tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Islannin ilmatieteen laitos

Islannin ilmatieteen laitos (, , lyhennys IMO) on Islannissa toimiva valtiollinen geofysikaalisen ympäristön seuranta- ja tutkimuslaitos. Hallinnollisesti se on Islannin ympäristö- ja luonnonvaraministeriön alaisuudessa. IMO toimii maansa edustajana esimerkiksi Maailman ilmatieteen järjestössä (WMO). Laitoksen vuosibudjetti on noin 2,5 miljardia Islannin kruunua (ISK, eli noin 16,7 milj. EUR). 
Laitoksella on noin 130-140 työntekijää, jotka ovat 80-prosenttisesti yliopistotutkinnon suorittaneita. Viidennes on suorittanut tohtoritutkinnon. Miehiä on noin kaksi kolmasosaa ja naisia kolmasosa. Lisäksi noin 80 henkilöä työskentelee havainto- ja mittausasemilla.
Islannin ilmatieteen laitoksen keskeistä työtä on geofysikaalinen havainto-, analysointi-, ennustus-, neuvonta- ja varoitustoiminta. Mikäli on mahdollista, IMO antaa myös luonnon prosesseihin ja -mullistuksiin liittyviä varoituksia ja tekee näitä koskevia ennustuksia. Laitos antaa yleisölle ja lentoliikenteelle suunnattuja varoituksia uhkaavista luonnonriskeistä, kuten tulivuorten tuhkasta, voimakkaista sääilmiöistä ja tulvimisesta. Laitoksen tutkimustoiminta paneutuu erityisesti ilmatieteen, hydrologian, glasiologian, ilmastotieteen, seismologian ja vulkanologian teemoihin. Laitos kerää ja tallettaa mittaustietoa ja tietämystä luonnon pitkäkestoisesta kehityksestä esimerkiksi ilmastoon, jäätiköihin, maankuoren liikkeisiin ja muihin geofysikaalisiin ympäristöteemoihin liittyen.
Islannin maa- ja merialueiden seurannan ohella Islannin ilmatieteen laitos vastaa ilmailusään seurannasta ja ennusteista Islannissa sekä Pohjois-Atlantilla laitoksen vastuulle kuuluvalla Reykjavikin lentotiedotusalueella (Reykjavik FIR/CTA). Esimerkiksi useat Pohjois-Euroopan ja Pohjois-Amerikan väliset reittilennot kulkevat tämän alueen kautta.
Hunga Tongan tulivuorenpurkaus 2022

Hunga Tongan tulivuorenpurkaus oli merkittävä vulkaaninen tapahtuma tammikuussa 2022 Haʻapain saariryhmässä Tongassa, Tyynellä valtamerellä.
Merenalainen tulivuori purkautui 64 kilometrin päässä Tongan pääkaupungista Nukuʻalofasta. Purkaus aiheutti yli metrin korkuisen tsunamin pääkaupungissa mutta jopa 17 metriä korkeat aallot saaren länsiosan niemellä. Asumattomalle Tofuan saarelle iskivät jopa 45 m korkeat tsunami-aallot.
Tapahtumassa voitiin erottaa neljä erillistä purkausta, joista voimakkain 15. tammikuuta syöksi tuhkaa ja laavaa yli 20 kilometrin korkeuteen. Se oli voimakkain purkaus yli 30 vuoteen. Uusi purkaus tapahtui 17. tammikuuta.
Ennen purkausta Hunga Tonga–Hunga Haʻapain tulivuori oli merenpohjassa kahden saaren, Hunga Tongan ja Hunga Haʻapain välissä. Se on purkautunut 2009 ja 2015. Vuoden 2015 purkaus yhdisti kaksoissaaret toisiinsa. Vuoden 2022 purkausarja alkoi jo joulukuun 2021 puolella. Suuret tulivuorenpurkaukset voivat vaikuttaa ilmastoon globaalisti, mutta satelliittihavainoista voitiin arvioida, että Hunga Tongan stratosfääriin puskema rikkidioksidin määrä oli niin pieni, ettei se aiheuta merkittävää viilenemistä. Lisäksi vedenalainen purkaus nosti ilmakehään 50 miljoonaa tonnia vesihöyryä, mikä lisäsi sen määrää ilmakehässä 5 %. Tämän arvioidaan johtavan stratosfäärin lämpötilojen laskuun ja pintalämpötilan nousuun. Stratosfäärin vesihöyryn lisääntyminen laski maalis-huhtikuussa keski-stratosfäärin lämpötilaa noin 4° C johtuen lisääntyneestä infrapuna-alueen heijastumisesta avaruuteen.
Lisäksi purkaus on mahdollisesti suurentanut otsonikatoa Etelämantereen yllä, sillä stratosfäärin pilvet mahdollistavat CFC-yhdisteiden reagoimisen.
Purkaus peitti Tongan 1–2 senttimetrin paksulla tuhkakerroksella, mikä vaikeuttaa vesi- ja ruokahuoltoa. Tietoliikennekaapeli Fidžin ja Tongan väliltä ilmeisesti katkesi, samoin monet paikalliset sähkö- ja puhelinlinjat, joten yhteydenpito toimi vain satelliittien varassa. Tuhkakerros esti myös pääsaaren lentokentän käyttämisen useiden päivien ajan.
Tervunjoki

Tervunjoki () on Venäjällä Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirissä virtaava 2,5 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkan Tervunlahteen.
Joen kulku.
Lyhyt Tervunjoki saa alkunsa Ihojärvestä ( ), jonka vedenpinta on 10,2 metriä mpy. Joen niska sijaitsee korkeiden mäkien välissä ja se virtaa korkeiden kalliomäkien välisessä laaksossa, joka on otettu kokonaan viljelyyn. Peltoalueen asutus kuuluu Tervun kylään. Laatokan luoteisrannat ovat pitkien ja sokkeloisten lahtien rikkomaa ja Tervunjoki katkaisee Tervuniemen, joka on yksi tällainen lahtien väliin jäävä niemi.
Valuma-alue.
Pääuoman kulku.
Tervunjoki on valuma-alueen pääuoman alin osuus, joka alkaa Ihojärvestä . Siihen laskee lännestä Ihojärven kylästä tuleva Ihojoki . Kylän länsiosassa sijaitsee mutka, jonka yläjuoksu tulee korkeiden mäkien välistä pohjoisesta päin. Siellä sijaitsee leveällä peltoalukealla Rokkalampi, jonka laskuoja yhtyy jokeen. Ihojoki alkaa Tervajärvestä ja pääuoma tulee Ihojokeen pohjoisesta. Joen nimi on yläjuoksulla Tuhrinjoki ainakin 7 kilometriä Tuhrinmäelle asti, mutta todennäköisesti yhteensä 16 kilometriä . Tuhrinmäen kohdalla kohtaavat ainakin Porhojoki lännestä, Poukkuoja idästä ja Mörkänänoja pohjoisesta, Marjanvaaran suunnasta tulevan joenuoman. Pääuomasta ei ole enää tämän jälkeen varmuutta, mutta vanhoista suomalaisista kartoista voi havaita Porhojoen olevan valuma-alueeltaan suurin. Porhojoki alkaa suolta, jonka vanha nimi oli Hovinsuo. Suo sijaitsee 80 metrin korkeudessa.
Pääuoman pituus on edellä kuvatun perusteella 2,6 kilometriä Ihojärvelle, jonka järvenselkä on 1,1 kilometriä pitkä . Ihojoki on 6,9 kilometriä pitkä, mutta pääuoma seuraa sitä 6,6 kilometriä , jolloin siihen yhtyy pohjoisesta 16 kilometriä pitkä Tuhrinjoki . Pääuoman pituudeksi tulee näin 26,3 kilometriä.
Valuma-alueen järviä.
Valuma-alueen suurin järvi on Tervajärvi (90 hehtaaria ).
Tina Bru

