tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marenki

Marenki () on Ranskasta lähtöisin oleva kuiva ja makea leivonnainen tai kuorrutus. 
Marenki on sokerin ja kananmunan valkuaisen tai vegaanisena sokerin ja aquafaban sekoitus, joka vatkataan vaahdoksi ja kuivatetaan tai kypsennetään. 
Marenkia on kolmea eri tyyppiä: ranskalainen, sveitsiläinen ja italialainen. Ranskalaisessa marengissa valkuainen ja sokeri vispataan vaahdoksi ja lopputulos paistetaan uunissa. Sveitsiläinen marenki kypsennetään vatkattaessa vesihauteen päällä. Italialaisessa marengissa vaahdoksi vatkattuihin valkuaisiin lisätään kuumaa sokerisiirappia samalla jatkaen vatkaamista. Sveitsiläisiä ja italialaisia marenkeja ei tarvitse kypsentää, sillä valkuainen kypsyy jo valmistuksen aikana.
Marenki pysyy kasassa sokerin ja valkuaisessa olevan proteiinin johdosta edellyttäen, että valkuaiset vatkataan kovaksi vaahdoksi. Marenki kovettuu uunissa kypsennettäessä. Marengista tehdään yleensä pieniä ruusukkeita pursottamalla sitä ennen kypsentämistä. Marenkia käytetään leivonnaisissa, kuten pavlovassa ja brita-kakussa.
Ilmapussi

Ilmapussit kuuluvat lintujen hengityselimistöön ja ne ovat ilmatäytteisiä kalvopusseja. Ne ovat kehittyneet hengitysteiden laajentumista ja ne sijaitsevat rinta- ja vatsaontelon elimien lomassa. Ilmapussien lukumäärä vaihtelee lajista riippuen 7-12 välillä ja ne jaetaan kraniaalisiin ja kaudaalisiin ilmapusseihin. Kraniaaliset ilmapussit ovat kiinnittyneenä pääkeuhkoputkien kraniaaliseen osaan ja kaudaaliset pääkeuhkoputkien kaudaaliseen osaan. Lisäksi osa ilmapusseista on kiinnittyneenä suoraan keuhkoihin.
Eräillä hyönteisillä, kuten heinäsirkoilla, on myös ilmapussit, jotka toimivat samaan tapaan kuin lintujen, työntäen ilmaa lihasten avulla ilmaputkistoon.
Myös dinosaurusten hengitys ilmeisesti perustui ilmapussien toimintaan.
Ilmapussien tehtävät.
Tehtävä hengityksessä.
Ilmapusseissa ei tapahdu kaasujen vaihtoa vaan ne mahdollistavat sen, että ilma liikkuu keuhkoissa vain yhteen suuntaan. Tämän seurauksena hapekas ja vähähappinen ilma eivät pääse sekoittumaan, jonka ansiosta linnun punasolut saturoituvat hapella paljon pienemmällä ilman hapen osapaineella kuin nisäkkäillä ja mahdollistaa linnun hapensaannin hyvinkin korkeissa ilmankorkeuksissa. Sisäänhengityksessä runsashappinen sisäänhengitysilma virtaa kaudaalisiin ilmapusseihin ja kohti keuhkoja. Samaan aikaan edellisellä sisäänhengityksellä hengitetty ilma kulkee keuhkoista kraniaalisiin ilmapusseihin. Uloshengityksessä kraniaalisissa ilmapusseissa oleva hengitysilma poistuu hengitysteistä suun ja sierainten kautta. Samanaikaisesti hengitysilma virtaa kaudaalisista ilmapusseista keuhkoihin. Hapen ja hiilidioksidin vaihto ilman ja veren välillä tapahtuu keuhkoista haarautuvien parabronkusten ja niitä ympäröivien kapillaarien välillä. Hapen ja hiilidioksidin tehokasta siirtymistä edesauttaa se, että hengitysilma parabronkuksissa ja veri kapillaareissa virtaavat vastakkaisiin suuntiin.
Muut tehtävät.
Jotkin ontot luut, kuten kallo ja raajojen proksimaaliset luut, ovat yhteydessä ilmapussijärjestelmään. Tämä edesauttaa linnun lentämistä, koska ilmatäytteiset luut ovat kevyempiä kuin luuydintäytteiset.
Lisäksi ilmapussit osallistuvat äänentuottoon ja lämmönsäätelyyn sekä kaudaaliset ilmapussit jäähdyttävät uroslinnuilla vatsaontelossa sijaitsevia kiveksiä. Vesilinnuilla ilmapussit auttavat sukeltamisessa ja veden pintaan nousemisessa sekä kellumisessa.
Ilmapusseihin liittyvät sairaudet.
Joskus saattaa linnunpoikasella nähdä anatomisen vian, jolloin ilmapussi on putkahtanut lihasten välistä ruumiinontelon ulkopuolelle ja pullistelee hengityksen tahdissa. Fregattilintukoiraiden soidinaikainen ilmapussien pullistelu ei liittyne keuhkojen hapensaantiin.
Shizuoka

Shizuoka () on Shizuokan prefektuurin pääkaupunki Suruganlahden länsirannalla Honshūn etelärannikolla Japanissa. Kaupungin pinta-ala on 1 411,93 neliökilometriä, väkiluku on 707 183 asukasta (2014) ja väestötiheys siten 500,9 asukasta neliökilometrillä. Shizuoka on valittu yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Kaupungissa on mm. paperi- ja koneteollisuutta. Siellä on myös yliopisto. Se on myös Japanin tärkeimmän teenviljelyalueen kauppakeskus. 2000-luvulla kaupunki on suurentunut huomattavasti siihen yhdistettyjen kaupunkien takia.
Aluejako.
Shizuoka jakautuu kolmeen suuralueeseen. Niistä Shimizu-ku vastaa pääosin entisen, Shizuokaan liitetyn Shimizun kaupungin aluetta.
Kim Gevaert

Kim Gevaert (s. 5. elokuuta 1978 Leuven, Belgia) on belgialainen pikajuoksija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen ulkoratojen Euroopan mestari.
Gevaert voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden 60 metrillä Wienissä 2002 ajalla 7,16. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui hopealle sekä 100 että 200 metrillä Münchenin EM-kisoissa. Talvella 2004 Gevaert sai hopeaa Budapestin MM-hallikisojen 60 metrillä Belgian ennätyksellä 7,12 – hän hävisi Gail Deversille 0,04 sekuntia. Ateenan olympialaisissa hän sijoittui 200 metrillä kuudenneksi. Vuonna 2005 Gevaert voitti Euroopan hallimestaruuden 60 metrillä Madridissa ajalla 7,16 ja sijoittui seitsemänneksi Helsingin MM-kisojen 200 metrillä. 
Vuonna 2006 Gevaert saavutti 60 metrin pronssia sisäratojen MM-kilpailuissa Moskovassa uudella Belgian ennätyksellä 7,11. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi tuplamestariksi Göteborgin EM-kilpailuissa voitettuaan 100 metriä ajalla 11,06 ja 200 metrillä lukemin 22,68. Talvella 2007 Gevaert juoksi kolmannen kerran 60 metrin halli-EM-kultaan Birminghamin kisoissa; hän teki välierissä maansa ennätyksen 7,10, josta jäi finaalissa kaksi sadasosaa.
Osakan MM-kisoissa 2007 Gevaert sijoittui 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,05 sekä juoksi ankkuriosuuden Belgian pronssia voittaneessa 4×100 metrin viestijoukkueessa, joka juoksi maan ennätyksen 42,75. Joukkueessa olivat mukana lisäksi Olivia Borlée, Hanna Mariën ja Élodie Ouédraogo. Pekingin olympialaisissa 2008 Gevaert juoksi jälleen ankkuriosuuden ja toi Belgian maaliin finaalissa uudella maan ennätysajalla 42,54. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi vuonna 2016 olympiavoittoon kun edelle sijoittunut Venäjän joukkue hylättiin dopingin takia.
Gevaert lopetti uransa syyskuussa 2008 Brysselin Kultaisen liigan osakilpailuun.
Vanessa Ferlito

