Zinnetullah Ahsen Böre

Zinnetullah Ahsen Böre (20. maaliskuuta 1886 – 9. marraskuuta 1945) oli Suomessa vaikuttanut tataaritaustainen liikemies, joka kustansi ensimmäisen suomenkielisen Koraanin käännöksen. Hän sai julkaisustaan kiitoskirjeen Risto Rytiltä ja Mannerheimiltä.
Ahsen Börellä oli oma kangas- ja turkiskauppa Tampereella. Hän oli yhteisönsä keskuudessa vahva "turkkilaisen identiteetin" puolustaja. Hänestä tuli Turkin kansalainen 1920-luvun lopulla. Ahsen Bören pojat pelasivat jääkiekkoa 1930–1940-luvuilla.
Biografia.
Zinnetulla Imadeddininpoika (Aimadetdinoff / Imadutdinoff; myöh. "Ahsen Böre") syntyi Venäjän keisarikunnan Nižni Novgorodin kuvernementin Aktukin kylässä. Hän kävi siellä imaamin pitämää koulua ja lähti sitten 1903 Pietariin ja toimi kulkukauppiaana. Vuonna 1906 hän muutti Suomen puolelle Viipuriin, jossa hänen vaimonsa Katiyen vanhemmat asuivat. Ahsen Böre toimi Viipurissa kulkukauppiaana ja hän hoiti myös Viipurin pienen muslimiyhteisön imaamin tehtäviä. Vuonna 1910 hän siirtyi Terijoelle ja perusti sitten sinne kangas- ja turkisliikkeen nuorempien veljiensä kanssa. Hän anoi Terijoen imaamin oikeuksia ja suoritti 1916 imaamitutkinnon Ufassa Venäjällä. 
Ahsen Böre oli Suomen sisällissodan aikana punaisten vankina Terijoen asemalla ja hänen omaisuutensa ryöstettiin. Vapaaksi päästyään hän pakeni Pietariin mutta joutui palaamaan sieltä syksyllä 1918 takaisin Terijoelle. Rajan sulkeutuminen heikensi kaupankäyntimahdollisuuksia Terijoella ja Ahsen Böre muutti perheineen kesällä 1919 Helsinkiin. Hän vastusti eräiden Suomessa asuneiden tataariaktivistien ja professori Yrjö Jahnssonin ajamia Venäjän vähemmistökansojen itsenäisyyspyrkimyksiä joita ajamaan perustettiin syksyllä 1919 Etuvartiokansojen klubi. Ahsen Böre joutui tämän vuoksi riitoihin aktivistien kanssa ja hänet haastettiin oikeuteen ja karkotettiin Uudeltamaalta. Kesäkuussa 1920 hän siirtyi perheineen sitten Tampereelle. Ahsen Böre anoi vuonna 1922 Suomen kansalaisuutta mutta anomus hylättiin eikä hän enää uudistanut myöhemmin anomusta. 1920-luvun lopulla hänestä tuli sitten Turkin tasavallan kansalainen.
Ahsen Böre perusti vuonna 1922 Tampereelle oman kangas- ja turkiskaupan "Kauppatalo S. I. Ahsän". Liike toimi Kauppatori 5:ssä Selinin talon vieressä sijainneessa puutalossa ja vuodesta 1935 puutalon tilalle rakennetussa siipirakennuksessa. Hän asui perheineen ensin Hämeenpuiston varrella ja vuodesta 1939 Palanderin talossa liikkeensä vieressä. Entisenä Venäjän alamaisena hän käytti aluksi Nansenin passia matkustaessaan liikematkoille muun muassa Leipzigiin ja Lontooseen. Hän hankki liikkeeseensä tuotteita suoraan ulkomaisilta tuottajilta, muun muassa pukukankaita Englannista, tekstiilejä Ranskasta, pitsikankaita Belgiasta, turkiksia ja tekstiilejä Saksasta, mattoja Turkista ja tekstiilejä Japanista. 
Ahsen Böre innostui Turkin tasavallan presidentin Mustafa Kemal Atatürkin turkkilaisesta kansallisaatteesta ja hän kannatti muun muassa latinalaisen kirjaimiston käyttöönottoa arabialaisen kirjaimiston sijasta tataarinkielessä Suomen islamilaisen seurakunnan piirissä. Vuonna 1928 hän ehdotti suomalais-turkkilaisen kansakoulun perustamista mutta tämä toteutui vasta 20 vuotta myöhemmin. Hän julkaisi 1931 suomeksi islamiin kääntyneen brittiläisen lordi Headleyn kirjan "Heräämiseni islamiin" (1914 ilmestynyt alkuteos "A Western Awakening to Islam").
Vuonna 1936 Ahsen Böre käynnisti Koraanin kääntämisen suomen kielelle. Kääntäjänä toimi venäläissyntyinen kielenkääntäjä Georg Pimenoff ja suomalaisen kieliasun tarkistajana oli Kangasalan yhteiskoulun rehtori Jussi Ahtinen-Karsikko (1881–1953). Ahsen Böre osallistui myös itse käännöstyöhön. Käännös ilmestyi syksyllä 1942 nimellä "Koraani – opastus ja johdatus pahan hylkäämiseen ja hyvän valitsemiseen" ja siitä otettiin 5 000 kappaleen painos. Ahsen Böre sai julkaisusta kiitoskirjeen niin Risto Rytiltä kuin Mannerheimiltä. Sotavuosina Ahsen Böre toimitti lisäksi suomalaisten ottamille muslimisotavangeille Koraaneja, muuta islamilaista kirjallisuutta ja tekstiilejä. Hän kuoli kotonaan Tampereella marraskuussa 1945 ja hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen islamilaiselle hautausmaalle.
Perhe.
Zinnetullan vanhemmat olivat isä İmadetdin Ahsen (Imadutdin Aksjanov, 1849–1906) ja äiti Merhaba İbrahim (Marhaba Ibragimova, 1855–1941).
Ahsen Böre oli naimisissa vuodesta 1905 Katiye Ziadetdinin kanssa, kunnes liitto päättyi avioeroon. Hän oli sitten naimisissa 1912–1915 Mürside Bedretdinin (k. 1915) kanssa ja vuodesta 1916 Safiye Kemaletdinin (1899–1973) kanssa. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan kaksi tytärtä (Saadetbanu ja Afife), toisesta avioliitosta yksi tytär (Gülanber) ja kolmannesta avioliitosta neljä poikaa ja kaksi tytärtä (tyttäret; Zekiye ja Rusane). Ahsen Bören kaikki neljä poikaa Feyzi, Murat, Zeyd ja Vasif pelasivat jääkiekkoa. Feyzi Ahsen Böre toimi myös myöhemmin Istanbulissa kirjakauppiaana ja julkaisi vuonna 1972 ensimmäisen turkki–suomi-sanakirjan. Murat puolestaan johti kauppatalo Ahsän Oy:ta aina vuoteen 1968 saakka.
Sisaruksia Ahsen Börellä oli kuusi; Fettehutdin, Halime, Zahidullah, Abdullah, Abdülhak, Katiye. (Kaksi sisarusta, Abdulkayoom ja Halise menehtyivät lapsena).
Nimi.
Sukunimi aikaisemmin "Aimadetdinoff / Imadutdinoff” (Аймадетдинов / Имадутдинов, "Aimadetdinov / Imadutdinov)"; arabialaisesta "ʿImād al-Dīn" ( عماد الدين) = ”uskonnon / uskon pilari”. Synnyinnimi tataarin arabialaisella kirjaimistolla زينت الله عماد الدين (İske imlâ).
Nimen kirjoitusasuihin Suomessa lukeutuu Zinnetullah, Zinetullah, Siniatulla, Ahsän Böre, Aimadetdinoff, Aimaledinoff, Imadutdinoff, Imadütdinoglu, S. I. Ahsän, Z. I. Ahsen Böre. Tataarin nykyaikaisella kirjakielellä nimi on Зиннәтулла Гыймадетдин улы Әхсән Бөре, "Zinnätulla" "Ğimadetdin ulı Äxsän Böre."
Nimi "Ahsen" oli isoisän nimi. "Böre" (susi) on lempinimi, joka ajan saatossa vakiintui sukunimeksi. Imadutdin oli puolestaan hänen isänsä nimi (Zinnetullan patronyymi).
Ahsen Bören pojat Feyzi, Murat, Vasif ja Zeyd käyttivät sukunimeä väliviivan kanssa (Ahsen-Böre).