Tina Bru (s. 18. huhtikuuta 1986 Moss) on norjalainen oikeistopuolue Høyren poliitikko ja puolueensa toinen varapuheenjohtaja vuodesta 2020. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2013, ja hän toimi Solbergin hallituksessa öljy- ja energiaministerinä vuosina 2020–2021.
Tansanian ilmatieteen laitos

Tansanian ilmatieteen laitos (, , lyhennys TMA) on Tansanian Dar es Salaamista käsin johdettu valtiollinen virasto, joka toimii ilmatieteellisen ja ilmastotieteeseen liittyvän, havainnoinnin, tutkimuksen ja operatiivisten palvelutoiminnan parissa. Laitos toimii Maailman ilmatieteen järjestön (WMO) suuntaan Tansanian kansallisena ilmatieteellisenä ja hydrologisena palveluna.
Nykynimellään TMA on toiminut vuodesta 2019, mutta laitos jatkaa miltei samannimisen ilmatieteellisen laitoksen (Tanzania Meteorological Agency) ja sen edeltäjien toimintoja. Maan säähavaintojen teko alkoi Sansibarissa lokakuussa 1886. Toiminta laajeni mantereelle, jossa ensimmäiset sadeasemat olivat Bagamoyossa, Tangassa, Amanissa ja Bukobassa. Vuoteen 1929 mennessä ilmatieteellinen palvelutoiminta oli saatu jo operatiiviseksi Tansaniassa; siitä vastasi British Meteorological Services.
Laitoksen päätoimipiste sijaitsee pääkaupungissa Dar es Salaamissa.
Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos

Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos (, , tai , lyhennys NMA) on vuonna 1980 perustettu Etiopian kansallinen ilmatieteellinen laitos, jonka päätoimipaikka sijaitsee Addis Abebassa. Laitos toimii maan vesi-, kastelu- ja energiaministeriön alaisuudessa. Laitoksen palveluksessa on varsinaisesti runsas 800 henkilöä, jonka ohella NMA:lla on noin 400 sopimuspohjaista säähavainnontekijää.
NMA:lla palvelu- ja mittaustoiminta on jakautunut pitkin Etiopiaa. Laitoksella on 11 alueellista sääpalvelukeskusta. Mittauksia tehdään yli 1 200 perinteisellä sää-, ilmasto- tai sadeasemalla, 25 automaattisella asemalla, ylemmän ilmakehän havaintoasemalla (luotausasema) sekä maan lentoasemilla, joista osalla on automaattinen AWOS-sääasema. Vuoden 2021 lopussa julkaistun päivitetyn havaintoverkoston kehityssuunnitelman mukaan laitoksella oli tuolloin yhteensä 1 539 erilaista ilmatieteellistä mittausasemaa Etiopiassa. Suunnitelman mukaan havaintoverkkoa täydennetään ja ajantasaistetaan mittavasti 2020-luvulla.
Sääennustustoiminnassa eräänä keskeisenä työvälineenä laitoksella ovat numeeriset sääennusteet. NMA ajaa itse kahta kansainvälisesti tunnettua numeerista ennustemallia lyhytaikaiseen, lähimmän kolmen päivän sään ennustamiseen: viidennen sukupolven mesomittakaavan MM5-mallia (Mesoscale Modeling System) ja WRF-mallia (Weather Research and Forecast).
Kultasepät Narsakka

Kultasepät Narsakka Oy on suomalainen kultasepänalan perheyritys, jonka tuotantotilat ja showroom-myymälä sijaitsee Hämeenlinnassa Saaristenkadulla. Nykyisissä toimitiloissa yritys on toiminut vuodesta 2013 lähtien. Yrityksessä työskentelee tällä hetkellä 10 kultaseppää ja toiminnassa hyödynnetään perinteisten käsityömenetelmien lisäksi myös kultasepänalan muun muassa 3D-mallennusta. Yhteensä yritys työllistää 16 henkilöä.
Festive-timanttikorut on Kultasepät Narsakka Oy:n valmistama korumallisto.
Historia.
Yrityksen juuret sijoittuvat 1940-luvulle, jolloin Helge Narsakka aloitti kultasepän oppipoikana Tillanderin kultasepänverstaalla Helsingissä. Perustettuaan oman verstaan Helge opetti kultasepänammatin myös pojilleen Timolle ja Osmolle. Osmon kolme poikaa Mico, Thomas ja Joel Narsakka saivat jatkaa perinteikästä ammattia isänsä opissa.
Nykyään toimitusjohtajana toimii kolmannen polven kultaseppä Thomas Narsakka, jonka kaksi lasta Naomi Nurminen ja Elias Narsakka edustavat jo neljättä sukupolvea Kultasepät Narsakan perheyrityksessä.
Rasskazovkan metroasema

Rasskazovka () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018.
Marmorimehitähti

Marmorimehitähti ("Sempervivum marmoreum") on mehitähtiin kuuluva monivuotinen maksaruohokasvilaji. Sen mehilehtiruusukkeet ovat vihreitä tai koristelajikkeilla punertavia-punaisia. Kukat ovat punaraidallisia. Marmorimehitähti kasvaa alkuperäisenä Kaakkois- ja Itä-Euroopan vuoristoissa, Italiasta Ukrainaan. Suomessa laji on puutarhakarkulaisena harvinainen, mutta vakiintunut luontoon Uudellamaalla.
Scenery

Scenery on japanilaisen jazzpianistin Ryō Fukuin studioalbumi vuodelta 1976. Albumi oli Fukuin esikoisalbumi.
Kappaleet.
Lähde: 
Kokoonpano.
Lähde:
Lasku-uoma

