Catherine McAuley

Catherine McAuley (29. syyskuuta 1778 – 11. marraskuuta 1841) oli irlantilainen hyväntekijä ja roomalaiskatolisen Sisters of Mercy -sääntökunnan perustaja. McAuley vaikutti erityisesti Irlannissa ja Englannissa, joihin hän perusti elämänsä aikana yhteensä yhdeksän Sisters of Mercy -sääntökunnan luostariyhteisöä. Hänet tunnetaan köyhyydestä kärsineiden tyttöjen ja naisten eteen tehdystä avustustyöstä. Erityisesti hän pyrki edistämään vähävaraisten tyttöjen koulutusmahdollisuuksia.
Varhaisvaiheet.
Catherine McAuley syntyi Dublinissa, Irlannissa 29. syyskuuta 1778 roomalaiskatoliseen perheeseen. Catherine oli kolmilapsisen perheen vanhin lapsi. Perheen isä kuoli lasten ollessa varsin nuoria vuonna 1783, minkä jälkeen perheen toimeentulo oli pitkälti muiden ihmisten avun ja hyväntahtoisuuden varassa. Perheen äiti menehtyi pian tämän jälkeen vuonna 1789. 
Vuonna 1801 vanhempansa menettänyt ja naimaton McAuley muutti Armstrong -nimisen protestanttisen sukulaisperheen suojelukseen. Vuonna 1803 hän alkoi työskennellä varakkaan mutta lapsettoman protestanttisen avioparin William ja Catherine Callaghanin kodinhoitajattarena.
McAuleyn elinpiiri oli hänen nuoruusvuosinaan vahvasti protestanttinen. Ympäröivän yhteiskunnan lisäksi niin Armstrongit kuin Callaghanit pyrkivät painostamaan McAuleytä luopumaan katolisesta uskosta, mihin McAuley ei kuitenkaan missään vaiheessa suostunut. Uskonnollisista erimielisyyksistä huolimatta McAuleyn välit häntä tukeneisiin perheisiin olivat kuitenkin ilmeisesti lämpimät, ja niin Armstrongin kuin Callaghanin perhe suhtautuivat myötämielisesti McAuleyn aloittamiin hyväntekeväisyyshankkeisiin. McAuley esimerkiksi tarjosi uskonnollista opetusta sekä käsityökoulutusta vähävaraisille lapsille Armstrongien talossa.
Lapsettomaksi jäänyt William Callaghan puolestaan testamenttasi huomattavan osan omaisuudestaan McAuleylle. William Callaghan kuoli vuonna 1822 ja testamentattu omaisuus siirtyi McAuleyn haltuun vuoteen 1824 mennessä. Perimänsä omaisuuden turvin McAuley pystyi laajentamaan avustushankkeitaan ja omistautumaan aiempaa täyspainoisemmin hyväntekeväisyydelle.
Baggot Streetin "the House of Mercy".
Perimänsä omaisuuden turvin McAuley vuokrasi Dublinissa Baggot Streetillä sijaitsevan talon, tarkoituksenaan tarjota suojaa ja koulutusta kodittomille ja vähävaraisille tytöille ja naisille. Avustustyö Baggot Streetillä alkoi vuonna 1827. Avustusorganisaatio kasvoi nopeasti, ja jo ensimmäisten vuosien aikana Baggot Streetillä työskenteli yhteensä 12 naisen yhteisö. 
Baggot Streetin avustusyhteisö alkoi jo varhaisessa vaiheessa omaksumaan myös luostarimaisia piirteitä - esimerkiksi yksinkertaisen ja koruttoman pukeutumisen sekä arkea rytmittävän sääntökuntamaisen aikataulun. Avustusorganisaatio myös tunnustettiin varsin pian virallisesti katolisen kirkon taholta, kun Dublinin arkkipiispa Daniel Murray antoi vuonna 1828 McAuleylle luvan käyttää talostaan nimeä "House of Our Lady of Mercy".
