tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rajwa Al Saif

Rajwa Al Saif (, s. 28. huhtikuuta 1994, Riad, Saudi-Arabia) on saudiarabialaissyntyinen Jordanian kuningashuoneen jäsen ja maan kruununprinssi Husseinin vaimo.
Varhainen elämä.
Al Saif (koko nimeltään Rajwa Khaled bin Musaed bin Saif bin Abdulaziz Al Saif) syntyi Riadissa vuonna 1994. Hänen äitinsä Azza al-Sudairi kuuluu Al-Sudairin sukuun, johon kuuluu myös Saudi-Arabian nykyinen kuningas Salman (myös äitinsä kautta). Al-Saifilla on kaksi veljeä ja yksi sisar. Isä Khaled Al Saif oli ammatiltaan insinööri ja työskenteli perustamassaan yrityksessä. Hän kuoli helmikuussa 2024 vain 8 kuukautta tyttärensä mentyä naimisiin.
Koulutukseltaan Al Saif on arkkitehti. Hän valmistui Syracusen yliopistosta vuonna 2017. Tämän jälkeen hän opiskeli muotoilua Fashion Institute of Design &amp; Merchandising -korkeakoulussa Los Angelesissa, josta hän valmistui vuonna 2019. Hän on tehnyt töitä alallaan sekä Yhdysvalloissa että Saudi-Arabiassa.
Äidinkielensä arabian lisäksi Al Saif puhuu myös sujuvaa englantia ja ranskaa. Hänen mielenkiinnonkohteitaan ovat mm. ratsastus, piirtäminen ja käsityöt.
Avioliitto ja lapset.
Al Saifin ja kruununprinssi Husseinin seurustelun alkuvaiheista, tai siitä miten he tapasivat, ei tiedetä juurikaan mitään. Ensimmäinen Al Saifin julkinen esiintyminen kruununprinssin kihlattuna oli 18. lokakuuta 2022.
Pari meni naimisiin 1. kesäkuuta 2023 Zahranin palatsissa. Juhlissa oli useita valtionpäämiehiä tai näiden edustajia. Avioliiton myötä Al Saif sai tittelin "Teidän kuninkaallinen korkeutenne".
Huhtikuussa 2024 kerrottiin, että Al Saif on raskaana.
Greg Davies

Gregory Daniel Davies (s. 14. toukokuuta 1968) on walesilainen koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on parhaiten tunnettu rooleistaan Suurmestarina "Suurmestari UK:ssa", Phil Gilbertinä sarjassa "Putoojat", Ken Thompsonina "Cuckoossa" sekä Dan Daviesinä "Man Downissa". 
Tällä hetkellä Suurmestarina toimimisen lisäksi Davies kirjoittaa ja näyttelee sarjassa "The Cleaner" Paul "Wicky" Wicksteadinä. Hän on ollut vierailevana tähtenä "Mock the Week"-, "Fast and Loose"-, "Live at the Apollo"- ja "Would I Lie to You?"- sarjoissa. 
Davies on 202 senttimetriä pitkä. Hän asuu Kenningtonissa, Lontoossa.
EHC Chur

EHC Chur on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 1933. Se pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss Leaguessa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Brad Werenka

Brad Werenka (s. 12. helmikuuta 1969 Two Hills, Alberta) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Edmonton Oilersin 2. kierroksen varaus vuodelta 1987. Werenka pelasi urallaan 320 NHL-ottelua viidessä eri organisaatiossa vuosina 1992-2001.
Ura.
Werenka pelasi ennen NHL-uraansa yliopistokiekkoa Pohjois-Michiganin yliopistossa vuosina 1986-1991 huolimatta NHL-varauksestaan. Kaudelle 1991-1992 hän liittyi Oilersin farmijoukkue Cape Brenton Oilersin mukaan ja pelasi kaudella 66 ottelua AHL:ssa. NHL-debyytti oli vuorossa seuraavana vuonna jolloin hän pelasi 27 NHL-ottelua. Lisäksi hän pelasi 8 ottelua AHL:ssa sekä 18 ottelua Kanadan maajoukkueen mukana. Kaudella 1993-1994 vyölle kertyi kahdeksan ottelua Kanadan maajoukkueessa, 25 ottelua AHL:n Cape Brentonissa sekä 15 ottelua Edmontonissa ennenkuin Oilers myi hänet Quebec Nordiquesiin vaihdossa maalivahti Steve Passmoreen. Quebecissä Werenka pelasi runkosarjan lopussa 11 ottelun verran ja AHL:n pudotuspeleissä 12 ottelua Cornwall Acesissa. Kaudelle 1994-1995 Werenka teki sopimuksen IHL-joukkue Milwaukee Admiralsin kanssa jossa pelasi kauden aikana 80 ottelua. Seuraavalle kaudelle hän solmi NHL-sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa, mutta vastuuta NH:ssa kertyi vain yhdeksän ottelun verran ja kausi sekä vielä seuraavakin kuluivat IHL:n Indianapolis Icen vavhvuudessa.
Kaudelle 1997-1998 Werenka sai monivuotisen sopimuksen Pittsburgh Penguinsiin, jossa pelasi kolmen kauden aikana 213 NHL-ottelua. Maaliskuussa 2000 Penguins myi hänet Calgaryyn saaden sieltä vaihdossa Tyler Mossin ja Rene Corbetin. Calgaryssa Werenka pelasi vielä 45 ottelua ja lopetti sitten uransa kevääseen 2001. Werenka pelasi myös Kanadan hopeaa voittaneessa joukkueessa vuoden 1994 talviolympialaisissa Norjan Lillehammerissa.
Anna-Greta Leijon

Anna-Greta Leijon (alun perin "Anna Margareta Maria Lejon"; 30. kesäkuuta 1939 – 11. huhtikuuta 2024) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän oli yksi maansa ensimmäisistä naispuolisista ministereistä.
Leijon istui edustajana Ruotsin valtiopäivillä vuosina 1974–1990 ja kuului puolueensa hallitukseen vuosina 1975–1991. Hän oli Ruotsin työmarkkinaministeri vuosina 1982–1987 ja oikeusministeri 1987–1988. Leijon erosi oikeusministerin tehtävistä Ebbe Carlsson -skandaalin (1988) johdosta. Kohu nousi viranomaistoimijoiden salatusta tuesta kustannusjohtaja Ebbe Carlssonin ilman valtuuksia suorittamille itsenäisille Olof Palmen murhan tutkimuksille.
Leijon toimi vuosina 1988–1990 valtiopäivien talousvaliokunnan puheenjohtajana. Myöhemmin hän toimi muun muassa Ruotsin television hallituksen puheenjohtajana (1994–2000) ja Skansenin johtajana (1995–2005). Leijon julkaisi vuonna 1991 omaelämäkerran "Alla rosor ska inte tuktas". Hän kuoli 84-vuotiaana lyhyesti sairastettuaan. Ammattiyhdistysliikkeen vaikuttaja, poliitikko Britta Lejon on Anna-Greta Leijonin tytär.
Angelica Schuyler Church