Lasku-uoma (myös laskujoki, laskupuro, laskuoja) on hydrologiassa ja maantieteessä joen uoma, joka saa alkunsa järvestä tai muusta selvärajaisesta vesistöstä.
Järven lasku-uoma.
Kun järvi on osa laajempaa vesistöä, tulee siihen usein tulouomia ja siitä jatkaa yksi tai useampi lasku-uoma. Järvet ovat muodostuneet maaston painanteisiin, jonne on kertynyt vettä. Kosteilla seuduilla vedenpinta yltää painaumassa niin korkealle, että vesi löytää järvialtaasta ulospääsyn vedenjakajansa matalimman laskukynnyksensä yli. Lasku-uoman alkua voidaan kutsua luusuaksi silloin, jos uoma alkaa kapenevasta lahdesta, tai joen niskaksi, kun joki alkaa virtaamaan vedenalaisen kynnyksen yli. Jos järvellä on kaksi lasku-uomaa, kutsutaan sitä bifurkaatiojärveksi.
Vesistö voi syntyä vedenjakajan sisälle jäävän valuma-alueen sadevesistä, jotka kerääntyvät pohjavedeksi (lähteet) tai pintavesiksi, esimerkiksi kosteikoiksi tai järviksi ja lammiksi. Lasku-uomasta puhutaan yleisesti lähteen, lammen ja järven tapauksissa. Uoma, joka alkaa suolta, ei ole lasku-uoma, ellei suolla ole lampareita, josta uoma saa alkunsa.
Lasku-uoma ei ole ikuinen.
Lasku-uomat eivät ole ikuisia, ne voivat syntyä tai kuivua eli ne ovat pitkällä aikajänteellä väliaikaisia. Esimerkiksi Suomessa on tyypillistä, että jääkauden jälkeen, kun kallioperä vapautui mannerjäätiköstä, muodostui järviä ja niille lasku-uomia. Lasku-uoman virtaavan veden kuluttaessa maaperää, laski samalla sekä joen niskan kynnys että järven vedenpinta. Kuluva laskukynnys voi saavuttaa kallioperän, jolloin kulutustyö hidastuu ja järven elinikä pitenee. Yleensä järveen muodostunut lasku-uoma säilyy samana. Kuitenkin maanjäristys tai epätasainen maankohoaminen kallistaa järvialtaita, jolloin lasku-uoman paikka voi siirtyä uuteen kohtaan. Kun järvi täyttyy sedimenteistä ja täyttyy kasvillisuudesta, muodostuu järveen joki, jonka kautta järveen tulevat tulouomat purkautuvat entisestä järvestä pois. Silloin ei lasku-uomaa ole erikseen enää olemassa.
Myös ihminen voi vaikuttaa lasku-uoman asemaan. Höytiäinen on suomalaisille kuuluisa esimerkki hallitsemattomasta järven vedenpinnan laskusta, jonka seurauksena järven pinta-ala on kutistunut huomattavasti. Järvelle kaivettiin uusi lasku-uoma Jaamankankaan hiekkamaiden läpi ja veden virtausnopeus kulutti uomanpohjaa voimakkaasti ja se uursi itselleen uuden lasku-uoman. Järven vanha lasku-uoma Polvijärvellä kuivui. Sittemmin uomaa on kaivettu lisää ja sitä kutsutaan nykyään Höytiäisen kanavaksi.
Marmorimeriahven

Marmorimeriahven ("Epinephelus polyphekadion") on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva indopasifisella merialueella tavattava kalalaji. Se aiheuttaa toisinaan ciguatera-myrkytystä.
Koko ja ulkonäkö.
Marmorimeriahven saavuttaa tavallisesti noin 60 senttimetrin pituuden (SL) ja neljän kilogramman painon. Se on väritykseltään kauttaaltaan vaaleanruskea. Ruumiissa ja päässä on epäsäännöllisesti tummanruskeita läiskiä. Kala on lisäksi kauttaaltaan pienten tummanruskeiden pilkkujen peitossa. Pyrstönvarressa on satulamainen musta täplä. Marmorimeriahvenella on kylkiviivallaan 47–52 suomua. Selkäevässään lajilla on 11 piikkiruotoa ja 14–15 pehmeää ruotoa. Peräevässään marmorimeriahvenella on kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevissään 16–18 ruotoa.
Levinneisyys ja elintavat.
Marmorimeriahvenen levinneisyys ulottuu Punaiseltamereltä ja läntiseltä Intian valtamereltä (Persianlahtea lukuun ottamatta) Tuamotulle, Linesaarille ja Wakensaarelle sekä Riukiusaarilta ja Ogasawarasaarilta itäisen ja läntisen Australian merialueille ja Lord Howen saarelle. Lajin elinympäristöjä ovat kirkkaan veden koralliriutat. Kudulle kokoontuviin marmorimeriahveniin kohdistuu monesti voimakasta kalastusta, ja näistä kokoontumisista saadut saalismäärät ovat olleet laskussa lähes kaikkialla. Vuosina 1947–2016 sen populaatioiden arvioidaan vähentyneen 30 prosentilla. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteleekin sen vaarantuneeksi lajiksi. Marmorimeriahvenen ravintoa ovat pääasiassa äyriäiset, eritoten sinitaskuravut ja kalat. Se saavuttaa sukukypsyyden noin nelivuotiaana ja voinee elää jopa yli 40-vuotiaaksi.
Otto Sander

Otto Sander (30. kesäkuuta 1941 – 12. syyskuuta 2013) oli saksalainen elokuva-, teatteri- ja ääninäyttelijä.
Ura.
Hän aloitti näyttelijän uran vuonna 1965. Vuodesta 1980 lähtien Sander esiintyi useilla Berliinin teatterinäyttämöillä, muun muassa Schillertheaterissa vuonna 1981, Freie Volksbühnessa vuonna 1985 ja vuonna 1989 Komödie am Kurfürstendammissa. 
Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan ovat enkeli Cassiel elokuvassa "Berliinin taivaan alla" ja "Kapitänleutnant" Philipp Thomsenin rooli Wolfgang Petersenin ohjaamassa elokuvassa "Das Bootissa". Sander esiintyi myös mm. elokuvassa "Peltirumpu".
Sander oli tunnettu lämpimästä ja vahvasta baritoniäänestään ja hän oli tunnettu kertojaäänenä ja äänikirjojen lukijana.
Vuonna 1990 hän toimi Berlinalen tuomaristossa.
Yksityiselämä.
Sander kuoli 72-vuotiaana Berliinissä 12. syyskuuta 2013. Kuolinsyytä ei kerrottu, vaikka hänen tiedettiin sairastaneen syöpää useita vuosia ennen kuolemaansa.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 1993

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 1993 järjestettiin Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Ohjelmassa oli 22 lajia, joista 17 miehille ja 5 naisille.
Mitalistit.
Lähteet:
Val-Mont

Val-Mont on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Beaunen kaupungista länteen.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016, jolloin kaksi kuntaa Ivry-en-Montagne ja Jours-en-Vaux yhdistyivät muodostaen uuden Val-Montin kunnan.
Kunnan alueella oleva "Château de Corabœuf" on täydellinen esimerkki feodaaliajan sotilasarkkitehtuurista. Tämän linnoitetun talon ("Maison Forte") vanhimmat rakennukset ovat 1200- ja 1300-luvuilta. Niistä huomattavin on pääpuolustustorni. Se on massiivinen neliskulmainen torni, jonka sivut ovat 10 metriä leveät, ja tornin jokaisessa nurkassa on pyöreä torni.
Tapani Kärnä

Tapani Kärnä (21. heinäkuuta 1923 Turku – 12. toukokuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen lähetyssaarnaaja ja lähetyssihteeri. 
Kärnä oli naimisissa Lea Kärnän, Eino Mannisen tyttären, kanssa. Kärnät kihlautuivat vuonna 1946. He toimivat lähetystyössä, ensin Kiinassa ja vuodet 1950–1976 Japanissa. Japanin jälkeen lähetystyö jatkui vielä Taiwanissa. Kärnä toimi lähetyskausien välissä, vuosina 1960–1969 ja 1983–1987, Suomen Vapaan Ulkolähetyksen lähetyssihteerinä.
Love Is Blind

Love Is Blind on liettualaisen laulaja Donny Montellin esittämä kappale, jolla hän edusti Liettuaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valikoitui Liettuan edustuskappaleeksi sen voitettua liettualaisen Eurovizija atranka Lietuvoje -laulukilpailun 3. maaliskuuta 2012. Eurovision laulukilpailussa kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kolmanneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 14:nneksi 104 pisteellä. Sijoitus oli Liettuan paras sitten vuoden 2006.
Morris R. Jeppson

