tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ladislav Krejčí (jalkapalloilija, 1999)

Ladislav Krejčí (s. 20. huhtikuuta 1999 Rosice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia lainalla Espanjan Primera Divisiónin Gironasta. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen.
Krejčí pelasi Tšekin liigassa Zbrojovka Brnon joukkueessa kausina 2016–2019 ja Sparta Prahassa kausina 2019–2024. Hän voitti Tšekin liigamestaruuden vuosina 2023 ja 2024 sekä Tšekin Cupin vuosina 2020 ja 2024. Hän siirtyi kaudeksi 2024–2025 espanjalaisseura Gironaan kahdeksan miljoonan euron hinnalla. Hän pelasi debyyttikaudellaan Gironassa 28 Espanjan liigan ottelua, joissa hän teki maalin Espanyolia ja Villarrealia vastaan, ja seitsemän Mestarien liigan ottelua. Kaudella 2025–2026 hän ehti pelata Gironassa kaksi Espanjan liigan ottelua. Elokuussa 2025 Krejčí siirtyi englantilaisseura Wolverhampton Wanderersiin yksivuotisella lainasopimuksella, joka velvoittaa Wolverhamptonin ostamaan hänet pysyvästi 26 miljoonalla punnalla tiettyjen menestysehtojen täyttyessä.
Krejčí pelasi useissa Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelussa Ruotsia vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 täydet minuutit Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa. Hän on pelannut elokuun 2025 loppuun mennessä 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 19 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Puolaa, kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Färsaaria ja maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan.
Lähteet.
Euran helluntaiseurakunta

Euran helluntaiseurakunta (aik. Kiukaisten helluntaiseurakunta ja Kiukaisten-Euran Betania-seurakunta) on Euralla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1952. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö ja lähetystyö. Seurakunta tekee lähetyötä muun muassa Intiassa, Espanjassa ja Venäjän Karjalassa.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Euraan 1930-luvulla Kiukaisten Alhonkulman ja Myllymaan kautta. Helluntailainen toiminta tukeutui erityisesti Peurakosken taloon. Eurassa hellunntaiherätys sai enemmän jalansijaa sotien jälkeen kun räisäläinen Juho Kukko muutti siirtolaisena Euraan. Kukko kutsui paikkakunnalle puhujia ja järjesti kokouksia. Ensimmäinen kokous pidetiin Kukon kodissa elokuussa 1947.
Kiukaisten Alhonkulmalla ja Myllymaalla syntyi uusi voimallinen herätys joka leivisi myös Panelian ja Eurakosken kyliin. Seutu oli perinteistä rukoilevaisen herätyksen tukialuetta, mikä vaikutti seurakunnan toimintaan. Taisto Vahteran viimeisissä kokouksissa suunta kuitenkin kääntyi, kun tyhjät kokoushuoneet täyttyivät äärimmilleen. Ensimmäiset uskoon tulleet kastettiin kesällä 1950 Harjavallassa Kokemäenjoen rannassa.
Seurakunnan perustaminen tuli ajankohtaiseksi kun seurakunnan toiminta siirtyi Kiukaisista Kahlaan, Euran, Säkylän, Köyliön ja Honkilahden suunnalle. Seurakunnan perustamiskokous pidettiin 21. syyskuuta 1952 Jylhänmaan ja Vuorensolan kodissa Paneliassa. Seurakunnan nimeksi tuli Kiukaisten helluntaiseurakunta. Vuonna 1960 seurakunnan nimi muutettiin Kiukaisten-Euran Betania-seurakunnaksi.
Rukoushuone.
Seurakunta kokoontui 1950-luvun alussa Sorkkisten kylässä entisessä osuuskassan talossa, joka palveli rukoushuoneena vuosina 1952–1960. Seurakunta muutti Paneliaan Jokiäyrään kiinteistöön, jossa se toimi vuosina 1960–1972. Kesällä 1960 seurakunta osti Euran keskustasta tontin, johon saneerattiin rukoushuone joka vihittiin käyttöön joulukuussa 1960. Talo peruskorjattiin vuonna 1981 sarnaajan asunnoksi. Uuden rukoushuoneen rakennuusuunnitelmien vuoksi tila myytiin 1986.
Päätös uuden rukoushuoneen rakentamisesta tehtiin 1984 ja vuokrasopimus tontista allekirjoitettiin 1986. Temppelirakennuksen suunnitteli arkkitehti Martti Torvikoski. Temppeli vihittiin käyttöön 10. huhtikuuta 1988.
Pavel Šulc

Pavel Šulc (s. 29. joulukuuta 2000 Karlovy Vary) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän siirtyi Viktoria Plzeňin junioreihin vuonna 2011 ja on pelannut seurassa siitä saakka mutta käynyt välillä lainalla Vysočina Jihlavassa, Opavassa, České Budějovicessa ja Jablonecissa. Hän on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä jatkopelit mukaan lukien 161 ottelua ja tehnyt niissä 36 maalia. Hän voitti Tšekin liigamestaruuden vuonna 2022. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän on vuodenvaihteeseen mennessä pelannut Eurooppa-liigassa kuusi ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Šulc pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa yhteensä kuusi ottelua vuosina 2021 ja 2023. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 avauskokoonpanossa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan mutta ei päässyt muissa otteluissa kentälle. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt näissä otteluissa kolme maalia: kaksi syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ukrainaa vastaan ja yhden marraskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Georgiaa vastaan.
Freisingin piirikunta

Freisingin piirikunta () on Ylä-Baijerin hallintopiirissä sijaitseva piirikunta Baijerin osavaltiossa Saksassa. Sen keskus on Freisingin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 799,85 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 24 kuntaa. Vuoden 2023 lopussa piirikunnan väkiluku oli 186 276.
Piirikunta sijaitsee Münchenin pohjoispuolella, ja Münchenin lentoasema sijaitsee osittain piirikunnan alueella.
Ondřej Lingr

Ondřej Lingr (s. 7. lokakuuta 2000 Havířov) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin liigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut alankomaalaisseura Feyenoordissa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Lingr aloitti pääsarjauransa kotimaassaan toukokuussa 2017 Karvinán joukkueessa. Kaudet 2020–2023 hän pelasi Slavia Prahan joukkueessa ja voitti liigamestaruuden vuonna 2021 sekä Tšekin Cupin vuosina 2021 ja 2023. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä Tšekin pääsarjassa jatkopelit mukaan lukien 173 ottelua ja tehnyt niissä 40 maalia. Hän pelasi kauden 2023–2024 lainalla alankomaalaisessa Feyenoordissa. Hän pelasi Eredivisiessä 20 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti Alankomaiden cupin mutta ei pelannut loppuottelussa. Hän ehti kesällä 2024 olla hetken aikaa Feyenoordin omistuksessa mutta palasi syyskuussa 2024 Slavia Prahaan.
Lingr on pelannut Mestarien liigassa neljä ottelua, Eurooppa-liigassa 18 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 15 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.
Lingr pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja teki maalin Sloveniaa vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021.
Lingr pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelussa Ruotsia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa ja syötti joukkueensa tasoitusmaalin Georgiaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 24 A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Maltaa vastaan.
Trygg

Trygg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Drago

Drago on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Annijoki

Annijoki (pohjoissaameksi "Ánnejohka", norjaksi "Vestre Jakobselv") on taajama Vesisaaren kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Eurooppatie E75:n varrella noin 17 kilometriä Vesisaaren keskustasta länteen. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 475 vuonna 2023.
Annijoen kirkko

Annijoen kirkko () on Vesisaaren kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1940.
Einar Niemi

Einar Niemi (s. 16. syyskuuta 1943 Pohjois-Varanki) on norjalainen historioitsija ja Tromssan yliopiston professori vuodesta 1989, nykyisin emeritus. Hän on erikoistunut etnisten vähemmistöjen historaan ja Pohjois-Norjan paikallishistoriaan.
Luis María Drago

Luis María Drago (1859–1921) oli argentiinalainen oikeusoppinut ja poliitikko. Hän oli 1902–1904 Argentiinan ulkoasiain- ja opetusministerinä. Hänen mukaansa on saanut nimensä Drago-oppi, kansainvälisoikeudellinen teoria, jonka hän esitti 29. joulukuuta 1902 päivätyssä Yhdysvalloille osoittamassaan nootissa. Siinä hän viittaamalla Monroe-oppiin ja eräiden Euroopan maiden esiintymiseen Venezuelaa kohtaan esitti näkemyksen, että velkasitoumuksen täyttämättä jättäminen ei saisi synnyttää oikeutta aseelliseen sekaantumiseen ja vielä vähemmän amerikkalaisten valtioiden maa-alueiden miehittämiseen tai takavarikoimiseen. Tätä vaatimusta kannattikin Yhdysvallat hiukan lievennetyssä muodossa Haagin kansainvälisessä konferenssissa 1907. Drago oli Haagin kansainvälisen välitystuomioistuimen jäsen.
Zarafšonvuoret

Zarafšonvuoret tai Zarafshonvuoret (, , ) on Hisor–Alaivuoristoon kuuluva vuorijono Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Se erottaa idässä Masttšohin ja Jaghnobin jokilaaksot ja lännessä Zarafšonin jokilaakson Qashqadaryon vesistöalueesta.
Itä-länsisuuntainen, 420 kilometriä pitkä vuorijono alkaa idässä Masttšohin solasta ja päättyy lännessä Jomin aavikolle. Se koostuu etupäässä paleotsooisen kauden kalkkikivestä, liuskeesta ja lännessä graniitista. Kalkkikivialueilla esiintyy karsti-ilmiöitä. Kilin (Kiyevin) 950 metriä syvä luola lännessä Qirqtog‘in ylängöllä on yksi maailman suurimmista karstiluolista. Hyötykaivannaisia ovat antimoni, elohopea, volframi, kupari, arseeni, lyijy ja kivihiili.
Zarafšonin sivujoet Fon, Kištūd ja Moğijon jakavat Zarafšonvuoret kolmeen osaan. Foniin ulottuvaa itäosaa kutsutaan Masttšohvuoriksi. Niiden korkeus on 4 000–5 000 metriä. Korkein huippu on Tutak (5 433 metriä). Vuorilla on paljon lunta ja jäätiköitä, varsinkin siellä missä ne liittyvät Turkestanvuoriin.
Fonin ja Kištūdin välinen osa on nimeltään Fonvuoret. Niitä halkovat syvät laaksot. Tässä osassa sijaitsee Zarafšonvuorten korkein kohta, jäätikön peittämä Tšimtargha (5 494 tai 5 489 metriä). Länsirinteillä on useita järviä, joista suurin on Kūli Kalon. Fonvuoret liittyvät etelässä Hisorvuoristoon.
Kištūdin länsipuolella vuoret alenevat 2 500 metriin. Moğijonin ja Taxtaqorachasolan välistä osaa kutsutaan Tšaqili Kalon tai Chaqalikalonvuoriksi. Solan länsipuolella sijaitsevat Qoratepavuoret laskeutuvat 500–600 metriin. Zarafšonin läntisiä jatkeita ovat Zirabuloq- ja Ziyovuddinvuoret.
Alueen vuotuinen sademäärä on 200–400 millimetriä. Lumiraja on pohjoisrinteillä 3 400–4 400 ja etelärinteillä 3 600–4 600 metriä. Vuorten rinteillä kasvaa muun muassa katajia ja vaahteroita, ja ylempänä on alppiniittyjä. Eläinkuntaan kuuluvat susi, ilves, lumileopardi, kivinäätä, piikkisika, villisika, siperianvuohi, maakotka, punapyyt ja lumikanat. Rinteillä laidunnetaan karjaa ja laaksoissa harjoitetaan maanviljelyä ja puutarhanhoitoa.
Varangeren

Varangeren oli Norjan Vesisaaressa vuosina 2007–2012 ilmestynyt paikallislehti. Se perustettiin "Finnmarkenin" kilpailijaksi, mutta ei onnistunut keräämään tarpeeksi mainostuloja. Lehden suurimmat omistajat olivat "Sør-Varanger Avis" ja "Østhavet".
Tyydyttämättömät

Tyydyttämättömät (videojulkaisuna Häikäilemättömät, "The Carpetbaggers") on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1963. Se perustuu Harold Robbinsin bestseller-romaaniin "Rahantekijät" (1961). Väljästi miljonääri Howard Hughesin elämäntarinaa muistuttavan romaanin pohjalta käsikirjoituksen teki John Michael Hayes, ja elokuvan pääosissa näyttelevät George Peppard, Alan Ladd ja Carroll Baker, jonka alastonkohtaus käytettiin hyväksi elokuvan markkinoinnissa mutta leikattiin pois itse elokuvasta Yhdysvalloissa.
Vastaanotto.
Elokuva menestyi aikoinaan erinomaisesti ja oli monessa maassa vuoden katsotuimpia. Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin moraaliltaan yhtä alhaisena kuin Robbinsin alkuperäistekstiä, jonka aihe on kätevästi varastettu Howard Hughesin elämäntarinasta. Elokuva muistetaan erityisesti 1960-luvun seksuaalisen vapautumisen ilmentymänä, joskin erotiikka on nykykatsojalle kovin kesyä. "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi luonnehti elokuvaa tuoreeltaan 1920- ja 1930-luvun amerikkalaisen yrittäjäelämän ”pekoraalikuvitukseksi”, jossa on runsaanlaisesti ajanvietteellistä arvoa.
"Video-oppaan" Ilkka Jauhiaisen mielestä Robbinsin raharomaaniin perustuva melodraama on venytetty aivan liian pitkäksi. Paras puoli elokuvassa on hänestä Alan Laddin viimeiseksi jäänyt roolisuoritus. Elokuva sai häneltä kaksi tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Vesisaaren lentoasema

