tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Yuka Orihara

Yuka Orihara (jap. 折原 由佳, s. 26. kesäkuuta 2000) on japanilainen jäätanssija, joka kilpailee Suomen edustajana yhdessä parinsa Juho Pirisen kanssa. Orihara muutti Suomeen vuonna 2019 tavoitellakseen uraa jäätanssijana, sillä Japanissa jäätanssin harrastusmahdollisuudet olivat rajalliset. Hän pyrkii saamaan Suomen kansalaisuuden voidakseen edustaa Suomea talviolympialaisissa.
Ura.
Orihara varttui Tokiossa, jossa hän aloitti taitoluistelun. Hän kiinnostui pariluistelulajeista jo nuorena, mutta Japanissa arvostetaan enemmän yksinluistelua, ja miesluistelijaparin löytäminen oli vaikeaa. Hän muutti 17-vuotiaana yksin Vancouveriin, Kanadaan toteuttaakseen unelmansa. Kanadassa hän luisteli kanadalaisen parin kanssa, kunnes yhteistyö päättyi keväällä 2019.
Orihara päätyi Suomeen italialaisen jäätanssivalmentaja Maurizio Margaglion avulla. Margaglio tiesi, että suomalainen Juho Pirinen oli myös vailla paria. Kesällä 2019 Orihara muutti Helsinkiin luistelemaan Pirisen kanssa. Orihara ja Pirinen osallistuivat ensimmäisen kerran taitoluistelun EM-kilpailuihin vuonna 2020, jolloin he sijoittuivat 18. sijalle. Uransa aikana he ovat jatkuvasti kehittyneet, ja vuoden 2024 MM-kilpailuissa Bostonissa he sijoittuivat 14. sijalle. Pari on tunnettu energisistä ohjelmanumeroistaan. Esimerkiksi kaudella 2023–2024 heidän rytmitanssinsa teema oli 1980-luku pop-legenda Madonnan hengessä, ja vapaatanssi pohjautui Chicago-musikaaliin.
Vuonna 2025 Yuka Orihara ja Juho Pirinen kohensivat yhteispiste-ennätystään kymmenellä pisteellä taitoluistelun EM-kilpailuissa Tallinnassa.
Suomen kansalaisuus.
Taitoluistelun olympialaisissa parilajeissa molempien urheilijoiden on oltava edustamansa maan kansalaisia. Jotta Orihara voisi edustaa Suomea Milanon talviolympialaisissa 2026, hänen on saatava Suomen kansalaisuus. Tämä tarkoittaa myös Japanin kansalaisuudesta luopumista, sillä Japani ei hyväksy kaksoiskansalaisuutta.
Orihara aloitti suomen kielen opiskelun vuonna 2023 valmistautuakseen kansalaisuuden hakuprosessiin. Suomen kansalaisuuden saaminen edellyttää jatkuvaa oleskelulupaa ja kielitaidon osoittamista. Oriharan hakuprosessi alkoi syksyllä 2023. Olympialaisten luistelijat pitää ilmoittaa joulukuun 2025 loppuun mennessä, ja hän yrittää saada kansalaisuuden ennen sitä.
Henkilökohtainen elämä.
Orihara asuu Helsingissä ja harjoittelee Suomen taitoluistelumaajoukkueen kanssa. Hän harrastaa tanssia. Orihara tekee vlogisisältöä elämästään Youtubeen.
Patrick Surtain II

Patrick Frank Surtain II (s. 14. huhtikuuta 2000 Plantation, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Surtain II edustaa NFL-joukkue Denver Broncosia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Alabaman yliopiston joukkueessa. Broncos varasi hänet ensimmäisellä kierroksella yhdeksännellä varausvuorolla . Toukokuussa 2021 Surtain II teki tulokassopimuksen Broncosin kanssa. Syyskuussa 2024 Surtain II teki Broncosin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 96 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Hänet on valittu kolme kertaa Pro Bowl-tähdistöotteluun ja kaksi kertaa ensimmäiseen All Pro-tähdistöjoukkueeseen. Kaudella 2024 hänet valittiin NFL:n parhaaksi puolustajaksi. Surtain II on pelannut 66 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 232 taklausta, 11 syötönkatkoa ja kaksi syötönkatkon palautuksella tehty touchdownia, 47 puolustettua heittoa, kaksi aiheutettua rähmäystä ja yksi rähmäyksen palautus. Surtain II on pelannut yhden NFL:n pudotuspelien ottelun. Tässä ottelussa hänellä oli yhteensä viisi taklausta. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Puoluelehti

Puoluelehti on jonkin puolueen hallinnassa oleva lehti. Perinteisesti puoluelehden julkaisema sisältö on tukenut puolueen poliittisia näkemyksiä.
Puoluelehdet Suomessa.
Puoluelehdillä oli merkittävä rooli suomalaisessa yhteiskunnassa 1900-luvun alussa ja monet puolueista syntyivät puoluelehtien ympärille. Työväenpuolueiden lehdet tunnettiin myös nimellä työväenlehti.
Aikanaan puoluelehdistön asema oli vahva, ja valtaosa sanomalehdistä oli julistautunut jonkin puolueen äänenkannattajaksi. Puoluelehtien asema alkoi heikentyä hiljalleen toisen maailmansodan jälkeen.
Suomessa puoluelehdistön harveneminen alkoi 1980-luvulla, kun monet maakuntalehdet alkoivat luopua puoluesidonnaisuuksistaan. Myös monien maakuntien kakkos- ja kolmoslehdet alkoivat kadota. Puoluelehdistön harvenemista edisti vuonna 2014 lakkautettu puolueiden viestintätuki, joka sulautettiin osaksi puoluetukea.
Muutosten myötä osa puolueista on lakkauttanut puoluelehtiään tai karsinut voimakkaasti niiden ilmestymistä. Vihreät lakkautti puoluelehtensä Vihreän Langan vuonna 2019. Suomen Keskusta lakkautti "Suomenmaan" paperilehden vuonna 2023, jonka jälkeen se jatkoi ilmestymistä verkkojulkaisuna.
Marisa Jordan

Marisa Jordan (s. 6. elokuuta 2000) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän on edustanut koko peliuransa vuodesta 2022 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea. Jordan on voittanut seurassa kahdesti NWSL Challenge Cupin vuosina 2022 ja 2023.
Suzi Sabotage

Suzi Sabotage on suomalainen laulaja ja lauluntekijä, joka on tunnettu samannimisenä darkwave -sooloartistina. Hänen levy-yhtiönsä on saksalainen Out Of Line Music. Hänen tyyliään on kuvailtu dark coldwaveksi ja synth punkiksi. Toisinaan hänen kappaleissaan voi kuulla kansanmusiikin piirteitä, kuten kanteletta..
Hänen tunnetuimpiin julkaisuihinsa lukeutuvat singlet "Persona Non Grata" ja "Nazi Goths, Fuck Off", joista jälkimmäisestä on tehty lukuisia remix- ja cover-versioita Hän on tehnyt yhteistyötä yhdysvaltalais-eurooppalaisen Corlyx-yhtyeen kanssa (single "Kill Cave").
Hän on myös tunnettu järjestämistään humanitaarisista hyväntekeväisyyskeräyksistä, kuten kokoelma-albumista Goths For Palestine, julkaistu marraskuussa 2024, johon osallistuivat lukuisat post-punk -yhtyeet.
Vuodesta 2020 hänellä on ollut kiertueita kahdella mantereella, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hän on soittanut seitsemässä Euroopan maassa, mukaan lukien goottimusiikin festivaaleilla kuten Plage Noiressa, tehnyt maanlaajuisen kiertueen Yhdysvalloissa ja soittanut kahdessa Meksikon kaupungissa.
Ilja Lavrov