Morris Richard Jeppson (23. kesäkuuta 1922 Logan, Utah – 30 maaliskuuta, 2010 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen aliluutnantti. Hän opiskeli Renossa Nevadan yliopistossa. Jeppson palveli 1. erillisessä taisteluvälinelaivueessa. Hän jatkoi myöhemmin koulutustaan, jatkaen yliopisto-opintojaan. Nuoresta iästään huolimatta, oli Jeppsonilla Yalen, Harvardin sekä MIT:n opintojaksoja.
Jeppson oli tutkasytytin -järjestelmään perehtynyt, mutta tuli enemmän tunnetuksi Little Boyksi nimetyn atomipommin apuaseistajana. Jeppson oli kommodori William S. Parsonsin apulaisena lennolla, joka johti Hiroshiman lähes täydelliseen tuhoon. Jeppsonin tehtäviin kuului atomipommin toiminnan sekä virtapiirien kunnon tarkkailu, sillä vaadittiin 24 voltin paristojen antama sähköinen sytytys - joka tarvittiin pommin laukaisua varten. Jeppson oli itse asentamassa tarvittavia tarkkailulaitteita Enola Gay -pommikoneeseen. Aliluutnantti Jeppson oli myös viimeinen pommia käsitellyt henkilö ennen pudottamista. Hän vaihtoi vihreät sytytystulpat eli "turvatulpat" punaisiin, jolloin pommi tuli täydellisesti viritetyksi. 
Jeppsonin palvelusvuodet olivat 1942 - 1946. Hänet palkittiin Air Medal sekä Silver Medal -ansiomerkein. Jeppson palveli sittemmin ydinfyysikkona, toimien lämpöydinpommien kehitystyössä ydintutkimuksen LLNL-instituutissa eli myöhemmin Sandia National Laboratories. Hänen erityisalaansa oli mikroaaltoihin liittynyt teknologia. Jeppson menehtyi 87-vuotiaana, jolloin hänen toinen aviovaimonsa Molly jäi leskeksi. Jeppsonilta jäi lisäksi 3 lasta, 5 lastenlasta sekä 3 lastenlastenlasta.
Portugalin parlamenttivaalit 2022

Portugalin vuoden 2022 ennenaikaiset parlamenttivaalit järjestettiin 30. tammikuuta 2022. Niissä valittiin maan kansalliskokouksen 230 edustajaa nelivuotiskaudeksi. Vaalit olisi normaalisti järjestetty vuonna 2023.
Taustat ja vaalijärjestelmä.
Lokakuun 2021 lopulla pääministeri António Costan vähemmistöhallitus jätti budjettiehdotuksensa, joka ei saanut parlamentin enemmistön tukea, kun hallituksen tukipuolueet BE ja PCP äänestivät opposition mukana budjettiehdotusta vastaan. Tämä oli ensimmäinen kerta kolmannen tasavallan aikana, kun parlamentti ei hyväksynyt hallituksen ehdottamaa budjettia. Presidentti Marcelo Rebelo de Sousa oli jo aiemmin antanut ymmärtää, että hän aikoo hajottaa parlamentin, mikäli budjetti kaatuisi.
Presidentti de Sousa hajotti parlamentin virallisesti 5. joulukuuta 2021 ja määräsi uudet vaalit pidettäväksi 30. tammikuuta 2022.
Ehdokkaaksi voivat asettua kaikki vähintään 18-vuotiaat Portugalin kansalaiset. Vaalilaki kuitenkin rajaa tuomarit, aktiivisessa palveluksessa olevat sotilaat ja diplomaatit ehdokkuuden ulkopuolelle.
Äänioikeutettuja ovat kaikki vähintään 18-vuotiaat kansalaiset. Äänioikeutettujen ei tarvitse rekisteröityä äänestäjiksi. Ennakkoäänestys on hakemuksella mahdollista vain niille, jotka eivät voi äänestää äänestyspäivänä. Tällaisia henkilöitä ovat mm. ulkomailla oleskelevat kansalaiset ja sairaalahoitoa saavat.
Tulokset.
Sosialistit voitti yllättäen absoluuttisen enemmistön, minkä johdosta António Costa tulee todennäköisesti jatkamaan pääministerinä.
CDS-PP-puolueelle vaalitulos oli sen historian huonoin ja se menetti kaikki paikkansa. Puolueen entinen kansanedustaja Diogo Feio sanoi, että puolueen koko olemassaolo on nyt asetettu tarkastelun kohteeksi.
LIVRE onnistui saamaan vaaleissa yhden paikan, mikä oli siinä mielessä voitto puolueelle, koska viime vaaleissa puolueen ainoaksi edustajaksi noussut Joacine Katar Moreira erotettiin puolueesta tammikuussa 2020.
Sosialistit muodostivat Costan johdolla hallituksen yksin. Pääministerin lisäksi ministereitä hallituksessa on 17. Alivaltiosihteerien määrää vähennettiin viidenneksellä edelliseen hallitukseen verrattuna. Nykyisessä hallituksessa niitä on 38. Presidentti Marcelo Rebelo de Sousa ilmoitti nimittävänsä uuden hallituksen virkaan 23. helmikuuta.
Namibian ilmatieteellinen palvelu

Namibian ilmatieteellinen palvelu eli "Namibian ilmatieteen laitos" (, lyhennys MeteoNa tai NMS) on Namibian kansallinen ilmatieteellinen laitos. Se on hallinnollisesti Namibian yleisten töiden ja liikenteen ministeriön alaisuudessa toimiva virasto.
Resursseiltaan NMS on ollut varsin vaatimaton. Paikallinen lehdistö on nostanut esille esimerkiksi puutteita Namibian ilmatieteen laitoksen turvallisuusjärjestelmissä.
The Anime Man

Joseph Tetsuro Bizinger (s. 28. syyskuuta 1994), joka tunnetaan verkossa nimellä The Anime Man sekä pseudonyymi Ikuru Kamijou (), on australialainen tubettaja, ääninäyttelijä, 
muusikko ja podcastien tekijä. Hänen videoidensa aiheina ovat anime, manga, japanilainen kulttuuri, japanin kieli ja pelaaminen. Bizinger on myös haastatellut ​​japanilaisen viihdeteollisuuden ihmisiä, 
kuten light novelien kirjoittajia, mangakoita ja ääninäyttelijöitä heidän töistään.
Suomen ja Ukrainan suhteet

Suomen ja Ukrainan väliset suhteet solmittiin diplomaattisesti 26. helmikuuta 1992, kun Ukrainan presidentti Leonid Kravtšuk matkusti Helsinkiin allekirjoittamaan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssin päätösasiakirjaa. Suomi oli tunnustanut Ukrainan itsenäisyyden jo 30. joulukuuta 1991. Suomen Kiovan-suurlähetystö perustettiin 1. huhtikuuta 1992. Suomella oli ollut edustusto Kiovassa kuuden kuukauden ajan jo vuonna 1918.
Historialliset suhteet.
Professori Aukusti Niemi kirjoitti Suomen ja Ukrainan suhteista pian Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1918 "Nykyaika"-lehdessä ja sitoi Suomen ja Ukrainan kohtalot toisiinsa. Hän siteeraasi kirjoituksessaan myös nimeltä mainitsemattoman kirjoittajan oraakkelimaista kirjoitusta vuodelta 1910 "Ukrainische Rundschaussa" (no 3–4 / 1910): 
Kaupallis-taloudelliset suhteet.
Suomen vienti Ukrainaan laski vuonna 2016 11 prosenttia. Suomen tullin tilastojen mukaan viennin kokonaisarvo samana vuonna oli 173,7 miljoonaa euroa. Ukrainasta tuotiin Suomeen 75,6 miljoonan euron arvosta. Ukrainan osuus Suomen viennistä on 0,3 prosenttia ja Ukrainan osuus Suomen tuonnista on 0,1 prosenttia.
Itä-Ukrainan sota.
Itä-Ukrainan sotaan liittyen Suomen kanta on, että kansainvälisen oikeuden mukaisesti Krim kuuluu Ukrainaan. Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö ja pääministeri Sanna Marin tuomitsivat Venäjän suurhyökkäyksen Ukrainaan 2022. Suomi osallistui myös aseapuun, jossa useat Euroopan unionin jäsenmaat luovuttivat Ukrainalle materiaaliapuna erilaisia aseita ja ampumatarvikkeita.
Syyskuussa 2022 suosittu ukrainalainen, slaavilaista kansanperinnettä ja rockia yhdistävä Okean Elzy -yhtye esiintyi Kulttuuritalolla Helsingissä osana Ukrainaa tukevaa Euroopan-kiertuettaan.
JS Kaga