Vanessa Ferlito (s. 28. joulukuuta 1977 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ferlito on kasvissyöjä, eläinten oikeuksien puolustaja ja PETA:n aktiivijäsen.
Ōita

Ōita () on Ōitan prefektuurin pääkaupunki Kyūshūn saarella Japanissa.
Kaupungin pinta-ala on 501,28 km², väkiluku on 478 252 asukasta (2014) ja väestötiheys 954,1 asukasta neliökilometrillä. Kaupungissa on mm. kemian- ja öljynjalostusteollisuutta sekä silkin valmistusta. Ōita on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Defuse

Defuse on vuonna 2000 Kuopiossa perustettu hard rock -yhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa vuonna 2001. Syksyllä 2004 yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Someday / Shot Down" Tuhma Records -levymerkillä.
Yhtyeen singlellä "D.I.B." esiintyy myös Marco Hietala, joka tunnetaan parhaiten yhtyeistä Nightwish ja Tarot.
Yhtyeen basisti Tero Karjalainen soittaa myös Notkean Rotan liveyhtyeessä Liekehtivät Torsionit.
Heikki Simonen

Heikki Simonen (22. huhtikuuta 1902 Alavieska – 16. tammikuuta 1975 Ylivieska) oli suomalainen pienviljelijä/toimitsija ja sosialidemokraattinen poliitikko. 
Elämäkerta.
Heikki Simosen vanhemmat olivat maanviljelijä Wilhelm "Ville" Simonen (16.7.1869−5.3.1936) ja Elina Ojala (9.3.1871−3.2.1943).
Heikki Simonen oli kaksi kertaa avioliitossa. 1) Lydia Maria Isokäännän kanssa tämän kuolemaan saakka (1930–1934) ja 
2) emäntä Irja Anna Orvokki Jylkän kanssa Heikki Simosen kuolemaan saakka (1930−1975)
Heikki Simosella oli yhteensä kahdeksan lasta, joista Lydia Maria Simosen kanssa kaksi (Paavo Julius ja Anna Elina) ja Irja Anna Orvokki Simosen kanssa kuusi lasta (Liisa Kyllikki, Eila Annikki, Leena Kaarina, Tuomo Tarmo, Kaisa Anneli ja Jukka Tapani).
Heikki Simonen suoritti kansakoulun jälkeen maamieskoulun 1927 ja Työväen Akatemian 1929. Hän oli laajasti itseoppinut. Työuransa hän aloitti maa-, metsä- ja uittotöissä. Hän toimi pienviljelijänä Alavieskassa vuoteen 1950 saakka ja sen jälkeen Ylivieskassa kuolemaansa 1975 saakka. Heikki Simonen oli Sosialidemokraattisen puolueen Oulun läänin eteläisen vaalipiirin toimitsija, luennoitsija, järjestäjä ja piirisihteeri. Hän toimi myös Sosialidemokraattisen raittiusliiton Etelä- ja Keski-Pohjanmaan piirisihteerinä, ammattiyhdistysliikkeen ja maatalousjärjestöjen toimitsijana, Puutyöväen liiton toimitsijana ja Alavieskan kunnallisena palkkatarkkailijana.
Simonen toimi SDP:n kansanedustajana Oulun läänin vaalipiiristä 1.9.1939–20.7.1951. Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän jäsenenä Heikki Simonen osallistui maatalousvaliokunnan, suuren valiokunnan ja valtiovarainvaliokunnan toimintaan. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuonna 1943. Muista valtiollisista luottamustehtävistä mainittakoon maatalouden tuotantolautakunta.
Heikki Simonen oli Alavieskan kunnanvaltuuston jäsen, Ylivieskan kunnanvaltuuston varapuheenjohtaja ja Ylivieskan kauppalanvaltuuston varapuheenjohtaja. 
Muita luottamustehtäviä olivat
Heikki Simosen julkaisutoiminnasta voidaan mainita selvitys "Puoli valtakuntaa - Pohjois-Suomen talouspoliittisia kysymyksiä" vuonna 1958 sekä kirjat, "Kuvia 30-luvulta", vuonna 1963 ja "Sosialidemokraattinen työväenliike Kala- ja Pyhäjokilaaksossa vuosina 1900-1975" vuonna 1975. Lisäksi häneltä jäi julkaisematta joukko muita käsikirjoituksia. Simonen kirjoitti pakinoita muun muassa Pohjolan Työ - lehteen nimimerkillä Matalan vaari. Simonen oli myös suosittu puhuja eri tilaisuuksissa.
Ted Woolsey

Ted Woolsey on yhdysvaltalainen videopelikääntäjä ja -tuottaja, joka työskenteli Pohjois-Amerikan Squarella vuosina 1991–1996. Squarella hänellä oli huomattava rooli yhdeksän pelin lokalisoinnissa. Hänen tunnetuimpia projektejaan olivat "Chrono Trigger" ja "Final Fantasy VI". Nykyään hän toimii työntekijänä Microsoftilla.
Ura.
Woolsey opiskeli Washingtonin yliopistossa. Suoritettuaan maisterin tutkinnon japanilaisessa kirjallisuudessa hän päätti hakea työtä Redmondissa toimivalta Square Softilta, joka etsi kääntäjää ensimmäisiä Super Nintendolle ilmestyviä pelejään varten. Ensimmäisenä pelinään Woolsey käänsi "SaGa 3":n, ja kesäkuussa 1993 hän sai tehtäväkseen "Seiken densetsu 2":n kääntämisen. Pelien lokalisoidut versiot nimettiin "Final Fantasy Legend III":ksi ja "Secret of Manaksi". Kahden ensimmäisen työvuotensa aikana hän myös tarkisti Tokiossa laaditun "Final Fantasy IV" -käännöksen, jossa olevat virheet korjattiin. Vaikka "Final Fantasy IV" ei menestynyt huonosti Yhdysvalloissa, Squaren johdon mielestä amerikkalaiset pelaajat eivät olleet täysin omaksuneet "Final Fantasy" -sarjan sen aikaista tyyliä. Yhtiö kehitti pelimekaniikaltaan ja juoneltaan pelkistetyn "Final Fantasy Mystic Questin", jonka Woolsey käänsi Yoshi Maekawan kanssa.
Woolsey ryhtyi siihen asti suurimpaan työhönsä alkaessaan kääntää noin 1 300-sivuista "Final Fantasy VI":n käsikirjoitusta. Woolsey joutui useaan otteeseen lyhentämään käännöstään ja omaksi pettymykseen poistamaan nokkelina pitämiään huumorikohtia. 30 päivässä käännetty peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa vuoden 1994 lopulla nimellä "Final Fantasy III", sillä aiemmin alueella oli julkaistu vain sarjan ensimmäinen ja neljäs osa.
Kääntämistään peleistä Woolsey on pitänyt yhtenä suosikkinaan "Chrono Triggeria", jonka tarinasta ja hahmoista hän erityisesti piti. Hänen viimeinen lokalisointiprojektinsa Squarella oli vuonna 1996 ilmestynyt "Super Mario RPG". Vaikka Woolsey oli myös laatinut täyden käännöksen Pohjois-Amerikassa nimellä "Final Fantasy Extreme" julkaistavalle "Final Fantasy V":lle, ei peliä kuitenkaan kelpuutettu amerikkalaisille markkinoille.
Kun Square alkoi valmistautua PlayStation-debyyttinsä "Final Fantasy VII":n kääntämistä varten, yhtiön päämaja siirrettiin Los Angelesiin, jonne myös Woolsey muutti perheineen. Pian Woolsey alkoi kuitenkin ikävöidä aiempaa kotikaupunkiaan, ja Redmondiin palatessaan hän perusti Big Rain -pelitalon, jonka Crave Entertainment osti vuonna 1997. Craveyardiksi uudelleen nimetty Big Rain lopetti toimintansa pari vuotta myöhemmin, ja oli sitä ennen ehtinyt kehittää ja julkaista "Shadow Madness" -pelin. Vuonna 2000 Woolsey siirtyi tietokoneohjelmiin erikoistuneeseen RealNetworksiin.
Luhtalemmikki

