debyyttinsä Jazz nad Odrą -festivaalissa Wrocławissa vuonna 1966. Vuodesta 1973 hän työskenteli myös Saksassa ja Itävallassa. Uransa aikana hän teki esiintymisiä lisäksi muun muassa Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Intiassa. Stefański asui elämänsä viimeiset vuosikymmenet Saksassa. Hän opetti Mainzissa ja Frankfurt am Mainissa. Hän kuoli keuhkosyöpään sairaalassa Frankfurt am Mainissa 70-vuotiaana.
Stefański soitti Tomasz Stańkon kvintetissä, Zbigniew Namysłowskin kvartetissa, Tomasz Szukalskin kvartetissa ja Polski Jazz Ensemblessa. Hänen yhteistyökumppaneihinsa kuuluivat myös esimerkiksi Jan Ptaszyn Wróblewski, Mieczysław Kosz ja Zbigniew Seifert.
Sam Stadener

Nils Samuel "Sam" Stadener (synt. Svensson; 30. maaliskuuta 1872 Asarum – 6. elokuuta 1937 Malmö) oli ruotsalainen teologi ja liberaali poliitikko. Hän toimi piispana Strängnäsin hiippakunnassa vuosina 1927–1933 ja Växjön hiippakunnassa 1933–1937. Lisäksi hän oli Ruotsin kirkko- ja opetusministeri 1930–1932.
Pekka Virtanen (ammattiyhdistysjohtaja)

Pekka Rafael Virtanen (22. joulukuuta 1923 Kisko – 21. marraskuuta 2003 Salo) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja toimittaja.
Virtasen vanhemmat olivat muurari, maanviljelijä Ilmari Johannes Virtanen ja Martta Alina Koivu. Virtanen avioitui 1946 Senja Sulevi Suomisen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja harjoitti opintokerho- ja kirjeopintoja Työväen Sivistysliiton ohjauksessa. Työväen Akatemiassa Virtanen opiskeli 1945–1946. Hän oli Suomen Maa- ja Sekatyöväen Liiton toimitsija 1945–1954, Sosialidemokraattisen Työläisliiton valistus- ja tiedotussihteeri 1955–1958, "Päivän Sanomien" toimittaja 1958–1959, SAK:n Varsinais-Suomen piirin toimitsija 1960–1965 ja Suomen Maaseututyöväen Liiton puheenjohtaja 1966–1983. Virtanen tuli tunnetuksi myös Yleisradion Metsäradion avustavana toimittajana 1970–1984.
Virtanen oli SDP:n jäsen 1945–1957 ja vuodesta 1973 ja TPSL:n jäsen vuodesta 1959 ja varapuheenjohtaja 1970–1972. Kiskon kunnanvaltuuston jäsen Virtanen oli 1948–1950, Uskelan kunnanvaltuuston jäsen 1954–1963 ja kunnanhallituksen puheenjohtaja 1961–1963 sekä Salon kauppalanvaltuuston jäsen 1965–1968 ja 1989–1992. Hänellä oli ammattiyhdistysuransa aikana myös useita muita kotimaisia ja kansainvälisiä luottamustehtäviä.
Rusaifa

Rusaifa () on kaupunki Jordaniassa Ammanin itäpuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2023 arviolta 473 693.
Maantiede.
Rusaifa sijaitsee Jordanian pääkaupunki Ammanin itäpuolella Zarqan kuvernementissa. Nykyisin Rusaifa on Zarqan kanssa osa laajempaa Itä-Ammanin rakennettua aluetta.
Historia.
1900-luvun alussa osmaniviranomaiset asuttivat paikalle tšetšeeni- ja tšerkessipakolaisia. Paikalle rakennettiin Hijazin rautatien asema. Israelia vastaan vuonna 1967 käydyn kuuden päivän sodan seurauksena Jordania menetti Palestiinan Länsirannan ja maahan saapui suuri määrä pakolaisia. Heitä asettui etenkin Ammanin ympäristöön, mukaan lukien Rusaifaan. Rusaifassa harjoitettiin fosfaattien kaivostoimintaa 1980-luvulle saakka.
Väestö.
Jordanian tilastokeskuksen mukaan Rusaifan asukasluku oli vuonna 2023 arviolta 473 693. Kasvava väkiluku on ollut huomattava ongelma.
Pekka Virtanen

Pekka Virtanen -nimisiä henkilöitä ovat:
Comairin lento 3272

Comairin lento 3272 oli Comairin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Cincinnati/Northern Kentuckyn kansainväliseltä lentoasemalta Detroit Metropolitanin lentoasemalle. Lennolla 9. tammikuuta 1997 käytetty Embraer EMB-120RT Brasilia syöksyi maahan vajaan 1 200 metrin korkeudesta 30 kilometrin päässä määränpäästään. Kaikki koneessa olleet 29 matkustajaa ja miehistön jäsentä kuolivat turmassa.
First Airin lento 6560