JS Kaga (runkonumero DDH-184) on Japanin meri-itsepuolustusvoimien vuonna 2017 palvelukseen otettu Izumo-luokan helikopterihävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 2010 IHI Marine Unitedin Jokohaman telakalta, missä köli laskettiin 7. lokakuuta 2013. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 2015 ja otettiin palvelukseen 22. maaliskuuta 2017.
Palvelus.
Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Kureen 4. saattajalaivueeseen. Se partioi 2018 Etelä-Kiinan merellä ja Intian valtamerellä.
Quarto Pianesi

Quarto Pianesi (18. toukokuuta 1940 – 15. tammikuuta 2022) oli italialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili miesten turnauksessa vuoden 1960 kesäolympialaisissa.
Pianesi kuoli 81-vuotiaana koronavirustautiin San Donato Milanesessa 15. tammikuuta 2022.
Pale Blue Dot

Pale Blue Dot () on Voyager 1 -luotaimen ottama kuva Maasta, jossa planeetta näkyy pienenä pisteenä. Vuonna 1990 suunniteltiin luotaimen kameroiden sammuttamista virran säästämiseksi koska luotain ei lentäisi riittävän läheltä kohteita ottaakseen kuvia. Ennen sammutusta tehtävänjohto antoi luotaimelle komennon ottaa 60 kuvan sarja tuottaakseen "Aurinkokunnan perhepotretin". Kuvat on otettu 14. helmikuuta 1990, 34 minuuttia ennenkuin luotain sammutti kameransa lopullisesti. Kuva saapui Maahan vasta 1. toukokuuta 1990. NASA julkaisi kuvan Maasta alun perin vuonna 1990. Kuva Maasta on otettu 3,8 miljardin mailin (6 miljardin kilometrin) päästä ja se on otettu kolmen värisuodattimen läpi, violetin, sinisen ja vihreän, ja yhdistetty tämän jälkeen värikuvaksi. 
Kuvan nimi on peräisin Carl Saganilta, jolta on myös peräisin ajatus käyttää Voyagerin kameroita ottamaan etäinen kuva Maasta.
Vuoden 1994 teoksessaan "" Sagan kertoo kuvan merkityksestä.
Josias (Saksi-Coburg-Saalfeldin prinssi)

Fredrik Josias (; 26. joulukuuta 1737 Coburg – 26. helmikuuta 1815 Coburg) oli Saksassa sijainneen Saksi-Coburg-Saalfeldin herttuakunnan prinssi ja Habsburgien valtakunnan armeijassa palvellut sotamarsalkka, joka toimi komentajana Ranskan vallankumoussodissa.
Prinssi Fredrik Josiaksen vanhemmat olivat Saksi-Coburg-Saalfeldin herttua Frans Josias ("Franz Josias") ja herttuatar Anna Sofia. Prinssi Josias aloitti nuorena sotilasuran keisarillisessa armeijassa, sai 19-vuotiaana ratsumestarin arvon ja osallistui seitsenvuotiseen sotaan. Vuoteen 1773 mennessä hän yleni sotamarsalkkaluutnantiksi. Vuosien 1788–1791 sodassa Turkkia vastaan hän toimi galitsialaisen armeijakunnan komentajana marsalkka Gideon Ernst von Laudonin alaisuudessa. Yhdessä Aleksandr Suvorovin komentamien venäläisjoukkojen kanssa hän saavutti vuonna 1789 ensin voiton Focșanin taistelussa ja löi sitten lähes viisi kertaa omia joukkojaan suuremman osmanien pääarmeijan Rimnikin taistelussa. Jälkimmäisen voiton jälkeen prinssi palkittiin sotamarsalkan arvolla. Hän myös valtasi Bukarestin. Vuonna 1791 solmitun Sistovan rauhan jälkeen hän oli jonkin aikaa Unkariin sijoitetun armeijan komentajana.
Coburgin prinssillä oli tärkeä rooli ensimmäisen liittokunnan sodan alkuvaiheessa. Ranskalaisten voitettua Jemappesin taistelun hänet nimitettiin Ranskaa vastaan sotineen keisarillisen armeijan ylipäälliköksi. Hän löi maaliskuussa 1793 kenraali Charles-François Dumouriez’n komentamat ranskalaiset Neerwindenin taisteluissa ja ajoi Ranskan armeijan pois Itävallan Alankomaista. Toukokuussa 1793 hän voitti myös Famarsissa. Vuosina 1793–1794 Coburgin prinssi valtasi useita Pohjois-Ranskan kaupunkeja, kuten Condén, Valenciennesin, Le Quesnoyn ja Landrecies’n. Hän voitti ranskalaiset vielä toukokuussa 1794 Tournayssa, mutta kärsi 26. kesäkuuta 1794 ratkaisevan tappion Fleurusin taistelussa ja joutui perääntymään Itävallan Alankomaista. Pian tämän jälkeen hän luopui ylipäällikkyydestä.
Prinssi Josiaksella oli morganaattinen avioliitto böömiläisen taloudenhoitajan Therese Stroffekin kanssa. Heillä oli yksi poika.
King Uncle

King Uncle on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Rakesh Roshan. Pääosia näyttelevät Jackie Shroff, Shah Rukh Khan, Anu Agarwal, Nagma, Paresh Rawal, Sushmita Mukherjee, Deven Verma ja Pooja Ruparel. Elokuva sai inspiraationsa vuoden 1982 yhdysvaltalaisesta elokuvasta "Annie", joka puolestaan perustuu Harold Grayn vuoden 1924 sarjakuvaan "Little Orphan Annie".
Juoni.
Varakas teollisuudenharjoittaja Ashok Bansal (Jackie Shroff) on ankara nuoremmalle veljelleen Anilille (Shah Rukh Khan) ja sisarelleen Sunitalle (Nivedita Joshi). Kyllästyneenä veljensä käytökseen Anil lähtee talosta ja menee naimisiin Kavita-nimisen tytön (Nagma) kanssa. Sillä välin orpotyttö Munna (Pooja Ruparel) saapuu Ashok Bansalin taloon ja hänestä tulee temppujensa ansiosta tämän suosikki.
Senica (piiri)

Senican piiri () on Slovakian piiri Trnavan alueella. Vuonna 2020 sen väkiluku oli .
Senican piirillä on Slovakian sisällä yhteistä rajaa Trnavan, Malackyn, Myjavan ja Skalican piirien kanssa.
Vuoden 2011 lopussa Senican piirin väestöstä 94,5 prosenttia oli slovakkeja. Alle 14-vuotiaiden osuus väestöstä oli vuoden 2011 lopussa 14,4 prosenttia, 15–64-vuotiaiden 73,3 prosenttia, yli 65-vuotiaiden 12,4 prosenttia ja väestön keski-ikä oli 39,3 vuotta.
Kunnat.
Senican piirin 31 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.
Izumo-luokka (hävittäjä)