Angelica Schuyler Church (os. Schuyler /ˈskaɪlər/; 20. helmikuuta 1756 – 6. maaliskuuta 1814) oli yhdysvaltalainen seuralainen. Hän oli manner-armeijan kenraalin Philip Schuylerin vanhin tytär, Elizabeth Schuyler Hamiltonin sisar ja Alexander Hamiltonin käly.
Nuoruus.
Schuyler syntyi Yhdysvaltain New Yorkin osavaltion Albanyssa 20. helmikuuta 1765. Hän oli vanhin neljästätoista sisaruksestaan. Schuylerin suku oli varakas, ja perheen on arvioitu omistaneen noin 200 orjaa vuosien aikana. Angelica tuli täysi-ikäiseksi Amerikan vallankumousta edeltävinä vaikeina aikoina ja tapasi monia merkittäviä vallankumouksellisia johtajia. Hänen isänsä arvoaseman sekä poliittisen aseman vuoksi Schuylerien talossa pidettiin kokouksia ja sotaneuvotteluja.
Yksi Schuylerin talossa vuonna 1776 vieraillut henkilö oli John Barker Church, brittiläinen kauppias, joka tienasi sodan aikana toimittamalla yhdysvaltalaisia ​​ja ranskalaisia ​​armeijoita. Heidän tapaamisensa ja sitä seuranneen seurustelun aikaan Church oli Mannerkongressin lähetystyössä tarkastaakseen armeijan huoltoasiakirjoja. Angelica karkasi naimisiin Johnin kanssa vuonna 1777. Heillä oli kahdeksan yhteistä lasta.
Elämä Euroopassa.
Vuonna 1783 Angelica ja hänen perheensä lähtivät Eurooppaan, johon he jäivät asumaan 16 vuodeksi lyhyitä Amerikan vierailuja lukuun ottamatta.
Vuodesta 1783 vuoteen 1785 Angelica ja hänen perheensä asuivat Pariisissa, kun John suoritti tehtäviään Yhdysvaltain lähettiläänä Ranskassa. Angelica oli kiinnostunut politiikasta, ja Pariisissa hän ystävystyi pian Benjamin Franklinin kanssa, joka oli silloin Amerikan Ranskan ministeri. Hän solmi myös kestäviä ystävyyssuhteita Franklinin seuraajan Thomas Jeffersonin ja markiisi de Lafayetten kanssa.
Lyhyen New Yorkin vierailun jälkeen vuonna 1785 perhe purjehti Englantiin ja asettui asumaan Lontooseen. Hyvin varakkaan miehen vaimona Angelica liittyi seurapiireihin. Hän myös ystävystyi ja sponsoroi emigranttia yhdysvaltalaista taidemaalari John Trumbullia, jonka töihin kuului joitain tunnetuimpia muotokuvia Yhdysvaltain vapaussodan aikakaudelta. Taiteilijat Richard ja Maria Cosway kuuluivat myös hänen läheisiin tuttuihinsa Euroopassa.
John toimi parlamentin jäsenenä vuosina 1790–1796. Tänä aikana Angelica vieraili kotona vuonna 1789 osallistuakseen George Washingtonin virkaanastujaisiin Yhdysvaltojen ensimmäisenä presidenttinä.
Euroopan jälkeen.
Schuyler palasi Lontoosta Amerikkaan vuonna 1797 ja rakensi kartanon New Yorkiin. Schuyler kuoli 13. maaliskuuta 1814 vain 58-vuotiaana. Hänet haudattiin New Yorkin Trinity Church -hautausmaalle, kuten myös hänen sisarensa Eliza että lankonsa Alexander Hamilton.
Polypyrroli

Polypyrroli eli PPy on aromaattinen ja heterosyklinen polymeeri, jonka monomeeri on pyrroli. Sitä käytetään esimerkiksi orgaanisen elektroniikan komponenttien valmistamiseen. 
Ominaisuudet.
Polypyrrolin molekyylimassa on tavanomaisesti 22 000–356 000 g/mol. Yhdisteen lasisiirtymälämpötila on noin 80 °C. Kuumennettaessa se hajoaa sulamatta noin 250–290 °C:n lämpötilassa. Polymeeri on puolikiteistä ja liukenematonta useisiin liuottimiin. Polypyrroli on itsessään sähköneriste (sähkönjohtavuus 10-11–10-10 S/cm), mutta douppaamalla saadaan sähkönjohtavuutta kasvatettua arvoon 10-5–1000 S/cm. Usein käytettyjä douppausaineita ovat esimerkiksi jodi, perkloorihappo, fluoriboorihappo ja p-tolueenisulfonihappo. Yhdisteen tiheys on 1,3–1,48 g/cm3. 
Valmistus ja käyttö.
Polypyrrolia valmistetaan hapettamalla pyrrolia. Hapettimena voidaan käyttää muun muassa vetyperoksidia, ammoniumpersulfaattia tai rauta(III)kloridia. Teollisesti käytetyin menetelmä on kuitenkin pyrrolin sähkökemiallinen hapetus. Tässä prosessissa polymeroitumisen käynnistää radikaalikationin muodostuminen. Polypyrrolin valmistus tehdään vedessä tai orgaanisessa liuottimessa.
Polypyrrolista valmistetaan kalvoja. Käyttökohteita ovat esimerkiksi superkondensaattorien, elektrodien ja sensorien valmistus.
Tomi Kaismo

Tomi Juhani Kaismo (s. 1975) on suomalainen yrittäjä, jalkapallovaikuttaja ja kokoomuslainen poliitikko. Hän on työskennellyt omistamansa OTC-sijoitus Oy:n toimitusjohtajana ja puheenjohtajana vuodesta 1998. Kaismo on toiminut Veikkausliiga-seura AC Oulun pääomistajana vuodesta 2018.
Kaismo on toiminut Oulun kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2012 ja Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtajana vuodesta 2009.
Kaismo on ollut vastuussa Oulun jalkapallostadionhankkeesta, joka tähtää uuden 5000-paikkaisen stadionin rakentamiseen Heinäpäähän. 15 miljoonan euron stadion rahoitettaisiin 75-prosenttisesti yksityisellä rahalla. Hanke keskeytettiin lokakuussa 2023 useiden valitusten aiheuttamien viivästysten ja kohonneiden kustannusten takia. Marraskuussa 2023 Oulun kaupunki kertoi jatkavansa stadionin rakentamisen selvittämistä hankeyhtiö OTC Stadion Oy:n kanssa. Stadionin rakentaminen aloitettiin virallisesti tiistaina 24. päivänä kesäkuuta 2025, yli viisi vuotta ensimmäisten suunnitelmien valmistumisen jälkeen.
Voss (täsmennyssivu)

Voss, myös: Voß, tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Blohm

Blohm tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Ella Purnell

Ella Summer Purnell (s. 17. syyskuuta 1996) on englantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä West Endissä ja elokuvissa "Ole luonani aina" (2010), "Intruders" (2011) ja "Maleficent - Pahatar" (2014). Hänen muita elokuviaan ovat "Miss Peregrinen koti eriskummallisille lapsille" (2016), "Churchill" (2017) ja "Army of the Dead" (2021).
Televisiossa Purnell on näytellyt mysteerisarjassa "Ordeal by Innocence" (2018), historiallisessa minisarjassa "Belgravia" (2020), trillerissä "Yellowjackets" (2021–2023) ja draamasarjassa "Fallout" (2024). Hän on myös antanut äänensä hahmoille Jinx sarjassa "Arcane" sekä Gwyndala sarjassa "Star Trek: Prodigy".
Varhaiselämä.
Ella Summer Purnell syntyi Whitechapelin alueella Itä-Lontoossa 17. syyskuuta 1996 ja kasvoi Bethnal Greenissä.
Hän opiskeli Bethnal Green Montessorissa, Forest Schoolissa, City of London School for Girlsissä ja Young Actors Theatre Islingtonissa. Hän osallistui myös viikoittaisille tunneille Sylvia Young Theatre Schoolissa opiskellessaan näyttelemistä, laulua sekä tanssia.
Reneé Rapp