Luhtalemmikki eli suolemmikki ("Myosotis scorpioides", aiemmin myös "Myosotis palustris") on Suomen yhdeksästä luonnonvaraisesta lemmikkilajista suurikukkaisin, siinä missä peltolemmikki ("Myosotis arvensis") on yleisin. Luhtalemmikkiä muistuttaa hyvin samannäköinen, mutta harvinainen pohjanluhtalemmikki ("Myosotis nemorosa"). Luhtalemmikki on monivuotinen.
Ulkonäkö ja koko.
Luhtalemmikki on monivuotinen ruohokasvi, jonka kasvukorkeus on 15–50 senttimetriä. Varsi on kalju ja ylöspäin myötäkarvainen.
Kukat aukeavat kesä-heinäkuun vaihteessa ja kukinta kestää aina elokuulle saakka. Kukinto on tavallisesti sininen, mutta myös valkoinen tai violetti. Terälehtiä on viisi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Luhtalemmikkiä kasvaa luonnonvaraisena Euraasiassa; etelämpänä se on vuoristoniittyjen kasvi. Suomessa luhtalemmikkiä tavataan etelässä yleisenä ja pohjoisessa harvinaisempana. Pohjoisimmasta Suomesta se puuttuu kokonaan.
Luhtalemmikki on tyypillinen jokien ja järvien sekä rantaluhtien kasvi. Se viihtyy myös lähteiköissä ja märissä korpipainanteissa. Kauniin sininen lemmikki vaatii kosteaa tai märkää ja ravinteikasta maata. Luhtalemmikkejä on siirrelty alkuperäisiltä kasvupaikoilta talojen ja kesämökkien pihapiireihin. Niitä on myös kasvatettu koristekasveiksi puutarhoihin.
Nimiä.
Luhtalemmikin tieteellinen nimi on "Myosotis scorpioides", joka tarkoittaa skorpionimaista hiirenkorvaa. Ruotsiksi luhtalemmikin nimi on "förgätmigej", suomeksi "älä unohda minua"; saksaksi kasvin nimi on "Sumpf-Vergissmeinnicht", jossa jälkiosa tarkoittaa samaa. 1600-luvulla luhtalemmikistä on käytetty Ruotsissa nimeä "skorpionört", suomeksi skorpioniyrtti.
Death Metal Finland

Death Metal Finland on Sotajumalan esikoisalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2004. Albumin sanoitukset käsittelevät yhtyeelle tyypillisesti sotaa.
Albumin kahden levyn uusintapainos julkaistiin 20. helmikuuta 2008. Toinen levy sisältää yhtyeen aiemmin singleillä, split-albumeilla sekä EP-levyillä julkaistuja kappaleita.
Huutolaisuus

Huutolaisuus (, "lasten huutokauppa") oli Suomessa ja Ruotsissa 1800-luvun alusta 1900-luvun alkuvuosikymmenille saakka voimassa ollut järjestelmä, jossa kunta luovutti huutokauppaa muistuttavassa tilaisuudessa elatusta vailla olleen lapsen tämän ylläpidosta vähiten rahaa vaatineelle perheelle tai henkilölle. Lasten lisäksi saatettiin myydä myös vanhuksia, sairaita tai kehitysvammaisia.
Historia.
Huutokauppa järjestettiin perinteisesti viattomien lasten päivänä 28. joulukuuta. Järjestelmä oli Suomessa yleinen varsinkin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkuvuosina, kunnes se lopetettiin virallisesti vuonna 1923 voimaan tulleen köyhäinhoitolain myötä. Tästä huolimatta viranomaiset järjestivät huutokauppoja vielä 1930-luvulla, koska lain valvonta oli lähes olematonta. Viimeinen varmuudella pidetty huutokauppa järjestettiin Suomessa vuonna 1935. Varsinaisten huutokauppojen vähitellen loputtua, jatkettiin lasten sijoittamista perheisiin rahaa vastaan kuitenkin vielä 1940-luvullakin. Ruotsissa huutolaisuus kiellettiin vuonna 1918. Huutolaisten asemaan oli jo aikaisemminkin pyritty saamaan parannuksia. Esimerkiksi Vanajan kunnassa valtiopäivämies Juhana Idänpään-Heikkilä vaati kansakoulun perustamisen yhteydessä vuonna 1865, että myös huutolaislasten tulisi käydä kansakoulua ja isäntien pitää huoli heidän koulunkäynnistään.
Pienen korvauksen ja puutteellisen valvonnan vuoksi huutolaisen ylläpito oli usein huonoa ja hänellä saatettiin teettää paljon töitä. Erityisesti maaseudulla he joutuivat raatamaan talon töissä orjuuden kaltaisissa olosuhteissa ja usein huutolaislapsia myös kohdeltiin erittäin julmasti ja pahoinpideltiin.
Phil Bardsley

Phillip "Phil" Anthony Bardsley (s. 28. kesäkuuta 1985 Salford, Suur-Manchester, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Burnleytä. Pelipaikaltaan 180-senttimetrinen Bardsley on oikea laitapuolustaja.
Vuodesta 2003 lähtien Manchester Unitedia edustanut Bardsley pelasi lainasopimuksilla Royal Antwerpissa, Burnleyssa, Rangersissa, Aston Villassa ja Sheffield Unitedissa. Hän pelasi Manchester Unitedissa vain kahdeksan valioliigaottelua kaudella 2005–2006.
Manchester United myi 22. tammikuuta 2008 Bardsleyn Sunderlandiin. Hän teki seuran kanssa kolmen ja puolen vuoden sopimuksen. Siirtosumma saattoi nousta lopulta kahteen miljoonaan puntaan. Bardsley pelasi 6,5 kauden aikana Sunderlandissa 174 Valioliigan ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Kaudet 2014–2017 hän edusti Stoke Cityä ja pelasi Valioliigassa 51 ottelua mutta ei tehnyt maaleja. Kesällä 2017 hän siirtyi Burnleyyn ja on pelannut kolmen kauden aikana 53 valioliigaottelua tekemättä maaleja.
Bardsley on pelannut Skotlannin maajoukkueessa 13 ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2010 EM-karsinnassa Espanjaa vastaan. Samoissa EM-karsinnoissa hän pelasi yhteensä viisi ottelua. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2014.
Numazu

Numazu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Tyynenmeren Suruganlahden pohjukassa Fujivuoren eteläpuolella Izun niemimaan luoteiskulmassa. Kanojoki laskee Numazussa Suruganlahteen. Kaupungissa on 197 910 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 186,96 neliökilometriä. Numazu on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Numazu sai kaupunkioikeudet vuonna 1923, kolmantena Shizuokan prefektuurissa. Myöhemmin se on laajentunut kuntaliitosten kautta. Se on paikallinen talous- ja teollisuuskeskus, jonka elinkeinoihin kuuluvat myös kalastus sekä muun muassa teen ja "mikan"-mandariinien viljely. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Tōkaidō-päälinja ja Gotenba-linja. Luotijunayhteys Tōkaidō Shinkansen kulkee kaupungin läpi, mutta sillä ei ole Numazussa asemaa.
Fuji (kaupunki)

Fuji () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Tyynenmeren Suruganlahden rannalla Fujivuoren etelä- ja Shizuokan koillispuolella. Kaupungissa on 254 912 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 244,95 neliökilometriä. Fuji on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Fuji on Shizuokan prefektuurin itäisten osien teollinen keskus, ja siellä on runsaasti etenkin paperiteollisuutta. Kaupunkia palvelevat luotijunayhteys Tōkaidō Shinkansen, JR Higashi-Nihonin Tōkaidō-päälinja ja Minobu-linja sekä Gakunan-rautateiden Gakunan-linja.
Ylivallin rautatieasema

Ylivallin rautatieasema (, ratakm 301,8) on rautatieliikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Kurikan kaupungin Ylivallin kylässä entisen Jalasjärven kunnan alueella, noin 115 kilometrin päässä Tampereen asemalta ja noin 45 kilometrin päässä Seinäjoen asemalta. Sitä hyödyntää muun muassa turvetuotanto. Liikennepaikkaa on käytetty myös puutavaran lastaukseen.
Liikennepaikka on rakennettu junien kohtaamisia sekä turpeen kuormausta varten. Varsinaista asemarakennusta liikennepaikalla ei ole, ainoastaan pieni laitetila.
Erika

Erika on naisen etunimi, Eerika-nimen muunnelma. Suomessa nimi Erika on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 12 170 naiselle.
Pohjoismaissa nimen Erika alkuperä on miehen etunimi Erik, jonka muinaisgermaaninen merkitys on hallintoalue tai yksinvaltias.
Saksassa Erika taas on luontonimi, joka on lähtöisin kanervakasveihin kuuluvan kellokanervien suvun tieteellisestä nimestä "Erica".
Erikalla on muitakin alkuperiä, esimerkiksi Japanissa nimellä on toinen merkitys.
Donald Howard Menzel

Donald Howard Menzel (11. huhtikuuta 1901 – 14. joulukuuta 1976) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja astrofyysikko, sekä myös johtava ufoja koskevien väitteiden epäilijä, ufoskeptikko eli "debunker" 1960-luvulla.
Menzel valmistui 1921 maisteriksi Denverin yliopistosta ja astrofysiikan tohtoriksi 1924 Princetonin yliopistosta. Menzel työskenteli Lickin observatoriossa 1926–1932. Sitten hän siirtyi Harvardin yliopiston tähtitieteen dosentiksi (1932–1935) ja edelleen astrofysiikan apulaisprofessoriksi (1935–1938). Menzel havaitsi 1933 J. C. Boycen kanssa, että Auringon koronasta löytyy happea.
Astrofysiikan professoriksi Menzel tuli vuonna 1938. Hän oli professorina Harvardissa vuoteen 1971 asti. Menzel teki Winfield W. Salisburyn kanssa 1941 ensimmäisiä laskelmia, jotka johtivat 1946 ensimmäiseen radiokontaktiin Kuuhun.
Patruunavyö

Patruunavyö on konekivääreissä, kranaattikonekivääreissä ja konetykeissä patruunoiden syöttämiseen käytetty metallisista vyölenkeistä koostuva vyö, jonka jokaisessa vyölenkissä on yksi patruuna. Aseen syöttökoneisto vetää vyötä ammuttaessa automaattisesti aseen sisälle, jolloin aseen sulkukoneisto irrottaa patruunan vyöstä, ja patruuna siirtyy konekivääreissä patruunapesään ja konetykeissä patruunapesää vastaavaan panoskammioon. Patruunavyö voi olla joko katkeava- tai kiinteälenkkinen. Aiemmin konekivääreissä on käytetty myös kankaisia patruunavöitä. 
Katkevalenkkinen patruunavyö ei pysy koossa ilman patruunoita ja on yleensä jo tehtaalla ladattu. Kiinteälenkkinen patruunavyö tulee tyhjentyessään ulos ehjänä, mutta katkevalenkkinen vyö katkeaa patruunan poistuttua siitä. Joitakin kiinteälenkkisiä patruunavöitä voidaan pidentää liittämällä vöitä toisiinsa. Liitos voi toimia samalla periaatteella kuin katkeava vyölenkki. Tällöin toisiinsa liitetyt vyöt irtoavat toisistaan patruunan poistuttua liitoskohdassa olevasta vyölenkistä. 
Patruunoiden määrä patruunavöissä vaihtelee huomattavasti asetyypistä ja vyöstä riippuen. Kevyiden konekiväärien patruunavöissä on tavallisesti 100–200 patruunaa. Kranaattikonekivääreiden patruunavöissä ei yleensä ole yli 50:tä laukausta, kun taas ajoneuvoasenteisissa konekivääreissä ja konetykeissä saattaa olla usean sadan tai jopa yli tuhannen patruunan vöitä.
Patruunavyö on myös metsästäjän vyötäröllään pitämä, kankainen, nahkainen tai keinomateriaalista tehty vyö, jossa pidetään lisäpatruunoita. Patruunavyöstä patruunat siirretään käsin aseeseen. Patruunavyö mahdollistaa erilaisten patruunoiden kantamisen metsästystilanteessa siten että ne ovat helposti saatavilla.
Kivijärvi (Oulu)

Kivijärvi, usein myös Pieni Kivijärvi, on Oulujoen vesistöön kuuluva järvi Vepsän kaupunginosassa Ylikiimingissä Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla.
Kivijärvi sijaitsee noin 14 kilometriä etelään Vepsän kylältä, josta on järvelle metsäautotieyhteys. Valmistuessaan vuonna 1952 tie oli maakunnan ensimmäinen. Metsäautotie ylittää sekä Sanginjoen että Koivujoen, joka on edellisen pieni sivujoki. Kivijärven kinttupolku johtaa Isolle Kivijärvelle Utajärveltä päin Oulujoen pohjoispuolta kulkevalta yhdystieltä 8300. Iso Kivijärvi Utajärven puolella on vain parin kilometrin päässä itään, mutta sinne ei ole Pieneltä Kivijärveltä suoraa tieyhteyttä.
Järvimaisema.
Pientä Kivijärveä ympäröivät itä-, pohjois- ja länsipuolella korkeat kankaat, eteläranta on suomaastoa. Järven ympäri johtaa metsätie ja etelärantaa seurailevat polut ja pitkospuut. Vakituinen asutus järven rannalla on muuttunut kesäasunnoiksi. Järven pohjoisrannalle on rakennettu Kivijärven Porokämppä, joka tarjoaa ruoka-, sauna- ja majoituspalveluja.
Lontoon autopommit 2007

Lontoon keskustasta löydettiin 29. kesäkuuta 2007 kaksi autopommia. Ensimmäinen räjähteillä lastattu auto löytyi läheltä Tiger Tiger -yökerhoa Haymarket-kadulta varhain aamuyöllä. Toinen autoista löytyi alkujaan vain muutamia tunteja myöhemmin läheltä Trafalgar Squarea Cockspur Streetilta, mutta se hinattiin toisaalle, sillä se oli väärin pysäköity. Räjähteet purettiin ja tehtiin vaarattomiksi. Autopommi-iskut epäonnistuivat ja kukaan ei loukkaantunut. Kumpikin autoista oli lastattu bensiinillä, nauloilla ja kaasusäiliöillä. Scotland Yardin mukaan löytyneillä autopommeilla on selvä yhteys keskenään.
Seuraavana päivänä 30. kesäkuuta 2007 tapahtui autopommihyökkäys Glasgow'n kansainväliselle lentoasemalle.
Kahdeksan ihmistä on pidätetty epäiltynä iskuista. Seitsemän uskotaan olevan lääkäreitä tai lääketieteen opiskelijoita ja yksi on entinen laboratorioteknikko. Kaikilla pidätetyistä on yhteyksiä Britannian julkiseen terveydenhuoltoon NHS:ään.
Ensimmäinen pommiauto.
Ajoneuvon sisällä kerrotaan olleen 60 litraa bensiiniä, kaasusäiliöitä ja nauloja.
Toinen pommiauto.
Toinen kotikutoinen pommiviritelmä löydettiin sinisestä Mercedes-Benz 280E -autosta. Viranomaiset uskovat, että auto pysäköitiin samoihin aikoihin kuin ensimmäinenkin. Auto oli väärin pysäköitynä Cockspur Streetilla ja se sai pysäköintisakon 02:30. Noin kello 03:30 auto kuljetettiin Park Lanen autovarikolle. Henkilökunta hälytti myöhemmin viranomaiset paikalle kuultuaan ensimmäisestä autopommista ja haistettuaan bensiinin käryn hinatusta autosta.
Rantametsä

Rantametsä on vesistön, etenkin joen tai puron rantaviivan läheisyydessä kasvava metsävyöhyke. Se poikkeaa elinympäristönä läheisestä ylängöstä, koska kosteutta on enemmän ja tulvavesi huuhtelee maaperää säännöllisesti. Kasvi- ja eläinlajit ovat sopeutuneet tähän. Myös lämpötilanvaihtelut pienempiä sekä vuorokauden että vuoden tasolla. Jos joki pysyy avoimena, rantametsän talvet ovat leudompia, kesät aina hiukan viileämpiä kuin ylängöllä, ja samalla tavalla yön ja päivän lämpötilaero on vesistön tasaavan vaikutuksen takia pienempi kuin ylängöllä.
Rantametsiä kasvaa luonnostaan jokivarsilla Afrikan ja Amerikan kuivilla alueilla, esimerkiksi preerialla ja savannilla, missä ylängöt ovat liian kuivia metsän kasvua varten. 
Varsinkin silloin kun ylängöllä viljellään peltoja, rantametsät ovat tärkeitä suojavyöhykkeitä sekä vesistön että peltoylängön kannalta. Ne vähentävät ravinteiden huuhtoutumista pellolta vesistöön ja estävät siten rehevöitymistä. Toisaalta ne suojaavat peltoja joen tulvimiselta.
Myös Suomessa maanviljelijöitä rohkaistaan jättämään suojavyöhyke jokien varteen. Suojavyöhykkeellä ei välttämättä kasva metsää. Sortumaherkillä penkoilla suositellaan kuitenkin kasvatettavaksi puita tai pensaita.
Myös silloin kun ylängöllä harjoitetaan metsätaloutta, suositellaan rannan lähituntumassa kasvava metsä jätettäväksi hakkaamatta. Rantametsät ovat tärkeitä paitsi maiseman, myös luonnon monimuotoisuuden takia.
Jeff Cottonen

Jeff Cottonen (tunnettu myös nimillä "Jerry Cottonen" ja "Mc Moose") on lastenkirjailija Mauri Kunnaksen luoma sarjakuvahahmo, joka on Jerry Cottonin kaltainen.
Vaikka Mauri Kunnas tunnetaan pääasiassa lastenkirjoistaan, ei "Jeff" ole kuitenkaan lasten sarjakuva. Se sisältää runsaasti kiroilua sekä liioiteltua ja julmaa väkivaltaa. Jeff työskentelee Scotlant Jaartissa ja ratkoo rikoksia uskollisen koiran Lupsu Kingin ja kaverinsa Pilli Poin kanssa.
Kari Sorvali

Kari Sorvali (s. 26. marraskuuta 1951 Pori) on suomalainen näyttelijä. Hänet muistetaan useista elokuvista ja viihde­sarjasta "Hukkaputki".
Ura.
Sorvalille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Yksityiselämä.
Sorvali on näyttelijä Miitta Sorvalin avio­mies.
Potpourri

Potpourri on tuoksuva sekoitus jota käytetään huoneilman hajustimena. Se valmistetaan tuoksuvista aineksista kuten kuivista kukista, lehdistä, mausteista sekä eteerisistä öljyistä. Potpourri on paitsi tuoksuva myös koristeellisen näköinen. Potpourri laitetaan yleensä kauniiseen ruukkuun tai kulhoon, mutta sitä voi laittaa myös pitsi- tai kangaspussiin. Potpourripussukoita käytetään erityisesti liinavaatteiden tai vaatekaapin hajustamiseen.
Potpourri valmistetaan sekoittamalla haluttuja tuoksuvia ainesosia, esimerkiksi mausteita tai tuoksuvia kasvinosia. Ainesosat voidaan murskata kevyesti, jotta tuoksu olisi vahvempi. Esimerkiksi kanelitangot tai appelsiininkuori tulisi pilkkoa hienommaksi. Murskattuihin ainesosiin voi lisätä bergamotti-, geranium- tai santelipuuöljyä ns. kiinnitysaineeksi. Seos suljetaan tiiviiseen lasipurkkiin, ja sen valmistumiseen menee noin 10-14 päivää. Orrisjuurta lisäämällä tuoksu säilyy paremmin.
Awaiting Your Reply

Awaiting Your Reply on yhdysvaltalaisen Resurrection Band -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. "Awaiting Your Replyta" pidetään ruotsalaisen Jerusalem-yhtyeen samana vuonna julkaistun albumin "Jerusalem (Volume 1)" kanssa kahtena ensimmäisenä kristillisenä hard rock tai heavy metal -albumina.
Äänityshistoria.
Laulaja-kitaristi Glenn Kaiserin mukaan "Awaiting Your Reply" äänitettiin kahdeksan tuhannen dollarin budjetilla Illinoisin Hedden West Studiosissa kahden viikon perättäisissä, yön yli kestävissä äänityssessioissa. Jokainen levy-yhtiö Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kieltäytyi julkaisemasta albumia kunnes lopulta riippumaton Star Song Records kirjoitti yhtyeelle levytyssopimuksen. Sopimus teki yhtiön kuuluisaksi ja pian yhden isoimmista riippumattomista kristillisessä teollisuudessa, sillä albumi oli lähtöarvioihin nähden myyntimenestys. "Awaiting Your Reply" on aikansa standardeilla uraauurtava kristillinen albumi ja aiheutti toisaalta huomattavaa kiistaa kristittyjen musiikkikriitikkojen joukossa, jotka eivät nähneet sopivana, että Led Zeppelin -vaikutteiseen heavy metaliin / hard rockiin sekoitettiin kristillisiä sanoituksia. Kristilliset kirjakaupat myivät albumia tiskin alta, koska kansikuvaa pidettiin liian kiistanalaisena myytäväksi avoimesti. Resurrection Band ei tiettävästi edes yrittänyt suunnata albumia musiikkeineen ja kansitaiteineen kristitylle yleisölle vaan yhtye halusi tavoittaa alkuvaiheissaan olevan metallimusiikin yleisöä. Kiistanalaisuudestaan huolimatta "Awaiting Your Reply" ja sen seuraaja, "Rainbow's End" tekivät yhtyeen tunnetuksi hard rock -piireissä teknisesti pätevällä musisoinnillaan ja terävästi sosiaalisia ongelmia käsittelevillä, kuitenkin kristityn näkökulmasta kirjoitetuilla sanoituksillaan.
Nykyisin monet kriitikot pitävät "Awaiting Your Replyta" yhtenä varhaisen hard rockin klassisista albumeista. Esimerkiksi All Music Guiden arvostelija Mark Allander antoi albumille viisi tähteä ja kirjoitti, että hänen mielestään "Awaiting Your Reply" edustaa yhtyettä parhaimmillaan, kaikkein kappaleiden ollessa erinomaisia. Allanderin mukaan Wendi Kaiserin taustalaulu loistaa albumilla poikkeuksellisesti, muilla yhtyeen levyillä hänen laulunsa ollessa parhaimmillaan siedettävää. "Lightshine"-kappale on Allanderin mukaan albumin kohokohta ja yhtyeen keikoilla suosittu kappale. Allander kehuu myös, että kappaleet on taidokkaasti sävelletty, täynnä koukkuja ja että Stu Heissin kitaratyöskentely on erinomaista.
Vuonna 2001, albumi listattiin sadan merkittävimmän kristillisen albumin joukossa sijalle 91 kirjassa, "CCM Presents: The 100 Greatest Albums in Christian Music".
Kappalelista.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Glenn Kaiser ellei toisin ole manittu.
Suzdal