Izumo-luokka on Japanin meri-itsepuolustusvoimain kahden helikopterihävittäjän muodostama alusluokka.
Sergei Osadtši

Sergei Osadtši (, s. 2. kesäkuuta 1963) on ratameloja, joka edusti Neuvostoliittoa ja Ukrainaa. Neuvostoliittoa edustaessaan hän saavutti Tampereen MM-kilpailuissa 1983 hopeaa 500 metrin kanadalaiskaksikossa parinaan Ivans Klementjevs. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1993 Osadtši kuului Ukrainan pronssia voittaneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kanadalaisnelosessa.
Marion Bailey

Marion Bailey (s. 5. toukokuuta 1951 Watford, Hertfordshire) on englantilainen näyttelijä.
Bailey on esiintynyt muun muassa ohjaaja Mike Leighin elokuvissa "Kaikki tai ei mitään" (2002), "Vera Drake" (2004) ja "Mr. Turner" (2014). Hänet tunnetaan myös Netflix-sarjasta "The Crown", jossa hän näytteli kuningataräiti Elisabetia kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella (2019–2020).
Muita rooleja Baileylla on ollut esimerkiksi televisiosarjoissa "Casualty", "Hercule Poirot", "Holby Cityn sairaala", "Komisario Morse", "Midsomerin murhat" ja "Nuori Morse".
Sun numero

Sun numero on suomalaisen indie pop -yhtye Youngheartedin kappale, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2022. Yhtye osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa kuudenneksi.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Reeta Huotarinen, Joonas Keronen ja Vilma Alina. Sen tuotannosta vastaa Ilkka Wirtanen.
Kappale on ylittänyt kultalevyrajan.
Helsinki Think Company

Helsinki Think Company on Helsingin yliopiston yrittäjyysyhteisö, jonka ydinideana on mahdollistaa akateemisen osaamisen vieminen käytäntöön. Kantavana ajatuksena on edistää eri alojen opiskelijoiden ja tutkijoiden tietoutta yrittäjyydestä sekä tarjota työkaluja yrittäjäksi ryhtymiseen. Tätä työtä Helsinki Think Company tekee esimerkiksi tarjoamalla työskentelytiloja ja fasilitoimalla erilaisia tapahtumia, joissa pyritään ratkomaan johonkin tiettyyn teemaan liittyvää ongelmaa: tällaisia tapahtumia ovat esimerkiksi PsyHack ja Mutiny. Tarkoituksena on aina luoda optimaaliset olosuhteet uusien ideoiden syntymiselle ja kannustaa viemään ideoita eteenpäin yrittäjyyden keinoin sekä saamaan aikaan positiivista muutosta yhteiskunnassa. 
Helsinki Think Company on perustettu vuonna 2015. Se on osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Helsinki, ja pääasiallinen toimiala yrityspalvelut. Yhtiön toimitusjohtaja on Rosa Salmivuori. Viralliselta nimeltään yhtiö on Do Company Oy, ja Helsinki Think Company kuuluu hallinnollisesti Do Companyn alaisuuteen yhdessä Terkko Health Hub kanssa. 
Historia.
Ajatus Think Companysta syntyi vuonna 2012 Helsingin yliopiston ja Helsingin kaupungin yhteistyönä, ja vuonna 2013 ensimmäinen yhteistyöskentelytila avattiin Helsingin yliopiston keskustakampukselle. Lisätäkseen mahdollisuutta poikkitieteelliseen yhteistyöhön avattiin toimipisteet myös Meilahden, Kumpulan ja Viikin kampuksille vuosina 2014-2019. Tänä päivänä toimintaa on siis jokaisella Helsingin yliopiston kampuksella, ja yhteistyötä on laajennettu muun muassa ulkomaisiin yliopistoihin ja laajasti eri alojen yrityksiin.
Rivalta di Torino

Rivalta di Torino () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.
Rivalta di Torinon nimi juontaa latinan sanasta "Ripalta", joka tarkoittaa "korkeaa rantaa". Nimi viittaa paikan sijaintiin Sangonejokea sivuavalla korkealla rinteellä.
Kunta syntyi siellä sijaitsevan keskiaikaisen linnan ympärille 1000-luvulta lähtien. Linna ja kylä olivat Orsinin suvun omistuksessa vuoteen 1823 asti. Linna on massiivisen kokoinen ja sinne kuljettiin aikoinaan laskusillan kautta. Laskusilta on sittemmin korvattu kivisillalla. Vuonna 1836 ranskalainen kirjailija Honoré de Balzac vieraili paikallisen herran, kreivi Cesare Benevellon luona, kuten linnan holvissa oleva kirjoitus todistaa.
Verkkovuoristomonni

Verkkovuoristomonni ("Glyptosternon reticulatum") on koskimonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Aasiasta. 
Koko ja ulkonäkö.
Verkkovuoristomonni voi kasvaa suurimmillaan noin 25 cm pitkäksi ja koiraat ovat naaraita suurempia. Lajin ruumis on pitkänomainen ja litteähkö. Kuonossa on useita pitkiä viiksisäikeitä, joista osaa kala käyttää alustaansa tarttumiseen. Myös rintaevistä on muodostunut tarttumaelin. Verkkovuoristomonnin rasvaevä on pitkä ja yhdistynyt tasapäiseen pyrstöevään. Väriltään laji vihertävän keltainen ja vatsastaan vaaleampi.
Levinneisyys ja elintavat.
Verkkovuoristomonnin levinneisyysalue ulottuu Afganistansta Tiibetiin. Lajin elinympäristöä ovat vuoristojen hyvin nopeasti virtaavat purot ja joet. Kala piileskelee usein kivien alla ja on yöaktiivinen. Sen ravintoa ovat erityisesti hyönteiset ja niiden toukat mutta myös pienet kalat. Verkkovuoristomonnin lisääntymiskausi on kesä-heinäkuussa ja koiras vartioi munia.
Verkkovuoristomonnia kalastetaan kaupallisesti.
Étainin kantoni

Étain on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 42 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 10 278 ihmistä. Étainin kantonin keskustoimisto on Étainin kunnassa.
Kunnat.
Étainin kantonin kunnat:
Shirane-luokka

Shirane-luokka oli Japanin meri-itsepuolustusvoimain kahden helikopterihävittäjän muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alusten suunnittelu pohjautui edeltäneeseen Haruna-luokkaan, mutta niiden sukellusveneidentorjuntakykyä oli parannettu. Aiemmat kaksi HSS-2B -helikopteria oli lisäksi korvattu kolmella Sea Hawkilla.
Alusten pituus oli 158,8 metriä ja niiden leveys 17,5 metriä. Niiden syväys oli 5,3 metriä. Standardiuppouma oli 5 200 tonnia ja täysin kuormattuna uppouma kasvoi 6 000 tonniin. Kahteen akseliin oli kytketty kaksi turbiinimoottoria, joilla kummallakin oli höyryntuottamiseksi oma kattila. Järjestelmä tuotti 70 000 hevosvoimaa, millä saavutettiin 32 solmun huippunopeus
Lähteet.
Melodi Grand Prix 2012