Reneé Rapp (syntynyt Reneé Jane Rapp; 10. tammikuuta 2000) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänen uransa nousukaari alkoi kun hän näytteli Regina Georgea Broadway-musikaalissa Mean Girls (2019-2020) joka perustui Tina Feyn elokuvaan Mean Girls (2004). Hän toisti roolin vuoden 2024 elokuvassa Mean Girls ja osallistui myös sen soundtrackiin. Rapp on myös näytellyt Max-komediasarjassa The Sex Lives of College Girls (2021–).
Rapp julkaisi debyytti-EP:nsä Everything to Everyone vuonna 2022, jota seurasi hänen täysipitkä studioalbumi Snow Angel vuonna 2023.
Rapp on avoimesti puhunut homoseksuaalisuudestaan, ja hän kertoi olevansa lesbo vuonna 2024 haastatteluissa.
Ura.
Näyttelijänä.
Rapp aloitti uransa 27. heinäkuuta 2018 Rapp esiintyen vuoden 2018 Supergirl Pro Surf festivaalissa. Seuraava merkittävä esiintyminen oli 23. syyskuuta 2018, jolloin hän osallistui The Educational Theatre Foundationin neljänteen vuotuiseen Broadway Back to School -tapahtumaan. 
28. toukokuuta 2019 ilmoitettiin, että Rapp ottaa vastaan ​​Regina Georgen roolin Tony Award -ehdokkaan Broadway-musikaalissa Mean Girls ensin rajoitetuksi ajaksi 7.–26. kesäkuuta ja sitten pysyvästi 10. syyskuuta 2019 alkaen.
14. lokakuuta 2020 Rapp valittiin Leighton Murrayksi, joka on yksi neljästä pääroolista Mindy Kalingin Max-teini-komediasarjassa The Sex Lives of College Girls. Vuonna 2023 ilmoitettiin, että hän ei palaisi enää kolmannelle tuotantokaudelle.
9. joulukuuta 2022 ilmoitettiin, että Rapp esiintyy jälleen Regina Georgena Mean Girls -musiikkielokuvasovituksessa. Lokakuussa 2023 annetussa haastattelussa Rapp sanoi, ettei hänellä ollut halua palata näyttelemisen pariin Mean Girlsin julkaisun jälkeen, koska hän haluaa keskittyä musiikkiuransa ja mielenterveyteensä. Hän oli aiemmin todennut haastattelussa, että työskentely Broadwayn Mean Girls -tuotannon parissa oli pahentanut hänen syömishäiriötään.
Artistina.
Rapp julkaisi debyyttikappaleensa Everything for Everyone 11. marraskuuta 2022. Helmikuussa 2023 julkaistiin deluxe-versio, joka sisälsi kaksi uutta kappaletta.
14. marraskuuta 2022 Rapp ilmoitti ensimmäisestä kiertueestaan; "Everything to Everyone: The First Shows". Yhdysvaltoihin järjestettiin neljä kiertuetta. Rappin loppuunmyyty USA-kiertue jatkui 6.–18. joulukuuta 2022. 12. tammikuuta 2023 Rapp ilmoitti ensimmäisestä kansainvälisestä esityksestään debyytti-EP:llään.
Rappin debyyttistudioalbumi Snow Angel julkaistiin 18. elokuuta 2023. 16. kesäkuuta 2023 Rapp ilmoitti kansainvälisestä Snow Hard Feelings -kiertueesta, jota tukivat Alexander 23 ja Towa Bird. 17. marraskuuta 2023 julkaistiin deluxe-versio Snow Angelista, joka sisälsi neljä uutta kappaletta, mukaan lukien remixin kappaleesta "Tummy Hurts" Coco Jonesin kanssa. Remixin virallinen video julkaistiin 17. marraskuuta 2023.
20. tammikuuta 2024 Rapp esiintyi komedia- ja varieteesarjassa Saturday Night Live, jossa hän esitti "Snow Angel" ja "Not My Fault" (mukana Megan Thee Stallion).
Käpysaari (Tervo)

Käpysaari on Pohjois-Savon Tervossa Iisvesi–Virmasvesi–Rasvangin järvessä sijaitseva asuttu saari.
Yleistä.
Käpysaari on 5,6 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,93 neliökilometriä . Se sijaitsee järvenosien keskellä siten, että saaren länsirannat ovat Iisvettä, kaakkoisrannat Virmasvettä ja koillisrannat Rasvankia. Käpysaareessa on leveä eteläosa, ja 2,6 kilometriä pitkä sekä 350–830 metriä leveä Aironiemi. Niemen kannaksen eri puolilla sijaitsevat Herrasenlahti ja Häyrynlahti. Muita ovat länsirannikon Ärminniemi, jonka suojaan jää Käpylahti, ja eteläpään Kiviniemi. Saaren maaperä on enimmäkseen hiekkamoreenia . Saaren suurin mäki sijaitsee Aironiemen keskellä, jossa kallioinen Karjalaisenvuori kohoaa 135 metriä mpy. eli 37 metriä järven yläpuolelle . Tämän ja luoteessa sijaitsevan Pulkkilansaaren väliin jää kapeimmillaan 50-metrinen Airosalmi. Mantereeseen kuuluva Lieteniemi lähes kohtaa Käpysaaren Kiviniemen kohdalla, jossa Lietesalmi on kapeimmillaan 30 metriä leveä. Salmen yli kulkee kylätien silta, jonka silta-aukko on vieläkin kapeampi. Itäpuolinen Linnonsaaren ja Käpysaaren välissä on matala ja kivinen Siltasalmi. Se olisi yli 70 metriä leveä, mutta pengertien silta-aukko kaventaa sitä lisää.
Käpysaari ei ole järvellä yksin. Edellä mainittujen Linnonsaaren ja Pukkilansaaren lisäksi sen läheltä löytyy pienempiä saaria. Iisvedessä sijaitsee Airosalmessa Rauniosaari ja Peurasaari, Lietesalmen pohjoispuolella Käpy- ja Sammakkolahdella Rovonsaari. Rasvangin puolella Aironiemen itäpuolella ovat esimerkiksi Luhdansaari, Nuuvinsaari, Ahosaari, Koukkusaari, Haasiansaaret, Kangassaari ja Häyrynsaaret. Virmasveden puolella jäävät Mertasaari, Miekkakallio, Jäppisensaari ja Pirttisaari Linnonsaaren ja tämän saaren väliin.
Saareen tulee Suonenjoen Mustolanmäeltä seututieltä 548 alkava yhdystie 16151, joka seuraa Lieteniemeä ja ylittää Lietesalmen Käpysaaren eteläpäässä. Tie kulkee Käpysaaren eteläosan poikki ja ylittää Siltasalmen siirtyen Linnonsaareen, jossa se päättyy Linnonsalmen rantaan. Karttapaikkaan on merkitty pari kilometriä pitkä talvitie, joka yhdistää Linnonsaaren Soukanlahden vastarannan Kellonniemeen. Saaressa on kolme kiinteästi asuttua tilaa ja lisäksi noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Asutus muodostaa yhdessä Linnonsaaren asutuksen kanssa Käpysalon kulmakunnan. Saari on mainittu "Valtioneuvoston asetuksessa saaristokunnista ja muiden kuntien saaristo-osissa" (2012–2015) .
Luontoarvoja.
Saaren Rasvingin puoleisille rannoille ja pääosin Aironiemeen on perustettu usean maapalstan luonnonsuojelualueita. Laajin suojelualue on nimeltään Aironiemen suojelualue, joka muodostaa 2,6 kilometriä pitkän kaistaleen Rasvangin rantametsiä. Suojelualue muodostuu useasta maapalstasta. Turpeenniemi on erillinen Rasvangin saariston luonnonsuojelualueeseen kuuluva metsäpalsta. Aironiemen eteläpuolelle Häyrynlahden etelärantaan on merkitty vielä Häyrynlahden suojelualue. Suojelualueet ovat yksityisomistuksessa.
Martta Rossi