First Airin lento 6560 oli First Airin Kanadan sisäinen reittilento Yellowknifen lentoasemalta Resolute Bayn lentoasemalle. Lennolla 20. elokuuta 2011 käytetty Boeing 737-210C törmäsi maahan lähestymisen aikana. Koneessa olleista 11 matkustajasta kuoli kahdeksan. Kaikki neljä miehistön jäsentä kuolivat.
Toni Laaksonen

Toni Laaksonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Långmossan tuulivoimapuisto

Långmossan tuulivoimapuisto on Pohjanmaalla Maalahden Långmossenin eteläpuolella sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 7 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 30 megawattia ja vuosituotanto on noin 110 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut Suvic OX2:n toimeksiannosta, sen omistaa Långmossa Vindpark AB, joka on IKEA Finlandin tytäryhtiö, ja sitä operoi OX2.
Yleistä.
Tuulipuisto sijaitsee kapealla ylängöllä, joka jää Långmossenin, Storsjönin, Västerbrännanin ja Ribäckenin kulmakuntien väliin. Seutu on kallioista metsämaastoa, jonka soistuneita alhoja on ojitettu tiheään. Tuulipuiston pituus on 2,6 kilometriä, leveys 1,4 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä. Voimala-alue levittäytyy Kalkabergetin, Gråhusetin, Stolpasmossenin, Väktarshusetin ja Hyndbrännanin seuduille. Voimaloiden huoltamiseen käytetään alueen metsäautoteitä, jotka risteilevät Långmossenin eteläpuolella.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordex Accionan valmistamaa N149-mallia, jonka napakorkeus on 155,5 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 149,1 metriä, ja jonka kapasiteetti on neljällä voimalalla 4,5 ja kolmella 4,0 megawattia. Voimalat sijaitsevat 19–30 metrin korkeudella mpy.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa alueen länsipuolelle, jossa maakaapeliin liitetään mukaan etelässä sijaitsevan Ribäckenin tuulivoimapuiston tuottama sähkö. Yhteisellä maakaapelilla toteutettu siirtolinja päätyy Petolahden sähköasemalle. Siellä sähkön jännite nostetaan kantaverkkoon sopivaksi.
Historiaa.
Ruotsalainen OX2 suunnitteli tuulipuiston rakentamista Långmossan metsäalueelle osana IKEA Suomelle toteutettua Castle-tuulivoimahanketta. Hanke käsittää Långmossan lisäksi Ribäckenin, Ponsivuoren sekä Verhonkulman tuulipuistot. Tuulipuiston osayleiskaavan pantiin vireille heinäkuussa 2017 ja siitä järjestettiin kuuleminen heinä-elokuussa 2017. Kaavassa oli tuolloin yhdeksän tuulivoimalaitosta. Kaavaehdotus julkistettiin syyskuun ja lokakuun ajaksi. Kunnanhallitus hyväksyi kaavan marraskuun alussa ja kunnanvaltuusto marraskuun puolivälissä 2017. Kaavassa rajoitettiin seitsemän tuulivoimalaitoksen enimmäiskorkeudeksi 250 metriä. Hankkeen rakentaminen alkoi keväällä 2019 yhdessä Ribäckenin tuulipuiston kanssa. Hankkeen rakentaminen alkoi keväällä 2019. Vaikka OX2 olikin rakennuttajan roolissa, vastasi Suvic Oy rakentamisesta kokonaan itse. Sille kuului kokonaisvastuullisesti rakentaa maanrakennustyöt, valaa voimaloiden perustukset, rakentaa sähköverkko ja tietoliikenneverkko sekä sähköasema. Kun tuulivoimapuisto valmistui, otti OX2 sen vastaan ja myi sen syyskuussa 2020 IKEA:lle. OX2 vastaa tuulipuiston hallinnoinnista eli operoinnista.
Liisa Tani

Liisa Tani (s. 1989 Kotka) on suomalainen muusikko ja Ghost World -yhtyeen perustaja, yhtyeeseen kuuluu myös esimerkiksi Kissa-yhtyeestä tunnettu Günter Kivioja. Tanin toinen kokoonpano on Big Fields ja näiden yhtyeiden rinnalla Tanilla on sooloprojekti Sir Liselot. Hän käyttää myös taiteilijanimeä Miss Lizzy. Lisäksi Tani toimii tuottajana, ja on tuottanut esimerkiksi Kissa-yhtyeen "Apinalinna"-albumin. Tani operoi vaihtoehtorockin ja indie rockin parissa, hän julkaisee musiikkia muun muassa kasettipainoksina.
Tanin Ghost World-yhtye edustaa vaihtoehtomuusiikkia, jossa yhdistyy muun muassa slacker rock ja dream pop. Sir Liselot on puolestaan niin kutsutun lo-fi-estetiikan edustaja, kappaleiden sanoitukset ovat suomenkielisiä.
Pati patia