Melodi Grand Prix 2012 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2012 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 800 kappaletta. Niistä 24 valittiin karsintaan.
Karsinta alkoi kolmella semifinaalilla, jotka pidettiin ympäri Norjaa 21. tammikuuta - 4. helmikuuta. Jokaisesta semifinaalista puhelinäänestäjät äänestivät kolme kappaletta finaaliin. Semifinaalien jälkeen asiantuntijaraati valitsi semifinaaleissa pudonneista kappaleista vielä yhden villillä kortilla finaaliin.
Finaali pidettiin 11. helmikuuta. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät neljä kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittajan valitsivat yhdessä kolme alueraatia ja puhelinäänestäjät. Kilpailun voitti Tooji kappaleella "Stay".
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 21. tammikuuta Ørland Hovedflystasjonissa Ørlandissa.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 28. tammikuuta Arena Larvikissa Larvikissa.
Kolmas semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 4. helmikuuta Florø Idrettssenterissä Florøssä.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 11. helmikuuta Oslo Spektrum -areenalla Oslossa.
Aprikoosikumio

Aprikoosikumio ("Landolphia buchananii") on oleanterikasvien (Apocynaceae) heimoon, kumioiden ("Landolphia") sukuun kuuluva kasvilaji. Se voi kasvaa lamoavana, maata pitkin levittäytyvänä pensaana tai ympäröivissä puissa kiipeilevänä liaanina. Puissa kiipeilevänä liaanina aprikoosikumio voi kasvaa korkeimmillaan noin 40 metrin korkeudelle maanpinnasta.
Aprikoosikumio kasvaa sademetsissä, mäkien ja rinteiden sekä jokivarsien metsissä enintään 1600 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji tuottaa hedelmiä parhaiten kasvaessaan metsien reunoilla. Aprikoosikumio kasvaa luonnossa trooppisessa Afrikassa Ugandassa, Ruandassa, Keniassa, Tansaniassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa sekä Angolassa.
Aprikoosikumion hedelmät ovat halkaisijaltaan 4–10 cm olevia, keltaisia marjoja. Hedelmissä on makeanmakuinen ja mehukas hedelmäliha sekä ainakin kymmenen siementä. Aprikoosikumion hedelmät ovat syötäviä sellaisenaan ja niitä kerätään luonnosta sekä myydään usein paikallisilla toreilla.
Aprikoosikumion varsista saadaan laadukasta lateksia, josta voidaan valmistaa hyvälaatuista kumia, joskaan sillä ei toistaiseksi ole kaupallista merkitystä. Nuoria varsia voi käyttää myös köytenä.
Iljušin Il-14

Iljušin Il-14 (, ) on neuvostoliittolainen matkustaja- ja kuljetuskone, joka perustuu aiempaan Il-12-lentokonemalliin. Konetta käytettiin sekä siviili- että sotilaallisiin tarkoituksiin. Se suunniteltiin korvaamaan aiemmat Lisunov Li-2 -lentokoneet. Antonov An-24 - ja Jakovlev Jak-40 -mallit korvasivat Il-14:t vähitellen 1960-luvulta eteenpäin, mutta konetyypin käyttö jatkui Aeroflotilla 1990-luvun alkuun ja yleisesti aina vuoteen 2005.
Haruna-luokka

Haruna-luokka oli Japanin meri-itsepuolustusvoimain kahden helikopterihävittäjän muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Aluksilla oli runsas sukellusveneidentorjunta-aseistus, mutta heikohko ilma- ja meritorjuntakyky. Sea Sparrow -järjestelmä asennettiin modernisoinnin yhteydessä hangaarin katolle. Lisäksi aluksille asennettiin Phalanx CIWS ja harhamaalin heittimet.
Lähteet.
The Book of Ebon Bindings

The Book of Ebon Bindings on M. A. R. Barkerin kirjoittama ja vuonna 1978 julkaistu kirja, jossa kuvaillaan Barkerin keksimän Tékumel-fantasiamaailman uskontoa ja okkultismia. Se oli tarkoitettu lisämateriaaliksi Barkerin "Empire of the Petal Throne"- ja "Swords &amp; Glory" -roolipeleihin.
Kuvaus kirjasta.
Esipuheessa M. A. R. Barker väittää kirjan olevan käännös tsolyáninkielistä käsikirjoituksesta ja kiittää Tékumelin planeetalla asuvia pappeja ja oppineita, jotka ovat auttaneet käännöstyössä. Barker kertoo olleensa jo pitkään kiinnostunut vertailevasta uskontotieteestä ja ikonografiasta. Siksi hän on valinnut käännettäväkseen juuri "The Book of Ebon Bindingsin", vaikka eräät muut tsolyáninkeliset teokset olisivatkin ehkä tarjonneet valaisevamman kuvan Tékumelin uskonnosta. Lisäksi Barker esittelee lyhyesti teoksen eri resensiot.
Johdannon kirjoittajaksi esitellään Tsémel Qurén hiKétkolel, okkulttisiin rituaaleihin erikoistunut pappi. Johdanto on tarkoitettu alkeistason opetukseksi pappisvirkaan pyrkiville ulkomaalaisille. Tekstissä kuvaillaan Tékumelin teologiaa ja huomautetaan, että vaikka jumalien olemassaolo on varmaa, näistä on vaikea saada luotettavaa tietoa. Tämän jälkeen esitellään 10 ”suurta demonia” ja 49 vähäisempää demonia. Demonien ulkonäön, luonteen ja voimien lisäksi kuvaillaan menetelmiä niiden kutsumiseksi. Kirjan kuvat esittävät rituaaleja ja niissä käytettäviä symboleja sekä yliluonnollisia olentoja. Lisäksi mukana on ”valokuva alkutekstistä”. 
Vastaanotto.
"The Space Gamerin" arviossa Frederick Paul Kiesche III nosti "The Book of Ebon Bindingsin" parhaiden Tékumel-kirjojen joukkoon ja kuvaili sen tarjoavan paljon roolipelikampanjoihin sopivaa taustamateriaalia. Koska kuvaukset demoneista ja rituaaleista ovat yksityiskohtaisia ja irvokkaita, Kiesche ei suosittele kirjaa lapsille eikä heikkohermoisille.
Mandimai Sundberg

Edina Mandimai Sundberg (s. 12. elokuuta 2000 Nousiainen) on suomalainen tubettaja, joka aloitti uransa 15-vuotiaana. Helmikuussa 2025 Sundbergilla on Youtubessa 222 000 tilaajaa ja Instagramissa 158 000 seuraajaa. Hän on kihloissa poikaystävänsä Elias Jalovaaran kanssa, ja he asuvat Tampereella. Pariskunnalle syntyi poikavauva helmikuussa 2022 ja he ilmoitti Instagram-tilillään tammikuussa 2024 odottavansa toista lasta, joka syntyi elokuussa 2024. Sundberg on varttunut Haapajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. 
Sundberg on kertonut kärsineensä nuorempana anoreksiasta, ja vuonna 2017 hänen aihetta käsittelevä videonsa oli ehdolla Vuoden videoksi Pohjoismaiden suurimmassa YouTube-tapahtumassa Tubeconissa.
Sundberg oli mukana Erikoisjoukot-tv-ohjelman 2. kaudella vuonna 2024.
Britta Byström