McAuleyn alkuperäinen suunnitelma oli ollut perustaa katolinen maallikkojärjestö joka koostuisi avustustyölle omistautuneista muttei luostarilupausta antaneista naisista. Noin vuonna 1830 osin ulkoisten paineiden vaikutuksesta ja arkkipiispa Murrayn suosituksesta hän päätyi kuitenkin siihen, että pyrkisi tekemään Baggot Streetin yhteisöstä kirkon tunnustaman sääntökunnan. Sääntökunnan perustamisen mahdollistamiseksi McAuley ja kaksi hänen toveriaan liittyivät vuonna 1830 Presentation sisters -nunnasääntökunnan noviiseiksi.
Sisters of Mercyn perustaminen.
Vuonna 1831 noviisiaikansa päätyttyä McAuley ja kaksi muuta Baggot Streetin yhteisön jäsentä antoivat luostarilupauksen. He eivät kuitenkaan liittyneet lupauksellaan Presentation Sisters -järjestöön, vaan heitä varten muotoiltiin uusi "Sisters of Mercyksi" nimetylle järjestölle laadittu lupaus. Vuotta 1831 pidetään näin ollen myös Sisters of Mercyn perustamisvuotena. Pian myös uusia jäseniä pyrki liittymään uuteen luostariyhteisöön ja ensimmäinen Sisters of Mercyn oma jäseneksiottoseremonia järjestettiin Baggot Streetillä vuonna 1833.
Vuonna 1835 Pyhä istuin antoi Sisters of Mercylle siunauksensa. Tämän jälkeen sääntökunta alkoi laajeta nopeasti. Vuosina 1836–1841 perustettiin McAuleyn myötävaikutuksesta Irlannin ja Englannin alueelle yhteensä yhdeksän uutta autonomista Sisters of Mercy yhteisöä. Vaikka McAuley oli tiiviissä yhteydessä uusiin yhteisöihin ja osallistui niiden perustamiseen, oli niillä kullakin oma täysin McAuleystä ja Baggot Streetistä riippumaton paikallinen johtonsa. Dubliniin puolestaan perustettiin vuosina 1835 ja 1838 kaksi uutta Sisters of Mercy yhteisöä, jotka olivat tiiviimmin yhteydessä McAuleyn alkuperäiseen järjestöön.
Kesällä 1841 paavi Gregorius XVI vahvisti Siters of Mercyn luostarisäännön. Tieto sääntökunnan vahvistamisesta ehti saavuttaa McAuleyn vain hieman ennen hänen kuolemaansa.
Kuolema.
Kesällä 1841 McAuleyn kunto alkoi nopeasti heiketä. Hän jatkoi Sisters of Mercyn hallinnollisten ja hengellisten tehtävien hoitamista kuitenkin saman vuoden syksyyn asti. Syyskuussa 1841 McAuleylla todettiin keuhkotubrkuloosi sekä siihen liittyvä absessi, ja lokakuussa hän joutui lopulta vuodepotilaaksi. McAuley menehtyi tuberkuloosiin ja sen komplikaatioihin 11. marraskuuta.
Vaikutus ja jälkimaine.
McAuleyn perustama sääntökunta jatkoi nopeaa kasvuaan hänen kuolemansa jälkeen. McAuleyn kuollessa sääntökuntaan kuului noin 100 nunnaa, kun taas nykyään jäsenmäärä on noin 12 000. Sisters of Mercy ylläpitää myös noin 200 sairaanhoitoon liittyvää laitosta, sekä useita kymmeniä kouluja.
McAuleyta ei ole ainakaan toistaiseksi julistettu katolisen kirkon pyhimykseksi, mutta hänen kanonisointiprosessinsa on aloitettu. McAuley julistettiin "kunnianarvoiseksi" paavi Johannes Paavali II:n toimesta vuonna 1990.
Lähteet.