Martta Rossi (11. marraskuuta 1929 Kuopio – 11. joulukuuta 2018) oli suomalainen runoilija. Hän loi työuransa Minna Canthin lukion äidinkielen lehtorina ja julkaisi esikoisteoksenaan runokokoelman "Upoksissa pilvet" maaliskuussa 2011.
Rossi oli ehdolla vuoden 2017 Savonia-kirjallisuuspalkinnon saajaksi kokoelmallaan "Vesi mustaa valoa".
Nicolas Mattinen

Nicolas Mattinen (s. 5. maaliskuuta 1998 Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan pääsarjassa DEL-joukkue Adler Mannheimissa. 2022 Mattinen aloitti pääsarjauransa Euroopassa Itävallan Villacher SV:ssä, josta hän siirtyi vuonna 2023 Saksan Straubing Tigersiin. Vuonna 2024 hän solmi NHL-sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.
Mattinen puhuu ranskaa, mitä hän käytti pelatessaan Evan Bouchardin kanssa.
Siiloan-seurakunta

Siiloan-seurakunta on vuonna 1969 perustettu helsinkiläinen helluntaiseurakunta. Opillisesti taustaseurakunta kuului helluntailiikkeeseen ja myös Siiloan-seurakunta on opillisesti lähellä helluntailiikettä. Seurakunnan opetukseen kuuluu muun muassa aikuiskasteen pitäminen kasteen ainoana oikeana muotona ja kielillä puhumista merkkinä Pyhän Hengen kasteesta.
Seurakunnan toiminta keskittyy Suomessa herätyskokouksiin ja julkaisemaan kirjasia, äänitteitä ja Elävä Sana voittaa -lehteä. Julkaisutoimintaa varten on perustettu Betesda-Apu ry. Siiloan tekee myös lähetystyötä Boliviassa sekä Perussa.
Historia.
Seurakunnan perustaja on Eero Sopanen ja seurakunta syntyi vuonna 1969 kun Sopanen erosi Lähetysseurakunnasta. Sopanen avustajineen suoritti tuhansia kasteita. Siiloanin ulospäin suuntautuva toiminta näkyi Helsingin katukuvassa muun muassa jatkuvana lentolehtisten jakeluna. Jäseniksi liitettiin Sopasen elinaikana joka vuosi useita satoja henkilöitä. Kymmeniä Sopasen puheita julkaistiin C-kasetteina ja painotuotteina.
François Asselineau

François Asselineau (s. 1957) on ranskalainen poliitikko. Hän toimi aktiivisesti Rassemblement pour la Francessa (RPF) ja Union pour un Mouvement Populairessa (UMP) ennen kuin perusti oman puolueensa Union populaire républicaine (UPR) vuonna 2007. Puolue kannattaa Ranskan eroa EU:sta, euroalueesta ja Natosta. Asselineau oli ehdolla vuoden 2012 presidentinvaaleissa ja vuoden 2017 presidentinvaaleissa, joista jälkimmäisissä hän sai ensimmäisellä kierroksella 0,92 prosenttia äänistä.
François Asselineau on opiskellut HEC Parisissa ja ENA:ssa.
Gukesh Dommaraju

Gukesh Dommaraju (; s. 29. toukokuuta 2006 Chennai) on intialainen shakin suurmestari ja shakin hallitseva maailmanmestari.
Gukesh sai suurmestarin arvonimen 12-vuotiaana vuonna 2019. Vuonna 2023 hän nousi Intian ykköspelaajaksi. Vuonna 2024 Gukesh pääsi pelaamaan MM-ehdokasturnaukseen vain 17-vuotiaana, historian kolmanneksi nuorimpana.
Voitettuaan ehdokasturnauksen Gukesh selviytyi MM-otteluun. Joulukuussa 2024 hän voitti shakin maailmanmestaruuden historian nuorimpana pelaajana.
Ura.
Nuoren Gukeshin kehitys oli nopeaa lokakuusta 2017 lähtien. Heinäkuussa hän oli saanut valmentajakseen suurmestari Vishnu Prasannan, joka toimi roolissa yhä vuonna 2023. Puolentoista seuraavan vuoden aikana hän pelasi hyvin ahkerasti kansainvälisissä ja intialaisissa turnauksissa ja teki kansainvälisen mestarin arvonimeen vaadittavat kolme tulosta ja sitten kolme tulosta suurmestarin arvoon, nostaen samalla elo-lukuaan 2322:sta 2500:aan. Vuonna 2019 hänestä tuli historian toiseksi nuorin suurmestarin arvonimen saanut pelaaja 12 vuoden, 7 kuukauden ja 17 päivän ikäisenä. Hän jäi vanhasta Sergei Karjakinin ennätyksestä 19 päivää, mutta löi maanmiehensä, Rameshbabu Praggnanandhaan Intian-ennätyksen edellisvuodelta. Hän oli silloin Intian 60. suurmestari. Kehitykseen vaikutti ahkera kilpailuosallistuminen: Gukesh pelasi 16 kuukauden aikana 276 peliä ja 30:stä turnauksesta, joissa hän pelasi, 10:ssä hänen vahvuuslukunsa kärsi. Kilpailemista auttoivat noin 7 000 dollarin apurahat sekä hänen koulultaan, että IT-yritys Microsenseltä. Fiden vuoden 2022 elokuun listalla Gukesh nousi nuorten kakkoseksi. 
Vuonna 2023 Gukesh tuli toiseksi Fide Circuit -turnaussarjassa. Voittaja Fabiano Caruanalla oli jo maailmancupin kolmannen sijan ansiosta osallistumisoikeus seuraavan vuoden ehdokasturnaukseen, joten Gukesh sai seuraavaksi sijoittuneena myös paikan. Vuoden 2024 huhtikuussa Kanadan Torontossa pelattuun ehdokasturnaukseen Gukesh osallistui 17-vuotiaana, nuorimpana sitten Bobby Fischerin, joka 16-vuotiaana osallistui vuonna 1959 Jugoslaviassa pelattuun ehdokasturnaukseen, ja norjalaisen Magnus Carlsenin, joka Gukeshin lailla oli 17-vuotias Elistassa vuonna 2007. Gukesh voitti ehdokasturnauksen kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana, puolen pisteen erolla Hikaru Nakamuraan, Jan Nepomnjaštšiin ja Fabiano Caruanaan. Hän haastoi kiinalaisen Ding Lirenin MM-ottelussa vuonna 2024. Gukesh voitti ottelun, ja näin hänestä tuli historian nuorin shakin maailmanmestari.
Yksityiselämä.
Gukeshin äiti on mikrobiologi ja isä kirurgi ja harrastelijashakinpelaaja. Pojan alettua kiertää ahkerasti kilpailuja hänen isänsä vähensi töitään ja yleensä seurasi häntä kilpailumatkoille.
Kuka on Harry Kellerman?