Vesisaaren lentoasema (, , kveeniksi "Vesisaaren lentohamina") on Vesisaaressa pohjoisessa Norjassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1974.
Onnettomuudet.
Tammikuussa 1984 Vesisaaren lentokerhon Cessna 172 syöksyi mereen matkallaan Vesisaaresta Kirkkoniemeen. Kolmen kyydissä olleen henkilön ruumiita ei koskaan löyetty. Tammikuussa 2003 Widerøen Dash 8 ajautui laskeutuessaan kiitotien ulkopuolelle, mutta kukaan ei loukkaantunut.
Döbelnsgatan

Döbelnsgatan on Tukholman Norrmalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu Malmskillnadsgatanilta Pyhän Johanneksen kirkon luota Frejgatanille Pyhän Tapanin kirkon lähelle. Risteäviä katuja ovat muun muassa Tegnérgatan, Odengatan ja Rådmansgatan.
Katu on saanut nimensä kenraali Georg Carl von Döbelniltä, joka on haudattu Johanneksen kirkon hautausmaalle.
Pyhän Tapanin kirkko

Pyhän Tapanin kirkko () on Vanadislunden-puistossa Tukholman Vasastadenissa sijaitseva viktoriaanisesta arkkitehtuurista innoitusta saanut kivikirkko vuodelta 1904.
Historia.
Pyhän Tapanin kirkkoa edelsi pieni kappeli, joka sijaitsi Frejgatanin ja Tulegatanin kulmassa. Kirkollisen sielunhoidon edistämisyhdistys vuokrasi tontin vuonna 1899 ja rakennutti sinne heti Pyhän Tapanin kappelin, joka avattiin vuonna 1900. Kappeli oli yksinkertainen ja tarkoitettu erityisesti alueen köyhille asukkaille, joilla oli suuri sielunhoidon tarve. Yhdistys rakennutti tuohon aikaan useita kappeleita nopeasti kasvaviin kaupunginosiin, joissa ei ollut omaa kirkkoa.
Vuonna 1901 aloitettiin suunnitelmat pysyvän kirkon rakentamisesta lähelle alkuperäistä puukappelia. Uusi kirkko valmistui vuonna 1904, ja vanha puukappeli siirrettiin ja nimettiin uudelleen Pyhän Sigfridin kappeliksi Aspuddeniin.
Drews

Drews on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Saksan kansallissymbolit

Saksan kansallissymbolit voivat ovat pääsääntöisesti epäsäännöllisä, koska maan perustuslaki ei mainitse valtion symboliksi lipun lisäksi mitään muuta.
Berliinissä sijaitseva Brandenburgin portti on ollut Berliinin muurin murtumisen jälkeen Saksan jälleenyhdistymisen symboli.
Arthur Drews

Arthur Drews (1865–1935) oli saksalainen filosofi. Hän oli Karlsruhen teknillisen korkeakoulun professori vuodesta 1898. Drews edustaa Saksan filosofiassa Eduard von Hartmannin kehittämää pessimististä maailmankatsomusta. Hänen käsitteli teologisia kysymyksiä teoksissaan "Die Religion als Selbstbewusstsein Gottes" (1906) ja "Die Christusmythe" (1909), jossa hän koettaa todistaa Kristusta taruolennoksi. Drews on myös työskennellyt monistisen liikkeen hyväksi Saksassa ja siinä tarkoituksessa julkaissut kokoomateoksen "Der Monismus" (1908).
Drews kirjoitti monia kaunokirjallisia ja filosofisia esseitä. Hän yritti edetä yliopistourallaan Immanuel Kantin filosofiaa käsittelevillä esseillä, mutta akateemiset piirit hylkäsivät ne. Vuonna 1909 hän julkaisi "Die Christusmythen" ensimmäisen osan, mikä aiheutti suurta kohua. Kaksi vuotta myöhemmin hän lisäsi toisen osan, jossa hän kumosi vastustajiensa argumentit. Drewsin pääargumentit käsittelivät luotettavien aikalaislähteiden puutetta, vanhempien myyttien vaikutusta ja modernin teologian ongelmia. Hänen akateeminen uransa kärsi kiistoista, mutta hän jatkoi kirjoittamista.
Drews julkaisi kirjasia muinaisen monismin historiasta ja omista uskonnollisista käsityksistään. Vuonna 1921 hän julkaisi teoksen, jossa Markuksen evankeliumi esitetään astromyyttisenä matkana eläinradan halki. Hän julkaisi esseitä Steinerin antroposofiaa vastaan ja astromytologian vaikutuksesta varhaiskristillisyyteen. Vuonna 1924 hän julkaisi kirjan kristinuskon kehittymisestä gnostilaisesta taustasta ja esitteli von Hartmanniin perustuvan yleisen psykologian. Hän julkaisi myös esseitä Jeesuksen historiallisuuden kieltämisestä ja Maria-myytistä. Vuonna 1931 ilmestyi kirja Wagnerista ja Nietzschestä.
Vaikka Drews ei saanut tunnustusta akateemisissa piireissä, lehdissä julkaistujen lukuisten artikkeleiden ja esseiden määrä osoittaa, että hänen teoksensa herättivät laajaa kiinnostusta. Karelsruhen yliopisto ei kuitenkaan mainitse Drewsia lainkaan yliopiston historiaa käsittelevissä muistoartikkeleissaan.
Hochwanner

Hochwanner on Saksan Baijerin ja Itävallan Tirolin rajalla sijaitseva Wetterstein vuoristoon kuuluva vuori. Se on korkeudeltaan 2 744 metriä, joten se on Itävallan korkein vuori ja Saksan toiseksi korkein vuori Zugspitzen jälkeen. Hochwanner on turistien suosiossa. Australialainen kiipeilijäryhmä kiipesi vuorelle ensimmäisen kerran vuonna 1924. Vuori koostuu lähinnä erilaisista sedimenttikivilajeista, kuten kalkkikivestä.
Tanssikortti

Tanssikortti on naisen tanssiaisissa käyttämä vihkonen, johon hän kirjaa muistiin sen iltaisten tanssipariensa nimet. Tavallisesti tanssikortit ovat paperisia, mutta joissain niistä on kankainen tai metallinen kansi. Kortti saattaa olla myös koristeellinen. Korttiin kiinnitettynä on naru ja sen päässä joskus myös kynä. Tanssin ajaksi naisen on tapana ripustaa kortti ranteeseensa tai pukuunsa roikkumaan. Tanssiaisten jälkeen nainen saattoi ottaa kortin mukaan muistoksi.
Tanssiaisten järjestäjä lähettää tanssikortit kutsuvieraille postitse joitain viikkoja ennen tapahtumaa. Kortista käy vähintään ilmi illan kappaleiden lukumäärä. Myös kappaleiden nimet tai tanssilajit voi olla kirjattu ylös. Lisäksi kunkin kappaleen kohdalla on tyhjä rivi, johon kirjoittaa tanssiparin nimi. Mies saattaa varata naiselta tanssin etukäteen, jolloin nainen kirjoittaa hänen nimensä muistiin korttiin. Silloin nainen tietää, kenen kanssa hän on luvannut tanssia kunkin tanssin. Vaihtoehtoisesti nainen saattaa vain täydentää korttia illan mittaan. Lisäksi kortissa saattaa olla soittajien, tanssitoimikunnan jäsenien ja tiedekunnan vieraiden nimiä.
Ensimmäiset tanssikortit otettiin käyttöön 1700-luvulla, mutta suurempaan suosioon ne nousivat vasta 1800-luvulla. Tuolloin ne olivat suosittuja ensin Wienissä ja sitten muualla Euroopassa. Yhdysvalloissa tanssikortit säilyivät yliopistotansseissa 1920–1930-luvuille asti.
Pääesikunta (Nigerian puolustusvoimat)

Nigerian pääesikunta (, DHQ) on Nigerian puolustusvoimien puolustusvoimain komentajan johtoesikunta, jonka ydin tehtävä on eri puolustushaarojen strategis-operatiivinen suunnittelu ja johtaminen.
Pääesikunta perustettiin vuoden 1979 presidentinvaalien jälkeen. Se kuitenkin lakkautettiin vuonna 1983, ennen kuin perustettiin uudelleen vuonna 1985.
Bobotogʻ

Bobotogʻ (uzbekinkielinen nimitys) tai Bobokūh (, vuoteen 2023 saakka "Babatag" tai "Bobotoğ") on vuorijono Tadžikistanin lounaisosan ja Uzbekistanin Surxondaryon alueen rajalla. Se erottaa toisistaan Kofarnihon- ja Surxondaryojokien vesistöalueet.
Koillis-lounaissuuuntainen vuorijono ulottuu Hisorin laaksosta Amudarjaan. Sen pituus on 125 ja leveys 30–40 kilometriä. Korkein kohta on Zarkosavuori (noin 2 290 metriä). Vuoret koostuvat etupäässä kalkkikivestä, savesta, silttikivestä ja hiekkakivestä. Itärinne on jyrkkä ja kapea, länsirinne loiva ja leveä. Alueella on paljon karsti-ilmiöitä.
Vuorten rinteillä kasvaa manteli- ja pistaasimetsiköitä. Eläinkuntaan kuuluu kierteissarvivuohi. Rinteillä laidunnetaan karjaa ja laaksoissa harjoitetaan maanviljelyä. Alue kärsii eroosiosta ja liiallisesta laiduntamisesta.
Boysuntogʻ

Boysuntogʻ (uzb. kyrill. Бойсунтоғ, ) on Hisorvuorten lounainen sivuhaara pääosin Surxondaryon alueella Uzbekistanissa.
Koillis-lounaissuuntaisen vuorijonon pituus on 150 kilometriä. Sen keskikorkeus on 2 500–3 000 metriä. Korkein kohta on Xoʻjapiryox (4 425 metriä). Boysuntogʻvuorten osia ovat koillisesta lounaaseen Kushtang, Ketmonchopti, Sarimas ja Suvsiztogʻ. Niiltä saavat alkunsa Sheroboddaryo- ja Surxondaryojoet.
Vuoret koostuvat etupäässä graniitista, granodioriitista, gneissistä ja liuskekivestä. Kaakkoisrinteet ovat jyrkät ja luoteisrinteet loivat.
Seudun vuotuinen sademäärä on 445–800 millimetriä. Vuorten rinteillä on niittyjä, harvaa katajametsää ja hedelmäpuita. Alueella harjoitetaan karjanhoitoa, keinokasteltua maanviljelyä ja puutarhanhoitoa. Luonto on kärsinyt eroosiosta ja liiallisesta laiduntamisesta. Tulvat ja maanvyöryt ovat yleisiä.
Carl Möller

Carl Möller (1857–1933) oli ruotsalainen arkkitehti, joka johti Ruotsin yli-intendentinvirastoa (vuodesta 1918 rakennushallitus) vuosina 1904–1924. Arkkitehtina hänet tunnetaan muun muassa suunnittelemistaan kirkoista.
Copa América 2024

Copa América 2024 oli 48. Copa América. Turnaus järjestettiin Yhdysvalloissa 20. kesäkuuta – 14. heinäkuuta 2024, ja sen järjestivät yhdessä CONMEBOL ja CONCACAF.
Yhdysvallat isännöi turnausta toista kertaa Copa América Centenarion jälkeen vuodelta 2016. Argentiina oli puolustava mestari. Finaali pelattiin 14. heinäkuuta 2024 Hard Rock Stadiumilla, Miami Gardensissa, Floridassa.
Osallistujamaat.
Turnauksessa on kuusitoista joukkuetta – kymmenen CONMEBOLista ja kuusi CONCACAFista. Kaikki kymmenen CONMEBOL-maajoukkuetta olivat oikeutettuja osallistumaan.
Kuusi CONCACAFin osallistujaa selviytyi kauden 2023–24 CONCACAF Nations Leaguen kautta. Joukkueet ovat neljä A-liigan puolivälierän voittajaa ja kaksi pudotuspelikierroksen voittajaa neljän hävinneen neljännesfinalistin välillä.. Toisin kuin Copa América Centenario, Yhdysvallat ei päässyt automaattisesti, vaikka se oli isäntä, mutta varmisti silti paikan yhdeksi liigan A neljännesvälierien voittajista, kun se voitti Trinidad ja Tobago yhteistuloksilla 4–2.
Pelipaikat.
Avausottelu pelataan Mercedes-Benz Stadiumilla Atlantassa, Georgiassa, kun taas finaali pelataan Hardrock Stadiumilla Hard Rock Stadiumilla Miami Gardensissa Floridassa. Molemmat paikat julkistettiin 20. marraskuuta 2023.Kaikki muut tapahtumapaikat valittiin ja julkistettiin 4. joulukuuta 2023, kaksi viikkoa sen jälkeen, kun avajaiset ja lopulliset tapahtumapaikat vahvistettiin.
Lohkovaihe.
Sijoituksen määräytyminen.
Joukkueiden sijoitukset lohkovaiheessa määritetään seuraavasti:
Pudotuspelit.
Jos loppuottelussa tilanne on tasan 90 minuutin jälkeen, pelataan kaksi 15 minuutin mittaista jatkoaikaa. Jos tilanne on edelleen tasan, ottelu ratkaistaan rangaistuspotkukilpailussa. Muissa pudotuspelivaiheen otteluissa (puolivälierät, välierät ja pronssiottelu) ei pelata jatkoaikaa, ja tasapelit ratkaistaan rangaistuspotkukilpailulla.
Maalintekijät.
5 maalia:
3 maalia:
2 maalia:
1 maalia:
Oma maali:
Prem Chopra

Prem Chopra (, ; s. 23. syyskuuta 1935 Lahore, Punjab, Brittiläinen Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Noin 400 elokuvassa näytellyt Chopra tunnetaan parhaiten monista roiston rooleistaan. Hän on voittanut kaksi Filmfare Awards -palkintoa, parhaasta miessivuosasta elokuvasta "Do Anjaane" vuonna 1977 sekä elämäntyöstä vuonna 2023.
Yksityiselämä.
Chopra meni naimisiin Uma Malhotran, Raj Kapoorin vaimon Krishnan sisaren, kanssa vuonna 1969. Heillä on kolme tytärtä.
Lempäälän Manttaalitalo

Lempäälän Manttaalitalo on Lempäälän keskustassa Manttaalitie 1:ssä sijaitseva 1933 valmistunut kokous- ja juhlatilaisuuksien pitopaikka. Talossa on vuokrattavana myös useita pienempiä huoneistoja liiketiloiksi ja toimistokäyttöön. Talviaikaan talolla pidetään tansseja. Talon omistaa Maataloustuottajain Lempäälän Yhdistys MTK - Lempäälä ry.
Manttaalitalo rakennettiin alunperin Lempäälän suojeluskuntataloksi 1931–1933 ja talon vihkiäiset olivat 26. maaliskuuta 1933. Talo edusti rakennustyyliltään lähinnä 1920-luvun klassisismia. Talon suunnitteli rakennusmestari Kaarlo Grönlund ja talon juhlasalin näyttämökulissit taiteilija Uuno Eskola. Osittain kolmikerroksinen rakennus oli kooltaan 30 kertaa 18 metriä. Kellarikerroksessa sijaitsi talouskellari. puusuoja, konehuone ja 25 metrin pienoiskiväärirata. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsi juhlasali eteisineen ja vaatesäilöineen. ravintola keittiöineen sekä kaksi pienempää kokoushuonetta. Toisessa kerroksesta oli tilava halli, lottien ja suojeluskunnan kansliahuoneet, varasto sekä kaksi näyttelijäin huonetta ia vahtimestarin asunto.
Jatkosodan alkaessa Lempäälän suojeluskuntatalolla perustettiin Jalkaväkirykmentti 23:n I pataljoona 19. – 21. kesäkuuta 1941.
Suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Manttaalitalosta tuli maataloustuottajain toiminnan keskus. Manttaalitalon pihassa on 1997 pystytetty Sotiinlähdön muistokivi ja talon seinässä on suojeluskuntatalon muistolaatta.
Vincent Sierro

Vincent Olivier Sierro (s. 8. lokakuuta 1995 Sion) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Toulousea. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2024.
Seurajoukkueura.
Sierro pelasi ensimmäisen Sveitsin Superliigan ottelunsa toukokuussa 2015 Sionin joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 16 superliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja sitä seuraavalla kaudella 17 superliigaottelua, joissa hän teki jälleen kaksi maalia. Hän siirtyi tammikuussa 2017 saksalaisseura Freiburgiin mutta pääsi 1,5 kauden aikana pelaamaan edustusjoukkueessa vain neljä bundesliigaottelua ja yhden cup-ottelun. Kauden 2018–2019 hän oli lainalla sveitsiläisseura St. Gallenissa ja pelasi 35 superliigaottelua, joissa hän teki 11 maalia.
Sierro siirtyi kesällä 2019 Young Boysiin, jossa hän voitti Sveitsin liigamestaruuden vuosina 2020 ja 2021 sekä Sveitsin cupin vuonna 2020. Vammat haittasivat hänen pelaamistaan kahdella ensimmäisellä kaudella, joilla molemmilla hän pelasi 17 superliigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 33 superliigaottelua ja teki niissä neljä maalia. Kauden 2022–2023 alkupuolella hän pelasi 15 superliigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi Young Boysin joukkueessa Mestarien liigassa viisi ottelua ja teki maalin marraskuussa 2021 kotiottelussa Atalantaa vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaikkiaan yhdeksän ottelua.
Sierro siirtyi tammikuussa 2023 ranskalaisseura Toulouseen. Hän pelasi ensimmäisellä kausipuolikkaallaan 15 Ligue 1 -ottelua. Toulousen voittamassa Ranskan cupissa hän pelasi neljä ottelua, muun muassa runsaat 20 minuuttia loppuottelussa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Ligue 1:ssä 30 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia, ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua.
Maajoukkueura.
Sierro pelasi Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua vuosina 2015–2016. Hän pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Irlantia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa sekä neljännesvälierässä ja puolivälierässä. Hän on pelannut EM-kilpailujen loppuun mennessä seitsemän A-maaottelua, joissa hän on ollut kerran avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole maaotteluissaan tehnyt.
Fabian Rieder

Fabian Rieder (s. 16. helmikuuta 2002 Bern) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Rennesiä. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Rieder liittyi Young Boysin junioreihin vuonna 2017 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2020–2021. Hän pelasi Sveitsin Superliigassa kausittain 23, 30 ja 33 ottelua. Toisella kaudellaan hän teki kaksi ja kolmannella seitsemän maalia. Heinä-elokuussa 2023 hän pelasi vielä kolme superliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, mutta elokuun lopulla hän siirtyi ranskalaiseen Rennesiin. Rieder voitti Sveitsin liigamestaruuden vuosina 2021 ja 2023 sekä Sveitsin cupin vuonna 2023. Hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki maalin joulukuussa 2021 vierasottelussa Manchester Unitedia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua kaudella 2020–2021.
Rieder pelasi kaudella 2023–2024 Rennesissä 15 Ligue 1 -ottelua mutta oli vain kahdesti avauskokoonpanossa. Hän teki maalin toukokuussa kauden viimeisessä ottelussa Reimsiä vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia.
Rieder pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 sekä yhteensä viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2023.
Rieder pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 Qatarin MM-kilpailuissa, joissa hän tuli vaihdosta kentälle ottelussa Kamerunia vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa Brasiliaa vastaan. Hän pelasi vuonna 2023 kaksi maaottelua ja palasi maajoukkueeseen kesäkuussa 2024. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa. Hän on pelannut EM-kilpailujen 2024 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole A-maaotteluissaan tehnyt.
Deniz Undav

Deniz Undav (s. 19. heinäkuuta 1996 Varel) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfB Stuttgartia. Hän on pelannut Saksan ja Englannin lisäksi Belgiassa. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2024.
Undav pelasi Regionalliga Nordissa Havelsen joukkueessa vuosina 2015–2017. Hän edusti kaudella 2017–2018 Eintracht Braunschweigia mutta pääsi pelaamaan vain kakkosjoukkueessa. Kaudet 2018–2020 hän pelasi 3. Ligassa Meppenin joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2020 belgialaisseura Union Saint-Gilloiseen, joka kauden 2020–2021 päätteeksi nousi Belgian pääsarjaan. Undav oli kaudella 2021–2022 sarjan paras maalintekijä tehtyään 26 maalia 39 ottelussa. Englantilaisseura Brighton osti hänet tammikuussa 2022, mutta hän jatkoi Belgiassa vielä kauden loppuun lainalla. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Englannissa 22 valioliigaottelua ja teki niissä Brightonille viisi maalia. Kauden 2023–2024 hän oli lainalla saksalaisseura Stuttgartissa ja pelasi 30 bundesliigaottelua, joissa hän teki 18 maalia, muun muassa kolme maalia eli hattutempun kotiottelussa RB Leipzigiä vastaan. Hän oli joukkueensa toiseksi paras ja koko liigan neljänneksi paras maalintekijä.
Undav pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan ja toisen kerran saman vuoden kesäkuussa ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. Hän kuuluu Saksan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja pelasi kolmannen maaottelunsa tultuaan vaihdosta kentälle EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Unkaria vastaan.
Chris Führich

Chris Führich (s. 9. tammikuuta 1998 Castrop-Rauxel) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Stuttgartia. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023.
Führich aloitti pääsarjauransa kahdella ottelulla Kölnin joukkueessa joulukuussa 2017. Hän siirtyi kesällä 2019 Borussia Dortmundiin mutta pelasi vain kakkosjoukkueessa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainalla Paderbornissa 2. Bundesliigassa 34 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Kesällä 2021 Paderborn osti hänet omistukseensa mutta myi saman tien Stuttgartiin. Führich on kolmen kauden aikana pelannut Stuttgartissa kevään 2023 putoamiskarsintaottelut mukaan lukien 94 bundesliigaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.
Führich pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän kuuluu Saksan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja pelasi viidennen maaottelunsa tultuaan vaihdosta kentälle EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Unkaria vastaan.
Varusmies (lehti)

Varusmies on Varusmiesliiton julkaisema, vuonna 1971 perustettu valtakunnallinen aikakauslehti. Se on suunnattu erityisesti asevelvollisille ja varusmiespalveluksensa alkua odottaville sekä yleisemmin nuorille ihmisille. Lehti ilmestyy kolme kertaa vuodessa, talvella, loppukeväästä ja alkusyksystä. Lehteä jaetaan maksutta kaikissa Suomen puolustusvoimien ja Rajavartiolaitoksen varuskunnissa sekä lukioissa läpi Suomen.
Vuonna 2025 Varusmiehen päätoimittaja on Johannes Koivisto ja toimituspäällikkönä toimii Soili Kalliokoski.
Lehden painos vaihtelee 12 000 ja 20 000 (oppilaitosjakelut) välillä.
Waldemar Anton

Waldemar Anton (s. 20. heinäkuuta 1996 Olmaliq, Uzbekistan) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2024.
Anton siirtyi Hannover 96:n junioreihin vuonna 2008. Hän nousi edustusjoukkueeseen helmikuussa 2016. Hän pelasi Hannoverissa Bundesliigassa 69 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja 2. Bundesliigassa 61 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän siirtyi kesällä 2020 Stuttgartiin. Hän pelasi Stuttgartissa neljän kauden aikana kevään 2023 putoamiskarsintaottelut mukaan lukien 129 bundesliigaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Anton kuului Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen sen voittaessa kultaa ikäluokan EM-kilpailuissa 2017 ja saavuttaessa hopeaa EM-kilpailuissa 2019, mutta kummassakaan turnauksessa hän ei päässyt pelaamaan. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan ja oli ensi kerran avauskokoonpanossa kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle neljännesvälierässä Tanskaa vastaan ja tappiollisessa puolivälierässä Espanjaa vastaan.
Kevin Csoboth

Kevin Csoboth (s. 20. kesäkuuta 2000 Pécs) on unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaansa liigassa Újpestia. Hän on pelannut Unkarin A-maajoukkueessa vuodesta 2023.
Csoboth pelasi vuosina 2016–2021 portugalilaisen Benfican juniori- ja reservijoukkueissa. Hän pelasi Unkarin pääsarjassa ensimmäisen ottelunsa syyskuussa 2021 Fehérvárin joukkueessa, mutta tuolla kaudella hän pelasi pääasiassa toisella sarjatasolla lainasopimuksella Szeged-Csanádin joukkueessa. Hän siirtyi elokuussa 2022 Újpestiin, jossa hän on kahden kauden aikana pelannut 58 liigaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
Csoboth pelasi Unkarin nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 19-vuotiaisiin. Hän pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja teki kaksi maalia voitokkaassa alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan. Hän pelasi Unkarin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 ystävyysottelussa Viroa vastaan. Hän kuuluu Unkarin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. EM-turnauksen ottelu Saksaa vastaan oli hänen yhdeksäs A-maaottelunsa.
Mateo Retegui

Mateo Retegui (s. 29. huhtikuuta 1999 San Fernando, Argentiina) on argentiinalais-italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Qadsiahia ja on vuodesta 2023 lähtien pelannut Italian maajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Retegui edusti Argentiinassa Boca Juniorsia, jonne hän siirtyi paikallisvastustaja River Platesta vuonna 2016, sekä lainasopimuksilla Estudiantesia, Talleresia ja Tigreä. Retegui oli kaudella 2022 Argentiinan Primera Divisiónin paras maalintekijä 19 maalillaan.
Retegui siirtyi kesällä 2023 italialaisseura Genoaan 15 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Serie A:ssa 29 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.
Elokuussa 2024 Retegui siirtyi Genoasta saman sarjan Atalantaan noin 28 miljoonan euron siirtosummalla. Hän teki 5. lokakuuta 2024 Genoaa vastaan kolme maalia eli hattutempun ja hänet valittiin lokakuun päätteeksi Serie A:n kuukauden pelaajaksi. Ottelussa Hellas Veronaa vastaan 8. helmikuuta 2025 Retegui teki neljä maalia. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Atalantassa 36 sarjaottelua ja oli 25 maalillaan Serie A:n kauden 2024–2025 paras maalintekijä. Mestarien liigassa hän pelasi kaudella 2024–2025 10 ottelua ja teki niissä kolme maalia: kaksi liigavaiheen ottelussa Young Boysia vastaan sekä yhden liigavaiheen ottelussa Sturm Grazia vastaan.
Heinäkuussa 2025 Retegui siirtyi Atalantasta saudiarabialaiseen Al-Qadsiahiin kolmivuotisella sopimuksella. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 65 miljoonaa euroa.
Maajoukkueura.
Retegui pelasi Argentiinan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 EM-karsintaotteluissa Englantia ja Maltaa vastaan ja teki molemmissa otteluissa maalin. Maaliskuussa 2024 hän teki kaksi maalia ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit viimeisessä alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan ja tuli kolmessa muussa ottelussa vaihdosta kentälle. Syksyllä 2024 hän teki Kansojen liigassa maajoukkueuransa viidennen maalin kotiottelussa Belgiaa ja kuudennen kotiottelussa Israelia vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 25. päivään 2025 mennessä 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 13 kertaa avauskokoonpanossa.
"Italian maalit mainittu ensin."
Cartoon

Cartoon on virolainen elektronista musiikkia tuottava yhtye, joka perustettiin vuonna 2015. Yhtye koostui alun perin kolmesta jäsenestä: Joosep Järvesaar, Ago Teppand (toinen tunnettu taiteilijanimellä "AG"), ja Jaanus Saks (taiteilijanimeltään "Jeja"). Cartoon on erityisesti tunnettu energisestä ja melodisesta elektronisesta musiikistaan.
Heidän tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa "On &amp; On" ja "Why We Lose", jotka on julkaistu NoCopyrightSounds (NCS) -levy-yhtiön kautta. NCS on levittänyt heidän musiikkiaan laajalti, ja heidän kappaleitaan on käytetty monissa videoissa ympäri maailmaa.
Cartoonin musiikki on saanut kiitosta tarttuvista melodioista, korkealaatuisesta tuotannosta ja yhteistyöstä lahjakkaiden vokalistien, kuten Daniel Levin, kanssa. Yhtyeen kappaleet ovat saaneet miljoonia kuuntelukertoja eri suoratoistopalveluissa ja YouTube-videoissa.
Vuonna 2018 yhtye ilmoitti jäävänsä tauolle, ja jäsenet ovat sittemmin keskittyneet omiin projekteihinsa. Joosep Järvesaar ja Ago Teppand ovat jatkaneet musiikin parissa eri nimillä ja kokoonpanoissa.
Jeja

Jaanus Saks, joka tunnetaan taiteilijanimellä Jeja, on virolainen musiikkituottaja ja artisti. Hän on yksi elektronista musiikkia tuottavan Cartoon-yhtyeen perustajajäsenistä.
Varhainen elämä ja ura.
Jaanus Saks syntyi ja kasvoi Virossa. Hänen kiinnostuksensa musiikkiin alkoi jo nuorena, ja hän kehitti taitojaan musiikin tuotannossa sekä säveltämisessä.
Cartoon.
Vuonna 2015 Jeja perusti Cartoon-yhtyeen yhdessä Joosep Järvesaaren ja Ago Teppandin (tunnetaan myös nimellä "AG") kanssa. Cartoon tuli nopeasti tunnetuksi energisestä ja melodisesta elektronisesta musiikistaan. Heidän yhteistyönsä NoCopyrightSounds (NCS) -levy-yhtiön kanssa toi heille kansainvälistä huomiota. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "On &amp; On" (feat. Daniel Levi) ja "Why We Lose" (feat. Coleman Trapp), jotka ovat saavuttaneet suurta suosiota erityisesti YouTubessa ja muissa suoratoistopalveluissa.
Tauko ja nykyiset projektit.
Vuonna 2018 Cartoon ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pitkälle tauolle, ja jäsenet alkoivat keskittyä omiin projekteihinsa. Jeja on jatkanut musiikin parissa ja on ollut mukana erilaisissa musiikkiprojekteissa sekä tuotannoissa.
Diskografia.
Yhteistyössä Cartoonin kanssa:
Muut projektit.
Jeja on työskennellyt useiden eri artistien ja tuottajien kanssa eri projekteissa, mutta näistä ei ole julkaistu yksityiskohtaisia tietoja julkisesti.
Vaikutus ja perintö.
Jeja on tunnettu panoksestaan elektronisen musiikin kenttään Virossa ja kansainvälisesti. Hänen työnsä Cartoonin kanssa on vaikuttanut moniin nuoriin muusikoihin ja tuottajiin.
Freyung-Grafenaun piirikunta

Freyung-Grafenaun piirikunta () on Ala-Baijerin hallintopiirissä sijaitseva piirikunta Baijerin osavaltiossa Saksassa. Sen keskus on Freyungin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 983,85 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 25 kuntaa. Vuoden 2023 lopussa piirikunnan väkiluku oli 79 603.
Piirikunta rajautuu koillisessa Tšekkiin ja idässä Itävaltaan. Bayerischer Waldin kansallispuisto sijaitsee osittain piirikunnassa, ja piirikunnan pinta-alasta noin 57 prosenttia on metsää. Lisäksi piirikunnan väestötiheys 81 as./km2 on melko alhainen, sillä koko Baijerin väestötiheys on 190 as./km2.
Mozarts Pladsin metroasema

Mozarts Pladsin metroasema on Kööpenhaminan metron M4-linjan asema, joka sijaitsee Mozarts Pladsilla Kööpenhaminan Sydhavnissa. Asema sijaitsee Sluseholmenin ja København Sydin asemien välissä. Asema avattiin 22 kesäkuuta 2024. Aseman seinillä on tanskalaisen taiteilijan Christian Schmidt-Rasmussenin taideteos.
Masurius Sabinus

Masurius Sabinus oli roomalainen juristi, joka toimi Rooman keisarikunnan alkuaikoina.
Toisin kuin useimmat ajan juristit, Sabinus ei ollut senaatin jäsen, ei osallistunut politiikkaan eikä edes saanut ritarin arvoa kuin vasta myöhään elämässään. Tästä huolimatta hän oli arvostettu juristi. Keisari Tiberius myönsi hänelle yhtenä ensimmäisistä juristeista "ius respondendin" eli erityisoikeuden antaa mielipiteitä keisarin auktoriteetilla. Sabinuksen mukaan on nimetty yksi kahdesta roomalaisen oikeustieteen koulukunnasta, sabinianistit. Sabinuksen roomalaista siviilioikeutta käsitellyt pääteos "Tres libri iuris civilis" merkittävästi edisti roomalaista oikeustiedettä, esimerkiksi tunnistamalla deliktin käsitteen, ja useat myöhemmät juristit, kuten Paulus ja Ulpianus, käyttivät sitä omien siviilioikeuden yleisteostensa perustana, minkä johdosta niistä käytettiin nimitystä "ad Sabinum".
Lutsharel Geertruida