Suzdal () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä 200 kilometriä Moskovasta itäkoilliseen ja 26 km alueen pääkaupungista Vladimirista. Vuonna 2010 kaupungissa oli 10 535 asukasta.
Vanhin kirjallinen maininta Suzdalista on vuodelta 1024. Se on toiminut vuosisatojen ajan erilaisten alueiden ja pikkuvaltioiden pääkaupunkina. Ruhtinas Juri Dolgoruki, joka perusti myös Moskovan, siirsi Kiovan Venäjän vallan painopisteen Kiovasta Suzdaliin. Hänen poikansa Andrei I siirsi pääkaupungin Vladimiriin. 1300-luvulla Suzdalista tuli kirkollinen keskus lukuisine luostareineen.
Hilma Jalkanen

Hilma Jalkanen (o.s. Syvälahti, 7. lokakuuta 1889 Heinola – 29. huhtikuuta 1964 Helsinki) oli suomalaisen naisvoimistelun uranuurtaja, joka piti voimistelua yksilöllisenä vapautena. Hänelle ruumiin ja sielun jako oli keinotekoinen ja ruumiin kehittäminen oli persoonallisen ja luovan yksilön kehityksen edellytys. Opettajansa Elli Björkstenin ajatuksia jatkaen hän kehitti naisvoimisteluun dynaamista, herkkää ja liikkuvaa ilmaisua.
Jalkasen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Syvälahti ja Amanda Hahl. Hän valmistui voimistelunopettajaksi 1915 ja opetti Helsingissä Kallion yhteiskoulussa, Helsingin suomalaisessa tyttölukiossa sekä Tyttönormaalilukiossa. Vuonna 1938 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen kasvatusopillisen voimistelun ensimmäiseksi opettajaksi. Hän opetti paitsi voimistelunopettajaksi opiskelevia, myös piti voimistelukursseja, TUL:n ensimmäisiä voimistelukursseja jo 1920-luvulla. Hän piti kursseja myös ulkomailla ja useita hänen voimistelunäytöksiään palkittiin eri puolilla maailmaa. Vuonna 1927 Salminen julkaisi opiskelutoverinsa Helvi Salmisen kanssa klassisen voimisteluoppaan "Tie terveyteen ja kauneuteen". 
Jalkanen perusti Suomen Naisvoimisteluseuran 1921 ja johti sitä vuoteen 1929 saakka. Vuodesta 1923 vuoteen 1927 hän oli "Kisakenttä"-lehden päätoimittaja. Hänellä oli myös oma voimistelukoulu 1930-luvun alkupuoliskolla. Vuonna 1936 Jalkanen johti Suomen naisvoimistelujoukkuetta Berliinin olympialaisissa, jossa johtajistoon kuuluivat lisäksi Elsa Puolanne ja Esteri Pesola. Myöhemmin Jalkanen johti naisvoimistelujoukkueita Tukholman Lingiadeissa 1949 sekä Helsingin olympialaisissa 1952. Hän toimi myös Uuden voimistelun kansainvälisen liiton varapresidenttinä 1950-luvulla.
Jalkanen sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1957. Vuonna 1963 hänet palkittiin Suomen urheilun suurella ansioristillä. 
Jalkasen puoliso vuodesta 1917 oli runoilija ja toimittaja Huugo Jalkanen, pariskunta on haudattu Honkanummen hautausmaalle. Heidän poikansa oli miekkailija Kauko Jalkanen, jonka poika taas on taikuri Jussi Jalkanen.
Wienin kuvataideakatemia

Wienin kuvataideakatemia () on Wienissä Itävallassa sijaitseva korkeakoulu, jossa opiskellaan taideaineita. Akatemiassa on noin 900 oppilasta, joista neljännes on kotoisin Itävallan ulkopuolelta.
Historia.
Wienin kuvataideakatemia perustettiin 1692 paroni Peter Strudelin aloitteesta esikuvinaan Rooman Accadèmia di San Luca ja Pariisin Académie Royale. Strudelin kuoltua 1714 koulu suljettiin väliaikaisesti mutta avattiin uudelleen 1726. Koulun ohjeeksi tuli opettaa maalausta, kuvanveistoa, arkkitehtuuria ja kaivertamista.
Keisarinna Maria Teresian vuonna 1751 antaman säädöksen perusteella akatemiassa tehtiin hallinnollisia muutoksia. Säädöksen mukaan henkilökuntaan oli määrä kuulua rehtori, asessoreja, sihteeri ja professoreja. Koulu avattiin 1. huhtikuuta 1877 uudessa rakennuksessa Wienin Schillerplatzin laidalla. Koulu sijaitsee yhä samassa rakennuksessa. Vuodesta 1920 alkaen kouluun on otettu oppilaiksi myös naisia.
1938–1945 akatemian taso laski merkittävästi tuolloin valtaa pitäneiden natsien alettua poistaa juutalaisia professoreja opettajakunnasta. Natsit asettivat myös tiukkoja säädöksiä opetukseen omien standardiensa mukaan. 
Koululla on ollut yliopiston asema vuodesta 1998 lähtien, mutta sen hallinto on säilynyt itsenäisenä.
Hitler pyrki akatemiaan.
Pikkupojasta asti innokkaasti piirtänyt 18-vuotias Adolf Hitler keräsi rohkeutensa toteuttaakseen unelmansa ja haki 1907 arvostettuun akatemiaan. Hitler oli optimistinen ja itsevarma mutta pettyi pahasti, sillä hän karsiutui pääsykokeen toisessa vaiheessa. Hitler oli 113 hakijasta niiden 85 joukossa, jotka eivät päässeet sisään. Hitlerin lailla reputtaneissa oli myös kuvataideakatemian tuleva rehtori. Hitlerin kyky hahmottaa ja jäljentää rakennuksia huomattiin, ja häntä kannustettiin hakemaan akatemian arkkitehtiosastolle. Tullakseen hyväksytyksi arkkitehtiosaston pääsykokeisiin Hitler olisi kuitenkin tarvinnut kahta vuotta aiemmin keskeyttämänsä oppikoulun päästötodistuksen. ”...hylkäävä päätös iski kuin salama kirkkaalta taivaalta”, Hitler kuvaili tunteitaan myöhemmin kirjassaan "Taisteluni" saatuaan tiedon reputtamisestaan. Hän yritti toistamiseen seuraavana vuonna, mutta ei päässyt edes toiseen vaiheeseen.
Rakenne.
Akatemia jakautuu seuraaviin instituutteihin:
Pjotr Aven

Pjotr Aven (, s. 16. maaliskuuta 1955 Moskova, Neuvostoliitto) on venäjän öljy- ja pankkitoiminnalla rikastunut venäläinen oligarkki, jonka omaisuuden arvoksi on arvioitu 3,6 miljardia dollaria.
Hänellä on maailman suurin venäläisen taiteen yksityiskokoelma ja hän toimi ministerinä 1990-luvun alkupuolella, ennen pankkialalle siirtymistään. Hän johtaa Alfa Bank -pankkia, joka on Venäjän suurin yksityinen pankki. Tätä ennen hän toimi tutkijana Itävallassa.
Aven on ollut mukana perustamassa Genesis Philanthropy Groupia Mikhail Fridmanin kanssa. Heidän yhteistyönsä sai alkunsa, kun heistä tuli liikekumppaneita Alfa Bankissa. Genesis Philanthropy Groupin päätehtävä on kehittää venäjänjuutalaisten juutalaista identiteettiä maailmanlaajuisesti.
T. Subba Row

 Tallabragada Subba Row (6. heinäkuuta 1856 – 24. kesäkuuta 1890) oli intialainen vedantisti, teosofi, okkultisti ja asianajaja. 
Vuonna 1882 Subba Row kutsui Helena Blavatskyn ja Henry Steel Olcottin Madrasiin (Chennai). Teosofien keskuspaikka perustettiin Adyariin hänen aloitteestaan. Olcottin kertoman mukaan Subba Row ei ollut aiemmin ollut tunnetusti uskonnollinen mutta teosofien kohtaaminen nosti esiin hänen aiempien elämien aikana hankitut tiedot hindumytologiasta. 
Subba Row kirjoitti artikkeleita The Theosophist -lehteen ja luennoi Adyarissa. Hän auttoi Blavatskyä sovittamaan eurooppalaista okkultismia intialaiseen ajatteluun.
Blavatskyn tarkoitus oli, että Subba Row osallistuisi Salaisen Opin toimittamiseen. Olcott kirjoitti, että Subba Rown saatua käsikirjoituksen joulukuussa 1886 hän kieltäytyi vedoten siihen, että kirjassa on niin paljon virheitä, että hänen pitäisi kirjoittaa se uudestaan.
Subba Row erosi teosofisesta liikkeestä vuonna 1888.
Vuonna 1890 Subba Row sairastui ja Olcottin mukaan pyysi tätä yrittämään parantaa häntä mesmerismillä. Hoito ei auttanut ja Subba Row kuoli.
Vuodesta 1895 lähtien on jaettu Subba Row -mitaleja teosofiseen kirjallisuuteen liittyvistä ansioista. Viimeksi mitali jaettiin 2014, jolloin sen sai John Algeo.
Sosiatiivi

Sosiatiivi (latinan sanasta "socius" ’seuralainen, kumppani’) on kielen rakenne tai ilmaisukeino, suppeammassa merkityksessä sijamuoto, jolla ilmaistaan jonkun seurassa, jonkun tai jonkin kanssa yhdessä olemista tai toimimista. Samantapaisessa merkityksessä käytetään myös termiä komitatiivi. Sosiatiivisilla ilmauksilla on usein muitakin tehtäviä. Useissa Euroopan kielissä sekä sosiatiivisia että työvälineen tai keinon (instrumentaali) merkityksiä ilmaistaan samoilla kieliopillisilla keinoilla.
Unkarin sosiatiivi.
Unkarin kieliopeissa sosiatiiviksi nimitetään muotoja, joiden pääte on "-stul/-stül" (vokaalisoinnun mukaan) ja joilla ilmaistaan jonkin läheisesti yhteenkuuluvan (usein pukineen tai perheenjäsenen) mukana oloa. Tämä muoto vastaa usein suomen komitatiivia: "cipőstül" ’kengät jalassa, kenkineen’, "férjestül" ’aviomiehineen’, "borjastul" ’vasikkoineen’. Sosiatiivi on nykykielessä harvinainen ja esiintyy lähinnä tietyissä vakiintuneissa ilmauksissa, esim. "mindenestül" ’kaikkineen’. Tiukemmilla kriteereillä sitä ei pidetä sijamuotona vaan adverbien johdostyyppinä.
Sosiatiivisijoja muissa kielissä.
Sosiatiiviksi nimettyjä sijamuotoja esiintyy esimerkiksi kašmirin, baskin ja tamilin kieliopeissa.
Batroc

Batroc on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui "Tales of Suspense" -lehden numerossa 75. Batrocin loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Batroc on vuosien varrella esiintynyt varsinkin Kapteeni Amerikan vihollisena.
Suomessa Batroc esiintyi ensimmäisen kerran "Kung Fu" -lehden ensimmäisessä numerossa (1975) tarinassa "Kapteeni Amerikka: Salamasankari Batroc".
Historia.
Georges Batroc syntyi Marseillessa Ranskassa ja palveli Muukalaislegioonassa. Hän ryhtyi palveluaikansa jälkeen naamioiduksi palkkasoturiksi, jonka erikoisalana on savaten käyttäminen taisteluissa. Vaikka Batroc esiintyykin suurimmaksi osaksi Kapteeni Amerikan vastustajana, hän on taistellut myös Tuomaria, Hämähäkkimiestä, Deadpoolia, Haukansilmää, Rautanyrkkiä ja Gambiittia vastaan.
Batroc toimi myös Paroni Zemo kokoaman Pahuuden Mestarien riveissä, mutta johtaa toisinaan omaa nimikkoryhmäänsä, "Batrocin Prikaatia", jonka jäsenet ovat vaihdelleet kokoonpanosta toiseen. Prikaatiin ovat kuuluneet ainakin Miekkamies, Pyörre, Machete, Zaran ja lukuisia nimettömäksi jääneitä kätyreitä. Ryhmä on tyypillisesti taistellut Kapteeni Amerikkaa vastaan.
Äskettäin amerikkalaisissa julkaisuissa Batroc liittoutui Klawin kanssa hyökätäkseen pienen armeijan kera Wakandaan, Mustan Pantterin kotimaahan. Armeijaan kuuluivat myös Sarvikuonon, Radioaktiivinen Mies, Kannibaali ja Musta Ritari. Mustan Pantterin kuninkaallinen henkivartiokaarti nitisti kuitenkin hyökkääjät.
Batrocin stereotyyppinen aksentti, kummallinen nimi, kömpelö sanasto, jota Batroc paikkaa asettamalla kokonaisia ranskalaisia sanoja puheeseensa (jotka toisinaan ovat virheellisiä, kuten "mon capitan"), dalimaiset viikset ja supervoimien puute ovat vuosien varrella tehneet Batrocista enimmäkseen koomisen hahmon. Nykyään sarjakuvakäsikirjoittajat ovat pyrkineet luomaan hahmosta toisenlaisen – koomisen hahmon yhtä kaikki, mutta samalla taitavan pelottavan taistelulajien mestarin, joka kykenee taidoillaan taistelemaan kenen tahansa kanssa. George Pérezin ja Kurt Busiekin "JLA/Avengers"-crossoverissa Batroc piti hyvin puoliaan jopa Batmania vastaan.
Voimat ja varusteet.
Batrocilla ei ole yliluonnollisia kykyjä tai voimia, mutta hän on huippukunnossa. Batroc on olympiatason painonnostaja ja omaa erikoisen hyvän ketteryyden sekä refleksit. Hän on kokenut lähitaistelija omaa laajan osaamisen ranskalaisesta savatesta. Batroc on myös kokenut sotastrategikko johtuen palveluksestaan Ranskan Muukalaislegioonassa.
Sitaatteja.
Batroc käyttää paljon ranskankielistä termistöä, joka äidinkielenään ranskaa puhuvalta saattaa kuulostaa stereotyyppiseltä, mutta myös masentavan huonosti käännetyltä:
Batroc viljelee niin paljon huonoa ranskankielistä terminologiaa, että Kapteeni Amerikka kysyi kerran "Kuka antoi sinulle englannintunteja, Tohtori Doom?"
S-lauseke

S-lauseke (symbolinen lauseke) on tapa esittää dataa tekstuaalisessa muodossa. S-lausekkeita käytetään mm. Lisp-ohjelmointikielissä.
S-lauseke voi olla yksittäinen arvo, kuten numero, symboli tai codice_1-pari codice_2. Listat ovat codice_1-ketjuja codice_4. Sama voidaan kirjoittaa yksinkertaisemmin muodossa codice_5.
Lisp-ohjelmointikielille ominaista on esittää myös koodi S-lausekkeina. Tällöin käytetään prefix-esitysmuotoa, jolloin listan ensimmäinen alkio on funktio tai operaattori ja loput alkiot sen parametreja. Esimerkiksi S-lausekkeen codice_6 voi tulkita funktiokutsuna, jolloin operaattorille codice_7 välitetään parametrit 1 ja 2. Saman S-lausekkeen voi tulkita myös tavallisena listana, jonka ensimmäinen alkio on symboli codice_7, toinen alkio on numero 1 ja kolmas alkio numero 2.
Pimeän uhka

Pimeän uhka ("Pitch Black") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut tieteis-/kauhuelokuva. Elokuvan ohjauksesta vastasi David Twohy ja pääosissa ovat Vin Diesel ja Radha Mitchell.
Elokuva sai vuonna 2004 jatko-osan nimeltään "Riddickin aikakirja" ("The Chronicles of Riddick"). Kyseisestä nimestä tuli koko sarjan tuotemerkki, ja julkaisija nimesi jälkeenpäin ensimmäisen osan uudestaan "The Chronicles of Riddick: Pitch Blackiksi".
Syyskuussa 2013 ensi-iltansa sai toinen jatko-osa nimeltään "Riddick".
Juoni.
Elokuva kertoo murhaajasta nimeltä Riddick, jota kuljetetaan vankilaplaneetalle. Mutta kesken matkan alus syöksyy tuntemattomalle planeetalle ja henkiin jäävät Riddick, aluksen toinen lentäjä Carolyn Fry ja monia muita miehistön jäseniä. Aluksi Carolynin ja miehistön suurin pelko on Riddickin aisoissa pitäminen, mutta pian miehistö huomaa todellisen vaaran, kun planeetta ei olekaan asumaton kuten aluksi luultiin.
Silent Hill (elokuva)

Silent Hill on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, joka perustuu tunnettuun samannimiseen kauhupelisarjaan. Elokuvan ohjasi Christophe Gans ja käsikirjoittivat Roger Avary, Christophe Gans ja Nicolas Boukhrief. Pääosissa ovat Radha Mitchell, Sean Bean, Laurie Holden, Deborah Kara Unger, Kim Coates, Tanya Allen, Alice Krige ja Jodelle Ferland. Elokuvan juoni perustuu pääosin pelisarjan ensimmäiseen peliin ja keskittyy Rose Da Silvan pyrkimyksiin löytää kadonnut adoptiotyttärensä Sharon. 
"Silent Hill" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Isossa-Britanniassa 21. huhtikuuta 2006, Suomessa 7. heinäkuuta 2006, ja Japanissa 8. heinäkuuta 2006. Jatko-osa, "", sai ensi-iltansa vuonna 2012. Lisäksi on tekeillä kolmas elokuva, "Return to Silent Hill".
Juoni.
Rose (Radha Mitchell) ja Christopher Da Silva (Sean Bean) ovat huolissaan heidän adoptiotyttärensä Sharonin (Jodelle Ferland) unissakävelystä. Kun he kuulevat Sharonin huutavan unissaan Silent Hill -nimisen kaupungin nimeä, Rose päättää viedä hänet sinne ja etsiä vastauksia. Kun he ovat saapumaisillaan kaupunkiin, Rose väistää mystistä lapsen kaltaista hahmoa ja suistuu tieltä. Palattuaan tajuihinsa hän huomaa Sharonin kadonneen. Rose etsii Sharonia painajaismaisesta, sumun ja tuhkan peittämästä kaupungista samalla kun Christopher pyrkii kaupungin ulkopuolella ottamaan selvää Silent Hillin synkästä historiasta.
Atari 800XL

Atari 800 XL on Atarin vuonna 1983 julkaisema parannettu versio Atari 800 -tietokoneesta. Atari 800 XL on kolmas Atarin 8-bittinen kone. XL-versiossa on sisäänrakennettu Atari Basic -ohjelmointikieli, ja se on varustettu Atarin FREDDIE-piirillä. Atari 800 XL:n valmistus lopetettiin vuonna 1985. Ilmestyessään se olisi maksanut noin 180 euroa.
Atari 800 XL oli Commodore 64:n pahin haastaja Yhdysvalloissa. Valtaosa 64:n huippupeleistä kääntyi myös Atarille ja toisin päin. Euroopassa ja etenkin Suomessa kone jäi erittäin pahasti muitten jalkoihin. Kone sai pientä jalansijaa Hobby Hallin postimyynnin ansiosta. Hobby Hallin paketteihin oli koottu koneen isoimmat pelihitit, kuten "Pole Position".
Tarhakotilot

Tarhakotilot (Helicidae) on keuhkokotiloihin kuuluva usein suurikokoisten maakotiloiden heimo. Sen lajeilla on pyöreämuotoinen kuori, joka on joillakin lajeilla litteä. Sukukypsillä tarhakotiloilla on lemmennuoleksi kutsuttu uloke, jonka ne voivat sinkauttaa toiseen yksilöön paritellessaan. Tarhakotiloita tavataan koko palearktisella alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa.
Joitakin tarhakotilolajeja kasvatetaan tai poimitaan luonnosta ihmisten ruoaksi. Juuri nämä ovat gastronomian tuntemia etanaherkkuja - erityisesti "Helix pomatia" ja "Helix aspersa".
Lajit Suomessa.
Tarhakotiloita on Suomessa ainakin kuusi lajia: valkotarhakotilo ("Cepaea hortensis"), tummatarhakotilo ("Cepaea nemoralis"), nappikotilo ("Helicigona lapicida"), viinimäkikotilo ("Helix pomatia") ja lehtokotilo ("Arianta arbustorum") sekä pelkästään kasvihuoneissa tavattu sagriinikotilo ("Helix aspersa"). Näistä lehtokotilo on yleisin. Valkotarhakotilo ja tummatarhakotilo ovat nuorina hyvin samanlaisia. Lajien erottaminen toisistaan helpottuu yksilöiden aikuistuessa, jolloin niiden kuoren reunaan kehittyy "huuli", joka valkotarhakotiloilla on vaalea ja tummatarhakotiloilla musta.
Pensaskotilo

Pensaskotilo ("Fruticicola fruticum") on Suomessa jokseenkin yleinen maanilviäinen, joka elää puoliavoimissa lehtimetsissä ja lehdoissa, pensasniityillä ja puutarhoissa. Eniten sitä tavataan Etelä-Suomessa. 
Pensaskotilo aikuistuu vasta kolmantena elinvuotenaan. Sen kuoren korkeus on 1,3–1,7 cm ja leveys 1,5–2 cm. 
Laji muistuttaa jossain määrin lehtokotiloa ("Arianta arbustorum"). Pensaskotilon erottaa siitä esimerkiksi alhaalta päin katsottaessa kierteiden keskellä olevasta, selvästi erottuvasta kuopasta l. navasta.
Sulkukotilot

Sulkukotilot (Clausiliidae) on nilviäisten heimo. Suomessa elää kahdeksan sulkukotilolajia, joista yleisiä ovat sileäsulkukotilo ("Cochlodina laminata") ja ristisulkukotilo ("Cochlodina cruciata"). Ristisulkukotilo on melko yleinen Keski-Suomen lehtomaisissa sekametsissä. Hienouurresulkukotilo ("Clausilia dubia") on harvinainen tulokas; muita harvinaisia lajeja ovat harmaasulkukotilo ("Bulgarica cana") ja suorasuusulkukotilo ("Cochlodina orthostoma"). Isosulkukotilo ("Macrogastra ventricosa") löydettiin vuonna 2006.
Tunika

Tunika () on pitkän paidan tyylinen roomalainen vaatekappale, joka vastasi kreikkalaisten kitonia. Sitä käytettiin kotona ja työssä sekä aluspukuna stoolan ja toogan alla. Roomassa tunikan pituus, mahdollinen raidoitus tai koristelu ilmaisi käyttäjän yhteiskunnallista asemaa. Sotilaat, työläiset ja orjat käyttivät yleensä hiukan polven yläpuolelle ulottuvaa tunikaa, ylempiarvoiset taas nilkkapituista vaatetta.
Nykyisin tunikalla tarkoitetaan yleensä naisten käyttämää mekkomaista pitkää paitaa.