Kuka on Harry Kellerman? ("Who Is Harry Kellerman and Why Is He Saying Those Terrible Things about Me?") on Ulu Grosbardin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 1971. Sen pääosia näyttelevät Dustin Hoffman, Jack Warden ja Barbara Harris, joka sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Musiikin on tehnyt Shel Silverstein, joka myös esiintyy elokuvassa yhtyeensä Dr. Hook &amp; The Medicine Show mukana.
Juoni.
Aikoinaan menestynyt mutta nyttemmin ikääntynyt ja itsetuhoinen rockmuusikko ja hitintekijä Georgie (Hoffman) hoitaa itseään kuntoon psykiatrin (Warden) sohvalla. Hän asuu yksin kolmikerroksisessa, futuristisesti sisustetussa kattohuoneistossaan Manhattanin General Motors Buildingin huipulla ja soittelee entisille naisystävilleen miehenä nimeltä Harry Kellerman, joka muka paljastaa heille kiusallisia asioita poptähti Georgiesta. Tajunnanvirtaa muistuttava elokuva seuraa yhtä vuorokautta tähden elämässä, mutta palaa takaumin myös Georgien nuoruuteen. Avoimeksi jäävässä loppukohtauksessa Georgie lentää yksityiskoneellaan kohti Manhattanin rakennuksia, mutta kuva leikataan hiihtorinteeseen, jossa hän laskettelee tyytyväisenä psykiatrinsa kanssa.
Vastaanotto.
Elokuva sai aikalaiskriitikoilta vaihtelevia arvioita. Sitä pidettiin rakenteeltaan ja pyrkimyksiltään sekavana, mutta esimerkiksi "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi näki sen kuitenkin mielenkiintoisena kokeiluna. "Chicago Sun-Timesin" Roger Ebertiä kiusasi elokuvan Hollywoodille tyypillinen köykäinen tapa suhtautua itsemurha-ajatuksiin tarinassa, joka toisaalta kuvaa ironisoiden Burt Bacharachin tai Rod McKuenin kaltaista viihdemaailman supermenestyjää.
Vertain

Vertain on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Cambrain kaupungista itään.
Saint-Pierren kirkon rakennutti vuonna 1629 Vertainin herra kreivi Philippe de Rubempré. Hänet haudattiin kirkkoon vuonna 1639, ja hänen muistolaatta sijaitsee kuorin edessä. Vanhasta kappelista peräisin oleva alttaritaulu on vuodelta 1465, sekä mustasta marmorista veistetty kasteallas on peräisin vuodelta 1704. Vuoden 1850 tulipalon jälkeen kirkon laiva rakennettiin uudelleen, ja se on tyyliltään uusgoottilainen.
Urheilu.
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Saint-Martin-sur-Écaillon-Vertain osuuden pituus on 2 300 metriä.
Sally-Anne Jones

Sally-Anne Frances Jones (17. marraskuuta 1968 Greenwich, Lontoo – kesäkuu 2017 Syyria) oli brittiläinen jihadisti. Syyriassa oleskelunsa aikana hänestä käytettiin nimiä Umm Hussein al-Britaniyah ja Sakinah Hussein. 
Elämä.
Jones sai katolisen kasvatuksen. Hän toimi punkyhtyeessä ja vietti aikaansa huumepiireissä ennen kääntymistään islamiin. Isossa-Britanniassa asuessaan Jones muutti Lontoon Greenwichistä Chathamiin. Sieltä hän matkusti Syyriaan vuonna 2013 ja liittyi Isis-terroristijärjestöön. Hän otti mukaansa 9-vuotiaan poikansa. Jones oli naimisissa birminghamilaisen jihadisti, hakkeri Junaid Hussainin kanssa, kunnes tämä tapettiin vuonna 2015.
Jonesin tehtävä Isiksessä oli länsimaalaisten tyttöjen värvääminen järjestöön. Hän välitti käytännön neuvoa Syyriaan matkustamiseksi, levitti ohjeita pommien rakentamiseksi ja kannusti ihmisiä suorittamaan terrori-iskuja Isossa-Britanniassa. Jones kuvattiin usein aseistautuneena, ja hän tuotti verkkoon brittiläisiin kristittyihin kohdistettuja uhkauksia. Jonesilla ei ollut sotilaskoulutusta. Häntä ei pidetty tärkeänä taistelijana, mutta hänellä oli merkittävä propagandistinen arvo. Jonesin väitettiin johtaneen naispuolisten sotilaiden yksiköitä taisteluissa, mutta tästä ei ole näyttöä. Miehensä kuoleman jälkeen hänestä käytettiin tiedotusvälineissä nimitystä "the white widow" (valkoinen leski), jolla on tosin viitattu myös Samantha Lewthwaiteen. Jones joutui Yhdistyneiden kansakuntien pakotteiden alaiseksi. Pakotteiden myötä hänet asetettiin matkustuskieltoon ja hänen varansa jäädytettiin.
Jones sai surmansa Yhdysvaltain ilmavoimien suorittamassa drooni-iskussa lähellä Syyrian ja Irakin rajaa kesäkuussa 2017. Jäi epäselväksi, kuoliko iskussa myös hänen poikansa. Ennen Jonesin kuolemaa koskenutta uutisointia viimeinen havainto hänestä oli tehty pakenemassa Raqqasta kohti Mayadiniä.
Kirgisian futsalmaajoukkue

Kirgisian miesten futsalmaajoukkue edustaa Kirgisiaa kansainvälisissä futsalkilpailuissa, ja sitä hallinnoi Kirgisian jalkapalloliitto.
Kirgisia ei ole vielä osallistunut jalkapallon MM-kisoihin. Sen lähin yritys tapahtui vuonna 2016, kun se oli voittanut Japanin, mutta hävisi sitten Australialle vuoden 2016 Aasian-mestaruuskilpailujen viidennen sijan.
Saint-Martin-sur-Écaillon

Saint-Martin-sur-Écaillon on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Écaillonjoen varrella, noin 24 kilometriä Cambrain kaupungista itään.
Kylä on muodostunut Saint-Martinin, eli Martinus Toursilaisen kunniaksi rakennetun kirkon ympärille. Useiden vuosisatojen ajan kylän alueelta on louhittu hiekkakiveä. Louhokset työllistivät noin 150 henkilöä. Esiintymä on tällä hetkellä käytetty loppuun, mutta hiekkakiveä löytyy vielä pienempiä määriä 6-7 metrin syvyydestä.
Urheilu.
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Saint-Martin-sur-Écaillon-Vertain osuuden pituus on 2 300 metriä.
Natalija Obrenović