Pati patia on intialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Ulkonäkö.
Pati patia on keskikokoinen, hieman labradorinnoutajaa pienempi. Sillä on teräväkärkinen kuono ja puolipystyt korvat. Väritys on musta tai ruskea, ja joillain yksilöillä on lisäksi pääväristä erottuva satula. Säkäkorkeus on noin 50 cm ja paino noin 25 kg.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Itä-Intian Odishaan kuuluvilta Korapetin ja Mayurbhanjin alueilta. Paikalliset heimot käyttävät sitä metsästykseen ja jäljestykseen. Vuonna 1983 rodunedustajia koulutettiin poliisikoiriksi, mm. vartiointiin.
Igor Kaczurowsky

Igor Kaczurowsky, myös Kaczurowskyj, (; 1918 Nižyn, Ukraina – 2013) oli ukrainalaissyntyinen runoilija, prosaisti, kääntäjä ja kirjallisuudentutkija.
Kaczurowskyn isä oli juristi ja Ukrainan keskusneuvoston apulaisvaltiosihteeri. Perhe muutti Venäjälle Kurskiin vainoja pakoon, ja hän opiskeli siellä pedagogisessa instituutissa. Hän palasi 1943 Ukrainaan, ja toisen maailmansodan päätyttyä hän muutti Itävaltaan. Hän oli Salzburgiin perustetun Ukrainalaisten tieteentekijöiden, kirjailijoiden ja taiteilijoiden liiton perustajajäsen, ja Itävallassa hän aloitti kirjailijanuransa. Hän muutti 1948 Argentiinaan ja sai kansalaisuuden. Hän ryhtyi satamatyöläiseksi mutta kirjoitti edelleen. Hän toimi Argentiinassa yliopisto-opettaja ja opetti vanhaa ukrainalaista kirjallisuutta ja venäläistä kirjallisuutta. Hän palasi 1969 Eurooppaan, jossa hän asettui Saksaan Müncheniin ja työskenteli Radio Free Europe/Radio Libertyssä.
Kaunokirjallisuuden lisäksi Kaczurowsky teki kirjallisuudenteorian oppikirjoja. Kaczurowskyn käännöstuotantoa julkaistiin ensin ulkomailla ja vuodesta 2000 Urainassa.
Kaczurowsky on haudattu Ukrainaan Krutyyn.
Kurumalai

Kurumalai on intialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Ulkonäkö.
Rotu on lyhytkarvainen ja ketterä. Väritys on yleensä musta-ruskea, mutta myös brindlejä yksilöitä esiintyy. ja sen korkeus on noin 60 cm ja paino noin 30 kg.
Alkuperä.
Kurumalai on kotoisin Kurumalain alueelta Tamil Naduun kuuluvasta Tirunelvelistä. Sitä käytetään jäniksen ja antiloopin metsästykseen. Joidenkin kasvattajien mukaan kyseessä olisi vain chippiparainvinttikoiran paikallismuunnos.
Alex Shnaider

Alex Shnaider (s. 3. elokuuta 1968) on kanadalainen liikemies ja Midland Groupin perustaja.
Shnaider omistaa yhdessä kumppaninsa ja miljardöörikollegansa Eduard Shifrinin kanssa Midland Groupin. Shnaider hankki omaisuutensaa käyttämällä 1990-luvulla Ukrainan teräksen kaupasta saamiaan voittoja ostaakseen suuria osuuksia yksityistettävistä terästehtaista.
Shnaider rakennutti Toronton korkeimman rakennuksen Donald Trumpin kanssa. Asunnot kävivät huonosti kaupaksi,ja Shnaider alkoi sijoittaa kiinteistöihin Moskovassa ja sen ympäristössä.
Shnaider päätyi ostamaan taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneen Formula 1 -talli Jordanin tammikuussa 2005 noin 50 miljoonalla dollarilla ja nimesi sen uudelleen Midlandiksi kaudelle 2006.
Röhkijäkala