Ilja Mihailovitš Lavrov (, 2. elokuuta 1917 Novonikolajevsk – 17. lokakuuta 1982 Novosibirsk) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Ilja Lavrov valmistui Novosibirskin teatteriopistosta vuonna 1936 ja työskenteli näyttelijänä eri puolilla Neuvostoliittoa. Hänen ensimmäinen kertomuksensa ilmestyi vuonna 1952 ja ensimmäinen kertomuskokoelma "Notšnyje storoža" (”Yövartijat”) Tšitassa vuonna 1955.
Lavrov kuvaa kertomuksissaan ja romaaneissaan romanttisesti ja lyyrisesti tavallisia ihmisiä. Hänen tunnetuin teoksensa on pienoisromaani "Vstretša s tšudom" (”Kohtaus ihmeen kanssa”, 1961), jonka pohjalta tehtiin ooppera ja elokuva.
Clare Gagne

Clare Wilson Gagne (s. 22. helmikuuta 2000) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Iberian niemimaan sähkökatko 2025

Iberian niemimaan sähkökatko tapahtui 28. huhtikuuta 2025 ja oli mittasuhteiltaan valtava. Katko vaikutti Espanjan, Portugalin ja Ranskan alueilla. Miljoonat ihmiset olivat ilman sähköä iltapäivällä 28. huhtikuuta.
Sähkökatkon syytä ei tiedetä vielä. Alueilla, joihin sähkökatko vaikutti, oli sekasortoista iltapäivällä 28. huhtikuuta. Liikennevalot eivät toimineet, rakennukset ja liiketilat olivat pimeänä. Portugalin hallitus on totesi, että katkoksen syy voisi olla voimakas lämpötilojen muutos.
Espanjalaislehti "Vanguardian" tapahtumailtana haastattelema REN:n sähköverkkotoiminnoista vastaava johtaja Eduardo Prieto sanoi, että valtava sähkökatko Iberian niemimaalla johtui Espanjan ja Ranskan verkkojen välisestä yhteysviasta. Espanjan pääministeri Pedro Sánchez sanoi kuitenkin puolenyön aikaan pitämässään puheessa, etteivät viranomaiset ole onnistuneet selvittämään sähkökatkon syytä. Varhain aamulla 29. huhtikuuta 2025, sähköt alkoivat palautua eri puolille Espanjaa, Portugalia ja Ranskaa. Iltapäivällä sähköt oltiin suurimmaksi osaksi jo palautettu.
Alle kymmenen ihmistä kuoli sähkökatkon ja sen kerrannaisvaikutusten seurauksena.
Hailie Mace

Hailie Jenae Mace (s. 24. maaliskuuta 1997 Ventura, Venturan piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2021 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Hän on kerännyt huhtikuuhun 2025 mennessä 82 sarjaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Maajoukkuetasolla Mace on edustanut vuodesta 2018 Yhdysvaltain naisten A-maajoukkuetta. Hän on pelannut huhtikuulle 2025 mennessä yhdeksän aikuisten maaottelua.
Elizabeth Ball

Elizabeth Rose Ball (s. 20. lokakuuta 1995) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2021 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Ball pelasi vuodet 2018–2019 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavassa Portland Thornsia, jossa hän keräsi nimiinsä 23 sarjaottelua. Vuoden 2020–2021 hän edusti Utah Royalsia ja pelasi joukkueessa neljä sarjaottelua. Nykyisessä seurassaan hän on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä 76 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.
Rodolphe Lindt

Rodolphe Lindt tai Rudolf Lindt (16. heinäkuuta 1855 – 20. helmikuuta 1909) oli sveitsiläinen suklaanvalmistaja. Hänet tunnetaan suklaan konssausmenetelmän kehittäjänä. Konssaaminen tekee suklaasta tavallista sulavampaa ja sileämpää. Hänen yhteistyöstään Rudolf Sprünglin kanssa muodostui nykyinen Lindt &amp; Sprüngli.
Elämäkerta.
Rodolphe Lindt syntyi Sveitsin Bernissä 16. heinäkuuta 1855. Hänen isänsä Johann Rudolf Lindt oli poliitikko ja apteekkari.
Nuorena Lindt opiskeli apteekkariksi. Vuosina 1873–1875 hän harjoitteli suklaanvalmistaja Amédée Kohler &amp; filsillä Lausannessa. Vuonna 1879 hän suunnitteli suklaatehtaan avaamista yhdessä Charles-Amédée Kohlerin kanssa. Kun Kohler vetäytyi myöhemmin suunnitelmista, Lindt avasi tehtaan Bernissä yksinään nimellä Rod. Lindt fils.
Suklaata valmistettiin vielä tuolloin suhteellisen yksinkertaisena kaakaomassan ja sokerin sekoituksena, ja lopputulos oli karkeaa ja kuivaa. Lindt alkoi kehittää menetelmiä suklaansa rakenteen parantamiseksi. Hän keksi "konssauskoneen". Suklaan niin sanotussa konssausmenetelmässä suklaaseokseen sekoitetaan kaakaovoita, ja konssauskone sekoittaa massaa 55–85 °C lämpötilassa. Konssaaminen saattaa kestää muutamasta tunnista useaan viikkoon, ja lopputuloksena syntyvä suklaa on normaalia sulavampaa ja sileämpää.
Vuonna 1899 Lindt aloitti yhteistyön Rudolf Sprünglin kanssa. Sprünglillä oli oma suklaatehtaansa Kilchbergissä Zürichin kantonissa, ja miesten liiketoiminnan yhdistyessä muodostui Lindt &amp; Sprüngli. Lindt kuoli Bernissä 20. helmikuuta 1909.
Lo’eau LaBonta

Lo’eau Kaiulani LaBonta (s. 18. maaliskuuta 1993 Rancho Cucamonga, San Bernardinon piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 155-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2021 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Hän on pelannut joukkueessa huhtikuuhun 2025 mennessä 91 sarjaottelua, joista 85 kertaa avauskokoonpanossa. Kyseisissä otteluissa hän on viimeistellyt 20 maalia.
Haley Hopkins

Haley Elizabeth Hopkins (s. 21. joulukuuta 1998 Newport Beach, Orangen piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Hopkins edusti aiemmin vuodet 2023–2024 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea. Hän pelasi joukkueessa 38 sarjaottelua, joista 22 avauskokoonpanossa. Lisäksi hän viimeisteli neljä maalia. Hän oli voittamassa vuoden 2023 NWSL Challenge Cupia. Nykyisessä seurassaan Hopkins on kerännyt huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä viisi sarjaottelua, joista yksi avauskokoonpanossa. Hän on iskenyt otteluissa yhden maalin.
Claire Hutton

Claire Catherine Hutton (s. 11. tammikuuta 2006) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Maajoukkuetasolla hän edustaa Yhdysvaltain naisten A-maajoukkuetta.
Hutton on pelannut nykyisessä seurassaan huhtikuuhun 2025 mennessä 30 sarjaottelua, joista 26 avauskokoonpanossa. Aikuisten maajoukkueotteluita hän on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä kuusi kappaletta.
Vanessa DiBernardo

Vanessa Sue DiBernardo (s. 15. toukokuuta 1992 Naperville, DuPagen piirikunta, Illinois) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2023 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Hän on kerännyt joukkueessa huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä 42 sarjaottelua, joista 38 avauskokoonpanossa. Kyseisissä otteluissa hän on iskenyt kuusi maalia. DiBernardo pelasi vuonna 2012 yksitoista ottelua Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden naisten maajoukkueessa. Hän teki otteluissa kolme maalia.
Michelle Cooper

Michelle Ivory Cooper (s. 4. joulukuuta 2002) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 160-senttimetrinen ja on edustanut koko peliuransa vuodesta 2023 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Maajoukkuetasolla hän edustaa Yhdysvaltain naisten A-maajoukkuetta.
Cooper on pelannut nykyisessä seurajoukkueessaan toukokuuhun 2025 mennessä 49 sarjaottelua, joista 38 avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt otteluissa kahdeksan maalia. Aikuisten maaotteluita Cooperille on kertynyt huhtikuuhun 2025 mennessä neljä kappaletta, joissa hän on viimeistellyt yhden maalin.
Mary Long

Mary Angela Long (s. 24. tammikuuta 2007) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Hän on kerännyt joukkueessa toukokuuhun 2025 mennessä nimiinsä neljä sarjaottelua. Long pelasi vuonna 2024 kahdeksan ottelua Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa. Hän teki otteluissa kolme maalia.
Liisi Juntunen

Liisi Juntunen (s. 25. maaliskuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Juntunen pelasi juniorina kauteen 2020 saakka Helsingin Jalkapalloklubissa ja kausina 2021–2023 FC Hongassa. Kaudeksi 2024 hän siirtyi Pallokerho-35:een. Hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan kolme ottelua.
Aleksandra Tanninen

Aleksandra Tanninen (s. 11. huhtikuuta 2007) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Tanninen on pelannut juniorisarjoissa Vantaan Jalkapalloseuran ja Helsingin Jalkapalloklubin joukkueissa. Kaudeksi 2024 hän siirtyi Pallokerho-35:een mutta pelasi ensimmäiset seitsemän liigaotteluaan touko-elokuussa Pallokerho Keski-Uusimaan joukkueessa ja teki maalin heinäkuussa Tampereen Ilvestä vastaan. Kauden lopulla hän pelasi viisi liigaottelua Pallokerho-35:ssä.
Bayley Feist

Bayley Elizabeth Feist (s. 14. maaliskuuta 1997 Cincinnati, Hamiltonin piirikunta, Ohio) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 169-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Feist edusti aiemmin vuodet 2019–2023 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa Washington Spiritiä. Hän pelasi joukkueessa 42 sarjaottelua, joista 22 avauskokoonpanossa. Hän iski otteluissa kaksi maalia. Hän oli mukana voittamassa vuoden 2021 sarjamestaruutta. Nykyisessä seurassaan Feist on kerännyt huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä 21 sarjaottelua ja niistä kuusi avauskokoonpanossa. Lisäksi hän on iskenyt yhden maalin.
Gabrielle Robinson

Gabrielle Robinson (s. 18. kesäkuuta 2001) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja on edustanut koko peliuransa vuodesta 2023 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Hän on kerännyt joukkueessa huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä 31 sarjaottelua, joista 30 avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt niissä yhden maalin.
Deiksis

Deiksis on nimitys sellaisille kielellisille ilmauksille, joiden viittaus riippuu puhehetken kontekstista. Perinteiset deiktisyyden kategoriat ovat: persoonadeiksis (esimerkiksi "minä", "te" ja "hän"), spatiaalinen deiksis (esimerkiksi "täällä", "siinä" ja "tuolla") ja temporaalinen deiksis (esimerkiksi "nyt", "eilen" ja "tänään").
Iida Värri

Iida Värri (s. 13. helmikuuta 2004) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Värri pelasi juniorisarjoissa Espoon Palloseuran joukkueissa kauteen 2019 saakka ja FC Hongassa kausina 2020–2022. Hän pääsi kaudella 2021 Kansallisessa liigassa kentälle kahdessa FC Hongan edustusjoukkueen ottelussa. Kaudeksi 2023 hän siirtyi Pallokerho-35:een ja pelasi kauden aikana 15 liigaottelua, joissa hän oli yhden kerran avauskokoonpanossa. Hän pelasi myös Naisten Ykköstä yhden ottelun FC Lahden joukkueessa. Kaudella 2024 hän pelasi PK-35:ssä kahdeksan liigaottelua, joista yhdessä hän pelasi avauskokoonpanossa.
Mahmona Khan

Mahmona Khan (s. 16. lokakuuta 1973) on norjalainen kirjailija ja toimittaja. Hän julkaisi monikulttuurista nuortenlehteä "X-plosivia" vuosina 1995–1998. Pakistanilaistaustainen Khan on kirjoittanut kirjoja, jotka käsittelevät musliminaisten kokemuksia Norjassa, sekä lasten- ja nuortenkirjoja.
Kristen Hamilton

Kristen Marie Hamilton (s. 17. huhtikuuta 1992 Littleton, Colorado) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2021 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Ura.
Hamilton pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet 2015–2016 Western New York Flashia. Hän oli mukana voittamassa jälkimmäisen vuoden sarjamestaruutta. Hän pelasi joukkueessa 25 sarjaottelua.
Vuodet 2017–2021 Hamilton taas edusti North Carolina Couragea ja vieraili kaudella 2019–2020 lainalla Australian Western Sydney Wanderersissa. Australiassa hän pelasi Australian naisten pääsarjassa 12 sarjaottelua, joista kaikki avauskokoonpanossa. Lisäksi hän viimeisteli seitsemän maalia. North Carolina Couragen kanssa hän voitti kahdesti sarjamestaruuden vuosina 2018 ja 2019. Hän keräsi joukkueessa nimiinsä 77 sarjaottelua, joista 43 avauskokoonpanossa. Lisäksi hän iski joukkueessa 16 maalia. Nykyisessä seurassaan Hamilton on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä 57 sarjaottelua ja niistä 49 avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt otteluissa 11 maalia.
Hamilton pelasi Yhdysvaltain naisten A-maajoukkueessa vuonna 2019 yhdessä ottelussa vajaan viidentoista minuutin ajan.
Rie Murakawa

Rie Murakawa (村川 梨衣, "Murakawa Rie", syntynyt 1. kesäkuuta 1990) on japanilainen ääninäyttelijä, laulaja ja radiopersoona Saitaman prefektuurista, Japanista. Hän työskentelee tällä hetkellä Stay Luck -agentuurin alaisuudessa.
Murakawa debytoi soololaulajana 1. kesäkuuta 2016 kaksipuolisella singlellä "Sweet Sensation/Baby, My First Kiss", joka julkaistiin Nippon Columbia -levy-yhtiön alaisuudessa. Hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa tammikuussa 2017 ja toisen sooloalbuminsa helmikuussa 2018.
Cavia intermedia

Cavia intermedia on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva marsun sukuinen jyrsijä.
"Cavia intermedia" on 20–40 cm pitkä ja painaa 500–750 grammaa. Sen karkea turkki on väriltään harmaanruskea. 
"Cavia intermedia" on kasvinsyöjä ja täysin riippuvainen muutamista saatavilla olevista lajeista, erityisesti saaren runsaimmista heinälajeista, nurmimelaheinä ("Stenotaphrum secundatum") ja suppuhelmihirssi ("Paspalum vaginatum"). Näitä kahta heinälajia eläimet laiduntavat intensiivisesti, ja pitävät heinikon matalana. Niiden papanoilla voi olla tärkeä rooli maaperän lannoituksessa ja biomassan kierrätyksessä.
Tämä laji tunnetaan vain 10 hehtaarin laajuiselta Moleques do Sulin saarelta Santa Catarinan osavaltion rannikolla Brasiliassa.
Laji on elänyt nykyisessä elinympäristössään vähintään 8 000 vuotta, eikä saari eikä populaatio (alle 50 sukukypsää yksilöä) ole muuttanut kokoaan tänä aikana populaatioekologian ja geneettisten tutkimusten mukaan. Populaatio on hyvin tiheä ja vaihtelee saaren elinolojen mukaan. Se on saaren ainoa nisäkäslaji. Saarella ei ole petolintuja tai muita saalistajia eikä kilpailevia kasvinsyöjänisäkkäitä.
Turid Haaland

Turid Haaland (25. kesäkuuta 1908 Kristiania – 1979 Oslo) oli norjalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa Det Norske Teatretissa vuonna 1926, ja vuodesta 1929 hän oli kiinnitettynä Oslo Nye Teateriin.
Inka Martikainen

Inka Martikainen (s. 24. maaliskuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Martikainen on Puotinkylän Valtin kasvatti. Hän edusti seuran edustusjoukkuetta Naisten Kolmosessa kaudella 2021 ja Naisten Kakkosessa kaudella 2022. Kaudeksi 2023 hän siirtyi Pallokerho-35:een. Hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan kymmenen liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, heinäkuussa FC Honkaa ja lokakuussa Oulu Nice Socceria vastaan. Kaudella 2024 hän pelasi PK-35:ssä seitsemän liigaottelua.
Martikainen on pelannut yhden ottelun Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kayla Sharples

Kayla Lynne Sharples (s. 17. kesäkuuta 1997) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Sharples on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Australiassa ja Suomessa. Hän on kerännyt nykyisessä joukkueessa huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä 20 sarjaottelua, joista kaikki avauskokoonpanossa. Lisäksi hän on tehnyt yhden maalin.
Haaland

Haaland on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mally Haaland

Amalie ”Mally” Charlotte Carenius Haaland (o.s. Halvorsen; 26. toukokuuta 1887 Fredriksvern – 23. helmikuuta 1934 Oslo) oli norjalainen näyttelijä. Hän näytteli Det Norske Teatretissa vuosina 1913–1928 ja sen jälkeen Oslo Nye Teaterissa kuolemaansa saakka.
Myös Haalandin mies Ingjald Haaland ja tytär Turid Haaland olivat näyttelijöitä.
Katie Scott

Katharine Lillian Scott (s. 20. kesäkuuta 2007) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 167-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Scott pelasi vuonna 2024 kolmetoista ottelua Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa. Hän teki otteluissa yhden maalin.
Alex Pfeiffer

Alexandra Mackenzie Pfeiffer (s. 26. marraskuuta 2007 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Pfeiffer on pelannut toukokuuhun 2025 mennessä kymmenen sarjaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän pelasi vuonna 2024 viisi ottelua Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa ja viimeisteli kuusi maalia.
Steffi Hassinen

Steffi Hassinen (s. 21. maaliskuuta 2006) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Hassinen on edustanut juniorisarjoissa Puistolan Urheilijoita kauteen 2017 saakka ja FC Kontua kausina 2018–2021. Hän siirtyi kaudeksi 2022 Pallokerho-35:een. Hän pelasi PK-35:n edustusjoukkueessa kaksi Kansallisen liigan ottelua kaudella 2022. Seuraavalla kaudella hän pelasi 23 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia, joista kolme kauden viimeisessä ottelussa Oulu Nice Socceria vastaan. Kaudella 2024 hän pelasi 23 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia.
Hassinen on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Helga Görlin

Helga Maria Görlin (vuosina 1931–1947 Hilton; 26. syyskuuta 1900 Eda – 31. tammikuuta 1993 Tukholma) oli ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän työskenteli vuosina 1926–1954 Kuninkaallisessa oopperassa ja sai hovilaulajan arvonimen 1941.
Rosi (muusikko)

Rosamaria "Rosi" Siitonen (s. 1991 tai 1992 Jämsänkoski) on suomalainen poplaulaja ja lauluntekijä. Hänen esikoisalbuminsa "Mutta sä elät" julkaistiin lokakuussa 2024. Rosi on tunnettu henkilökohtaisista ja tunteikkaista kappaleistaan, joissa käsitellään muun muassa menetystä, toivoa ja elämän rajallisuutta.
Elämä ja ura.
Rosi syntyi Jämsänkoskella ja esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle jo 6-vuotiaana paikallisilla joulumarkkinoilla. Hän on kertonut kiinnostuneensa musiikista jo varhain lapsuudessa ja harjoitelleensa nuorena muun muassa Whitney Houstonin kappaleita, joita hän piti tekniikan lisäksi tunneilmaisultaan haastavina.
Rosin musiikkiuraan vaikutti merkittävästi tuottaja Jonas Olsson, jonka kanssa hän alkoi tehdä yhteistyötä 20-vuotiaana. Hän julkaisi lauluvideoita myös Instagramissa, minkä kautta indie-yhtiö 325 media kiinnostui hänestä. Myöhemmin hän solmi sopimuksen myös Sony Music Finlandin kanssa.
2020-luvulla Rosi koki useita henkilökohtaisia menetyksiä. Hänen isänsä sairastui imusolmukesyöpään ja menehtyi vuoden taistelun jälkeen. Vain kolme vuotta isän kuoleman jälkeen Rosin äiti kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen. Äidin kuoleman myötä Rosista tuli autistisen veljensä huoltaja ja lähiomainen. Näiden menetysten lisäksi Rosin avioliitto päättyi eroon. Nämä kokemukset vaikuttivat merkittävästi Rosin musiikkiin ja elämänasenteeseen. Hän on kertonut ymmärtäneensä elämän rajallisuuden ja merkityksellisyyden uudella tavalla menetysten myötä. Stressi, suru ja käsittelemättömät tunteet aiheuttivat Rosille terveysongelmia, ja hän joutui jäämään pitkälle sairauslomalle.
Rosin esikoisalbumi "Mutta sä elät" julkaistiin lokakuussa 2024. Albumin nimi perustuu perhetuttavan autistisen pojan lausahdukseen, joka toi lohtua Rosille isän kuoleman jälkeen. Huhtikuussa 2025 Rosi julkaisi singlen "Määräaikainen (rakkaus)", joka on ensimmäinen julkaisu hänen toiselta albumiltaan. Kappale käsittelee rakkauden muuttuvaa luonnetta ja nykyajan ilmiöitä, joissa ihmissuhteet saattavat tuntua määräaikaisilta projekteilla.
Musiikki ja tyyli.
Rosi on kuvannut musiikkiaan avoimeksi ja rehelliseksi. Hän pyrkii käsittelemään kappaleissaan universaaleja tunteita ja kokemuksia. Musiikillisesti Rosin tuotantoa on kuvailtu poptyyliksi, jossa on vaikutteita menneiltä vuosikymmeniltä ja joka sisältää synasoundeja.
Laulajana Rosi on kertonut arvostavansa erityisesti tunneilmaisua teknisen taitavuuden ohella. Vaikka Rosin kappaleet käsittelevät usein suuria suruja ja menetyksiä, hän haluaa välittää musiikillaan myös valoa ja toivoa.
Rosi julkaisi ensimmäisen virallisen kappaleensa vuonna 2016. Hän on levytyssopimuksessa Playground Musicin kanssa.
Laurel Ivory

Laurel Carolyn Ivory (s. 28. elokuuta 1999 Surfside, Miami-Daden piirikunta, Florida) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän on edustanut seuratasolla vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.
Ivory edusti aiemmin vuodet 2022–2024 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa Seattle Reigniä. Hän pelasi joukkueessa yhdeksän sarjaottelua, joista kahdeksan avauskokoonpanossa. Ivory pelasi vuonna 2016 kolme ottelua Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa. Vuosina 2017–2018 hän taas pelasi 11 ottelua alle 20-vuotiaiden naisten maajoukkueessa.
Hertta Laurinkoski

Hertta Laurinkoski (s. 14. tammikuuta 2004) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Laurinkoski edusti kauteen 2022 saakka Espoon Palloseuraa, joskin kauden 2020 hän pelasi FC Hongan junioreissa. Hän pelasi EPS:n edustusjoukkueessa Naisten Kolmosta kaudella 2021 ja Naisten Kakkosta kaudella 2022. Kaudeksi 2023 hän siirtyi Kansallisessa liigassa pelaavaan Pallokerho-35:een. Hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan 18 liigaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kaudella 2024 hän pelasi PK-35:ssä 22 liigaottelua, joissa hän teki kuusi maalia.
Izzy Rodriguez

Isabel Denise Rodriguez (s. 13. huhtikuuta 1999 Canton, Waynen piirikunta, Michigan) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 165-senttimetrinen ja on edustanut koko seurajoukkueuransa vuodesta 2022 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Hän on kerännyt joukkueessa huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä 69 sarjaottelua, joista 35 avauskokoonpanossa. Lisäksi hän on tehnyt neljä maalia.
Rodriguez pelasi vuonna 2016 kaksi ottelua Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa. Vuosina 2017–2018 hän taas keräsi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa nimiinsä 16 maaottelua.
Ronia Ava

Ronia Ava (s. 3. heinäkuuta 1989 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti roolistaan Luca Guadagninon ohjaamassa elokuvassa "Queer" (2024), jossa hän näytteli Daniel Craigin rinnalla.
Ura.
Ava muutti pois Suomesta lukion jälkeen ja on työskennellyt erityisesti Ranskassa ja Italiassa. Hän on esiintynyt Arte-televisiokanavan minisarjassa "Twice Upon a Time" ("Il était une seconde fois", 2019) sekä useissa lyhytelokuvissa ja indie-tuotannoissa. 
Avan näkyvin rooli on ollut Luca Guadagninon ohjaamassa "Queer"-elokuvassa, jossa hän esitti Joan-nimistä hahmoa, joka perustuu kirjailija William S. Burroughsin vaimoon Joan Vollmeriin. Elokuva on sovitus Burroughsin romaanista "Hämy". Avan kohtaukset kuvattiin Italian maineikkaalla Cinecittà-elokuvastudiolla.
"Queer"-elokuvan lisäksi Ava on näytellyt elokuvissa "You Never Know" (2023) ja "Love Me in Paris?" (2024).
Ava on monikielinen ja puhuu sujuvasti suomea, ranskaa ja englantia sekä hallitsee myös espanjan ja italian kielet.
Gabriele Tergit

Gabriele Tergit (oik. Elise Hirschmann; 4. maaliskuuta 1894 Berliini – 25. heinäkuuta 1982 Lontoo) oli saksalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen läpimurtoromaaninsa oli "Käsebier erobert den Kurfürstendamm" vuonna 1931. Tergit edusti Saksan kirjallisuudessa niin kutsuttua uusasiallisuutta (saks. "Neue Sachlichkeit").
Tergit saavutti 1930-luvun alussa mainetta Berliinissä sosiaalisia ongelmia kuvaavilla reportaaseillaan, mutta juutalaistaustaisena hän pakeni natsien valtaannousua vuonna 1933 ensin Tšekkoslovakiaan ja sieltä vuonna 1935 Palestiinaan. Vuodesta 1938 hän asui Lontoossa, missä hän toimi Pen-järjestön maanpaossa elävien saksalaisten kirjailijoiden osaston sihteerinä. Tergit nousi uudelleen suosioon 1970-luvun lopulla ja monia hänen teoksiaan on julkaistu postuumisti. Vuonna 2024 ilmestyi hänestä kertova Nicole Hennebergin kirjoittama elämäkerta "Zur Freundschaft begabt".
Claudia Hellmann

Claudia Hellmann (25. marraskuuta 1923 Berliini – 24. toukokuuta 2017 Bad Feilnbach-Au) oli saksalainen laulaja, joka tulkitsi muun muassa ooppera-, oratorio- sekä yksinlauluohjelmistoa alttona ja mezzosopraanona.
Hellmann opiskeli laulua Berliinissä Erika Gorskin johdolla. Hän aloitti uransa konserttilaulajana ja teki oopperadebyyttinsä Bayreuthin musiikkijuhlilla vuonna 1958. Hän esiintyi siellä vuosittain vuoteen 1961 saakka. Hellmann lauloi vakituisesti Theater Münsterissä vuosina 1958–1960, Staatsoper Stuttgartissa vuosina 1960–1966 ja Staatstheater Nürnbergissä vuosina 1966–1975. Hän palasi vuonna 1975 Staatsoper Stuttgartiin, jossa hän lauloi vuoteen 1983 saakka.
Hellmann esitti Salzburgin musiikkijuhlilla monesti konserttiohjelmistoa ja vuosina 1964–1965 Dryaden roolin Richard Straussin oopperassa "Ariadne auf Naxos". Hän teki vierailevia esiintymisiä myös muun muassa La Scalassa, La Monnaiessa ja Hampurin valtionoopperassa. Hellmann teki levytyksiä Deutsche Grammophonille, Decca Recordsille ja Erato Recordsille.
Anni Harmaala

Anni Harmaala (s. 1. maaliskuuta 2007) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Harmaala on Tikkurilan Palloseuran kasvatti. Kauden 2019 aikana hän siirtyi Pallokerho-35:een. Hän pelasi kaudella 2023 Kansallisessa liigassa kolme ottelua. Kaudella 2024 hän pelasi PK-35:ssä 22 liigaottelua, joissa hän oli kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa ja teki yhden maalin, kauden ensimmäisessä ottelussa vieraskentällä Helsingin Jalkapalloklubia vastaan.
Harmaala on pelannut Suomen alle 16-, alle 17- ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueissa.
Saara Wahlgren

Saara Wahlgren (s. 1993 Helsinki) on suomalainen entinen koripalloilija ja urheiluselostaja. Wahlgren on pelannut naisten Korisliigassa ja maajoukkueessa sekä toiminut myöhemmin koripalloselostajana ja Torpan Poikien naisjoukkueen general managerina.
Wahlgren edusti pelaajaurallaan Torpan Poikia, Kotkan Peli-Karhuja ja Hyvinkään Pontevaa pelaten lähes 300 Korisliiga-ottelua. Hän valittiin naisten Korisliigan parhaaksi puolustajaksi kaudella 2016–17. Wahlgren pelasi myös naisten maajoukkueessa. Hänen uransa katkesi toistuviin polvivammoihin, ja hän lopetti aktiiviuransa keväällä 2023 voitettuaan SM-hopeaa Torpan Poikien riveissä.
Peliuran jälkeen Wahlgren on työskennellyt koripalloselostajana sekä Suomessa että kansainvälisesti. Hän debytoi FIBA:n selostajana naisten Euroliigassa joulukuussa 2024. Wahlgren on myös osallistunut FIBA:n Time Out -koulutusohjelmaan, joka on suunnattu peliuransa päättäneille eurooppalaisille huippupelaajille. Wahlgren valmistui elintarviketieteiden maisteriksi vuonna 2022.
Emma Tainio

Emma Tainio (s. 5. marraskuuta 2003 Turku) on suomalainen pikajuoksija. Hän kilpailee erityisesti 100 ja 200 metrin matkoilla. Tainio voitti ensimmäisen aikuisten Suomen mestaruuskilpailunsa 200 metrin matkalla SM-halleissa Kuortaneella helmikuussa 2025 ajalla 23,97.
Ura.
Tainio varttui Paimiossa ja aloitti yleisurheilun alle kouluikäisenä. Hän harrasti pitkään myös lentopalloa, jossa saavutti kolme nuorten Suomen mestaruutta pelatessaan Salon Viestissä ja Maskun Katajassa.
Tainio keskittyi täysipainoisesti pikajuoksuun vasta vuonna 2019 jätettyään lentopallon. Vuonna 2020 hän saavutti 100 ja 200 metrin tuplakultaa U17-sarjassa. Vuosina 2021–2022 hän edusti Suomea nuorten arvokisoissa pikaviestijoukkueessa.
Syksyllä 2024 Tainio vaihtoi valmentajaa Jarmo Rasista Markku Leppäseen ja muutti samalla Helsinkiin harjoitellakseen täysipainoisemmin. Tammikuussa 2025 hän juoksi hallissa ennätyksensä molemmilla pikamatkoilla: 200 metrillä 23,93, joka on Suomen kaikkien aikojen 11. paras tulos, sekä 60 metrillä 7,45.
Helmikuussa 2025 Tainio voitti uransa ensimmäisen aikuisten Suomen mestaruuden 200 metrin matkalla Kuortaneen SM-halleissa. Samassa kilpailussa hän sai pronssia 60 metrin kisassa. 
Julkisuuskuva.
Tainio tunnetaan persoonallisena urheilijana, joka erottuu ulkonäkönsä ja energisen olemuksensa kautta. Hänellä on laaja seuraajakunta sosiaalisessa mediassa, yli 20 000 seuraajaa Instagramissa vuonna 2025. Hän on kertonut julkisuudessa kokeneensa ennakkoluuloja ulkonäkönsä vuoksi ja haluaa esiintymisellään osoittaa, että urheilija voi olla samaan aikaan älykäs, määrätietoinen ja omannäköisensä.
Tainio on opiskellut Turun yliopistossa ensin kauppatieteitä ja myöhemmin sosiaalitieteitä. Hän kirjoitti ylioppilastutkinnostaan neljä laudaturia: äidinkielestä, uskonnosta, yhteiskuntaopista ja historiasta.
Floriana Haxhiu

Floriana Haxhiu (s. 18. toukokuuta 2005) on kosovolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Suomen Kansallisessa liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä.
Haxhiu on edustanut Suomen juniorisarjoissa Vasa IFK:ta, Wasa Fotbollsakademiaa, Espoon Palloseuraa ja Esbo Bollklubbia. Hän pelasi Espoon Palloseuran edustusjoukkueessa Naisten Kolmosta kaudella 2021 ja Naisten Kakkosta kaudella 2022 sekä Esbo Bollklubbin joukkueessa Naisten Ykköstä kaudella 2023. Ykkösessä hän teki 17 ottelussaan kuusi maalia. Kaudella 2024 hän edusti Pallokerho-35:tä ja pelasi edustusjoukkueessa yhden Kansallisen liigan ottelun. Hän pelasi myös Naisten Kakkosta seuran kakkosjoukkueessa. Talvella 2024–2025 Haxhiu edusti kosovolaisseura Mitrovicaa ja pelasi Mestarien liigassa yhden ottelun.
Jade Cargill

Jade Cargill (s. 2. kesäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen showpainija. Cargill työskentelee WWE:ssä omalla nimellään ja hän on osa SmackDown brändiä. Hän työskennellyt myös All Elite Wrestlingissä (AEW) vuosina 2020 – 2023, jossa hän oli ensimmäinen AEW TBS Champion-mestari. Hänen 508 päivän mittainen yksittäinen mestaruuskautensa on pisin AEW:ssa. Cargill on hallitseva WWE Women’s Championship - mestari.
Varhainen elämä.
Cargill syntyi Giffordissa, Floridassa. Hän on jamaikalaista syntyperää ja hänen isänsä oli ensimmäisen sukupolven maahanmuuttaja Jamaikalta. Hän aloitti koripallon pelaamisen kuusivuotiaana ja hän kävi Sebastian River High Schoolia, Florida Air Academya ja Vero Beach High Schoolia ja pelasi näiden joukkueissa kahteen koripallopiirin mestaruuteen. Vuonna 2009 hän pelasi koripallojoukkue Orlando Cometsissa.&lt;/ref&gt; Cargill oli myös kiinnostunut ammattilaispainijan urasta ja tutustuikin WWE-veteraanin Mark Henryyn yhteisen ystävänsä kautta. Cargill on kuvaillut Henryä "mentorikseen".
Kanariankorvayökkö