Natalija Obrenović serbiaksi Наталија Обреновић, syntyjään Keshko (14. toukokuuta 1859 Firenze - 8. toukokuuta 1941 Saint- Denis) oli Serbian prinsessa vuosina 1875- 1882 ja Serbian kuningatar vuosina 1882- 1889. Hän oli nuoruudessaan tunnustettu kaunotar ja häntä pidettiin aikansa Euroopan kauneimpana kuningattarena. 
Elämänvaiheita.
Natalija Keshko syntyi Firenzessä, missä hänen tuberkuloosia sairastanut äitinsä oli hoitamassa terveyttään. Äiti kuului moldovalaiseen aatelissukuun ja isä oli venäläinen upseeri. Isä kuoli vuonna 1865 ja äiti vuonna 1874, minkä jälkee Natialia ja nuoremmat sisarukset kasvoivat äitinsä sisaren luona. Kasvattivanhemmat lähettivät hänet Pariisiin opiskelemaan aatelistyttöjen sisäoppilaitokseen. 
Vuonna 1875 16- vuotias Natalija avioitui Belgradissa 21- vuotiaan Milan Obrenovićin kanssa. Natalijasta ja Milanista tuli Serbian ensimmäinen kuningaspari, edeltäjät olivat olleet ruhtinaita. Pariskunta sai kaksi poikaa, joista vanhempi, Aleksanteri eli aikuiseksi ja peri isänsä kuninkuuden. 
Avioliitosta ei muodostunut onnellista. Milanilla oli syrjähyppyjä ja puolisot kiistelivät politiikasta. Milan halusi tukeutua ulkopolitiikassaan Itävalta-Unkariin ja Natalija halusi maan liittoutuvan Venäjän kanssa. Pariskunta muutti erilleen vuonna 1886 ja otti avioeron vuonna 1888. Julkisuudessa Natalija sanoi olevansa yhä naimisissa miehensä kanssa ja yhä Serbian kuningatar. Hän lähti maasta ja otti poikansa Aleksanterin mukanaan. 
Milan sai kuitenkin Aleksanterin huoltajuuden ja nyt Natalija erosi pojastaan. Milan luopui kruunusta yllättäen vuonna 1889 ja Aleksanteri nimitettiin kuninkaaksi , mutta holhoohojahallituksen alaisuuteen. Natalija asui Ranskassa, enimmäkseen Biarritzissa. Hän vieraili Serbiassa vuonna 1895 ja palasi maahan vuonna 1897, samana vuonna kuin ulkomailla oleskellut Milan. Täträ ennen pariskunta oli tehnyt sovinnon ja mennyt uudelleen naimisiin. 
Uusia perhehuolia ilmaantui vuonna 1900 pojan avioliiton vuoksi. Hänen poikansa halusi solmia vastoin äitinsä tahtoa avioliiton 36- vuotiaan hovineidon, Draga Mašinin kanssa. Mašin oli Natalian hovineito ja Aleksanteria 12 vuotta vanhempi. Myös isä ja maan johtavat poliitikot vastustivat liittoa. Pojan oli tarkoitus mennä vihille saksalaisen prinsessan Alexandra Karoline von Schaumburg-Lippen kanssa. Poika piti päänsä ja karkotti vanhempansa maasta. 
Natalia muutti Pariisiin ja Milan Wieniin, missä kuoli vuonna 1901. Hän etsi lohtua uskonnosta ja kääntyi roomalaiskatolisuuteen. Hän ei vuoden 1902 jälkeen palannut Serbiaan ja antoi määräyksen, että hänen omaisuutensa menee Belgradin yliopistolle ja Serbian luostareille eikä pojalle. 
Serbiassa tapahtui vuonna 1903 vallankaappaus, jossa joukko armeijan upseereita kaappasi vallan ja asetti hallitsijoiksi kilpailevan Karađorđevićin perheen. Aleksanteri puolisoineen murhattiin . Järkyttävien tapausten jälkeen Natalija oli viimeinen Obrenovićin suvun jäsen. Kaikesta huolimatta hän keräsi ensimmäisen maailmansodan aikana avustuksia Serbialle. 
Sodan jälkeen Natalija eli nunnana, mikä herätti huomiota Euroopan lehdistössä.
Rod McKuen

Rodney Marvin ”Rod” McKuen [mə'kjuːən] (29. huhtikuuta 1933 Oakland, Kalifornia – 29. tammikuuta 2015 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen bestseller-kirjailija, laulaja-lauluntekijä sekä taide- ja elokuvamusiikin säveltäjä. Häntä pidetään Yhdysvaltojen kaikkien aikojen eniten myytynä runoilijana. Hänen kirjojaan on myyty yli 60 miljoonaa ja äänilevyjä yli 100 miljoonaa kappaletta, ja useana vuonna hän esiintyi täydelle Carnegie Hall -yleisölle syntymäpäivänään. 
Vuonna 1970 McKuenin teokset toivat nelisen prosenttia suuren Random House -kustantamon myynnistä. Kriitikot olivat kuitenkin penseitä pinnallisena pitämälleen McKuenin runoudelle. "Newsweek"-lehti kutsui McKuenia ”kitschin kuninkaaksi” ja tv-juontaja Dick Cavett ”Amerikan ymmärretyimmäksi runoilijaksi”.
McKuen oli kahdesti Oscar-ehdokkaana ja seitsemän kertaa Grammy-ehdokkaana. Hän voitti Grammyn vuonna 1968 spoken word -runolevytyksestään "Lonesome Cities" ja Golden Globen vuonna 1970 laulustaan ”Jean”. McKuenin ensimmäinen musiikillinen menestys oli twist-muotitanssin innoittama renkutus ”Oliver Twist” (1961). Muita tunnettuja McKuen-lauluja ovat "Tenavat"-animaatioon kirjoitettu ”A Boy Named Charlie Brown” (1969) sekä belgialaisen Jacques Brelin chansoneista tehdyt englanninkieliset versiot, kuten ”If You Go Away” (”Ne me quitte pas”) ja ”Seasons in the Sun” (”Le Moribond”). McKuen ystävystyi Jacques Brelin kanssa asuessaan 1960-luvulla Pariisissa.
San Franciscon liepeillä Oaklandissa ja myöhemmin Nevadassa yksinhuoltajaäidin poikana varttunut Rod McKuen karkasi kotoaan 11-vuotiaana isäpuolensa väkivaltaisuuden vuoksi. Oikeaa isäänsä hän ei tuntenut. Hän työskenteli kertomansa mukaan muun muassa rodeo-cowboyna, metsätöissä, poikaprostituoituna ja tiskijukkana. Korean sodassa hän käsikirjoitti vihollisjoukoille tarkoitettua radiopropagandamateriaalia ja väitti keksineensä tuolloin fraasin ”make love, not war”, josta tuli myöhemmin hippiliikkeen tunnuslause. McKuen opittiin kuitenkin tuntemaan melkoisena sepittäjänä erityisesti omien elämänvaiheidensa suhteen.
Ollessaan työssä Oaklandin KROW-radioasemalla McKuen alkoi lukea suorissa radiolähetyksissä itse kirjoittamiaan helppotajuisia runoja. Hän oli 1950-luvun alussa myös ensimmäisiä omalla nimellään esiintyneitä San Franciscon alueen homoaktiiveja, joka oli mukana muun muassa varhaisessa Mattachine Societyssa lähes 20 vuotta ennen Stonewallin mellakoita. Vuonna 1954 hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa "And Autumn Came". Hänen muita kirjojaan ovat "Stanyan Street and Other Sorrows" (1966) ja omaelämäkerrallinen "Finding My Father" (1976).
McKuen sai vuonna 1975 oman tähden Hollywood Walk of Famelle.
Hanna Ankka

Hanna Ankka on walesilainen Elke ja Jack Counsellin ideoima stop-motion-animaatiosarja.
Hanna Ankka auttaa yhdessä poikansa Fransun kanssa apua tarvitsevia eläinlapsia erilaisissa pulmissa. Sarja käsittelee esikouluikäisten katsojien kohtaamia ongelmia.
Suomenkieliset äänet.
&lt;br&gt;
Folkodiini

Folkodiini on morfinaanialkaloidi, jolla on 3-asemassa 2-morfolinoetyyliryhmä. Sen kemiallinen kaava on C23H30N2O4 ja jonka moolimassa on 398.5 grammaa moolia kohden.
Folkodiinia on käytetty lääkkeenä kuivaan yskään 1950-luvulta lähtien. Vuonna 2022 se oli käytössä seitsemässä Euroopan unionin jäsenvaltiossa.
Vuonna 2021 Länsi-Australiassa julkaistiin tutkimus, jonka mukaan folkodiinista oli vaarana saada anafylaksia liittyen neuromuskulaarisiin lääkkeisiin. Vuonna 2022 todettiin folkodiinin ja neuromuskulaaristen salpaajien aiheuttamien anafylaktisten reaktioiden välillä olevan merkittävä yhteys. Tästä johtuen EMA ilmoitti joulukuussa 2022, että folkodiinia sisältävät lääkkeet vedetään pois marrkinoilta Euroopan unionin alueella.
Uzbekistanin futsalmaajoukkue

Uzbekistanin miesten futsalmaajoukkuetta hallinnoi Uzbekistanin jalkapalloliitto, Uzbekistanin futsalin hallintoelin, ja se edustaa maata kansainvälisissä futsalkilpailuissa, kuten MM-kisoissa ja Aasian-mestaruuskilpailuissa. Uzbekistan isännöi vuoden 2024 futsalin MM-kisoja, mikä on ensimmäinen kerta, kun Uzbekistan on koskaan isännöinyt FIFA-turnausta. Maajoukkueen päävalmentaja on Bahodir Axmadov, apuvalmentaja Nodir Elibayev, maalivahtivalmentaja Karlos Corona Suarez, fyysinen valmentaja Arcaitez Sisniega Gomez.
Black Hornet

Black Hornet PD-100 on asevoimien käyttöön Norjassa kehitetty mikrokokoinen drooni, joka on maailman pienin. Se auttaa tilannekuvan muodostamisessa ja se pääsee äänettömästi vaikeakulkuisiin paikkoihin, rakennuksiin, kellareihin ja bunkkereihin. Se soveltuu taisteluun rakennetussa ympäristössä. Lentonopeus on noin 21 kilometriä tunnissa. Laitetta ohjataan konsolilla, johon tulee droonin reaaliaikainen kuva. Se ei tallenna materiaalia siltä varalta että se joutuu vihollisen käsiin. Laitteen lentoaika on noin 25 minuuttia ja toimintasäde on noin 2 kilometriä. Laite on varustettu kolmella yökameralla, jotka mahdollistavat toiminnan myös yöllä. Laiteen paino kuljetuslaukussa on noin 1 kg.
Laitetta käyttävät esimerkiksi seuraavat maat:
Yhdistynyt kuningaskunta ja Norja ovat toimittaneet Black Hornet -drooneja Ukrainaan. Lisäksi drooneja ollut käytössä Afganistanissa.
Tonstad

Tonstad on taajama Sirdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 880 vuonna 2023.
Vuosina 1903–1960 Tonstad oli itsenäinen kunta.
Tonstadin kirkko

Tonstadin kirkko () on Sirdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1852.
Lunden kirkko (Sirdal)

Lunden kirkko () on Sirdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
Ruth Lillegraven

Ruth Lillegraven (s. 21. lokakuuta 1978 Granvin) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma "Store stygge dikt" ilmestyi vuonna 2005. Runojen lisäksi hän on julkaissut romaaneja ja lastenkirjoja.
Georg Gustaf Wrangel af Adinal

Georg Gustaf Wrangel (1728–1795) oli Adinalin vapaaherra, sotilas ja virkamies. Hänen isänsä oli Carl Henrik Wrangel. Hän toimi sotilaana, muun muassa jonkin aikaa Ranskan palveluksessa. Hän oli vuodesta 1775 Västerbottenin maaherra ja niin sanotun paloviinajohtokunnan jäsen. Hänet tunnettiin nimellä viina-Wrangel, ja hän opasti kuningas Kustaa III:ta paloviinan valmistuksen järjestämisessä. Hän ehdotti kuninkaalle, että perustettaisiin isoja kruununpolttimolta, jotka kuitenkaan eivät osoittautuneet hyväksi ratkaisuksi. Johan Liljencrantz oli esittänyt pieniä vuokralle annettavia polttimoita. Wrangelista tuli 1781 Halmstadin läänin maaherra, ja 1789–1792 hän oli Ruotsin lähettiläänä Italian hoveissa.
Candace Pert

Candace Pert (o.s. Beebe, 26. kesäkuuta 1946 New York, New York – 12. syyskuuta 2013 Potomac, Maryland) oli yhdysvaltalainen neurotieteilijä ja farmakologi. Hän työskenteli 1970-luvulla opioidireseptorit löytäneessä tutkimusryhmässä Johns Hopkinsin yliopistossa ja jatkoi reseptoritutkimuksiaan myöhemmin National Institute of Mental Healthissa. Uransa aikana Pert julkaisi yli 250 tieteellistä artikkelia peptideistä. Hän oli myös tunnettu uskomuslääkinnän kannattaja.
Pert suoritti tutkinnon biologiasta Bryn Mawr Collegessa ja väitteli farmakologian tohtoriksi Johns Hopkinsin yliopistosta. Hän oli kiinnostunut myös psykologiasta, mutta päätyi alalle, jossa sai tutkia käyttäytymisen biokemiallista puolta.
Monica Isakstuen

Monica Isakstuen (s. 19. lokakuuta 1976) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma "Sånn, borte" ilmestyi vuonna 2008. Isakstuenin kirjoja on käännetty useille kielille.
Daniela Pejšová

Daniela Pejšová (s. 14. elokuuta 2002 Teplice) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on saavuttanut Tšekin maajoukkueen pelaajana kaksi MM-pronssia.
Pejšová edusti kotimaassaan Roudnice nad Labemia. Hän siirtyi pelaamaan Ruotsiin vuonna 2018. Hän edusti Modo Hockeyta kausina 2018–2022 ja Luleåta kaudesta 2022–2023 alkaen. Hän voitti Luleåssa Ruotsin mestaruuden kausilla 2022–2023 ja 2023–2024.
Pejšová pelasi Tšekin alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa vuosien 2018, 2019 ja 2020 MM-kilpailuissa. Hän on pelannut Tšekin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 talviolympialaisissa ja viisissä MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021–2024. Hän saavutti MM-pronssia vuosina 2022 ja 2023. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja parhaaksi puolustajaksi. Vuonna 2023 kilpailluissa talviuniversiadeissa hän saavutti pronssia.
Torill Eide

Torill Eide (salanimeltään T. Smith-Simonsen; s. 24. helmikuuta 1950) on norjalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hänen esikoisteoksensa, nuorisoromaani "Ville så gjerne fortelle om sommeren..." ilmestyi vuonna 1978.
Colleen Ballinger

Colleen Mae Ballinger (s. 21. marraskuuta 1986) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja laulaja-lauluntekijä. Hän parodioi Miranda Sings -hahmon kautta tyttöä, joka luulee osaavansa laulaa. Hän on tehnyt videoblogeja ja kirjoittanut kirjoja.
Ura.
Ballinger aloitti Youtube-kanavan "Miranda Sings" vuonna 2008. Hän teki kanavalle videoita, joissa hän näytteli Miranda Sings -hahmoa, joka on huono laulaja mutta ei itse tiedä sitä. Videot saivat huomiota, ja nykyään kanavalla on yli miljoona tilaajaa. Ballinger näytteli hahmoa myöhemmin Netflix-komediasarjassaan "Haters Back Off!", jonka hän itse käsikirjoitti. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta.
Ballinger on pitänyt kiertueita esiintyen Miranda-hahmona. No Offense -kiertue tapahtui vuonna 2018.
Ballinger on kirjoittanut kaksi kirjaa, "Selp-Helf" (2015) ja "My Diahhre" (2018) joista tuli "New York Timesin" bestsellereitä. Kirjat on kirjoitettu Miranda-hahmon näkökulmasta.
Henkilökohtainen elämä.
Ballinger on perheenäiti, ja hän on avoimesti kertonut perhe-elämästään sosiaalisessa mediassa. 
Ballinger tapasi ensimmäisen miehensä Joshua Evansin vuonna 2009 YouTuben kautta. Pari oli naimisissa yhden vuoden (2015–2016).
Ballingerin nykyinen aviomies Erik Stocklin näytteli "Haters Back Off!" sarjassa. Vuonna 2018 pari meni kihloihin, ja Ballinger kertoi olevansa raskaana. Ballinger ja Stocklin saivat kaksoset vuonna 2021. 
Kritiikki.
Ballinger alkoi saada kritiikkiä toistuvasti vuonna 2023, kun youtubettaja Adam McIntyre puhui sosiaalisessa mediassa avoimesti kokemuksistaan Ballingerin perustamassa viestittelyryhmässä. Ballinger oli myöntänyt jo aiemmin lähettäneensä esimerkiksi alusvaatteita alaikäiselle fanilleen. Vuosina 2023–2024 väitteitä Ballingerista esittivät muutkin ryhmään kuuluneet nuoret, mutta Ballinger kiisti väitteet videollaan "Hi."
Ballinger on sittemmin saanut kritiikkiä myös "Haters Back Off!" -sarjastaan, sillä Ballinger oli muiden sarjaa työstävien mukaan käyttäytynyt sopimattomasti ja jopa rasistisesti kuvauksissa.
Mimosa Pale

Mimosa Pale (s. 1980) on suomalainen performanssitaiteilija ja kuvanveistäjä. Pale tekee installaatioita, videoita sekä performansseja. Pale on myös sahansoiton suomenmestari vuodelta 2008. Lisäksi hän on toiminut 2010-luvun alussa hattukauppiaana Berliinissä ja Helsingissä.
Palen teokset ovat yhdistelmä kuvanveistoa ja performanssia, johon kuuluu vuorovaikutusta yleisön kanssa. Niissä on usein myös karnevalistisuutta ja humoristisuutta. Paikkana voi olla niin katu, kirkko tai kabaree kuin galleria.
Vuonna 2007 huomiota herätti Palen teos "Mobile Female Monument". Jättikokoinen naisen sukuelin oli pyörien päällä ja Pale kuljetti sitä pitkin kaupungin keskustaa Helsinki Design Weekin aikana.
Silikonista ja vaahtomuovista tehty teos näytti takaapäin monumentaaliselta nenältä. Kadulla nähty teos kuljetuksineen oli osa Kuvataideakatemian lopputyönäyttelyä. Pale siirsi veistoksen Sörnäisistä Tennispalatsin näyttelyyn kolmesti viikossa puolen päivän aikaan. "Mobile Female Monument" sai "Vuoden esteettinen teko" -palkinnon myöhemmin samana vuonna. Palkinnon myöntäneen Suomen estetiikan seuran mukaan teos haastoi kuvanveiston maskuliinisia perinteitä ja se on provokatiivisuudesta huolimatta puheenvuoro syntymisen kauneudesta.
Palelta on ollut esillä myös rinta-aiheinen "Maternal Bio Power Plant" -teos Käsitekesä-tapahtumassa Kokemäellä vuonna 2014.
Lannasta syntynyttä 2,5 metriä korkeaa ja 10 metrin levyistä teosta tehtiin kuukauden verran kaivurien, assistenttien ja lihasvoiman avulla.
Liv Marie Austrem

Liv Marie Austrem (s. 20. tammikuuta 1947 Vågå) on norjalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hänen esikoisteoksensa "Vikagjengen" ilmestyi vuonna 1985.
Apollonios Kitionlainen

Apollonios Kitionlainen (, ; n. 1. vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Kitionista Kyprokselta. Hän opiskeli lääketiedettä Aleksandriassa Zopyroksen oppilaana. Apollonios on varhaisin Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kommentaattori, jonka teoksia on säilynyt nykyaikaan.
Teokset.
Ainoa Apolloniokselta säilynyt teos on kommentaari "Corpus Hippocraticumiin" kuuluvaan teokseen "Nivelistä" (; "De articulis"). Se on omistettu jollekin Ptolemaios-nimiselle ptolemaiosten hallitsijasuvun jäsenelle, oletettavasti Kyproksen kuninkaalle Ptolemaiokselle, joka oli Ptolemaios XII:n nuorempi veli, ja jonka Cicero mainitsee usein.
Teoksen osien "editio princeps" oli Antonio Cocchiin teoksessa "Discorso dell' Anatomia" (Firenze, 1745, 4to.), ja osia oli myös hänen teoksessaan "Graecorum chirurgici libri" (Firenze, 1754, fol.). Koko teos painettiin ensimmäisen kerran Friedrich Reinhold Dietzin teoksessa "Scholia in Hippocratem et Galenum" (Regimontii Prussorum, 1834, 8vo.). Korjatun laitoksen sekä latinankielisen käännöksen julkaisi Karl Gottlob Kühn (Leipzig, 1837, 4to.).
Ragnhild Jepsen

Ragnhild Jepsen (s. 4. marraskuuta 1969) on norjalainen teologi ja Bjørgvinin hiippakunnan piispa vuodesta 2023. Jepsen on kotoisin Ålin kunnasta.
Artemidoros Kapiton

Artemidoros Kapiton (, ; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen lääkäri ja grammaatikko, joka tunnetaan Hippokrateen nimiin laitettujen teosten toimittajana.
Elämä.
Artemidoros toimi Roomassa keisari Hadrianuksen aikana eli noin vuosina 117–138. Hän oli sukua Dioskurideelle, joka toimitti myös Hippokrateen kirjoituksia. Galenos mainitsee Artemidoroksen usein.
Artemidoros Kapiton saattaa olla sama henkilö, johon viitataan antiikin ja keskiajan lähteissä vain nimellä Kapiton (, lat. "Capito"), mutta tämä on epäselvää. Kapiton eli todennäköisesti ensimmäisellä vuosisadalla tai 100-luvulla, ja vaikuttaa kiinnittäneen erityistä huomiota silmäsairauksiin. Galenos ja Aetios Amidalainen lainaavat hänen ohjeitaan.
Teokset.
Artemidoros julkaisi kootun laitoksen Hippokrateen nimiin laitetuista teoksista. Galenos sanoo, että se oli hyvin arvostettu hänen aikanaan, ja että Artemidoroksen omana aikana se oli suuresti Hadrianuksen arvostama. Artemidorosta syytettiin kuitenkin siitä, että hän teki hippokraattiseen tekstiin huomattavia muutoksia ja muutti vanhoja lukutapoja uudenaikaistaessaan kieliasua.
Euryfon

Euryfon (; ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Knidoksesta Kaariasta.
Elämä.
Euryfon syntyi oletettavasti 400-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla, sillä Soranos Efesoslainen sanoo hänen olleen Hippokrateen aikalainen mutta tätä vanhempi. Soranos kertoo myös, että Euryfon ja Hippokrates olisi kerran kutsuttu Makedoniaan Perdikkas II:n hoviin hoitamaan häntä, mutta kyseinen kertomus on mahdollisesti keksitty tai ainakin Hippokrateesta kerrottuna epäperäinen. Komediakirjailija Platon mainitsee Euryfonin eräässä Galenoksen kautta säilyneessä katkelmassa.
Teokset.
Euryfon kirjoitti ilmeisesti useita lääketieteen alan teoksia, mutta yhtään niistä ei tiedetä täydellä varmuudella. Teoksiin saattavat lukeutua seuraavat:
Galenos sanoo myös, että Euryfonia pidettiin useiden Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelmaan "Corpus Hippocraticumiin" luettujen tutkielmien kirjoittajana; näitä ovat:
Myös seuraavia hippokraattisia teoksia on ehdotettu hänen kirjoittamikseen:
Euryfonin teoksista ei ole säilynyt nykyaikaan muuta kuin katkelmia, elleivät sitten yllä mainitut hippokraattiset teokset todella ole hänen kirjoittamiaan. Eräästä Caelius Aurelianuksen kohdasta voidaan päätellä, että Euryfon oli tietoinen valtimoiden ja laskimoiden välisestä erosta, ja myös katsoi aivan oikein, että valtimoissa oli verta.
Herodikos

Herodikos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin: