tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Villa Ryselin

Villa Ryselin on historiallinen, vuonna 1899 rakennettu huvila Tampereella, Tampellan kaupunginosassa, Herrainmäellä. Huvila on nimetty sen ensimmäisten asukkaiden Werner ja Emma Ryselinin mukaan. Herrainmäen kukkulalla asui Tampellan pellava- ja rautateollisuus Oy:n toimintavuosina yhtiön johtoportaan väkeä.
Villa Ryselin on suojeltu kaupunkikaavassa julkisivultaan. Talo edustaa jugend-tyyliä, johon on yhdistetty kansallisromatiikkaa. Tampereen kaupunki myi Villa Ryselinin 340 000 eurolla yksityiselle omistajalle vuonna 2021, joka on sittemin aloittanut rakennuksen kunnostustyöt.
Historia ja arkkitehtuuri.
Villa Ryselin valmistui vuonna 1899 ja se on nimetty insinööri Werner Ryselinin ja tämän vaimon Emma Ryselinin mukaan. Rakennus on hirsirakenteinen ja rakennuksen ehkä tunnistettavimmat piirteet ovat sen jugend-tyyliset koristelut hyppyrileikkaukset ulkonurkissa, sekä samaan tyylisuuntaan kuuluvat ikkunat. Villa Ryselin on kooltaan 569 neliömetriä.
Villa Ryselinissä on sijainnut 13 vanhaa tulisijaa, jotka tosin on myöhemmissä remonteissa purettu. Rakennuksen sisällä on kuitenkin säilynyt muun muassa vanhoja peiliovia, sekä palvelusväen kutsunapit huvilan vanhassa keittiössä. Rakennuksen puutarhassa kasvaa vanhoja syreenejä ja sieltä aukeaa maisema Näsijärvelle.
Täktomin koulu

Täktomin koulu on entinen kyläkoulu Hangossa, Täktomin kylässä. Hangon kaupunki lakkautti koulun vuonna 2011 oppilaiden määrän vähetessä vähenemistään.
Historia ja arkkitehtuuri.
Täktomin koulu valmistui keskelle Täktomin kylää vuonna 1904 ja eniten oppilaita koulussa oli 1920-luvulla, jolloin oppilaiden määrä ylitti paikoitellen 100 oppilaan rajan. Koulussa toimi vuosiluokat 1-6 ja se lakkautettiin vuonna 2011 johtuen vähäisestä oppilasmäärästä. Koulurakennus, jossa on tilaa 420 m² on siitä lähtien ollut tontteineen myynnissä.
Täktomin koulu on hirsirunkoinen ja kaksikerroksinen. Rakennuksen alla on kellari. Kivijalka on graniittia. Hangon kaupungin teettämässä kuntotarkastuksessa vuonna 2011 koulun todettiin olevan remontin tarpeessa, mutta tyydyttävässä kunnossa.
Elokuvan Kesäkaverit kohtauksia on kuvattu Täktomin koulun sisätiloissa.
Kissan lyhytkalloisuus

Kissan lyhytkalloisuus eli kissan brakykefalia on rotukissojen jalostuksesta aiheutuva rakenteellinen piirre, joka aiheuttaa tietyissä roduissa paljon terveysongelmia. Kasvatuksessa on pyritty tiettyyn pään muotoon, mikä aiheuttaa esimerkiksi hengitysongelmia.
João Gaspar Simões

João Gaspar Simões (1903 Figueira da Foz, Portugali – 1987 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko. Hän kirjoitti kritiikkiä muun muassa lehtiin "Diário de Lisboa" ja "Diário de Notícias". Hänen pääteoksensa on 1932 ilmestynyt "Elói ou Romance numa Cabeça". Hänen nimeään kantaa kirjallisuuspalkinto Prémio Literário João Gaspar Simões.
Kevola (kylä)

Kevola on Paimion maantieteellisellä ”kaakkoiskulman” alueella sijaitseva kylä, jota halkoo vanha Kuninkaantie eli seututie 2351, joka kuuluu myös EuroVelo 10 -pyöräilyreittiin. Kevolan tunnetuin maamerkki on Kevolan observatorio, joka on rakennettu Tuorlan observaattorin Hilkka Rantaseppä-Heleniuksen vanhalle kotitilalle Ilttulan kylään.
Kevolaa hallitsee maaseutumainen laaksomaisema, ja sen pohjoispuolella kulkee Helsingistä Turkuun kulkeva Rantarata. Kevolassa sijaitsi myös vuoteen 1954 asti Kevolan seisake, joka toimi kylän tärkeänä elinkeinoelämän keskuspisteenä erityisesti 1930- ja 1940-luvuilla.
Kevolassa toimi Ilttulantien ja Kevolantien risteyksessä 1900-luvun alkupuolella Paimion kauppaosuuskunnan Kevolan myymälä, joka on tätä nykyä vain yksityisasuntokäytössä.
Kevolassa toimi vuosina 1928–1967 kansakoulu, ja koulutoiminnan loppumisen jälkeen rakennuksen tiloissa järjestettiin erilaista toimintaa, ja olipa rakennuksessa myös sivukirjastokin jonkin aikaa. Vuonna 2004 Paimion kaupunki myi rakennuksen kuitenkin Paimion Rasti ry -suunnistusyhdistykselle 15 000 €:lla. Rakennus nimettiin tällöin Rastituvaksi, jona se tunnetaan tänäkin päivänä.
Toivo Ruotsalainen

Toivo Wilhelm Johannes Ruotsalainen (7. heinäkuuta 1919 Iisalmi – 9. huhtikuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen auto- ja kuljetusalan järjestöjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvon.
Ruotsalaisen vanhemmat olivat peltiseppä Vilho Ruotsalainen ja Anna Xenia Asikainen ja puolisot vuodesta 1940 Linnea Stenvall ja vuodesta 1952 Astrid Lindell. Viisi luokkaa oppikoulua käytyään Ruotsalainen meni töihin Bensiinin-Kuluttajain-yhtiöön, missä hän toimi erilaisissa tehtävissä 1936–1940. Jatkosotaan hän osallistui rintamajoukoissa Itä-Karjalassa ja toimi sodan jälkeen sekä Keskinäisen Vakuutusyhtiön Autoilijain että Bensiinin-Kuluttajain-yhtiön palveluksessa. Vasta perustettuun Ammattiautoliittoon Ruotsalainen siirtyi toimistovirkailijaksi 1945. Hänestä tuli liiton varasihteeri 1947, sitten vakinainen sihteeri ja vuodesta 1952 toiminnanjohtaja aina vuoden 1974 loppuun saakka. Ruotsalainen oli myös vuodesta 1955 Suomen Kuorma-autoliiton toiminnanjohtaja, sittemmin toimitusjohtaja, vuoteen 1984 eli eläköitymiseensä saakka, sekä muun muassa Tavaralinjat-yhdistyksen toiminnanjohtaja vuoteen 1966 asti. Hän oli varsinkin kuorma-autoliikenteen edustajana mukana monissa koti- ja ulkomaisissa järjestöissä ja Suomen Kuorma-autoliiton kunniajäsen vuodesta 1986. Ruotsalainen sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1972 ensimmäisenä Suomessa ilman ammattiautoilija- tai liikenteenharjoittajataustaa. Hän oli myös "Ammattiautoilija"-lehden toimitussihteeri ja päätoimittaja.
Ness Zionan stadion