Britta Byström (s. 1977 Sundsvall) on ruotsalainen säveltäjä.
Elämä ja ura.
Byström aloitti musiikillisen kouluttautumisensa trumpetinsoiton opinnoilla. Hän aloitti säveltämisen teini-ikäisenä ja opiskeli sävellystä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Tukholmassa vuosina 1995–2001. Hänen pääopettajansa siellä olivat Pär Lindgren ja Bent Sørensen. 
Byströmin tuotannossa pääpaino on ollut orkesterimusiikissa, mutta hän on säveltänyt myös kamari- ja vokaalimusiikkiteoksia sekä oopperaa. Hänen teoksiaan ovat esittäneet muiden muassa International Youth Wind Orchestra, Musica Vitae, Kroumata-perkussioyhtye, Tukholman kuninkaallinen filharmoninen orkesteri, BBC:n sinfoniaorkesteri, Kölnin Gürzenich-orkesteri, Detroitin sinfoniaorkesteri ja Ruotsin radion sinfoniaorkesteri. Lisäksi hän on säveltänyt teoksia sellaisille solisteille kuin Malin Broman, Rick Stotijn, Radovan Vlatković ja Janine Jansen.
Byström sai vuonna 2014 Da Capo -palkinnon Brandenburger Biennalessa "A Walk After Dark" -konsertollaan alttoviululle. Teoksen esittänyt solisti oli Ellen Nisbeth. Vuonna 2016 Byström voitti yhdysvaltalaisen Elaine Lebenbomin muistopalkinnon naissäveltäjille. Laulusarja "Notes From the City of the Sun" (solistina Malin Byström) oli yksi kymmenestä suositellusta teoksesta Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa 2019. Vuonna 2020 Byströmin Malin Bromania ja Rick Stotijnia varten viululle/alttoviululle ja kontrabassolle säveltämä kaksoiskonsertto sai Suuren Christ Johnson -palkinnon. Näyttämöteos "Gállábártnit" (libretto: Rawdna Carita Eira), joka kantaesitettiin Toronton Soundstreamsissa marraskuussa 2019, sai kanadalaisen Dora Mavor Moore Award -ehdokkuuden ”erinomaisen uuden oopperan” ("outstanding new opera") kategoriassa vuonna 2020.
Muihin Byströmin teoksiin kuuluvat "Many, Yet One" (2016, esittänyt James Gaffiganin johtama Detroitin sinfoniaorkesteri) sekä John Storgårdsin johtamien BBC:n filharmonikkojen elokuussa 2021 kantaesittämä "Parallel Universes", jonka BBC Proms oli tilannut Royal Albert Hallin 150-vuotisjuhlaa varten. Byströmin teoksia on kustantanut Edition Wilhelm Hansen.
Byströmin musiikin CD-levy "Invisible Cities" oli Grammis-ehdokas vuonna 2015.
Byström valittiin vuonna 2016 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.
Orvo Kiesi

Orvo Voitti Uolevi Kiesi (14. helmikuuta 1930 Karjaa – 13. helmikuuta 2012 Espoo) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Kiesin vanhemmat olivat isäpuoli, maalarimestari Eemeli Saario ja Hilma Kiesi ja puoliso vuodesta 1952 konttoripäällikkö Liisa Helmi Paula Alppivuori. Kiesi kävi kansakoulun ja toimi pankin apulaisvahtimestarina. Opiskeltuaan ensin kauppakoulussa hän siirtyi kirjapano-oppilaaksi, meni sitten kirjapainokouluun ja opiskeli vielä kirjapainon työnjohtajan työnsä ohessa faktoriksi. Risto Orkon Ris-Ko-yrityksen palvelukseen Kiesi siirtyi 1960, graafisen alan koneiden ja laitteiden maahantuonnin pariin. 
Vuonna 1964 Kiesi perusti Nils Fredrikssonin kanssa kirjapainoyhtiön, joka siirtyi myöhemmin kokonaan hänen omistukseensa. Hän perusti myös Kansiopalvelu-yhtiön, jonka tuotteita olivat kotelot, salkut, pakkaukset, kassit ja erilaiset vähittäiskauppatuotteet. Kiesin kirjapainoyhtiö joutui konkurssiin 1990-luvun alussa, mutta hänen poikansa jatkoi sitä myöhemmin. Kansiopalvelu-yhtiö päätyi puolestaan Kiesin tyttären johdettavaksi. Kiesin omistama kustannusyhtiö Käännöskirjat julkaisi aikanaan sekä Pienen punaisen kirjan että Mannerheimin päiväkäskyt.
Teollisuusneuvoksen arvonimen Kiesi sai 1983. Hän oli erittäin näkyvästi mukana etenkin pienen ja keskisuuren teollisuuden kehittämisessä, mutta myös useissa muissa järjestöissä, ja osallistui esimerkiksi Keran toimintaan. Yritystoiminnasta Kiesi jäi eläkkeelle vuonna 2000.
Solntsevon metroasema

Solntsevo () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018.
Branchin piirikunta

Branchin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 44 862 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Coldwaterin kaupunki, joka on myös Branchin piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1829.
Väestö.
Vuonna 2020 Branchin piirikunnan 44 862 asukkaasta valkoisia oli 94,5 %, mustia 2,4 %, aasialaisia 0,7 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Vuonna 2019 8,1 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Latvian radion kuoro

Latvian radion kuoro () on ammattimainen kamarikuoro, jonka ohjelmisto on ulottunut renessanssimusiikista modernismiin. Se on perustettu vuonna 1940. Vuonna 1992 sen taiteelliseksi johtajaksi tuli Sigvards Kļava ja kuoronjohtajaksi Kaspars Putniņš.
Latvian radion kuoro on tehnyt esiintymisiä useilla festivaaleilla eri maissa. Se on esiintynyt myös merkittävissä konserttisaleissa, kuten Amsterdamin Concertgebouwissa ja Muziekgebouw aan ’t IJ:ssa, Pariisin Cité de la Musiquessa ja New Yorkin Lincoln Centerissä. Kuoron yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet kapellimestarit Riccardo Muti, Heinz Holliger ja Lars Ulrik Mortensen. Kuoro on levyttänyt laajalti. Se on säännöllisesti tilannut musiikkia Latvian johtavilta säveltäjiltä, kuten Pēteris Vasksilta, Arturs Maskatsilta, Mārtiņš Viļumsilta, Santa Ratniecelta ja Ēriks Ešenvalds.
Tammikuussa 2014 parhaan kuoroesityksen Grammy-palkinto myönnettiin Tõnu Kaljusten johtamasta "Adam's Lament" -levytyksestä, jolla esiintyvät Latvian radion kuoro, Viron filharmoninen kamarikuoro, Vox Clamantis, Sinfonietta Riga ja Tallinnan kamariorkesteri. Latvian radion kuoro on saanut useita kertoja Latvian hallituksen myöntämän Suuren musiikkipalkinnon. Se on eurooppalaisen TENSO-kamarikuoroverkoston perustajajäsen.
Savigny-lès-Beaune

Savigny-lès-Beaune on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Beaunen kaupungista pohjoiseen.
Kunnan nähtävyys on 1600-luvulta peräisin oleva linna "Château de Savigny-lès-Beaune". Samalle paikalle oli rakennettu linna jo vuonna 1340, mutta se purettiin vuonna 1478, kun Ludvig XI hyökkäsi Burgundin perimyssodassa Maria Burgundilaista vastaan. Nykyisen omistajan hallinnassa linna ja linnan 27 hehtaarin viinitarhat ovat olleet vuodesta 1972 lähtien. Linnaa vuokrataan majoitus- ja juhlatilana, ja lisäksi linna on huomattava museo. Museossa on näytteillä muiden muassa lähes 100 eri puolilta maailmaa tuotua hävittäjäkonetta, lähes 250 moottoripyörää vuosilta 1902-1960, Abarth kilpa-autoja, paloautoja ja pienoismalleja. 
Viinintuotanto.
Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Savigny-lès-beaune (AOC) laatumerkintää.