Röhkijäkala ("Anisotremus virginicus") on murisijoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpimissä vesissä Atlantin länsiosissa.
Koko ja ulkonäkö.
Röhkijäkala kasvaa useimmiten 25–30 cm pitkäksi, mutta suurimmat yksilöt voivat olla 40 cm pitkiä. Laji on ruumiinrakenteeltaan korkea- ja litteäruumiinen ja nelikulmainen. Selkäevä on pitkä ja sen keskellä on lovi. Kalan pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Täysikasvuinen röhkijäkalan ruumis on sinertävän harmaa ja siinä on useita keltaisia poikkijuovia. Pää on keltainen. Silmien kohdalla on viisto musta pystyraita ja toinen musta pystyraita on kiduskannen takana. Evät ovat mustat. Nuorten röhkijäkalojen ruumiissa on kaksi mustaa poikkijuovaa. Röhkijäkala voi muodostaa hampaillaan murahtehtelevia tai röhkiviä ääniä.
Levinneisyys ja elintavat.
Röhkijäkalaa tavataan Floridasta ja Meksikonlahdelta Brasiliaan ulottuvalta alueelta. Se elää koralliriutoilla ja mangroveissa joko yksittäin tai parvina. Kala on yöaktiivinen ja syö esimerkiksi äyriäisiä, nilviäisiä ja matoja. Erityisesti nuoret yksilöt napsivat ravinnokseen muiden kalojen ja merikilpikonnien ulkoloisia. Kudun jälkeen munat kelluvat vapaasti vedessä.
Röhkijäkalaa kalastetaan esimerkiksi verkoilla ja keihäillä, mutta se ei ole kaupallisesti merkittävä ruokakala. Sitä pidetään merivesiakvaarioissa erityisesti yleisöakvaarioissa.
Strange Little Girl

Strange Little Girl on brittiläisen The Stranglers -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1982. Sen ovat säveltäneet Dave Greenfield, Hans Wärmling, Hugh Cornwell, J.J. Burnel ja Jet Black. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle 7.
Yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amos levytti kappaleen vuonna 2001. Se julkaistiin singlenä hänen albumiltaan "Strange Little Girls". Amosin versio oli ehdolla Grammy-palkinnon voittajaksi.
Alkuperäinen kappale.
Julkaisu.
”Strange Little Girl” on alun perin vuodelta 1974. Alkuperäinen demo on julkaistu The Stranglersin kokoelmalla "The Early Years – 74-75-76 Rare Live and Unreleased" (1992). 
”Strange Little Girl” levytettiin uudelleen vuonna 1982 ja lisättiin kokoelma-albumille "The Collection 1977–1982". Kappale julkaistiin singlenä 9. heinäkuuta 1982. Sen B-puolena on kappale ”Cruel Garden”.
 ”Strange Little Girl” -kappaleelle kuvattiin musiikkivideo. Single nousi Britannian singlelistan sijalle 7.
”Strange Little Girl” on The Stranglersin viimeinen Liberty Recordsin julkaisema single. Yhtye vaihtoi levy-yhtiötä ja seuraavan albumin "Feline" julkaisi Epic Records.
Tori Amosin versio.
Julkaisu.
Yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amos levytti kappaleen vuonna 2001. Se julkaistiin ainoana singlenä hänen albumiltaan Strange Little Girls 9. lokakuuta 2001. Amos esittää albumilla cover-versioita miesten tekemistä kappaleista naisnäkökulmasta.
Kappaleelle tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasi brittiläinen elokuvaohjaaja David Slade. Fyysinen CD-single oli saatavana vain Saksassa rajoitetun ajan. Sen B-puolia ovat cover-versiot David Bowien kappaleesta ”After All” ja Alice Cooperin kappaleesta ”Only Women Bleed”.
Palkinnot.
Amos sai kappaleesta Grammy-ehdokkuuden. Kappale oli ehdolla parhaaksi naislaulajan rockesitykseksi vuonna 2002. Albumi "Strange Little Girls" oli samana vuonna ehdolla parhaaksi alternative-albumiksi.
Peter Viitanen

Peter Rainer Zakarias Viitanen (s. 21. helmikuuta 1980 Tukholma ) on ruotsalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Kenneth Gärdestadina elokuvassa "Ted: För kärlekens skull". Viitanen on toisen polven ruotsinsuomalainen ja puhuu suomea perheensä kanssa.
United Airlinesin lento 409

United Airlinesin lento 409 oli United Airlinesin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Coloradon Stapletonin kansainväliseltä lentoasemalta Utahin Salt Lake Cityn kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 6. lokakuuta 1955 käytetty Douglas DC-4 törmäsi Medicine Bow Peak -vuoreen Wyomingin osavaltiossa. Kaikki lennolla ollutta 63 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä kuolivat turmassa. Onnettomuuden todennäköiseksi syyksi todettiin lentäjän poikkeaminen suunnitellulta reitiltä tuntemattomista syistä.
Nordic Racing

Nordic Racing oli brittiläinen autourheilutalli, joka kilpaili International Formula 3000 -sarjassa vuosina 1993–2002.