Kanariankorvayökkö ("Plecotus teneriffae") on siippojen heimoon kuuluva harvinainen lepakkolaji.
Kanariankorvayököllä on huomattavan suuret korvat, kuten kaikilla Plecotus-suvun lajeilla. Sen kyynärvarren pituus on 40–46 mm, pään ja vartalon yhteispituus 46–57 mm. Selässä turkki on paksua ja tummanruskeanharmaata, kun taas vatsapuolen turkki on paljon vaaleampaa. Häntä on lähes yhtä pitkä kuin pään ja vartalon pituus, ja sen kärki ulottuu lentokalvon ulkopuolelle.
Kanariankorvayökkö on kotoperäinen Kanariansaarilla (Teneriffa, La Palma, El Hierro), missä sitä esiintyy 100–2 300 metrin korkeudessa. Uusimpien saatavilla olevien tietojen mukaan pesiviä yhteiskuntia on enää kaksi.
Kanariankorvayökkö voi elää monenlaisissa elinympäristöissä, mutta se esiintyy pääasiassa kanarianmäntymetsissä ja mäntymetsien ja laakerimetsien tai puukellokanervapensaikkojen välisillä siirtymävyöhykkeillä, mutta se metsästää vähäisemmässä määrin myös seka- ja laakerimetsissä sekä muissa elinympäristöissä. Se metsästää pääasiassa yöperhosia lehvästön pinnoilta. Laji yöpyy koloissa ja käyttää yöpaikkoinaan laavatunneleita, luolia, kaivoja ja hylättyjä rakennuksia. Paikkaeläimenä se liikkuu enintään joitakin kymmeniä kilometrejä yöpymispaikkojen välillä.
Kanariankorvayökköjen populaatio on vähentynyt 1950-luvulta lähtien. Silloin sitä uhkasi tuholaismyrkkyjen ruiskutukset. Väheneminen on jatkunut yöpymispaikkojen häiriintymisen, luultavasti torjunta-aineiden käytön maataloudessa sekä metsätuhojen ja metsien pirstoutumisen vuoksi.
Vaikka metsäpaloja ei mainita nimenomaisesti uhkana saatavilla olevassa kirjallisuudessa, IUCN arvioi että ne ovat todennäköisesti vakava ongelma tämän lajin pääasialliselle elinympäristölle. Kanariansaaret ovat kärsineet paljon metsäpaloista viime vuosikymmeninä. Esimerkiksi vuosina 2021 ja 2022 metsäpalot riehuivat metsäalueilla La Palman ja Teneriffan saarilla. Metsäpalojen ennustetaan pahenevan tulevina vuosina ilmastonmuutoksen vuoksi.
The Heretics

The Heretics on Rotting Christin studioalbumi, joka on julkaistu 15. helmikuuta 2019 Season of Mistin kautta. Albumin on miksannut ja masteroinut Jens Bogren.
Marcos Túlio

Marcos Túlio de Sousa Bandeira (s. 8. kesäkuuta 1970) on brasilialainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti Veikkausliigassa porilaista FC Jazzia kaudella 1992. Ennen Jazziin liittymistä hän pelasi Clube Atlético Bragantinon kakkosjoukkueessa.
Maria Stader

Maria Stader (5. marraskuuta 1911 Budapest – 27. huhtikuuta 1999 Zürich) oli unkarilaissyntyinen, sveitsiläistynyt sopraano. Hän tulkitsi varsinkin konserttiohjelmistoa. Hän teki merkittäviä esiintymisiä muiden muassa Bruno Walterin, Carl Schurichtin ja Ferenc Fricsayn johdolla.
Stader syntyi Molnár-sukunimisenä, mutta hän asui sijaisperheissä Punaisen ristin sijoittamana. Syy oli lapsuuden aliravitsemus. Stader adoptoitiin lopulta vuonna 1928, missä yhteydessä hän sai sukunimen, jolla hänet parhaiten tunnetaan. Stader sai varhaista lauluopetusta Hans Kelleriltä Karlsruhessa. Hän ei saanut lyhyytensä (144 cm) takia kiinnitystä Augsburgin kaupunginteatteriin. Tuntemansa taiteilijapariskunta Walter Schulthessin ja Stefi Geyerin avulla hän pääsi kuitenkin tekemään ensimmäisen tärkeän konserttiesiintymisensä Zürichissä 16. marraskuuta 1934. Stader pääsi Zürichin konservatorioon ja sai vuodesta 1935 lähtien opetusta Ilona Durigolta, sitten Therese Behr-Schnabelilta. Hän lähti vuonna 1938 Milanoon, jossa häntä opetti Giannina Arangi Lombardi. Stader sai julkista huomiota voittaessaan ensimmäisen palkinnon kaikkien aikojen ensimmäisessä Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa vuonna 1939.
Stader työskenteli toisen maailmansodan aikana vain Sveitsissä ja Radio Beromünsterin nauhoituksessa lukuunottamatta konserttia Berliinissä tammikuussa 1940. Vuodesta 1946 lähtien Stader esiintyi säännöllisesti Schaffhausenin kansainvälisellä Bach-festivaalilla. Johann Sebastian Bachin teosten esittämisen lisäksi hän sai mainetta Wolfgang Amadeus Mozartin musiikin tulkitsijana, jonka tyyliin vaikutti vahvasti Bernhard Paumgartner. Stader teki kansainvälisiä esiintymisiä monissa Euroopan maissa ja vuodesta 1954 lähtien Yhdysvalloissa. Hän esiintyi Israelissa ensimmäisen kerran vuonna 1956. Lisäksi hän esiintyi Japanissa vuonna 1960, Etelä-Afrikassa vuonna 1963 ja Etelä-Amerikassa vuonna 1968. Stader teki viimeiset esiintymisensä vuonna 1969. Tuolloin hän piti Zürichissä konsertin, jossa yksi hänen säestäjistään oli Géza Anda. Lisäksi hän lauloi 7. joulukuuta 1969 New Yorkissa Mozartin "Requiemin" esityksessä, jonka johti Abraham Kaplan. Stader opetti laulua Zürichissä ja piti mestarikursseja Aspenin musiikkijuhlilla.
Stader teki harvoin oopperaesiintymisiä. Hän kuitenkin tulkitsi muun muassa Yön kuningattaren roolin Mozartin "Taikahuilussa" Wienin valtionoopperassa vuonna 1948 ja Covent Gardenissa vuonna 1949. Staderin ohjelmisto koostui pääasiallisesti yksinlauluista, oratorioista, messuista ja orkesteriteoksista. Stader meni naimisiin ja sai lapsia. Avioituessaan hän otti käyttöönsä sukunimen Erismann. Staderille myönnettiin Lilli Lehmann -mitali vuonna 1950, Salzburgin kaupungin hopeinen Mozart-mitali 1956, Zürichin kaupungin Hans Georg Nägeli -mitali vuonna 1962 ja Itävallan ensimmäisen luokan tieteiden ja taiteiden kunniaristi vuonna 1964. Lisäksi Stader sai Itävallassa professorin arvonimen vuonna 1977. Hän julkaisi omaelämäkertateoksen "Nehmt meinen Dank" (1979).
Mike Patrick

Mike Patrick (9. syyskuuta 1944 Clarksburg, Länsi-Virginia – 20. huhtikuuta 2025 Fairfax, Virginia) oli yhdysvaltalainen urheiluselostaja. Hänet tunnettiin Yhdysvalloissa erityisesti ESPN-urheilukanavan pitkäaikaisena selostajana. Patrickin selostamia lajeja olivat koripallo, amerikkalainen jalkapallo sekä baseball.
Patrick aloitti uransa urheiluselostamisen parissa 1960-luvun loppupuolella. ESPN palkkasi hänet vuonna 1982, jonka jälkeen hän työskenteli ESPN:lle yli kolmen vuosikymmenen ajan. Viimeisen ottelunsa Patrick selosti vuonna 2017.
Patrickin syntymänimi oli Michael Carduff. Hänet kuitenkin adoptoitiin lapsena, jonka jälkeen hän otti käyttöön nimen Michael Patrick Frankhouser.
Renate Holm

Renate Holm (10. elokuuta 1931 Berliini – 21. huhtikuuta 2022) oli saksalainen ooppera-, operetti- ja musikaalilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Ura.
Holm päätti 12-vuotiaana ryhtyä oopperalaulajaksi nähdessään Giacomo Puccinin "Madama Butterflysta" tehdyn elokuvaversion, jossa esiintyi Maria Cebotari. Vuonna 1943 hänet evakuoitiin Berliinistä ja lähetettiin Spreewaldin alueelle. Hän asui Ragowin seudulla ja lauloi Lübbenissä koulun sekä kirkon kuoroissa. Holm pääsi vuonna 1950 äitinsä välityksellä tapaamaan laulaja, lauluopettaja Waltraud Waldeckin, josta tuli hänen ensimmäinen lauluopettajansa. Hän hankki varat opiskeluun työskentelemällä hammaslääkärin avustajana sekä teatterin tupakka- ja suklaamyyjänä. Holm opiskeli sitten Berliinissä Maria Ivogünin ja lopulta Wienissä Maria Hittorfin johdolla.
Holm osallistui vuonna 1953 laulukilpailuun, jonka hän voitti Franz Grothen kappaleella “Lied der Nachtigall“. Hän sai Rundfunk im amerikanischen Sektorin (radioasema RIAS) huomion ja aloitti siellä uran iskelmälaulajana. Hän pääsi esiintymään myös Heimatfilmeihin ja elokuvamusikaaleihin. Holm aloitti vuonna 1957 työskentelyn Volksoper Wienissä, jossa hän debytoi tulkitsemalla Prinzessin Helenen roolin Oscar Strausin operetissa "Ein Walzertraum". Hänet kutsuttiin myös laulamaan Eliza Doolittlen rooli "My Fair Ladyn" Saksan-ensiesityksessä Berliinin Theater des Westensissä. Holm teki ensimmäisen esiintymisensä Wienin valtionoopperassa vuonna 1960 ja työskenteli siellä kolmenkymmenen vuoden ajan. Hän tulkitsi monia rooleja Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin ja Johann Strauss nuoremman teoksissa.
Holm lauloi lisäksi muun muassa Salzburgin musiikkijuhlilla, Salzburgin pääsiäisfestivaalilla ja Teatro Colónissa. Hän sai vuonna 1971 Kammersängerinin arvonimen. Holm levytti EMI:lle, Decca Recordsille ja Polydor Recordsille. Hän teki myös radionauhoituksia varsinkin WDR:lle. Holm toimi vuosina 1986–1987 Weinviertelin Kultursommerin puheenjohtajana. Hän työskenteli lisäksi lauluopettajana ja istui tuomariston jäsenenä eri kansainvälisissä kilpailuissa.
Angela McRobbie

Angela McRobbie on brittiläinen sosiologi, kulttuuriteoreetikko, mediatutkija ja feministi. Hän toimii viestinnän professorina Lontoon yliopiston Goldsmiths Collegessa.
McRobbien erityisalaa ovat mm. sukupuoli, seksuaalisuus, muotiteollisuus, nuoriso- ja popkulttuuri, luova talous ("creative economy"), uusliberalismi sekä moderni työelämä. Hän on julkaissut useita kirjoja ja satoja vertaisarvioituja artikkeleita.
Ura.
McRobbien akateeminen ura alkoi 1970-luvun puolivälissä Birminghamin yliopistosta, jossa hän kirjoitti väitöskirjaansa. Väitöskirjan aiheena oli brittiläinen tytöille suunnattu nuortenlehti Jackie, ja väitöskirjan ohjasi kulttuurintutkija Stuart Hall. McRobbiella on tutkinnot myös Glasgow’n ja Loughborough’n yliopistoista.
Tunnustukset.
McRobbie on kunniatohtori Glasgow’n yliopistossa. Hänet on myös valittu jäseneksi ("fellow") britannialaiseen tiedeakatemia "British Academyyn" sekä kuninkaalliseen taideseura Royal Society of Arts:iin.
Tyler Tucker

Tyler Tucker (s. 1. maaliskuuta 2000 Thunder Bay, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Tucker edustaa NHL-joukkue St. Louis Bluesia.
Ennen NHL-uraansa Tucker pelasi OHL-juniorisarjassa Barrie Coltsin ja Flint Firebirdsin joukkueissa. St. Louis Blues varasi hänet seitsemännellä kierroksella 200. varausvuorolla . Tucker on pelannut 90 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt viisi maalia ja kahdeksan syöttöä eli yhteensä 13 tehopistettä. Tucker on pelannut kolme NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin. Uran tilastot päivitetty 29. huhtikuuta 2025.
Mimi Coertse

Maria Sophia “Mimi“ Coertse (s. 12. kesäkuuta 1932 Durban) on eteläafrikkalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Coertse opiskeli Wienissä muiden muassa Josef Wittin ja Maria Hittorfin johdolla. Hän teki debyyttinsä Wienin valtionoopperan vierailulla Italiassa vuonna 1955 ja työskenteli Wienin valtionoopperassa vuosina 1956–1973. Coertse oli siellä aktiivinen koloratuuri- ja lyyrinen sopraano, jonka laajaan ohjelmistoon kuului rooleja muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Jacques Offenbachin ja Richard Straussin oopperoissa. Hän on tehnyt vierailuja konserttilaulajana muiden muassa Salzburgin musiikkijuhlilla. Coertse on esiintynyt monissa eurooppalaisissa maissa ja tehnyt säännöllisesti esiintymisiä Etelä-Afrikassa. Hän sai Kammersängerinin arvonimen vuonna 1966.