Theodektes

Theodektes (, ; n. 380–340 eaa.) oli antiikin kreikkalainen reettori ja tragediakirjailija. Hän oli kotoisin Lyykian Faseliista ja toimi suurimman osan elämästään Ateenassa.
Elämä.
Theodektes oli Isokrateen oppilas tämän koulussa, joka tuotti puhujia ja tragediakirjailijoita. Hän oli myös Platonin oppilas ja Aristoteleen ystävä. Antiikin lähteiden mukaan Theodektes oli kaunis nuorukainen. Aristoteles arvosti häntä suuresti, ja tämän ihailua häntä kohtaan on verrattu Sokrateen ja Alkibiadeen väliseen suhteeseen. Koska Theodektes oli noin kymmenen vuotta nuorempi, on mahdollista, että hän oli ennemmin Aristoteleen oppilas kuin ystävä.
Theodektes toimi aluksi retoriikan opettajana sekä kirjoitti puheita toisille oikeuden istuntoihin. Tässä hän näyttäytyy yhtenä merkittävimmistä Isokrateen seuraajista. Antiikin lähteet mainitsevat usein hänen erityisen hyvän muistinsa, mistä oli retoriikassa suurta hyötyä. Hänen kerrotaan esimerkiksi muistaneen suuren määrän säkeitä kuultuaan ne vain kerran.
Myöhemmin Theodektes ryhtyi myös tragediakirjailijaksi. Hän toimi peloponnesolaissotaa seuranneena aikana, jolloin tragedioista tuli lähinnä retorisia esityksiä. Näytelmien suhteen hänen voidaan katsoa seuranneen Euripidesta, mutta koko kirjailijanurallaan hän oli selvästi opettajansa Isokrateen seuraaja ja seurasi tämän tyyliä hyvin läheisesti.
Theodekteen voidaan arvella aloittaneen tragedioiden kirjoittamisen noin vuonna 352 eaa. Tuolloin hän voitti tragediallaan "Mausolos" kilpailussa, jonka Kaarian kuningatar Artemisia järjesti kuolleen miehensä Mausoloksen kunniaksi. Samalla kerralla Theodektes hävisi retoriikkakilpailussa Theopompokselle. Joskus on arveltu, että Theodekteen tragedia olisi voitu esittää tuolloin lausumalla, ja esitetty näytelmänä myöhemmin Ateenassa ja voittanut vasta tuolloin ensimmäisen palkinnon.
Theodekteestä kerrotaan tarinaa, jonka mukaan hän oli lainannut — tai ainakin hänen olisi ajateltu lainanneen — yhden tragediansa aiheista juutalaisten pyhistä kirjoituksista, ja että hän olisi tämän vuoksi sokeutunut rangaistuksena tästä rienauksesta. Kaduttuaan rikostaan hän sai näkönsä takaisin. Kertomusta on syytä vahvasti epäillä muun muassa siksi, ettei "Vanhasta testamentista" ollut vielä hänen aikanaan olemassa kreikankielistä käännöstä.
Theodektes kuoli noin 41-vuotiaana, ja hänet haudattiin Ateenasta Eleusiihin johtaneen Pyhän tien varrelle. Haudassa oli seuraava epitafi eli hautakirjoitus:
Faseliin asukkaat pystyttivät hänen kunniakseen kaupunkinsa agoralle patsaan, jonka Aleksanteri Suuri seppelöi sotaretkellään itään vuonna 333 eaa., koska tiesi tämän Aristoteleen kautta.
Theodekteen poika Theodektes nuorempi toimi myös reettorina. Theodekteellä oli myös orja nimeltä Sibyrtios, joka toimi hänen avustajanaan, ja jonka sanotaan olleen ensimmäinen retoriikkaan perehtynyt orja.
Teokset.
Retoriikka.
Theodektes oli merkittävimpiä retoriikan taidosta kirjoittaneita kreikkalaisia Aristoteleen ohella. Hän kirjoitti aiheesta tutkielman "Retoriikan taito" (). "Sudan" mukaan se oli kirjoitettu runomitassa. Teosta lainataan usein myöhemmässä antiikin kirjallisuudessa aina Antifaneesta Johannes Tzetzekseen.
Jotkut pitivät jopa Aristoteleen "Retoriikkaa" Theodekteen kirjoittamana, mikä on kuitenkin selkeä virhe. Sen sijaan Aristoteles kirjoitti teoksen "Theodekteen käsikirjan yhteenveto" eli "Theodekteia". Se oli hänen varhaisia teoksiaan, jonka "Retoriikka" myöhemmin syrjäytti.
Theodektes kirjoitti myös puheita, jotka mainitaan nimillä "Retoriset puheet"' () ja "Hyvät puheet" (). Ne eivät ole säilyneet nykyaikaan, mutta niistä tunnetaan kahden nimet Aristoteleen kautta: "Sokrates" oli Sokrateen puolustuspuhe, "Lait" ("Nomos") puolestaan viittasi Theodekteen ehdottamaan lakiin palkkasotilaskäytännön uudistamiseksi.
Näytelmät.
Theodekteen sanotaan kirjoittaneen 50 näytelmää. Niillä hän osallistui, kuten hänen hautakirjoituksessaankin todettiin, näytelmäkilpailuihin 13 kertaa ja saavutti kahdeksan voittoa. Hänen tragedioikseen mainitaan seuraavat kymmenen:
Näihin voidaan lisätä suurella todennäköisyydellä myös seuraavat:
Theodekteen tragedioiden tyyli muistutti Euripidesta ja Isokratesta. Toisaalta katkelmista voidaan löytää, päin vastoin kuin Euripideelta, varsin konservatiivista moraalia, valituksia aikansa paheita vastaan, esimerkkejä herooisista hyveistä, sekä argumentteja jumalattomuutta ja ateismia vastaan ja toisaalta jumalallisen kaitselmuksen ja oikeudenmukaisuuden puolesta. Näytelmät olivat aikanaan suosittuja.