Ness Zionan stadion () on jalkapallostadion Ness Zionassa Israelissa. Stadionia käyttää paikallinen jalkapallojoukkue Sektzia Nes Tziona. Stadion valmistui käyttöön vuonna 2001 ja sen kapasiteetti on 3 500.
Baruch Steinberg

Baruch Steinberg (17. joulukuuta 1897 Przemyślany – huhtikuu 1940 Katyn) oli puolalainen upseeri ja sotilasrabbi. Hän toimi Puolan maavoimien päärabbina Puolan valtauksen aikana 1939. Neuvostoliittolaiset murhasivat hänet Katynin joukkomurhassa huhtikuussa 1940.
Syystamariski

Syystamariski ("Tamarix ramosissima") on tamariskikasvien (Tamaricaceae) heimoon, tamariskien ("Tamarix") sukuun kuuluva kasvilaji. Joidenkin kasvitieteilijöiden mukaan syystamariski, kiinantamariski ("Tamarix chinensis"), ranskantamariski ("Tamarix gallica") sekä "Tamarix pentandra" olisivat kaikki keskenään samaa lajia tai ainakin jotkin niistä olisivat samaa lajia.
Syystamariski on kausivihanta pensas tai pieni puu, joka kasvaa tavallisesti noin 2–4,5 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat lähes neulasmaiset ja se muistuttaakin ulkonäöltään hieman katajia. Syystamariskin kukat ovat viisiterälehtiset ja vaaleanpunaiset. Hedelmä on kuiva kota.
Syystamariski on kotoisin Euraasiasta, mutta sitä tavataan myös Pohjois-Amerikassa vakiintuneena viljelykarkulaisena muun muassa marskimailla, ojanvierillä, tienpientareilla ja joutomailla. Pohjois-Amerikan lounaisosissa syystamariskista on tullut tehokkaasti leviävä haitallinen vieraslaji, joka muodostaa tiheitä, lävitse pääsemättömiä kasvustoja etenkin vesistöjen äärillä.
Syystamariskia käytetään koristekasvina.
Misijärvi

Misijärvi on metsäjärvi Kemijärven länsiosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on kuusi neliökilometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on 30 kilometriä länsilounaaseen ja Rovaniemeltä 46 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Misijärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,8 kilometriä. Järvi kapenee luodetta kohden. Järven itäosassa sijaitsee kapea, noin 1,3 kilometriä pitkä kaakkois–luoteissuuntainen alue, jonka syvyys on vähintään 10 metriä. Misijärven syvin kohta, 20 metriä, sijaitsee syvän alueen kaakkoisosassa. Sen nimi on Särkihauta. Noin neljä prosenttia järvestä on vähintään 10 metriä syvä, kolmasosa järvestä on korkeintaan kaksi metriä syvä.
Misijärven saariluku on 15. Saarista 3 on yli hehtaarin laajuisia. Suurimmat saaret (Kalmistosaari, Korkiasaari) sijaitsevat aivan järven syvänteen länsipuolella. Kalmistosaaren pohjoisrannalta on noin sata metriä Särkihautaan. Misijärven rannoilla on harvakseltaan pientaloja, Misin kylä sijaitsee järven luoteispuolella Rovaniemen alueella.
Misijärven itäkolkkaan laskee lyhyt Misijoki Misilammelta (166,0 metriä mpy). Kaakosta järveen virtaa Raa'anoja. Misijärven luusua sijaitsee järven luoteiskulmassa Misijoensuussa. Kemijärven ja Rovaniemen kuntaraja kulkee luusuan tienoilla.
Misijärven vesitilavuus on 19 214 000 kuutiometriä.
Misijärvi (65.798.1.001) kuuluu Misijoen alueeseen (65.798), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Vianjoen valuma-alue (65.79) ja ensimmäinen jakovaihe Raudanjoen valuma-alue (65.7). Misijärvi on laajin Misijoen alueen 90:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kärväsjärvi.
Blinded by the Light

Blinded by the Light on Gurinder Chadhan ohjaama brittiläinen musiikkipitoinen draamakomedia vuodelta 2019. Chadha toimi myös yhtenä elokuvan tuottajista ja käsikirjoittajista. Toimittaja Sarfraz Manzoorin nuoruudenmuistelmiin perustuvassa kasvutarinassa kirjallisesti lahjakas pakistanilaisperheen teinipoika varttuu Englannin Lutonissa Margaret Thatcherin pääministerikaudella 1980-luvulla. Hän kohta rasismia ja kärsii dominoivan isänsä määräysvallasta perheessä mutta oppii selviytymään Bruce Springsteenin musiikin voimalla.
Arvioita.
"Episodi"-elokuvalehden Maria Lättilän mielestä "Blinded by the Light" on virkistävä elokuva nuoren miehen itsenäisyyden etsimisestä, joka vetoaa varmasti muihinkin kuin Bruce Springsteenin musiikista pitäville. Lättilästä elokuvamusikaalia lähenevä draamakomedia ei kuitenkaan oikein pääse vauhtiin. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä..
"Kulttuuritoimitus"-verkkojulkaisussa Tero Alanko kirjoittaa, että elokuvan estetiikka ja näyttelijät ovat erinomaisia, mutta käsikirjoitus ”köhii” ja varsinkin elokuvan loppukolmannes on sekava ja hapuileva.
Kiurujärvi

Kiurujärvi on matala järvi Savukosken länsiosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on neljä neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 133 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Kiurujärven pituus etelästä pohjoiseen on noin neljä kilometriä. Järven etelä- ja keskiosa ovat pitkänomaista vesialuetta. Pohjoisessa Kiurujärvi laajenee pyöreähköksi vesialueeksi, joka on melko tasasyvyistä. Syvin kohta, seitsemän metriä, sijaitsee järven keskiosassa. Kiurujärven eteläpuoliskon rannoilla levittäytyy maataloudellisia alueita. Järven luoteispuolella levittäytyy laaja Kiurunrämeet ja koillisessa on Kiuruvaara. Rannat ovat melko laakeita, 260 metrin korkeuskäyrä kiertää Kiurujärven varsin etäältä.
Kiurujärveen laskee Lätäkköoja etelästä. Järven luusua on muutaman hehtaarin laajuinen lahti järven pohjoisimmassa kolkassa. Siitä alkaa kolmisen kilometriä pitkä Kiurujoki, joka virtaa pohjoiseen ja laskee Luiroon, joka puolestaan virtaa etelään Kiurujärven itäpuolitse. Kiurujärven vaikutuspiirissä noin 700 metriä itään sijaitsee Sulkusenlampi.
Kiurujärven itärannan lähellä sijaitsee kolmionmuotoinen Haudansaari, jonka pinta-ala on noin 70 aaria.
Kiurujärven vesitilavuus on 6 156 000 kuutiometriä.
Kiurujärvi (65.925.1.001) kuuluu Kiurujoen valuma-alueeseen (65.925), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Luiron keskiosan alue (65.92) ja ensimmäinen jakovaihe Luiron valuma-alue (65.9). Kiurujärvi on laajin Kiurujoen valuma-alueen viidestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Heinä-Uuttulampi.
Kiurujärvi on toiseksi laajin Savukosken yli 150:stä järveksi luokitellusta vakavedestä. Sitä edeltää Arajärvi ja seuraa Iso Akanjärvi ja Värriöjärvi.
Bethany (nimi)

Bethany on englanninkielinen naisen etunimi, joka pohjautuu Uudessa testamentissa esiintyvään kylän nimeen Betania (engl. "Bethany"). Vuonna 1995 se oli Englannissa ja Walesissa yksi suosituimmista vastasyntyneille tytöille annetuista etunimistä.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 40–60 Bethany-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Kazakstanintamariski

Kazakstanintamariski ("Tamarix laxa") on tamariskikasvien (Tamaricaceae) heimoon, tamariskien ("Tamarix") sukuun kuuluva kasvilaji.
Kazakstanintamariski on noin 1,5–3 metriä korkeaksi kasvava pensas. Sen oksat ovat lyhyitä, suoria ja hauraita. Lehdet ovat pieniä sekä keltavihreitä ja niiden muoto vaihtelee suikeasta puikeaan tai vinoneliömäiseen. Kukinto on terttumainen, ja se muodostuu edellisen vuoden versoihin. Kukkaperät ovat noin 2 mm pitkiä. Kukat ovat nelilukuisia ja vaaleanpunaisia, joskus lähes valkoisia. Kazakstanintamariski kukkii aikaisin keväällä huhti–toukokuussa, joskus myös uudestaan myöhään syksyllä kuluvan vuoden versoilla. Syksyllä puhkeavat kukat ovat viisilukuisia. Hedelmänä on 3–4 mm pitkä kota.
Kazakstanintamariski kasvaa jokien suolaisilla törmillä, järvien rannoilla sekä hiekkadyyneillä autiomaissa. Lajia tavataan Aasiassa Iranissa, Afganistanissa, Kazakstanissa, Turkmenistanissa, Venäjällä, Mongoliassa ja Kiinassa.
Iso Akanjärvi

Iso Akanjärvi on saareton metsäjärvi Savukosken eteläosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 129 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Iso Akanjärven pituus lännestä itään on noin kaksi kilometriä. Allas on melko selkeäpiirteinen ilman mainittavia niemimaita. Järven etelärannalla on pientaloja. Luoteisrannalla levittäytyy Isoaapa. Kemijoki virtaa Iso Akanjärven itä- ja eteläpuolitse. Joen mutka, Purnunmukka, sijaitsee järven kaakkoispuolella. Iso Akanjärven kaakkoisosan Kesälahdenlahdelta lähtee noin kilometrin mittainen laskupuro etelään Kemijokeen.
Iso Akanjärvi (65.412.1.001) kuuluu Mukkavaaran alueeseen (65.412), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijoen Viitarannan alue (65.41) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Kemijoen valuma-alue (65.4). Iso Akanjärvi on laajin Mukkavaaran alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kaksi muuta ovat Pikku Akanjärvi ja Keskimmäinen Akanjärvi.
Iso Akanjärvi on kolmanneksi laajin Savukosken yli 150:stä järveksi luokitellusta vakavedestä. Sitä edeltää Arajärvi ja Kiurujärvi ja seuraa Värriöjärvi.
Cravenin piirikunta

Cravenin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 102 139 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on New Bernin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1712.
Mordechaj Anielewicz

Mordechaj Anielewicz (1919 Wyszków – 8. toukokuuta 1943 Varsova) oli puolalainen vastarintaliikkeen taistelija. Hän johti juutalaista taistelujärjestö ŻOB:ia Varsovan geton kansannousun aikana. Hän kaatui 8. toukokuuta 1943 taistelujen aikana.
Arajärvi (Savukoski)

Arajärvi on matala ja saareton metsäjärvi Savukosken länsiosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on seitsemän neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 148 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Arajärven pituus etelästä pohjoiseen on neljä kilometriä. Kaakkoisrannalla on Kaiskarinniemi ja luoteisrannalla Haudanniemi. Järven kaakkoisosan muodostaa Saapaslahti, lounaassa on Karilahti, lännessä Haudanniemen eteläpuolella Hietalahti ja luoteessa Kapukkalahti. Noin kahdeksan yhdeksäsosaa järven pinta-alasta on korkeintaan kolme metriä syvä. Järven länsiosassa sijaitsee noin kahden hehtaarin laajuinen alue, jonka syvyys on vähintään kymmenen metriä; syvin kohta on neljätoista metriä.
Arajärveen laskee Siyliö ja Niepponen koillisesta. Noin 800 metriä Arajärvestä itään sijaitsevalta Seitajärveltä (250,6 metriä mpy) virtaa laskuoja Arajärveen. Kapukkalammelta (249,6 metriä mpy) virtaa Kapukkaoja Kapukkalahden pohjoisrannalle. Arajärven luusua on altaan kaakkoiskulmassa, josta lähtee Yli-Arajoki Luusuavaaran itäpuolitse Värriöjärveen, joka sijaitsee seitsemisen kilometriä kaakkoon.
Arajärven rannat ovat suurelta osin alavaa metsä- ja suomaata. Järven itäpuolella sijaitsee Seitavaara, jonka huippu on noin 315 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 65 metriä järven pintaa korkeammalla. Eteläpuolella on Luusuavaara, jonka huippu on noin 325 metriä mpy. Länsipuolella sijaitsee Pihlajavaara.
Arajärven vesitilavuus on 13 211 000 kuutiometriä.
Arajärvi (65.424.1.001) kuuluu Arajärven valuma-alueeseen (65.424), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijoen Martin alue (65.42) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Kemijoen valuma-alue (65.4). Arajärvi on laajin Arajärven valuma-alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Seitajärvi.
Arajärvi on laajin Savukosken yli 150:stä järveksi luokitellusta vakavedestä. Sitä seuraa Kiurujärvi, Iso Akanjärvi ja Värriöjärvi. Se on syvimmän kohdan perusteella Savukosken syvin järvi, keskisyvyyden perusteella Seitajärvi on hieman syvempi. Vain ani harva Savukosken järvistä on syvyysluodattu.
Hertfordin piirikunta

Hertfordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 677 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Wintonin kunta ja suurin kunta on Ahoskie. Piirikunta on perustettu vuonna 1759.
Slovakialainen rekisterikilpi

Slovakian rekisterikilpijärjestelmä on ollut 1900-luvun alkupuolelta lähtien alueellinen, mutta vuonna 2022 se muuttuu valtakunnalliseksi. Vuodesta 1997 alkaen kilvissä () on ollut seitsemän merkkiä ja ne ovat formaattia XY-123AB, missä "XY" on aluekoodi, 123 on numerot 001:stä 999:ään ja AB aakkosittain juoksevat kirjaimet AA:sta ZZ:ään. Vuodesta 2022 alkaen kilvet muuttuvat muotoon AB-123CD, missä aluekoodausta ei ole ja kilvet kulkevat aakkos- ja numerojärjestyksessä AA-001AA:sta ZZ-999ZZ:ään. 
Historia.
Vuoteen 1997 käytössä oli vanha järjestelmä, joka oli käytössä Tšekkoslovakiassa ennen sen hajoamista ja Tšekissä vuoteen 2001. 
Siinä oli aluekoodi, aakkosittain juokseva kirjain ja neljä numeroa. Vuonna 2004 otettiin käyttöön EU-kilvet, ennen sitä EU-tunnuksen paikalla oli Slovakian vaakuna. Slovakian vaakuna kuitenkin palautettiin kilpiin vuonna 2006.
Värriöjärvi

Värriöjärvi on saareton järvi Värriön kylässä Savukosken länsiosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 147 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Värriöjärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,8 kilometriä. Järven pohjoisosan leveys on yli kilometrin. Allas kapenee kaakossa sijaitsevaa luusuaa kohden, josta alkava Ala-Arajoki virtaa edelleen kaakkoon ja laskee Kemijokeen. Värriöjärveen virtaa Yli-Arajoki Arajärveltä, joka sijaitsee seitsemisen kilometriä luoteeseen. Vesireitti Arajärveltä Värriöjärven kautta Kemijokeen virtaa luoteesta kaakkoon ja on pituudeltaan yli 20 kilometriä.
Värriöjärvi (65.423.1.002) kuuluu Arajoen alueeseen (65.423), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijoen Martin alue (65.42) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Kemijoen valuma-alue (65.4).
Värriöjärvi on neljänneksi laajin Savukosken yli 150:stä järveksi luokitellusta vakavedestä. Sitä laajempia ovat Arajärvi, Kiurujärvi ja Iso Akanjärvi.
Seitajärvi (järvi)

Seitajärvi on matala, melko tasasyvyinen ja saareton järvi Seitajärven kylässä Savukosken länsiosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 61 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 151 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Seitajärven pituus kaakosta luoteeseen on yli kilometrin. Järven luoteisrannalla on kulttuurimaisema, muilla rannoilla on muutamia pientaloja. Järven eteläpuolella sijaitsee Seitavaara, jonka huippu on noin 315 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 65 metriä järven pintaa korkeammalla. Seitajärven länsikolkasta virtaa laskuoja Arajärveen (249,4 metriä mpy), joka sijaitsee noin 800 metriä länteen. Seitajärven pohjoispuolella sijaitsee Rautalampi (250,5 metriä mpy).
Seitajärven vesitilavuus on 1 397 000 kuutiometriä.
Seitajärvi (65.424.1.004) kuuluu Arajärven valuma-alueeseen (65.424), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijoen Martin alue (65.42) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Kemijoen valuma-alue (65.4). Seitajärvi on toiseksi laajin Arajärven valuma-alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Arajärvi.
Eardwulf (Northumbrian kuningas)

Eardwulf (k. 810) oli Northumbrian kuningas 796–806 ja 808–810.
Eardwulf oli "ealdorman" eli kuului ylhäisöön. Vuonna 791 Eardwulf vangittiin ja vietiin Riponiin, jossa Northumbrian kuningas Æthelred I käski tappaa hänet. Eardwulf onnistui kuitenkin pakenemaan ennen tuomion täytäntöönpanoa. Eardwulf ei ilmeisesti osallistunut kuningas Æthelredin vastaiseen salaliittoon. Æthelredin murhan jälkeen kuninkaaksi nousi Osbald ja Eardwulf palasi maanpaosta. Eardwulf sai käännytettyä kuningas Osbaldin kannattajat puolelleen, minkä jälkeen Osbald karkotettiin. Eardwulf julistettiin 14. toukokuuta 796 Northumbrian kuninkaaksi.
Durhamin Simeonin mukaan Eardwulf kukisti Billington Moorissa vuonna 798 herttua Wadan ja kuningas Æthelredin murhaajien kapinan. Eardwulf hylkäsi vihityn vaimonsa ja asui jalkavaimonsa kanssa, mikä käänsi Yorkin arkkipiispa Eanbald II:n häntä vastaan.
Eardwulf hyökkäsi Merciaan vuonna 801, sillä Mercian kuningas Coenwulf tuki ja suojeli Eardwulfin vastustajia. Pian sovittiin kuitenkin rauha englantilaisten piispojen ja aatelisten välityksellä. Anglosaksisen kronikan mukaan Ælfwald II ajoi Eardwulfin pois valtakunnastaan vuonna 806. Eardwulf haki turvaa Kaarle Suuren hovista Nijmegenistä ja lähti sieltä Roomaan hakemaan lisätukea. Eardwulf palasi Englantiin vuonna 808 tai 809 paavillisten ja keisarillisten lähettiläiden saattamana ja nousi ilmeisesti joksikin aikaa takaisin Northumbrian valtaistuimelle. Roger Wendoverilaisen mukaan Ælfwaldin jälkeen valtaistuimelle olisi kuitenkin noussut Eardwulfin poika Eanred, eikä Eardwulf itse.
Jarl Vallikari

Jarl "Jalle" Fredrik Vallikari (29. kesäkuuta 1915 – 24. marraskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen keskimatkojen juoksija, joka joutui lopettamaan urheilu-uransa sodanajan vaikeaan haavoittumiseen. Uransa jälkeen hän toimi aktiivisti urheilujärjestötoiminnassa ja mainosalan yrittäjänä.
Urheilu-ura.
Jalle Vallikari nousi kansalliseen kärkeen 400 ja 800 metrin juoksuissa juuri ennen talvisotaa. Kesällä 1938 hän ei vielä saavuttanut menestystä, mutta kesän 1939 alussa hän voitti Kouvolassa Suomi–Viro-maaottelun 800 metrin juoksukilpailun. Syksyn Ruotsi–Suomi-maaottelussa Tukholmassa hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi. Kesän 1939 Kalevan kisoissa hän sijoittui 400 metrillä kolmanneksi. Elokuussa ennen Kalevan kisoja hän osallistui yhdessä Jaakko Vakkurin kanssa ylioppilasuniversiaideihin Wienissä sijoittuen viidenneksi. Hän ehti ulkomaanmatkaltaan Kalevan kisoihin vain 400 metriln kilpailuun, eli hän ei päässyt juoksemaan päämatkaansa 800 metriä. Kesän 1939 tulosten perusteella Vallikari olisi ollut varteenotettava ehdokas Suomen edustajaksi 800 metrillä suunnitteilla olleisiin Helsingin vuoden 1940 kesäolympialaisiin, joiden valmistelut toinen maailmansota keskeytti. 
Talvisodan jälkeen kesällä 1940 Vallikari jatkoi urheilu-uraansa ja kesän Kalevan kisoissa hän sijoittui toiseksi Aarne Kainlaurin voittaessa. Jalle Vallikari oli mukana syyskuussa 1940 käydyssä Ruotsi–Suomi B-maaottelussa Tukholmassa, jossa sijoittui 800 metrin juoksukilpailussa neljänneksi. 
Kesällä 1941 käynnistyneessä jatkosodassa luutnantti Vallikari haavoittui vakavasti molempiin jalkoihin Viipurin lähellä elokuussa 1941. Toivuttuaan haavoittumisestaan hän toimi kotirintamalla useiden urheilujärjestöjen, kuten painonnostoliiton, painiliiton, pesäpalloliiton ja Jääkiekkoliiton väliaikaisena sihteerinä. Aktiiviurheiluun Vallikari palasi vielä sodan loputtua vuonna 1944 sijoittuen Kalevan kisojen 800 metrin kilpailussa kuudenneksi. Seuratasolla Vallikari edusti aluksi kotiseutunsa Hangon Hyrskyjä ja menestysvuosinaan Voikkaan Urheilu-Veikkoja ja lopuksi HKV:tä.
Urheilu-uran jälkeinen aika – mukana urheilun järjestötoiminnassa.
Jalle Vallikari valmistui kesällä 1938 liikuntaneuvojaksi Vierumäeltä Suomen urheiluopiston toiselta kurssilta. Urheilun järjestötehtäviä hän hoiti toivuttuaan haavoittumisestaan vuosina 1942–1946. Hän oli perustanut sodan loputtua oman mainostoimiston, jonka johtajana hän toimi. Urheilun järjestötehtävissä hän oli kuitenkin edelleen muun muassa Suomen jääkiekkomaajoukkueen johtotehtävissä ja vuoden 1948 Painiliiton puheenjohtajana. Sodan jälkeen vuonna 1945 Vallikari kirjoitti yhdessä silloisen suurjuoksija Viljo Heinon kanssa valmennusoppaan urheilun harrastajille.
Jalle Vallikari suoritti valtiotieteen maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1961. Omassa mainostoimistossa työskentelyn jälkeen hän toimi 1960-luvulla Pellervo-seuran markkinatutkimuslaitoksessa.
Muina järjestötehtävinä Vallinkarilla oli Suomen liikuntaneuvojien liiton puheenjohtajuus sotien jälkeen vuosina 1947–1951.
Brittany (nimi)

Brittany on naisen etunimi, joka pohjautuu Ranskan alueen Bretagnen englanninkieliseen nimeen "Brittany".
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2025 mennessä tilastoitu noin 30–40 Brittany-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Onslow’n piirikunta

Onslow’n piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 197 938 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Jacksonvillen kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1734. Piirikunnassa sijaitsee Yhdysvaltain merijalkaväen koulutusleiri Camp Lejeune.
Gatesin piirikunta

Gatesin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 11 562 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Gatesvillen kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1779.
Dinko Šimunović

Dinko Šimunović (1873 Knin, Dalmatia, Itävalta-Unkari – 1933 Zagreb, Jugoslavia) oli jugoslavialainen kirjailija. Hänen tuotantoaan sävyttää kroatialaisen kansallistunnon herääminen.
Risto Pakarinen

Risto Pakarinen on suomalainen kirjailija ja toimittaja, joka on myös toiminut kääntäjänä. Koulutukseltaan Pakarinen on kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut vapaana toimittajana erikoisalueenaan jääkiekko ja on toiminut myös toimittajana Kansainvälisessä jääkiekkoliitossa IIHF:ssä. Hän on myös suomentanut ruotsalaisen "Kiekkotähti"-nuortenkirjasarjan.
Hänen esikoisromaaninsa "Someday Jennifer" (HarperCollins Canada 2019) ilmestyi ensin Kanadassa vuonna 2019, ja sitten myös Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa. Suomessa romaani oli kustantamon ensimmäinen suomalaiskirjailijan teos.
Pakarisen viimeisin teos on syyskuussa 2024 ilmestynyt Alpo Suhosen elämäkerta "Alpo". Hän on myös yksi nuorisomusikaali "Lätkä The Musicalin" käsikirjoittajista. 
Pakarinen asuu Tukholmassa.
Mandariininhattu

Mandariininhattu ("Holmskioldia sanguinea") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji.
Mandariininhattu on pienehkö pensas, jonka lehtiasento on vastakkainen. Lehdet ovat soikeita ja suippokärkisiä. Kukinnot ovat lehtihankoihin kehittyviä lyhyitä terttuja tai varsien päihin kehittyviä röyhymäisiä terttuja. Kukkien verhiöt ovat teriömäisiä, muodoltaan pyöreitä tai kellomaisia sekä väriltään punaisia tai oransseja. Verhiöt muuttuvat hedelmävaiheessa ruskeiksi. Teriö on putkimainen, tiilenpunainen ja liuskoittunut viideksi lyhyeksi liuskaksi. Heteitä on neljä kappaletta. Emin sikiäin on nelilokeroinen ja jokaisessa lokerossa on yksi siemenaihe. Hedelmänä on syvään neliliuskainen luumarja, jossa laajentunut verhiö on vielä jäljellä.
Mandariininhattu kasvaa luonnossa alkuperäisenä Himalajan alarinteillä 300–1500 metrin korkeudessa Intian Kumaonin alueelta Bhutaniin. Mandariininhattua viljellään kuitenkin myös koristekasvina ja koristekasvikäyttöön on jalostettu luontaisten punakukkaisten mandariininhattujen lisäksi kukkien väriltään keltaisia ja pronssinvärisiä muotoja.
Israel Joshua Singer

Israel Joshua Singer (30. marraskuuta 1893 Lublinin voivodikunta, Puola – 10. helmikuuta 1944 Los Angeles, Yhdysvallat) oli juutalainen jiddišinkielinen kirjailija. Hän muutti Puolasta Yhdysvaltoihin 1934. Hänen veljensä oli kirjailija Isaac Bashevis Singer.
Singer julkaisi esikoisteoksensa "Joše Kalb" 1932 asuessaan vielä Puolassa. Hän kirjoitti kolmiosaisen sukukronikan "Di brider Aškenazi" (1936) Łódźin kaupungissa asuneen perheen kolmen sukupolven vaiheista. Hänen teoksiaan on dramatisoitu ja esitetty New Yorkin juutalaisessa teatterissa.
Alana

Alana on naisen etunimi, joka on johdettu miehennimestä Alan.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu noin 90 Alana-nimistä naista.
Jari Rantala

Jari Rantala -nimisiä henkilöitä ovat:
Atsiridiinit

Atsiridiinit ovat heterosyklisiä orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on kahden hiiliatomin ja yhden typpiatomin muodostama kolmiatominen rengas. Yksinkertaisin atsiridiineihin kuuluva yhdiste on etyleeni-imiini eli atsiridiini.
Ominaisuudet ja reaktiivisuus.
Pienimolekyyliset ja rakenteeltaan yksinkertaiset atsiridiinit ovat nesteitä ja suurimolekyyliset atsiridiinit ovat kiinteitä aineita. Yhdisteet liukenevat orgaanisiin liuottimiin ja pienimolekyyliset atsiridiinit myös veteen. Ryhmän yhdisteet ovat vain heikosti emäksisiä. Atsiridiinit ovat hyvin reaktiivisia ja kykenevät reagoimaan niin nukleofiilien kuin elektrofiilienkin kanssa. Atsiridiinit reagoivat esimerkiksi elektrofiilisten alkyylihalidit kanssa muodostaen alkyloituja atsiridiineja. Epoksidien tavoin atsiridiinien rengasrakenne on hyvin jännittynyt ja nukleofiilit reagoivat sen kanssa substituutioreaktiolla, jolloin rengasrakenne avautuu. Erityisesti yksinkertaiset atsiridiinit ovat taipuvaisia tähän ja polymeroituvat.
Valmistus.
Yksinkertaisia atsiridiineja voidaan valmistaa 1,2-aminohalideista intermolekylaarisella reaktiolla emäksisissä olosuhteissa.
Yksi yleisimpiä tapoja valmistaa atsiridiineja on alkeenien ja nitreenien välinen additioreaktio. Nitreeni muodostetaan useimmiten "in situ" esimerkiksi sulfonamideista.
Atsiridiineja voidaan valmistaa myös epoksideista. Ensimmäisessä vaiheessa atsidi-ioni reagoi epoksidirenkaan kanssa atsidoalkoholiksi. Muodostunut atsidoalkoholi reagoi seuraavassa vaiheessa trifenyylifosfiinin kanssa muodostaen atsiridiinirakenteen.
Vesa Mikkola

Vesa Mikkola (s. 20. tammikuuta 1965) on suomalainen pesäpalloilija. Mikkola edusti pääsarjaurallaan kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä, Imatran Pallo-Veikkoja ja Haminan Palloilijoita. 
Imatran Pallo-Veikoissa pelatessaan Mikkola saavutti yhden SM-kullan kaudella 1991 ja kolme SM-hopeaa kausina 1989, 1990 ja 1993. Kaudella 1988 Mikkola voitti lyöjäkuninkuuden ja tehotilaston. Kaudella 1991 Mikkola valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi. Mikkola pelasi urallaan kahdeksan Itä-Länsi-ottelua ja neljä Liitto-Lehdistö-ottelua. Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. Mikkola pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 366 runkosarjaottelua. Näissä hän löi 26 kunnaria ja 471 tavallista juoksua, toi 198 juoksua ja keräsi 1 511 kärkilyöntiä. Mikkola pelasi urallaan 44 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kahdeksan kunnaria ja 45 tavallista juoksua, toi 27 juoksua ja keräsi 181 kärkilyöntiä. Mikkola pelasi urallaan 17 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 13 tavallista juoksua, toi kymmenen juoksua ja keräsi 79 kärkilyöntiä.
Adriana

Adriana on naisen etunimi, joka on johdettu miehennimestä Adrian.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 640–660 Adriana-nimistä naista.
Nimipäivä.
Adrianalla on nimipäivä Ruotsin almanakassa 4. maaliskuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2001.
Hiirimuuranen

Hiirimuuranen ("Myrmotherula unicolor") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Hiirimuurasta tavataan Brasilian kaakkoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 237 000 km2. Vuonna 2007 lajin kannaksi arvioitiin noin 10 000 yksilöä. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Michael Gandolfini

Michael Gandolfini (s. 10. toukokuuta 1999) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Gandolfini teki debyyttinsä elokuvassa "Ocean’s 8" (2018). Hän myös näyttelee isänsä James Gandolfinin tunnetuimman roolihahmon, Tony Sopranon, nuorempaa versiota elokuvassa "The Many Saints of Newark" (2021), joka on esiosa televisiosarjalle "Sopranos". Hän myös näytteli sivuroolia televisiosarjassa "The Deuce".
Tummasiipimuuranen

Tummasiipimuuranen ("Myrmotherula behni") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tummasiipimuurasta tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 190 000 km2. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mine-ye gonah

 
Mive-ye gonah (myös nimellä "Hak Yolu") on vuonna 1971 ilmestynyt turkkilais-iranilainen draamaelokuva.
Harmaarintamuuranen

Harmaarintamuuranen ("Myrmotherula menetriesii") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaarintamuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 6 980 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lyijymuuranen

Lyijymuuranen ("Myrmotherula assimilis") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Lyijymuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 000 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, mutta laikuttaisesti levittäytynyt. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Osbert Sitwell

Osbert Sitwell (1892 Lontoo, Britannia – 1969 Firenzen lähellä, Italia) oli brittiläinen kirjailija. Hän kirjoitti proosaa, lyriikkaa ja viisiosaiset muistelmat. Hänen sisarensa oli kirjailija Edith Sitwell.
1926 ilmestyneessä romaanissaan "Before the Bombardement" Sitwell antaa satiirisen kuvan viktoriaanisesta yhteiskunnasta.
Isonokimuura

Isonokimuura ("Akletos goeldii") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Isonokimuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 344 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aïoun

Aïoun (, myös "Aïoun El Atrouss", "Ayoun el-Atrouss" ja muita kirjoitusasuja) on kaupunkikunta sekä Hodh El Gharbin alueen ja Aïounin departementin hallinnollinen keskus Mauritaniassa. Se sijaitsee 805 kilometriä Nouakchottista itään. Kunnassa on 24 200 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Maantiede ja asutus.
Aïounin kunnan pinta-ala on 110 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Nsavennin, idässä Egjertin, etelässä Beneamanen ja Tin Hamadin sekä lännessä Dweiraran kuntiin. Maisemaa leimaavat pohjoisen ja lännen kalliorinteet sekä tasankoa halkovat vadit.
Seutu kuuluu Sahelin ja Saharan siirtymävyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on noin 250 millimetriä. Pysyviä vesistöjä ei ole. Pohjavesi on keskimäärin 25 metrin syvyydessä.
Kuntaan kuuluu 27 kaupunginosaa ja kuusi kylää.
Historia.
Aïoun oli 1600-luvulta lähtien karavaanien pysähdyspaikka, jonka kautta kuljetettiin Tichitin suolaa ja etelän viljaa. Ranskan siirtomaa-aikana siitä tuli paikallinen hallintokeskus, joka kuului vuoteen 1944 saakka Ranskan Sudaniin. Mauritanian itsenäistyttyä Aïounista tuli Hodh El Gharbin alueen pääkaupunki. Sen väestö kasvoi varsinkin 1970- ja 1980-lukujen kuivuusjakson aikana. Nykyinen kunta on perustettu vuonna 1986. Sen kehitys perustuu hyviin liikenneyhteyksiin ja vilkkaaseen kaupankäyntiin.
Liikenne, talous ja palvelut.
Aïounin kautta kulkee Nouakchottista Némaan johtava maantie RN3, josta haarautuu päällystetty tie Malin Nioroon. Liikenneasema sijaitsee kaupungin länsilaidalla. Aïounissa on myös lentokenttä, jolla ei ole säännöllistä liikennettä.
Paikallisia elinkeinoja ovat karjanhoito, maanviljely, käsityöammatit sekä kaupankäynti, joka suuntautuu voimakkaasti myös Maliin. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, lehmänpapu, vesimeloni ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Kaupungissa on laaja keskustori, eläintori ja teurastamo, mutta ei lainkaan teollisuutta.
Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, lyseo, ammattikoulu, islamilainen yliopisto, terveyskeskus ja sairaala. Kaupungissa on vesijohto-, sähkö- ja puhelinverkot, mutta ei viemäröintiä tai jätehuoltoa.
Matkailu.
Aïounin matkailupotentiaali perustuu seudun kauniisiin maisemiin varsinkin sadekauden jälkeen. Kaupungissa on pieni hotelli ja muita majoituspalveluja. Sadekaudella järjestetään kaksi kulttuurifestivaalia.
Tummaevämeriahven

Tummaevämeriahven ("Epinephelus guttatus") on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Tummaevämeriahven saavuttaa tavallisesti noin 40 senttimetrin pituuden (TL) ja voi maksimissaan kasvaa lähes 80 senttimetrin mittaiseksi (TL). Se voi painaa maksimissaan noin kahdeksan kilogrammaa. Tummaevämeriahven on väritykseltään kellanruskea, vihertävän valkea tai vaalean punaruskea. Päässä ja ruumiissa on täpliä, joiden väri vaihtelee kirkkaan oranssinruskeasta tummanpunaiseen. Selkäevä, pyrstö ja peräevä ovat oliivinvärisiä. Rintaevät ovat vaalean oranssinpunaisia ja vatsaevät ruumiin värisiä. Tummaevämeriahvenella on kyljissään vaakasuuntaisella rivillä 92–104 suomua. Selkäevässään lajilla on 11 piikkiruotoa ja 15–16 nivelruotoa. Peräevässään tummaevämeriahvenella on kolme piikkiruotoa ja kahdeksan nivelruotoa ja rintaevissään 16–18 ruotoa.
Levinneisyys ja elintavat.
Tummaevämeriahventa tavataan trooppisella läntisellä Atlantin valtamerellä alueella Pohjois-Carolinasta Venezuelaan. Se on Karibialla sukunsa "Epinephelus" yleisin laji. Lajin elinympäristöjä ovat koralliriutat ja kallioiset pohjat 2–100 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Laji on hermafrodiitti: naaraat saavuttavat sukukypsyyden 22–24 senttimetrin mittaisina ja vaihtavat sukupuolta 28 senttimetrin mittaisena (SL). Lisääntymisaika on Karibialla marraskuusta huhtikuuhun, Bermudalla toukokuusta heinäkuuhun ja Meksikonlahden eteläosassa tammikuusta huhtikuuhun. Tummaevämeriahvenen yleisintä ravintoa ovat ravut ja muut äyriäiset, mutta ne syövät myös kaloja ja mustekaloja.
Cole Beasley

Cole Dickson Beasley (26. huhtikuuta 1989, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Beasley edustaa Buffalo Billsiä, mutta on pelannut urallaan myös Dallas Cowboysissa.
Yliopistotasolla Beasley edusti vuodet 2008–2011 Southern Methodist Universitya. Hän pelasi SMU:ssa 49 ottelua, joissa teki 14 touchdownia ja eteni syöttöjä vastaanottamalla 2959 jaardia. Häntä ei koskaan varattu NFL:ään, mutta hän solmi tulokassopimuksen Cowboysin kanssa vuonna 2012. Beasley pelasi Cowboysissa vuodet 2012–2018. Hän pelasi Dallasissa yhteensä 103 ottelua, joissa eteni syöttöjä vastaanottamalla 3271 jaardia ja teki 23 touchdownia.
Maaliskuussa 2019 ilmoitettiin, että Bills ja Beasley solmivat nelivuotisen sopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 29 miljonaa dollaria. Beasley on pelannut Billsissä 31 ottelua, joissa on tehnyt 10 touchdownia ja vastaanottanut syöttöjä 1805 jaardia.
Tabita

Tabita on naisen etunimi. Se tulee aramean kielestä ja merkitsee gasellia. "Raamatun" Uudessa testamentissa mainitaan Tabita-niminen hurskas nainen, jonka apostoli Pietari herätti kuolleista. 
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 40–60 Tabita-nimistä naista.
Laba Sosseh

Laba Badara Sosseh (12. maaliskuuta 1943 Gambia – 20. syyskuuta 2007) oli senegalilais-gambialainen salsaan erikoistunut laulaja.
Sosseh syntyi senegalilaiselle isälle ja gambialaiselle äidille. Hän varttui Gambian Banjulissa, jossa kuunteli kuubalaista musiikkia ja Johnny Pachecoa. 1960-luvulla Sosseh muutti Senegaliin, jossa hän vuonna 1962 perusti nigerialaisen saksofonisti Dexter Johnsonin kanssa Star Band de Dakar -kokoonpanon. Hän teki yhteistyötä myös tuottaja Aboudou Lassissin Sacodis-yhtiölle levyttäneen Special Liwanza -yhtyeen kanssa. Lassissin mukana Sosseh pääsi New Yorkiin levyttämään LP:t "Salsa Africana Vol. 1" ja "Vol. 2".
Myöhemmin Sosseh levytti Pariisissa kuubalaisyhtye Orquesta Aragónin kanssa. Tämän jälkeen hän suuntasi jälleen New Yorkiin, jossa teki useita levytyksiä Roberto Torresin levy-yhtiölle. Hän pääsi tekemään yhteistyötä laulaja Monguiton ja muiden New Yorkissa toimineiden salsamuusikoiden kanssa. Senegalilaisyhtye Africandon kanssa tehty yhteistyö johti Sossehin hitin "Aminata" ilmestymiseen vuoden 1998 "Baloba!"-levyllä. Hänen musiikkiaan on julkaistu myös lukuisilla kokoelmalevyillä.
Sosseh kuoli syyskuussa 2007 pitkään sairastettuaan. Hänellä oli 27 lasta.
Ray Chen

Ray Chen (; s. 6. maaliskuuta 1989 Taiwan) on taiwanilaissyntyinen, Australiassa varttunut viulisti.
Chen teki solistina debyyttinsä Queenslandin sinfoniaorkesterin kanssa 8-vuotiaana. Hieman ennen 9-vuotispäiväänsä hän esiintyi vuoden 1998 talviolympialaisten avajaisjuhlakonsertissa Naganossa. Chen hyväksyttiin 15-vuotiaana opiskelijaksi Curtis Institute of Musiciin, jossa häntä opetti Aaron Rosand. Vuonna 2008 hän voitti kansainvälisen Yehudi Menuhin -kilpailun nuorille viulisteille ja vuonna 2009 Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun. Chen teki vuonna 2008 Venäjän-debyyttinsä Pietarissa tulkitsemalla Pjotr Tšaikovskin viulukonserton Mariinski-teatterin orkesterin kanssa. Vuonna 2012 hän esiintyi nuorimpana artistina siihen mennessä Nobel-palkintojenjakokonsertissa. 
Chen solmi vuonna 2010 levytyssopimuksen Sony Classicalin kanssa, ja ensimmäisellä albumillaan ("Virtuoso", 2011) hän soitti Bachin, Franckin, Tartinin ja Wieniawskin teoksia Noreen Poleran säestyksellä. Tämä albumi toi Chenille Echo Klassik -palkinnon. Vuonna 2017 Chen siirtyi levyttämään Deccalle.
Chen teki Carnegie Hall -debyyttinsä Sakari Oramon johtaman Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin kanssa. Muita kapellimestareita, joiden johdolla hän on soittanut, ovat olleet Christoph Eschenbach, Kent Nagano, Riccardo Chailly, Vladimir Jurowski, Manfred Honeck, Daniele Gatti, Kirill Petrenko, Krzysztof Urbański ja Juraj Valčuha. Chen esiintyi "Mozart in the Jungle" -sarjassa. Hän on myös rikkonut klassisen musiikin, muodin ja popkulttuurin rajoja; hän on saanut muun muassa Giorgio Armanilta tukea ja päässyt "Vogue"-muotilehteen.
Viipurin vankileiri

Viipurin vankileiri oli Suomen sisällissodan vankileiri, joka toimi Viipurissa huhtikuusta 1918 toukokuuhun 1919. Leirillä oli enimmillään toukokuun 1918 alussa noin 11 350 vankia.Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan Viipurin vankileirillä kuoli nälkään, tauteihin tai teloituksiin 834 vankia. 
Historia.
Valkoiset perustivat vankileirin Viipurin taistelun yhteydessä 29. huhtikuuta, jolloin leirille alettiin keräämään kaupungissa antautuneita punaisia. Leirille sijoitettiin myös 5 000–6 000 Viipurin maalaiskunnassa käydyn Naulasaaren taistelun jälkeen vangittua punaista. Vangit sijoitettiin pääosin Linnoituksen kaupunginosaan Keskuskasarmille, mutta heitä oli myös useassa muussa paikassa eri puolilla Viipuria, kuten Paraatikentällä, lääninvankilassa ja Markovillan sotilassairaalassa. Leirin päällikkönä toimi aluksi Viipurin suojeluskuntaan kuulunut liikemies Hjalmar Sarkanen ja heinäkuusta 1918 lähtien majuri Gunnar Wennerström. Vankileirin koulutusohjaajana toimi pastori Arvo Pohjannoro ja lääkärinä Oskari Reinikainen.
Kesällä 1918 Viipurin vankileiristä tuli yksi 13 keskusleiristä, jonne pienempien vankileirien vangit keskitettiin. Kun punaisia samaan aikaan myös vapautettiin jäi Viipuriin enää noin 8 000 vankia. 15. syyskuuta leirin ylläpito siirtyi armeijan vastuulta vankeinhoitolaitokselle ja samalla se muuttui pakkotyölaitokseksi. Viipurin pakkotyölaitos suljettiin toukokuun lopussa 1919, jolloin jäljellä olleet vangit siirrettiin Lahden pakkotyölaitokseen. 
Viipurin vankileirillä olivat vangittuna muun muassa kansanedustajat Anni Savolainen, Maria Paaso, Kaarlo Saari ja Axel Åhlström, ay-toimitsija Väinö Uurtamo, toimittajat Osvald Fager, A. E. Forsman, Gunnar Mörn ja Hannes Uksila, kirjailijat Oskar Johansson, Verneri Jokiruoho ja Otto Saarnio, taidemaalari Väinö Kunnas, valokuvaaja Heikki Aho sekä Aarne Arvonen, Otto Kalvitsa, Oiva Lundén ja Vilho Pentikäinen. Vankileirillä teloitettujen joukossa olivat kansanedustajat J. V. Hakkinen, Samuli Häkkinen, Sofia Hjulgrén, Vilho Lehokas ja Juho Rikkonen sekä kirjailija Emil Lehén ja opettaja Riku Penttinen. Kansanedustajat Julius Nurminen ja Albin Valjakka kuolivat tauteihin. Huomiota on herättänyt myös punakaartin keittiössä työskennelleen 15-vuotiaan Ester Rahkosen teloitus.
Essi Unkuri

Essi Unkuri (s. 16. toukokuuta 1998 Vaasa) on suomalainen näyttelijä, malli ja kauneuskilpailija. Hän voitti Miss Suomi 2021 -kilpailun. Nykyään Unkuri toimii Pop FM -radiokanavan juontajana.
Elämä ja ura.
Hän opiskeli Haaga-Helia ammattikorkeakoulussa vuosina 2017–2021 Johdon assistenttityön ja kielten koulutusohjelmassa. Näyttelijänä Unkuri on esiintynyt muun muassa "Pelimies"-jaksossa ”Jussi Niinistö ja Rosa Meriläinen” ja "Rantabaarin" jaksossa ”Mustasukkaisvaihto”. Hän näytteli elokuvassa "MC-Helper 3", joka julkaistiin joulukuussa 2018, ja elokuvassa "The Creeps", joka julkaistiin Suomessa joulukuussa 2021. Hän näytteli myös "Salatut elämät" -tv-sarjan yhdessä jaksossa keväällä 2022.
Unkuri kilpaili Miss Suomi 2017 -finaalissa, jossa ei kuitenkaan päässyt kolmen parhaan joukkoon. Hän osallistui toistamiseen Miss Suomi -kilpailuun vuonna 2021, jolloin hän voitti tittelin kahdeksan missin finaalissa. Unkurista tuli näin Suomen Miss Universum 2022 -edustaja. Kilpailu järjestettiin joulukuussa 2021 Israelissa, mutta Unkuri karsiutui jo ennen semifinaalia.
Unkuri avioitui heinäkuussa 2025 Viljami Harjuniemen kanssa.
Östen Sjöstrand

Östen Sjöstrand (16. kesäkuuta 1925 Göteborg, Ruotsi – 13. toukokuuta 2006) oli ruotsalainen kirjailija ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1975. Hän aloitti runoilijana 1940-luvun lopulla, ja runoissa heijastuu hänen katolinen ajatusmaailmansa. Hän oli kiinnostunut ranskalaisesta symbolismista. Hän kirjoitti myös esseitä, kuunnelmia ja oopperalibreton "Gästabudet". Hänen puolisonsa oli kirjailija Ella Hillbäck.
Harry Styles (albumi)

Harry Styles on laulaja-lauluntekijä Harry Stylesin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2017.
Tormod Skagestad

Tormod Skagestad (9. elokuuta 1920 Krødsherad, Norja – 4. tammikuuta 1997 Alfaz del Pi, Espanja) oli norjalainen kirjailija, dramaturgi ja teatterinjohtaja. Hän kirjoitti näytelmiä, runoja ja romaaneja.
Skagestad oli Det Norske Teatretin johtaja 1960–1979 ja Norjan merkittävin teatterinjohtaja toisen maailmansodan jälkeen. Suomessa hänen näytelmistään on esitetty kaudella 1956–1957 "Kirves on pantu puun juurelle" ("Under treet ligg øksa")
Skagestad on haudattu Osloon.
Sheezus

Sheezus on laulaja-lauluntekijä Lily Allenin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 2 toukokuuta 2014.
No Shame (Lily Allenin albumi)

No Shame on laulaja-lauluntekijä Lily Allenin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. kesäkuuta 2018.