Lutsharel Geertruida (s. 18. heinäkuuta 2000 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen. Hän edustaa kaudella 2025–2026 Englannin Valioliigassa pelaavaa Sunderlandia lainasopimuksella Saksan Bundesliigan RB Leipzigista. Hän on pelannut Alankomaiden A-maajoukkueessa vuodesta 2023.
Geertruida siirtyi Sparta Rotterdamin junioreista Feyenoordiin vuonna 2012. Hän pelasi Feyenoordin edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran Alankomaiden cupissa lokakuussa 2017 ja Eredivisiessä joulukuussa 2018. Hän on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut Eredivisiessä 141 ottelua, joissa hän on tehnyt 19 maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden vuonna 2023 sekä Alankomaiden cupin vuosina 2018 ja 2024. Hän on pelannut Feyenoordissa Mestarien liigassa kuusi ottelua, Eurooppa-liigassa 18 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 12 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Elokuussa 2024 Geertruida siirtyi viisivuotisella sopimuksella Saksan Bundesliigassa pelaavaan RB Leipzigiin. Hän pelasi tulokaskaudellaan 24 bundesliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 17, ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa.
Geertruida pelasi useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi neljä ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja oli vaihtopelaajana mukana alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Ranskaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan ja pelasi täydet minuutit kolmannessa alkulohko-ottelussa Itävaltaa vastaan. Hän on elokuun 2025 loppuun mennessä pelannut 17 maaottelua, joista 11 ottelua avauskokoonpanossa.
Herbert Dill

Herbert Eduard Werner Dill (31. joulukuuta 1908 Friedrichshain – 24. huhtikuuta 1942 Berliini) oli saksalainen kilpakävelijä.
Dill oli toinen 50 kilometrin kävelyssä Pariisin EM-kilpailuissa 1938. Samana vuonna hän voitti maansa mestaruuden. Kaksi vuotta aiemmin Berliinin olympialaisissa hän käveli 16:nneksi. Hänen ennätyksensä oli vuonna 1937 kävelty 4.42.37
Dill teki itsemurhan keväällä 1942.
Salvius Julianus

Lucius Octavius Cornelius Publius Salvius Julianus Aemilianus, yleisesti Salvius Julianus, oli 100-luvun merkittävimpiä roomalaisia juristeja.
Julianus oli kotoisin Hadrumetumista African provinssista. Hän palveli keisarien Hadrianuksen, Antoninus Piuksen ja Marcus Aureliuksen alaisuudessa useissa eri viroissa, kuten kvestorina, preettorina, konsulina ja keisarin consiliumin jäsenenä. Julianus laati kommentaariteoksen preettorin ediktistä ja mielipiteidensä kokoelman "Digesta", jota hyödynnettiin merkittävästi bysanttilaisen "Corpus iuris civilis" -lakikokoelman "Digesta"-osan laadinnassa.
Oderin ympäristökatastrofi

Oderin ympäristökatastrofi tapahtui heinä–elokuun aikana vuonna 2022, kun kaloja ja muita eläimiä kuoli massoittain keskieurooppalaisen Oder-joen myrkyttyneen veden takia. Syyksi todettiin "Prymnesium parvum" -organismin kukinta joessa.
Tapahtumien kulku.
Ensimmäiset havainnot jokeen kuolleista kaloista väitetään tehdyn 14. heinäkuuta 2022, mutta on epävarmaa, liittyivätkö ne suoraan ympäristöonnettomuuteen. Suurin osa havainnoista tehtiin heinäkuun lopun ja syyskuun 12. päivän välillä. Katastrofin vaikutukset ulottuivat noin 500 kilometrin alueelle ja kuolleita kaloja havaittiin noin 360 tonnia. Saksan viranomaiset saivat virallisen ilmoituksen tapahtuneesta vasta 11. elokuuta, jolloin kaloja oli tullut alajuoksussa Saksan rajojen sisäpuolelle. Kalojen lisäksi katastrofi vaikutti muun muassa simpukka- ja kotilokantoihin. Myös majavia ja eri lintulajeja oli kuollut. Puolan sisäministeriön mukaan kalojen nostoon oli lähetetty noin 2 000 poliisia, 300 palomiestä ja 200 sotilasta. Saksassa useat kunnat kielsivät uimisen ja kalastamisen Oder-joessa. Puola tarjosi 210 000 euron palkkion sille, joka auttaa syyllisen löytämisessä.
Katastrofin syy.
Kalakantojen kuolemiseen johti "Prymnesium parvum", joka on yksisoluinen mikro-organismilaji. Sen esiintymiseen vaikuttavat muun muassa valon määrä, lämpötila sekä veden suolaisuus, ja lajia oli tavattu Euroopassa jo ennen Oderin tapausta. Lajin myrkyllisyys perustuu sen erittämiin prymnesiini-solumyrkkyihin, jotka voivat olla tappavia useille levälajeille ja eläimille. Se tappaa esimerkiksi simpukoita ja kiduksilla hengittäviä mereneläviä. "Prymnesium parvumin" esiintymiseen johti Oder-joen poikkeuksellisen korkea suolapitoisuus, jonka uskotaan tulleen jäteveden mukana. Puolan mukaan Oderin valuma-alueella sijaitsevista teollisuusalueista ainakin 34:llä on lupa laskea jokeen suolaista jätevettä.
Joulukuussa 2022 joesta mitattiin yhä noin 400 milligrammaa natriumkloridia litraa kohden. 30. marraskuuta Frankfurtissa veden sähkönjohtavuus oli yli 2 000 mikrosiemensiä senttimetriä kohden.
Erwin Wegner

 Erwin Andreas Erich Wegner (5. huhtikuuta 1909 Stettin, Saksa – 16. helmikuuta 1945 Sarreguemines, Ranska) oli saksalainen pika-aitajuoksija ja kymmenottelija.
Wegner oli toinen 110 metrin aitajuoksussa Torinon EM-kilpailuissa 1934. Wegner osallistui kaksiin olympialaisiin. Los Angelesin olympialaisissa 1932 hän oli kymmenottelussa yhdeksäs ja karsiutui pika-aidoissa välierissä. Berliinin olympialaisissa 1936 hän myös jäi pika-aitojen välieriin. Saksan mestaruuden Wegner voitti neljä kertaa. Hänen ennätyksensä pika-aidoissa oli vuonna 1935 juostu 14,5 sekuntia, joka oli myös Saksan ennätys kaksikymmentä vuotta. Kymmenottelussa Wegnerin ennätys oli vuonna 1932 oteltu 6189 pistettä.
Wegner kuoli taistelussa helmikuussa 1945 vähän ennen toisen maailmansodan loppumista. Hän oli arvoltaan SS-joukkojen Obersturmbannführer.
Juke Aronen

Jukka-Petteri (Juke) Aronen (1953–2011) oli suomalainen rumpali, joka soitti useissa tamperelaisissa yhtyeissä kuten Juice Leskisen Coitus Intissä, Tabula Rasassa ja Mikko Alatalon Mikko Alatalo &amp; Coitus Inc -yhtyeessä.
Juuso Nordlund ja Juke Aronen perustivat JJ-studion vuonna 1980 Tampereen evankelis-luterilaisten seurakuntien nuorisomuusikko Seppo Lindellin studion tiloihin Kyttälänkatu 1:een. Studio muutti vuonna 1984 Hämeenpuiston varrelle.
Wegner

Wegner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: