tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Myllyjärvi (Somero)

Myllyjärvi on järvi Härjänojan kylässä Somerniemellä Somerolla. Se kerää vedet Arimaa-järven pohjoispuolisista pikkujärvistä Lohjalla ja Somerolla ja laskee Myllyjokea pitkin Arimaajärveen. Idästä Myllyjärveen laskee Levo-Patamo, johon laskevat Pusulan puolelta Särkijärvi, Kivijärvi ja Patamo. Pohjoisesta Myllyjärveen laskee Vehka-Patamo, johon laskee Heinjärven vastaisella vedenjakajalla sijaitseva Kovelo.
Järvi on ruskeavetinen, sen pinta-ala on 18 ha, valuma-alueen laajuus 23 km² ja suurin syvyys 10 metriä. Puskurikyvyltään järvi kykenee vastustamaan happamoitumista, mutta on ravinteisuudeltaan lievästi rehevä. Järven happitalous talvisin on kuitenkin ollut kohtuullinen. Hoitotoimenpiteiksi järvelle suositellaan ulkoisen ravinnekuormituksen vähentämistä vapaa-ajanasutuksen jätevesienkäsittelyä parantamalla ja metsäojituksen tuomaa ravinne- ja kiintoainekuormitusta pienentämällä.
Charles-Édouard Brown-Séquard

Charles-Édouard Brown-Séquard (8. huhtikuuta 1817 Port Louis, Mauritius – 2. huhtikuuta 1894 Sceaux, Ranska) oli mauritiuslaissyntyinen brittiläis-ranskalainen lääkäri, joka loi teorian, jonka mukaan jokin kivesten tuottama aine voi palauttaa ikääntyvän miehen elinvoiman ja potenssin. Hän testasi itseensä ainetta, joka oli tehty marsujen ja koirien kiveksistä. Aine kulki nimellä "Brown-Séquardin eliksiiri". Hän on kuvannut oireyhtymän, jota nykyisin nimitetään Brown-Séquardin oireyhtymäksi. 
Brown-Séquard valmistui lääkäriksi Pariisissa 1846. Hän työskenteli eri maissa, vuodet 1864–1867 hän oli Harvardin yliopiston fysiologian ja neuropatologian professori, ja työskenteli jälleen välillä Pariissa, mutta palasi sitten New Yorkiin harjoittamaan lääkärintointa. Vuodesta 1878 kuolemaansa saakka hän työskenteli Collège de Francessa kokeellisen lääketieteen professorina. Hän oli Ranskan tiedeakatemian jäsen vuodesta 1886. Hän oli myös Royal Society of Londonin jäsen.
Aberdour

Aberdour () on pieni merenrantakylä Forthin vuonon pohjoisrannalla Fifen alueella Skotlannissa. Vuonna 2006 kylässä oli 1664 asukasta.
Aberdour muodostui pitkään kahdesta erillisestä satamien ympärille muodostuneesta kylästä, Itä- ja Länsi-Aberdourista. Rautatien saapuminen 1890-luvulla kuitenkin pikkuhiljaa yhdisti itäisen ja läntisen osan toisiinsa. Aberdourin rautatieasema on edelleen käytössä, ja matka Skotlannin pääkaupunkiin Edinburghiin kestää noin puoli tuntia.
Kylän tunnetuin nähtävyys on Aberdourin linna, jonka vanhimmat osat ovat 1200-luvulta. Linnan lähellä sijaitsee myös hyvin säilynyt keskiaikainen St Fillanin kirkko. Inchcolmin luostarisaari puolestaan sijaitsee Aberdourin edustalla vajaan puolen kilometrin päässä rannasta. Aberdourissa on myös kaksi hiekkarantaa, The Black Sands ja The Silver Sands, joista jälkimmäisellä on "Blue Flag" -status.
Charles Coburn

Charles Douville Coburn (19. kesäkuuta 1877 Savannah, Georgia – 30. elokuuta 1961 New York, New York) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Elokuvissa hän oli tavallisesti sivurooleissa. Sivurooli kuitenkin toi hänelle parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon elokuvasta "Poikamiesansa". Hän oli palkintoehdokkaana myös elokuvista "Salainen Higgins" ja "Vihreät vuodet".
Ura.
Charles Coburn aloitti uransa teatterissa Broadwaylla vuonna 1901. Hän esiintyi ensimmäisen kerran elokuvissa vuonna 1933. Coburnin uran tunnetuimpiin elokuviin kuuluvat "Ennen sisällissotaa" ("Of Human Hearts", 1938), "Nainen Eeva" ("The Lady Eve", 1941), "Salainen Higgins" ("The Devil and Miss Jones", 1941), "Renkaita vedessä" ("Kings Row", 1942), "Poikamiesansa" ("The More the Merrier", 1943), "Varhaiskypsää rakkautta" ("The Constant Nymph", 1943), "Taivas odottakoon" ("Heaven Can Wait", 1943), "Kaksi pisaraa viiniä" ("The Paradine Case", 1947), "Vihreät vuodet (elokuva)|Vihreät vuodet" ("The Green Years", 1946), "Rakas, minä nuorrun" ("Monkey Business", 1952) ja "Herrat pitävät vaaleaveriköistä" ("Gentlemen Prefer Blondes", 1953). 
Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä.
Coburnin ensimmäinen avioliitto kesti vuodesta 1906 aina vuoteen 1937 asti, jolloin hänen vaimonsa kuoli. Coburn meni uudestaan naimisiin vuonna 1959 itseään yli neljäkymmentä vuotta nuoremman naisen kanssa, ja tämä avioliitto kesti aina Coburnin kuolemaan asti. Coburnilla oli 7 lasta. Hän kuoli sydänkohtaukseen 84-vuotiaana.
Palaunpöllönen

Palaunpöllönen ("Pyrroglaux podargina", syn. "Otus podarginus") on pöllöjen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen laji Palaussa. Laji on yöaktiivinen ja täysikokoisen yksilön pituus on 22 cm.
Laji yhdistettiin aiemmin "Otus"-suvun pöllösiin, mutta on sittemmin sijoitettu omaan sukuunsa "Pyrroglaux".
Teiskon vaakuna

Teiskon vaakuna oli Teiskon kunnan vaakuna. Sen aihe liittyy lähinnä taontaan, mutta myös vanhaan kotiteollisuuskulttuuriin yleensäkin. Sideraudan muoto viittaa samanaikaisesti kunnan nimen alkukirjaimeen.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen Antoniuksen ristin muotoinen muurin siderauta.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Teiskon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. kesäkuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1972 Teiskon liityttyä Tampereen kaupunkiin. Teiskon vaakunan omistaa Tampereen kaupunki, mutta sitä hallinnoi Teisko-Seura ry, joka myöntää luvat vaakunan käyttöön. Yleensä lupia on annettu kotiseututyötä ja paikkakunnan tunnettavuutta lisääviin laadukkaisiin ja ei-kaupallisiin tarkoituksiin. Vaakunan käyttölupaa voi anoa seuran hallitukselta.
WSOY-taskukirjasto

WSOY-taskukirjasto oli suosittu ja huokea WSOY:n julkaisema pehmeäkantinen kirjasarja, jossa julkaistiin 1960–1970-luvuilla romaaneja, tietokirjoja, viihdettä ja nuortenkirjoja ja aivan loppuvaiheessa runokokoelmia. Osa sarjasta nimettiin SINISET-sarjaksi (S=).
Luettelo sarjan kirjoista.
lähde: omat ja esim. http://www.terkko.helsinki.fi/helka
Royal Rumble (2006)

Royal Rumble (2006) oli yhdeksästoista vuosittainen Royal Rumble pay-per-view (PPV), jonka tuotti World Wrestling Entertainment. Se pidettiin 29. tammikuuta 2006, American Arlines Arealla Miamissa, Floridassa. Siellä esiintyi supertähtejä RAW ja SmackDown! brändeistä. Vuoden 1993 Royal Rumblesta asti, Royal Rumblen voittaja on ansainut maailman mestaruusottelun WrestleManiassa.
Ottelut ja tulokset.
Royal Rumble sisääntulot ja eliminaatiot.
Punainen ██ ja "Raw" tarkoittaa Raw'n supertähteä, sininen ██. ja "SD!" tarkoittaa SmackDown!in supertähteä. Uusi sisääntulo aika on noin joka 90 sekunti.
^ Shane McMahon ei osallistunut Royal Rumble otteluun.
The Boo Radleys

The Boo Radleys oli vuonna 1988 Wallaseyssa perustettu brittiläinen rock-yhtye. Yhtyeen perustivat kitaristi-säveltäjä Martin Carr, kitaristi ja laulaja Sice, basisti Tim Brown ja rumpali Steve Hewitt. Ensimmäisen albumin "Ichabod and I" julkaisun jälkeen Rob Cieka korvasi Hewittin. 
Yhtyeen läpimurto tapahtui vuoden 1993 "Giant Steps" -albumilla, jolta julkaistu single "Lazarus" oli pieni hitti Yhdysvalloissa. Britanniassa levy nousi albumilistan sijalle 17. Seuraava albumi, "Wake Up!" nousi Britannian albumilistan ensimmäiselle sijalle vuonna 1995. Yhtye hajosi vuonna 1999.
Burntisland

Burntisland on noin 5700 asukkaan pikkukaupunki Fifen alueella Skotlannissa. Sen tunnetuimpia maamerkkejä ovat The Blinn -kukkula sekä 1400-luvulta peräisin oleva Rossendin linna. Se on myös Fifen hallintoalueen ensimmäinen Reilun kaupan kaupunki.
Burntislandin kesän kohokohta ovat ylämaan kisat heinäkuussa, jotka houkuttelevat kaupunkiin 30 000 vierailijaa .
Phantoms Deurne

Phantoms Deurne (tunnetaan myös nimellä Phantoms Antwerpen) on belgialainen jääkiekkoseura Antwerpenista, Deurnen esikaupungista. Seura pelaa BeNe Leagueessa.
Turnhout Tigers

Turnhout Tigers on belgialainen jääkiekkoseura Turnhoutista. Seura pelaa belgialais-hollantilaisessa jääkiekkosarjassa BeNe Leaguessa. 
Pelaajat.
"päivitetty xx.xx.xxxx"
Palma de Mallorcan lentoasema

Palma de Mallorcan lentoasema (, ) on lentoasema Mallorcan saarella Espanjan Baleaareilla, noin kahdeksan kilometrin päässä saariston pääkaupungin Palman keskustasta. Lentoasema on Espanjan kolmanneksi vilkkain; vuonna 2009 sitä käytti yli 21,2 miljoonaa matkustajaa.
Lentoasemalle lentäviä yhtiöitä ovat muun muassa Air Europa, Brussels Airlines, Bulgaria Air, easyjet, Iberia, Norwegian Air Shuttle, Ryanair, Swiss International Air Lines ja Vueling.
Tore Andreas Gundersen

Tore Andreas Gundersen (s. 4. helmikuuta 1986 Flisa) on norjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Hamarkameratenea.
Ura.
Gundersen aloitti uransa Flisa IL:ssa, josta hän siirtyi tammikuussa 2003 Kongsvingeriin. Tammikuussa 2007 Gundersen siirtyi Tippeligaenissa pelanneeseen Lillestrømiin. Heikosti menneen kauden jälkeen hänet lainattiin tanskalaiseen Lyngby Boldklubiin 2008 ja Nybergsund IL-Trysiliin 2009. Tammikuussa 2010 Gundersen siirtyi saksalaiseen 3. Ligassa pelaavaan Dynamo Dresdeniin.
Kauhea kankkunen (kappale)

Kauhea kankkunen on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama ja esittämä kappale , joka julkaistiin Vainion singlekokoelmalla "Juha ”Watt” Vainio ja Reijo Tani" vuonna 1968. Kappale oli ensimmäisiä Kärjen ja Vainion yhdessä tekemiä kappaleita. Kappaleen sovitti Rauno Lehtinen.
Toimittaja Erkki Pälli kommentoi Kauheaa kankkusta seuraavasti:
Laulun tarina.
Kappale kertoo krapulasta, joka muun muassa ”iskee miehen vaikka kuinka julman”. Teksti pohjautuu Vainion omiin kokemuksiin ja runsaaseen alkoholin käyttöön, kuten myös muun muassa laulu ”Mä en muista mitään” vuodelta 1969. Jälkeenpäin Vainio on todennut huomanneensa, että vaikka laulut kertovat elämänvaiheista, jolloin hän on niin sanotusti koukannut syvältä, hän ei kuitenkaan hehkuta, että tällainen elämäntapa olisi ollut kivaa.
Vainion mukaan hän kirjoitti kappaleen sanat Toivo Kärjen kesähuvilalla Asikkalassa ennen kuin Kärki oli siihen tehnyt sävelen.
Äänitys.
”Kauhea kankkunen” äänitettiin Finnvox-studiolla Helsingissä 14. helmikuuta 1967. Äänittäjänä toimi joko Erkki Hyvönen tai Ronnie Kranck. Kappaleen tuotti säveltäjä Toivo Kärki ja sovitti Rauno Lehtinen. 
Äänitteellä soittavat seuraavat muusikot:
Julkaisut.
Kauhea kankkunen julkaistiin singlenä 1967 ja esittäjäksi merkittiin Juha ”Watt” Vainio &amp; The Chlorophyllies. B-puolella on kappale ”Lepakkomies”. Single julkaistiin myös Fordin mainoslevynä. Myöhemmin kappale on julkaistu Vainion kokoelmilla "Juha ”Watt” Vainio ja Reijo Tani", "Tulta päin!", "28 hilpeää ja haikeaa rallia", "20 suosikkia – Tulta päin!", "Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990" ja sen tiivistelmällä "Legendan laulut – 48 mestariteosta".
Vesa-Matti Loirin versio kappaleesta on hänen albumillaan "Ystävän laulut".
Vuonna 2005 Kotkan Meripäivien Juha Vainio -konsertissa näyttelijä Tiina Lymi esitti Kalle Torniaisen yhtyeen säestyksellä kappaleesta huiman version .
QMC@home

QMC@home on BOINC-alustalla toiminut hajautetun laskennan projekti. Projektissa on pyritty tutkimaan kvanttikemiaa. QMC toimii samalla periaatteella kuin muutkin hajautetun laskennan projektit eli projektiin osallistuva käyttäjä voi lahjoittaa projektille käyttämätöntä tietokoneaikaa. 
Projektin beetatestaus aloitettiin 23. toukokuuta 2006. Helmikuussa 2010 projektilla oli 102 eri maasta noin 7 500 aktiivista käyttäjää, jotka lahjoittivat projektille yhteensä noin 5 teraflopsin laskentatehon. 
Projekti pilkkoo suuremmat ongelmat pieniksi työpaketeiksi, jotka lähetetään projektiin osallistuvien käyttäjien koneille.
Hugo Riemann

Karl Wilhelm Julius Hugo Riemann (18. heinäkuuta 1849, Gross-Mehlra bei Sondershausen – 10. heinäkuuta 1919, Leipzig, Saksa) oli saksalainen musiikintutkija, pedagogi ja säveltäjä. Hän opiskeli Berliinin ja Tübingenin yliopistoissa oikeustiedettä, filosofiaa, germanistiikkaa ja historiaa. Musiikkitiedettä hän opiskeli Leipzigin yliopistossa Oscar Paulin johdolla ja pianonsoittoa Leipzigin konservatoriossa Carl Reinecken ja Salomon Jadassohnin oppilaana. Hänen väitöskirjaansa "Über das musikalischen Hören" ei hyväksytty Leipzigissa, vaan hän väitteli tohtoriksi Göttingenissä 1873. Väitöskirja julkaistiin painettuna 1874 nimellä "Musikalische Logik".
Riemann toimi 1873–1878 Bielefeldssä pianonsoitonopettajana ja kapellimestarina. Vuonna 1878 hänen dosentuuriväitöksensä hyväksyttiin Leipzigin yliopistossa. Tutkimus julkaistiin painettuna nimellä "Studien zur Geschichte der Notenschrift" 1878 ja siitä otettiin uusintapainos 1970. Hampurin konservatoriossa Riemann opetti pianonsoittoa ja musiikinteoriaa 1881–1890. Hampurista hän siirtyi Wiesbadenin konservatorion opettajaksi vuosiksi 1890–1895. Vuodet 1895–1910 hän opetti Leipzigin yliopistossa dosenttina ja sai professuurin 1901. Vuodesta 1911 lähtien hän oli vakinainen kunniaprofessori. Riemann toimi myös 1908 perustetun Musikwissenschaftliches Institutin ensimmäisenä johtajana ja 1914 perustetun Staatliches Forschungsinstitut für Musikwissenschaftin ensimmäisenä johtajana.
Riemann oli yksi nykyaikaisen musiikkitieteen luojista, jonka käsitykset ovat vaikuttaneet paljon saksankielisissä maissa ja Pohjoismaissa. Hänen perehtyneisyytensä oli varsin laaja-alaista ja hän toimikin kaikilla aikansa musiikkitieteen osa-alueilla. Hän myös edesauttoi musiikkitieteen kehittymistä vakavastiotettavaksi akateemiseksi oppiaineeksi. Hän perusti tutkimustyönsä filosofian uuskantilaisiin virtauksiin, joista tärkeimpiä olivat Hermann Lotzen ja Wilhelm Windelbandin näkemykset. Riemannin varhaisimmat työt olivat empiirisesti suuntautuneita ja ne erosivat melkoisesti myöhemmistä idealistisista töistä. Varhaiset tutkimukset käsittelivät esimerkiksi sävelen akustisia ominaisuuksia ja sävelaistimuksen fysiologisia edellytyksiä.
Riemann tunnetaan muun muassa Moritz Hauptmannin ja Arthur von Oettingenin töiden pohjalta luomastaan sointuteoriasta, jota nimitetään funktio-opiksi. Hän kehitti sitä vaihe vaiheelta 1870- ja 1880-luvuilla. Lopullisen muotonsa oppi sai Riemannin teoksessa "Vereinfachte Harmonielehre" (1893). Tunnettu on myös laaja musiikinteorian historia "Geschichte der Musiktheorie im 9.–19. Jahrhundert" (1898). Teos on puutteistaan ja virheellisyyksistään huolimatta merkittävä alansa perusteos. Aikanaan merkittävä kirja oli myös musiikkitietosanakirja "Musik-Lexikon" (1882). Hugo Riemannin sävellystuotanto käsittää noin 80 teosta, jotka ovat enimmäkseen kamarimusiikkia, pianosävellyksiä ja lauluja.
Annikki Turunen

Annikki Anna Vilhelmina Turunen (o.s. Sadinmäki; 21. joulukuuta 1905 Helsinki – 21. lokakuuta 1999 Joensuu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Turunen sai keskikoulutodistuksen Kallion yhteiskoulusta vuonna 1922. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1926. Hän asui vuodesta 1928 Pohjois-Karjalassa, Lieksassa 1928–1975 ja Joensuussa vuodesta 1975. Turunen toimi opettajana eri kouluissa Juuassa 1926–1928 ja Pielisjärvellä 1928–1968, jonka jälkeen jäi eläkkeelle. 
Turunen harrasti kirjoittamista lapsesta saakka. Hän oli Nuoren Voiman Liiton hopeamerkkijäsen 1929 ja Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1943. Hän kirjoitti pakinoita, novelleja ja muistelmia eri sanoma- ja aikakauslehtiin kuten esimerkiksi Kylän Lehteen 1930-luvulla, Karjalan Maahan 1940-luvulla ja Lieksan lehteen 1960-luvulta lähtien nimimerkeillä Annikki ja Esko. Karjalan Maan Lieksan asiointitoimistossa hän oli sivutoimisena 1939–1943. Hän oli perustamassa Lieksaan Brahean Kriivarit -nimistä kirjailijayhdistystä ja oli myös Kirjallisuuspoliittisen toimikunta Idän perustajajäsen. Turunen on kirjoittanut Karjalan vaaroilta -lukemistoon (1963) kuvaelman "Brahean lastenkoulussa".
Annikki Turunen oli tuottelias kirjailija 1940-luvulla. Uusi romaani ilmestyi parhaimmillaan vuoden välein. Turunen kertoi itse seuraavasti: "Naamioidun elämän sisältö tahtoo osoittaa, kuinka ihmiset peittävät todellisuutta ja suojautuvat tavallaan kuin naamion taakse. Arvostelijat olivat käsitelleet kirjojani hellävaraisesti, mutta nyt nousi myrsky. Sen aloitti Toini Havu, ilkeästi ja kärkevästi. Se oli kuin kuolettava isku. Kun juuri noihin aikoihin taloudellisista syistä hakeuduin usean vuoden poissaolon jälkeen takaisin opettajan virkaan ja samalla pidin huolta kodista, ei kirjoittamiseen jäänyt juuri aikaakaan." Turunen lienee niitä harvoja, jotka ovat lopettaneen kirjoittamisen yhtäkkisesti yhden romaanin saaman ankaran kritiikin takia saatuaan sitä ennen kaikista muista romaaneista paljon myönteistä ja kannustavaa kritiikkiä.
Turunen tunnettiin Lieksan aikana hyvänä lausujana eri kulttuuritilaisuuksissa. Martta- ja lottatyö olivat hänelle mieluisia harrastuksia.
Turusen vanhemmat olivat rakennustyönjohtaja Mikko Sadinmäki ja Wilhelmiina (o.s. Pitkänen). Puoliso oli osuuskassanhoitaja ja talousneuvos Matti Turunen (1900–1973) vuodesta 1928. Annikki Turunen kuoli syöpään 93 vuoden iässä Joensuussa. Toivomuksestaan hänen tuhkauurnansa vietiin isänsä viereen Lieksaan Mähkön hautausmaalle.
Joulumerkkikodit

Joulumerkkikodit olivat vuodesta 1936 alkaen perustettuja, Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen omistamia lastenkoteja, joihin sijoitettiin tuberkuloosia sairastaneiden äitien vastasyntyneet lapset. Aloitteen joulumerkkikodeista teki 1930-luvun alussa Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen sihteeri, professori Severi Savonen, Ruotsista saamiensa kokemusten perusteella. Koteja oli Tampereella (perustettu vuonna 1936), Oulussa (1945) ja Kuopiossa (1954), ja niissä oli yhteensä 155 hoitopaikkaa. Esimerkiksi Tampereen joulumerkkikodin henkilökuntaan kuuluivat lääkäri, ylihoitaja, osastonhoitaja ja seitsemän lastenhoitajaa sekä kaksi imettäjää. Pälkäneelle oli lisäksi vuonna 1939 perustettu Tampereen alaosasto.
Väinö Blomstedtin suunnittelema vuonna 1912 ilmestynyt joulumerkki oli ensimmäinen varsinainen joulumerkki. Vuosina 1926–1931 ja vuodesta 1935 alkaen merkin tuotto ohjattiin Lastenparantola-rahastoon. Viimeinen joulumerkki julkaistiin vuonna 2001. Joulumerkkejä suunnittelivat Väinö Blomstedtin lisäksi mm. Martta Wendelin (lähes 30 merkkiä), Signe Hammarsten-Jansson ja Matti A. Pitkänen. Joulumerkkejä painettiin vuosittain noin 5,5 miljoonaa kappaletta. 
Tuberkuloosia sairastavien lasten hyväksi myydyt joulumerkit otettiin ensimmäisen kerran käyttöön Tanskassa joulukuussa 1904, aloitteentekijänä oli postimestari Einar Holböll. Joulumerkkien käyttö levisi sitten sieltä ympäri maailmaa.
Joulumerkkikodeissa hoidettiin niiden toiminta-aikana yhteensä 5 335 lasta keskimäärin puolentoista vuoden ikään saakka. Tuberkuloosin hoidon ja ehkäisyn tehostuttua ja tautitapausten vähennyttyä sekä toisaalta kallistuneen ylläpidon vuoksi joulumerkkikotien tarve ja käyttö vähenivät asteittain. Kuopion joulumerkkikoti lopetti toimintansa vuonna 1964, Oulun vuonna 1969 ja Tampereen vuonna 1973. Toistaiseksi ei ole tutkittu, miten joulumerkkikodeissa hoidettavina olleisiin lapsiin vaikutti useita kuukausia, jopa yli vuoden kestänyt omasta perheestä erottaminen. 
Joulumerkeistä on vuosien mittaan muodostunut suosittu keräilykohde.
Maako Härönen

Maako Härönen on suomalainen muusikko, joka soittaa kitaraa Epilä-nimisessä yhtyeessä. Aiemmin hän on soittanut bassoa Aknestik-yhtyeessä. Hän soittaa myös Aknestikin solistin Jukka Takalon soololevyillä "Jos annat kesän", "Yks Tarja" ja "Ei ikinä naimisiin."
Italian ympäriajo 2010

Italian ympäriajo 2010 oli järjestyksessään 93. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Kilpailu alkoi 8. toukokuuta Amsterdamista ja kolme ensimmäistä etappia ajettiin Alankomaissa. Kilpailu päättyi 30. toukokuuta Veronaan. Kilpailun voitti italialainen Ivan Basso, joka voitti "Giro"n myös vuonna 2006. 
Lopputulokset.
Lähde: gazzetta.it
Joukkueet.
Kilpailuun oli kutsuttu 22 joukkuetta, joista 15 oli UCI ProTour -joukkueita ja seitsemän UCI Continental Circuits -tason joukkueita. ProTour -talleista kilpailuun eivät osallistuneet Euskaltel-Euskadi, Française des Jeux ja Team RadioShack.
Kilpailujen kehittyminen.
Lähde: gazzetta.it
Kauan sitten

”Kauan sitten” on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama ja esittämä suomalainen kappale. Vainio levytti kappaleen kahteen kertaan, ensin vuonna 1971 ja uudestaan vuonna 1990 . Vuoden 1971 versio julkaistiin singlenä ja vuoden 1990 versio albumilla "Viiskymppisen viisut". Kauan sitten oli Ilkka Vainion, Juha Vainion pojan, mukaan Juha Vainiolle erityisen tärkeä, minkä takia hän levytti sen useammin kuin kerran.
Vuoden 1971 version sovitti Toivo Kärki, ja singlen b-puolella oli kappale ”Viimeinen juna”, joka on slaavilaistyylinen foksi. Se oli myös Kärjen säveltämä ja Vainion sanoittama. Vuoden 1990 versio on Jaakko Salon sovittama, ja siinä on mukana Hyvän Tuulen Laulajat -kuoro, joka oli aiemminkin tehnyt yhteistyötä Vainion kanssa. Kuoro oli mukana juuri Vainion tahdosta. 1990 versio levytettiin kahdessa osassa: ensin lokakuussa levytettiin Vainion laulu ja taustamusiikki. Vainio kuitenkin kuoli 29. lokakuuta 1990, ja Hyvän Tuulen Laulajat kävivät äänittämässä taustalaulunsa pari päivää myöhemmin 1. marraskuuta. 
Kappaleen on levyttänyt myös muun muassa Arja Havakka levyllä "Muistot ei kuole koskaan" ja Vesa-Matti Loiri, jonka versio on hänen vuonna 2003 julkaistulla albumillaan "Ystävän laulut".
Lilli Porthan

Lilli Alfhild Porthan os. "Tynkkynen" (31. joulukuuta 1874 Rantasalmi (toisen lähteen mukaan Sääminki) – 22. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen satukirjailija.
Lilli Porthanin ensimmäinen teos oli vuonna 1916 julkaistu "Äiti kertoo satuja ja kertomuksia lapsille, suuremmille ja pienemmille". Siinä hän kertoo omille pojilleen talosta, jonka esikuvana oli heidän oma kotinsa Kuopion Ranta-Toivalassa.
Porthanin vanhemmat olivat kirjuri Petter Alfred Tynkkynen ja Wilhelmiina Maria Sonni. Hän oli naimisissa 1903–1939 Robert Porthanin kanssa, joka oli Kuopion maalaiskunnan ensimmäinen kunnansihteeri ja vuodesta 1918 Kuopion asevarikon ensimmäinen kamreeri. Porthaneilla oli pojat Olavi, Pentti ja Jorma.
Porthanit asuivat Kuopiossa Ranta-Toivalassa Pökösenmäessä, kahden kilometrin päässä Toivalan laivalaiturista, vuosina 1903–1920. Vuonna 1920 muuttivat Kuopion kaupunkiin, Linnanpellon kaupunginosaan. Ranta-Toivalan-koti säilyi perheen kesäpaikkana. Linnanpellolla Porthanien koti oli Kalevalankadun ja Sibeliuksenkadun kulmassa, kulmatornillisessa puutalossa, jota naapurustossa on kutsuttu Muumitaloksi ja Satulinnaksi. Vuonna 1914 rakennettu talo on edelleen olemassa.
Lilli Porthan muutti Kuopiosta Helsinkiin 1949.
SpVgg Unterhaching

SpVgg Unterhaching on saksalainen jalkapalloseura Unterhachingista. Seura on pelannut parhaimmillaan kaksi kautta Bundesliigassa.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1925 ja se nousi seitsemän vuotta myöhemmin A-Klasseen. Vuonna 1933 natsihallinto lakkautti seuran, mutta toisen maailmansodan jälkeen seuran toiminta aloitettiin uudestaan kaupunkisarjoissa. Vuonna 1976 seura nousi takaisin A-Klasseen ja seuraavana kautena jo Bezirksligaan. Seura onnistui voittamaan sarjan vuonna 1979, ja nousi Landesligaan. Samalla seuran valmentajaksi siirtyi entinen maajoukkuepelaaja Peter Grosser. Kaksi vuotta sarjanousun jälkeen Unterhaching nousi jo Fußball-Bayernligaan, joka oli korkein amatöörisarja. Kauden 1982–1983 päätteeksi seura voitti Bayernligan, ja pääsi 2. Bundesliigan karsintoihin. Unterhaching ei onnistunut nousemaan seuraavalle sarjatasolle, mutta pääsi kokeilemaan uudestaan vuonna 1988. Tällöinkin nousu epäonnistui, mutta kauden 1988–1989 päätteeksi seura nousi toiselle sarjatasolle.
Ensimmäinen 2. Bundesliiga-kausi päättyi seuran osalta putoamiseen. Joukkue sijoittui sarjan viimeiseksi voitettuaan seitsemän ottelua 38:sta. Kaudeksi 1992–1993 Unterhaching teki paluun 2. Bundesliigaan, mutta tällöinkin vain yhden kauden ajaksi. Seura oli lopulta sarjan kahdeksastoista ja viimeinen putoaja. Seura vietti kaksi seuraavaa kautta kolmannella sarjatasolla, mutta teki paluun kaudeksi 1995–1996, jolloin se sijoittui sarjan neljänneksi. Kauden 1998–1999 päätteeksi Unterhaching pelasi itsensä sarjan toiseksi ja onnistui nousemaan Bundesliigaan. Ensimmäisellä kaudella joukkue sijoittui kymmenenneksi, ja onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Kausi 2000–2001 oli seuran viimeinen Bundesliigassa, sillä se oli viimeinen sarjasta pudonnut seura. Nykyisin seura pelaa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, Regionalligassa.
Sahramisirkkunen

Sahramisirkkunen ("Sicalis flaveola") on laajalla alueella Väli- ja Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu. Lajia pidetään myös lemmikkilintuna.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan sahramisirkkunen on 13,5–14 cm. Sahramisirkkuskoiras on yleisväritykseltään kirkkaankeltainen. Otsa ja päälaki ovat väriltään punaoranssit, ja selässä on oliivinvihreää väritystä. Naaraat ovat väritykseltään koiraita vaaleampia. "S. f. pelzelni"- alalajin naaras on väriltään oliivinruskea tummin viiruin. Nuori koiras on selästään ruskea ja vatsastaan keltainen. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sahramisirkkusta tavataan lähes koko Etelä-Amerikasta lukuun ottamatta Amazonian sademetsäaluetta. Linnun elinympäristöä ovat avoimet ja puoliavoimet ruohomaat ja maanviljelysalueet. Laji tavataan myös kaupungeissa. Sahramisirkkusen elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta lajia tavataan Andeilla korkeammallakin.
Pesintä.
Sahramisirkkusen kuppimainen pesä sijaitsee puun kolossa tai talojen räystäiden alla. Naaras munii kahdesta kolmeen täplikästä munaa.
Hengenpelastajat

Hengenpelastajat ("Surf Patrol") on australialainen tositapahtumiin perustuva televisiosarja, jota Australiassa esittää Seven Network ja Suomessa JIM. Sarja seuraa rantavahtien työtä Uudessa Etelä-Walesissa, Victoriassa ja Queenslandissa.
"Hengenpelastajia" on esitetty vuodesta 2007 lähtien.
Maik Wagefeld

Maik Wagefeld (s. 25. helmikuuta 1981) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Dynamo Dresdeniä.
Ura.
Wagefeld pelasi juniorina Lokomotive Riesan ja Stahl Riesan joukkueissa, joista hän siirtyi Dynamo Dresdeniin vuonna 1993.
Wagefeld nousi Dynamo Dresdenin juniorijoukkueista edustusjoukkueeseen, jossa hän teki ensiesiintymisen Oberliga Nordostissa vuonna 2000. 18-vuotiaana Wagefeld jopa toimi joukkueen kapteenina ja nosti Dynamon Regionalligaan vuonna 2002. Kesällä 2004 Wagefeld siirtyi Bundesliigassa pelanneeseen 1. FC Nürnbergiin. Hän pelasi Nürnbergissä kaksi kautta, joista jälkimmäisestä hän vietti puolet lainalla 2. Bundesligassa Dynamo Dresdenissä. Dynamo putosi kauden päätteeksi Regionalligaan. Kauden 2006–2007 Wagefeld pelasi 2. Bundesligassa Hansa Rostockissa, minkä jälkeen hän palasi takaisin Dynamo Dresdeniin.
Jim Playfair

Jim Playfair (s. 22. toukokuuta 1964 Vanderhoof, Brittiläinen Kolumbia) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-seura Calgary Flamesin päävalmentaja, joka toimii nykyään Abbotsford Heatin päävalmentajana.
Playfair herätti suurta huomiota, kun hän menetti malttinsa 27. maaliskuuta 2010 käydyssä AHL-ottelussa ja rikkoi kaksi jääkiekkomailaa.
Köhler's Medizinal-Pflanzen

Köhler's Medizinal-Pflanzen eli Köhler's Medizinal-Pflanzen in naturgetreuen Abbildungen mit kurz erläuterndem Texte : Atlas zur Pharmacopoea germanica on harvinainen saksalainen lääkekasviopas, joka ilmestyi vuonna 1887 kolmiosaisena. Tekstin on kirjoittanut Franz Eugen Köhler ja toimittanut Gustav Pabst, ja teos sisältää yli 300 kokosivun värilitografiaa. Kustantaja lupasi neljännenkin osan, mutta se ei kuitenkaan ilmestynyt. 
Kuvia.
Esimerkkejä kuvituksesta:
Aiheesta muualla.
 Kaikki teoksen kuvat
HMS Shakespeare (1917)

HMS Shakespeare oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Woolstonista John I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 10. lokakuuta.
Palvelus.
Alus oli 31. toukokuuta 1918 laivueenjohtajana osuessaan miinaan, minkä seurauksena se oli viisi kuukautta telakalla korjattavana. Se oli lokakuussa Harwichiin sijoitetussa 10. hävittäjälaivueessa, jossa muina laivueenjohtajina olivat "HMS Spencer", "HMS Bruce" ja "HMS Montrose" sekä niiden lisäksi kaksikymmentäneljä R-luokan hävittäjää.
Kevään 1919 uudelleen organisoinnin yhteydessä alus määrättiin Rosythiin sijoitettuun 2. hävittäjälaivueeseen, joka muodostettiin aiemmasta 13. hävittäjälaivueesta. Vuonna 1921 laivueet ryhmiteltiin uudelleen jakamalla ne pienemmiksi taktisiksi kokonaisuuksiksi, jolloin "Shakespeare" sijoitettiin Atlantin laivaston 6. hävittäjälaivueeseen laivueenjohtajaksi.
Alus vapautettiin 1923 laivueenjohtajan tehtävistä, kun laivue siirrettiin "HMS Valhallan" alaisuuteen. "Shakespeare" korvasi "Brucen" 8. hävittäjälaivueen laivueenjohtajana, jolloin se sijoitettiin samalla reservistatukselle. Laivueen numeroitiin 1925 uudelleen 9. hävittäjälaivueeksi.
Alus luovutettiin 1936 romutettavaksi, kun laivasto hankki "RMS Majesticin".
HMS Spenser

HMS Spenser (viirinumerot F90 ja D40) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1917 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta.
Palvelus.
Vuonna 1921 alus oli 2. hävittäjälaivueen johtoaluksena laivueen osallistuessa 2. risteilijälaivueen mukana Itämeren purjehdukseen. Alus odotti 31. elokuuta 1921 Isle of Wightin edustalla "HMS Vectiksen" ja "HMS Winchelsean" kanssa Plymouthista saapuvia laivueensa aluksia "HMS Viceroyta","HMS Vanquisheria" ja "HMS Venetiaa". Alusten saavuttua osasto siirtyi Kentin rannikolle Dealiin odottamaan 2. risteilijäviirikön alusten "HMS Curacoan", "HMS Caledonin", "HMS Castorin" ja "HMS Cordelian" sekä 2. hävittäjälaivueen loppuosan "HMS Viscountin", "HMS Violentin" ja "HMS Wolfhoundin" saapumista.
Osaston kokoonnuttua siirryttiin Brunsbütteliin, jonne saavuttiin seuraavana aamuna. Osasto jatkoi matkaansa Kielin kanavan kautta Itämerelle, jossa ensimmäisenä vierailukohteena oli Danzig 4. syyskuuta. Osasto jatkoi matkaansa 7. syyskuuta Memeliin, josta se lähti edelleen 9. syyskuuta Libauhun. Osasto jatkoi matkaansa Riikaan 12. syyskuuta ja edelleen 25. syyskuuta Tallinnaan. Matka jatkui 20. syyskuuta Helsinkiin ja kolme päivää myöhemmin edelleen Ahvenanmaan kautta Tukholmaan, josta matka jatkui 27. syyskuuta Kööpenhaminaan.
Alus myytiin romutettavaksi 1936.
Lusin koulu

Lusin koulu on Heinolan Lusissa sijaitseva alakoulu, jossa annetaan opetusta luokilla 1–6. Koulun rehtorina toimii Jarkko Granqvist. Vuonna 1882 toimintansa aloittanut Lusin kyläkoulu oli alkujaan entisen Heinolan maalaiskunnan ensimmäinen kansakoulu. Vuonna 2016 koulua kävi yhteensä 51 oppilasta.
Koulun vanha osa paloi täysin 6. huhtikuuta 2018. Pääosa opetuksesta siirrettiin tästä syystä siirretty tilapäistiloihin Heinolan Kirkonkylän kouluun. Koulun vastuulla oleva esikouluopetus annetaan kuitenkin Lusin päiväkoti-Satulinnassa. Tuhoutuneen koulun tilalle rakennettava uudisrakennus pyritään saamaan käyttöön syksyllä 2020.
Koulu on mukana Liikkuva Koulu -hankkeessa ja saanut pysyvän oikeuden Vihreän lipun käyttöön.
Alto Paraguay

Alto Paraguay on Paraguayn pohjoisin ja pinta-alaltaan suurin departementti. Sen pinta-ala on 82 349 neliökilometriä. Vuoden 2002 laskennassa asukkaita oli 11 587, arvio vuodelle 2016 on 16 900. Departementin pääkaupunki on Fuerte Olimpo.
Paraguayn osuus Gran Chacosta, joka muodosti aikoinaan oman departementtinsa, liitettiin Alto Paraguayhin vuonna 1993.
Paraguayjoki jakaa departementin kahteen osaan. Joen eteläpuolinen osa on merkittävä luontoalue tulvatasankoineen ja erityyppisine metsineen. Joen pohjoispuolella, lähempänä Bolivian rajaa, maasto on kivikkoisempaa ja ilmasto kuivempi.
Departementissa on neljä kansallispuistoa, joista suurin on Defensores del Chaco.
Heikki Hyppönen

Heikki Lauri Hyppönen (13. toukokuuta 1885 Suistamo – 26. lokakuuta 1956 Vaasa) oli suomalainen päätoimittaja ja kirjailija.
Henkilöhistoria.
Hyppösen vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Hyppönen ja Anna Sofia Kettunen. Hän kävi 7 luokkaa oppikoulua ja hakeutui sen jälkeen sanomalehtialalle. Hyppönen oli päätoimittajana Keski-Suomi-lehdessä 1913–1917, Keskisuomalainen-lehdessä 1918–1928 ja Kaleva-lehdessä 1928-1929. Hän oli sitten Vaasa-lehdessä toimituspäällikkönä 1929–1941 ja päätoimittajana 1941–1951. Hyppönen oli myös Jyväskylän maistraatin ja raastuvanoikeuden kunnallisneuvosmiehenä 1921–1928, Karjalan sivistysseuran sihteerinä 1921–1923 sekä Suomen Matkailijayhdistyksen neuvottelukunnan jäsenenä 1924–1928 ja hallituksen jäsenenä 1944–1953.
Honour – Valour – Pride

Honour – Valour – Pride on englantilaisen death metal -yhtye Bolt Throwerin seitsemäs studioalbumi. Metal Blade julkaisi sen 15. tammikuuta 2002. Albumi nauhoitettiin ja miksattiin Sable Rose Studiolla Coventryssa, Englannissa. Levyn on tuottanut itse bändi sekä Andy Faulkner. "Honour – Valour – Pride" on yhtyeen ainoa studioalbumi, jolla Karl Willets ei ole laulamassa.
Kuten kaikki Bolt Throwerin albumit, tämänkin levyn teema on sodat, erityisesti ensimmäinen maailmansota.
Kaisa Meri

Katri Aksa Kaisa Säivä, kirjailijanimi Kaisa Meri (sukunimi vuoteen 1936 "Sjöman"; 7. maaliskuuta 1898 Pori – 12. toukokuuta 1977 Pori) oli suomalainen Porissa asunut kauppias ja kirjailija.
Kaisa Meri (Säivä) piti omaa myymälää Porin kauppahallissa 1920-luvun lopulta aina 1960-luvulle saakka. Hänen kirjallinen tuotantonsa koostui ajanvieteromaaneista ja näytelmistä. Meri sai Porin kaupungin tunnustuspalkinnon romaanistaan "Kartanosta kaupunkiin".
Teoksia.
Nimimerkillä "Kaisa Meri":
Nimimerkillä "Lempi Alho":
Nimellä "Kaisa Sjöman":
Nimellä "Kaisa Säivä":
İzmitin maanjäristys 1999

İzmitin maanjäristys 1999 oli Turkissa İzmitissä 17. elokuuta 1999 tapahtunut maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 7,6 Richterin asteikolla. Kuolonuhrien määräksi arvioitiin noin 17 000 ja puoli miljoonaa jäi kodittomaksi.
Kaksi päivää myöhemmin 19. elokuuta kello 5.16 ja 6.18 paikallista aikaa tapahtui 80 kilometriä länteen pääjäristyksestä kaksi jälkijäristystä, jotka olivat voimakkuudeltaan 4,7 ja 5,0 Richterin asteikolla.
Seattle-Tacoman kansainvälinen lentoasema

Seattle-Tacoman kansainvälinen lentoasema (, ) sijaitsee Seatacin kaupungissa, Seattlen ja Tacoman kaupunkien välissä Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain yhdeksänneksi vilkkain lentoasema matkustajamäärissä mitattuna.
Lentoyhtiöt.
Lentoasemalta lentävät muun muassa seuraavat lentoyhtiöt:
Alto Paraná

Alto Paraná on Paraguayn departementti. Sen pinta-ala on 14 895 neliökilometriä. Vuoden 2002 laskennassa asukkaita oli 558 672, arvio vuodelle 2016 on 785 100. Departementin pääkaupunki on Ciudad del Este.
Itaipun pato ja vesivoimala sijaitsevat Paranajoessa Alto Paranassa.
Departementissa tuotetaan paljon soijapapuja, vehnää ja maissia.
Amambay

Amambay on Paraguayn departementti. Sen pinta-ala on 12 933 neliökilometriä. Vuoden 2002 laskennassa asukkaita oli 114 917, arvio vuodelle 2016 on 161 900. Departementin pääkaupunki on Pedro Juan Caballero.
Departementti sijaitsee Brasilian vastaisella rajalla, ja sillä on paljon yhteyksiä vuortentakaiseen Brasiliaan. Departementissa tuotetaan paljon mateeta, soijapapuja ja vehnää. 
Cerro Coran kansallispuisto sijaitsee Amambayn departementissa.
Lämäri 2

Lämäri 2 ("Slap Shot 2: Breaking the Ice") on "Lämäri"-elokuvalle (1977) 25 vuotta myöhemmin, vuonna 2002 tehty jatko-osa. Myös elokuvan tarina sijoittuu 25 vuotta ensimmäistä myöhemmäksi. Jatko-osan pääosissa ovat Stephen Baldwin, Jessica Steen ja Gary Busey. Elokuvan ohjasi Steve Boyum.
Toisin kuin edeltäjänsä, "Lämäri 2" sai huonon vastaanoton. Elokuva sai silti vuonna 2008 julkaistun jatko-osan "Lämäri 3" ("Slap Shot 3: The Junior League").
La Santisima Trinidad de Paraná

La Santisima Trinidad de Paraná eli Paranan pyhä kolminaisuus, on jesuiittojen entinen lähetysasema Paraguayssä. Se on rakennettu nykyisen Encarnaciónin kaupungin lähelle Kaakkois-Paraguayhyn vuonna 1706. 
Raunioitunut luostari on Unescon maailmanperintökohde.
Riff Raff (yhtye)

Riff Raff oli vuonna 1979 perustettu oululainen metalliyhtye. 
Yhtye osallistui rockin SM-kisoihin 1980 keskityylin sarjassa ja sijoittui loppukilpailussa kolmanneksi. Ensimmäiset kappalet "Rock n' Roll Star" ja "I'll Be Gone" ilmestyivät 1981 Poko Records kokoelmalla "Heavy metal and live". Yhtye julkaisi kolme albumia: "No Law n' Order", "Robot Stud" ja "Give the Dead Man Some Water".
Sojuz-suunnittelutoimisto

Sojuz-suunnittelutoimisto (, ) on lentokonemoottorien ja kaasuturbiinien suunnittelutoimisto Moskovassa. Se perustettiin 18. helmikuuta 1943 nimellä "Koelaitos № 300" ensimmäisenä johtajanaan Aleksandr Mikulin. Suunnittelutoimistolle kuului "Orgaviaproma" № 8 -tehdas Lužnikissa Moskovassa, joka myöhemmin evakuoitiin Kuibyševiin. Hän perusti myös teknillisen oppilaitoksen Sojuz, jossa avusti Boris Stetškin. Mikulinin työtä jatkoi Sergei Tumanski.
Tumanski johti suunnittelutoimistoa vuodesta 1956 kuolemaansa, vuonna 1973, asti.
Sojuzista ovat eronneet Tušinskin ja Tourajevskin suunnittelutoimistot, Ufan kokeellinen suunnittelutoimisto № 26 ja Kazanin kokeellinen suunnittelutoimisto № 16.
Tuotteet.
Mikulin suunnitteli moottorit:
Myöhempiä:
Tumanski-nimellä:
Yesterdays (vuoden 1933 kappale)

”Yesterdays” on Jerome Kernin säveltämä ja Otto Harbachin sanoittama amerikkalainen popkappale ja jazzstandardi vuodelta 1933. Se esitettiin ensimmäisen kerran Broadway-näytelmässä "Roberta". Musikaalista tehtiin elokuvaversio vuonna 1935, ja kappale oli yksi neljästä alkuperäisestä musiikkinumerosta jotka otettiin mukaan elokuvaan. Kappaleen lauloi elokuvassa Irene Dunne ja muissa pääosissa olivat Randolph Scott, Fred Astaire ja Ginger Rogers.
Kappale julkaistiin alun perin nimellä ”Yesterday”, ja ensimmäinen rivi oli nuottijulkaisussa kirjoitettu yksikössä ”Yesterday, yesterday”, mikä ei rimmannut seuraavan säkeen lopun ”sequester'd days” kanssa. Myöhemmissä julkaisuissa tämä painovirhe on korjattu muotoon ”Yesterdays, yesterdays”.
Kappaleen on kääntänyt suomeksi Sauvo Puhtila nimelle ”Eilinen”.
Tumanski R-25

Tumanski R-25 oli neuvostoliittolainen sotilaslentokoneiden suihkumoottori, joka on kehitetty Tumanski R-11 -moottorin pohjalta. Sen suunnitteli Sergei Gavrilov työryhmineen Tumanski-suunnittelutoimistossa (OKB-300).
Tausta.
Tumanskin suunnittelutoimiston R-25-moottori korvasi Tumanski R-13 -moottorin MiG-21bis- ja Suhoi Su-15bis -hävittäjissä. R-25 oli aksiaaliahtimella varustettu moottori. Sen ahdin oli edelleen parannettu nostaen sen puristussuhdetta. Sen jälkipoltin oli kaksiasteinen ja sitä syötti erillinen polttoainepumppu. Jälkipoltolla työntövoima nousi 96 800 newtoniin 4 km lentokorkeudessa. Harjoituslennoilla jälkipolttoa käytettiin yhden minuutin ajan. Sotatoimissa jälkipolttimen käyttöä voitiin jatkaa kolmeen minuuttiin. Moottorissa käytettiin enenevää määrää titaaniosia. Kaikkiaan moottoreita valmistettiin 3 200 kappaletta vuosina 1971-1975. Myös intialainen HAL-tehdas valmisti moottoreita lisenssivalmistuksena.
Ne, joista ei puhuta

Ne, joista ei puhuta on Se, josta ei puhuta -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010. Albumi nauhoitettiin alkuvuodesta 2009, ja sen miksasi Dan Swanö.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samu Männikkö, sekä sovittanut Se, josta ei puhuta.
Timo Hannunen

Timo Ari Petteri Hannunen (s. 13. kesäkuuta 1969 Multia) on suomalainen kuvanveistäjä.
Hannunen opiskeli ensin artesaanipuusepäksi, mutta myöhemmin hän meni vuodeksi Limingan taidekouluun opiskelemaan kuvanveistoa ja sen jälkeen Kankaanpään taidekouluun, josta valmistui 1995.
Ensimmäinen näyttely Hannusella oli Multian kunnanvirastossa, ja silloin hän vielä maalasi ja teki grafiikkaa, mutta keskittyi myöhemmin pelkästään kiveen ja erityisesti graniittiin. Opintomatka Siperiaan 1994 muutti hänen tyyliään karummaksi. Keuruun taidemuseossa hän piti näyttelyn 1996, ja Multian kunta osti näyttelystä kaksi teosta. Keuruun kunta tilasi häneltä kirjaston edustalle hirviveistoksen, joka sai nimen "Kuuntelija" paljastettiin vuonna 2000. Seuraavana vuonna hänellä oli laaja yksityisnäyttely ensin Keuruun museossa, josta se siirtyi Ouluun. Jyväskylän kaupunki tilasi veistoksen Kuokkalaan kiertoliittymään. Se sai nimekseen "Halla". 
Valtakunnallinen uutiskynnys ylittyi, kun Hannuselta tilattiin Juice Leskisen hautamuistomerkki Kalevankankaan hautausmaalle. Mustaa graniittia oleva veistos on kahdesta osasta muodostuva kaksimetrinen monumentti, jonka keskellä oleva halkeama kuvaa virtaa.
Liberian Girl

Liberian Girl on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin yhdeksäs vuoden 1987 albumilta "Bad" julkaistu single. Se julkaistiin heinäkuussa 1989. Kappale kirjoitettiin alkuvuonna 1983 ja sen oli tarkoitus olla hänen sekä hänen veljiensä yhtyeen The Jacksons vuoden 1984 albumilla "Victory". Jackson työsti ja kirjoitti kappaleen uudelleen hänen sooloalbumilleen "Bad" vuonna 1986.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Jim Yukich. Videolla esiintyy lukuisia Jacksonin ystäviä.
Embraceable You

”Embraceable You” on George Gershwinin säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama laulu vuoden 1930 Broadway-musikaalista "Girl Crazy", jossa sen esittivät Ginger Rogers ja Allen Kearns. Kappale kirjoitettiin alun perin vuonna 1928 tai 1929 Florenz Ziegfeldin suunnittelemaan musikaaliin, joka olisi perustunut vuonna 1918 kirjoitettuun näytelmään "East Is West". Musikaalia ei koskaan tehty, mutta Gershwinit kierrättivät osan siihen kirjoitetuista lauluista toisiin projekteihin. Osa päätyi vuoden 1929 musikaaliin "Show Girl", ja ”Embraceable You” otettiin mukaan "Girl Crazyyn".
Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi. Laulaja Billie Holidayn versio vuodelta 1944 valittiin historiallisten äänilevyjen kokoelmaan Grammy Hall of Fameen vuonna 2005. Charlie Parker nauhoitti vuonna 1947 hitaan bebop-version, jossa saksofonisti ei juurikaan keskittynyt laulun alkuperäiseen melodiaan vaan temaattiseen improvisointiin kappaleen sointukulun päällä. Parker nauhoitti kappaleen yhteensä 17 kertaa, mutta tämä versio on jäänyt kuuluisimmaksi. Sitä on jopa käytetty musiikin yleisteoksissa esimerkkinä jazzmusiikista.
Kappaletta on myös käytetty monissa elokuvissa, kuten "Me villissä lännessä" (1943), "Sininen rapsodia" (1945) ja "Pariisin lumoissa" (1951).
Leave Me Alone (Michael Jacksonin kappale)

Leave Me Alone on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kahdeksas vuoden 1987 albumilta Bad julkaistu single. Se julkaistiin helmikuussa 1989.
Zyzzyx Road

Zyzzyx Road on vuonna 2006 valmistunut yhdysvaltalainen independent-elokuva. Sen pääosia näyttelevät Leo Grillo, Katherine Heigl ja Tom Sizemore. Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut John Penney.
"Zyzzyx Roadia" näytettiin Yhdysvalloissa vain seitsemän tai kuuden päivän ajan yhdessä elokuvateatterissa, dallasilaisessa Highland Park Village Theaterissa. Elokuvan kävi katsomassa kuusi ihmistä ja se tuotti yhteensä vain 30 dollaria. Elokuvan budjetti puolestaan oli 1,2 miljoonaa dollaria. Lyhyt näytösaika johtui Screen Actors Guildin sopimuksesta, joka mahdollistaa pienen budjetin elokuvalle alhaisemmat palkat, mikäli se on teatterilevityksessä Yhdysvalloissa. Elokuvaa oli tarkoitus levittää ensin ulkomailla ja vasta sen jälkeen kotimaassa. Grillon mukaan halvin tapa selvitä sopimusvelvoitteista oli vuokrata teatteri ja järjestää tarvittavat näytökset ilman, että kukaan välttämättä edes näkee elokuvaa. Tämän vuoksi "Zyzzyx Roadista" tuli kaikkien aikojen vähiten Yhdysvaltojen teatterilevityksessä tuottanut elokuva. Vuoden 2006 loppuun mennessä elokuva oli julkaistu 23 maassa ja se oli tuottanut 368 000 dollaria.
Another Part of Me

Another Part of Me on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kuudes vuoden 1987 albumilta Bad julkaistu single. Se julkaistiin heinäkuussa 1988. Kappaleen varhainen versio kuultiin Jacksonin tähdittämässä tieteiselokuvassa "Captain EO" vuonna 1986.
Say Say Say

Say Say Say on Paul McCartneyn ja Michael Jacksonin kirjoittama kappale, joka julkaistiin singlenä McCartneyn albumilta "Pipes of Peace" vuonna 1983. Kappale on yksi kolmesta McCartneyn ja Jacksonin yhteisestä kappaleesta. Loput kaksi kappaletta ovat "The Girl Is Mine" ja "The Man". Kappaleen musiikkivideon kuvasi Jacksonin "Beat It" -musiikkivideon kuvannut Bob Giraldi. Videossa Linda McCartney ja La Toya Jackson tekevät pienen cameo-esiintymisen.
Trudie Styler

Trudie Styler (s. 6. tammikuuta 1954 Bromsgrove, Worcestershire, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan käsikirjoituksistaan elokuviin "Moving the Mountain" (1994) ja "Kuu" (2009). Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa "Poldark", "Funny Man", "The Bell", "Midsomerin murhat", "Empire" ja "Love Soup".
Yksityiselämä.
Trudie Styler on naimisissa muusikko Stingin kanssa, he avioituivat kymmenen vuoden yhdessä asumisen jälkeen vuonna 1992. Heillä on neljä lasta: Mickey (s. 19. tammikuuta 1984), Jake (s. 24. toukokuuta 1985), Coco (s. 30. heinäkuuta 1990) ja Giacomo (s. 17. joulukuuta 1995).
I Can’t Get Started

”I Can’t Get Started (with You)” on Vernon Duken säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama amerikkalainen musiikkikappale vuodelta 1936. Se esitettiin ensimmäisen kerran Broadway-musikaalissa "Ziegfeld Follies of 1936", jossa sen lauloi Bob Hope.
Trumpetinsoittaja, laulaja ja orkesterinjohtaja Bunny Berigan nauhoitti vuonna 1937 version, josta tuli hänen kuuluisin nauhoitteensa. Äänite nousi samana vuonna singlelistalla kymmenenneksi, ja vuonna 1975 se palkittiin Grammy Hall of Fame -palkinnolla. Kappaleesta on tullut jazzstandardi, ja osittain Beriganin nauhoituksen ansiosta se on erityisen suosittu trumpetistien keskuudessa. Sitä käytettiin välittämään 1930-luvun nostalgiaa Hollywood-elokuvissa "Pelastakaa tiikeri" (1973) ja "Chinatown" (1974).
Billie Holiday nauhoitti kappaleen saksofonisti Lester Youngin kanssa vuonna 1938. Youngin oma trio nauhoitti kappaleen uudelleen heinäkuussa 1942, vain viikkoja laulun suosituksi tehneen Beriganin kuoleman jälkeen. Triossa soitti pianoa Nat King Cole. Dizzy Gillespien versio vuodelta 1945 oli tärkeässä osassa trumpetistin uran alkuvaiheessa, kun tämä teki itseään tunnetuksi uutena jazzin huippunimenä. Lennie Tristano äänitti oman versionsa kappaleesta vuonna 1946.
Dylan Ryder

Dylan Ryder (s. 23. helmikuuta 1981 Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hänet on huomioitu kahdesti AVN-palkinnolla vuonna 2011. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina.
Elämäkerta.
Ryder syntyi ja kasvoi Kaliforniassa. Hän harrasti teini-ikäisenä kilpauimista ja mallintöitä. Täytettyään 18 Ryder muutti Kalifornian Central Coastiin, jossa hän opiskeli hoitajaksi ja työskenteli myöhemmin päihteisiin liittyvän pahoinpitelyn hoidon neuvonantajana.
Ura.
Ryder kiinnostui pornoelokuvista 22-vuotiaana nähtyään Penthouse-lehden mallit. Hän päätti lähettää kuvia itsestään aikuisviihdeyhtiölle ja sai ensimmäiset kuvaukset Reality Kingsiltä. Ryder kuitenkin muutti Arizonaan työskennelläkseen vanginvartijana, mutta jätti työt ja palasi takaisin Kaliforniaan perheensä luo. Samalla hän pyrki takaisin aikuisviihteen pariin ja suurensi leikkauksella rintojaan. Ryder lopulta palasi pornoelokuvien pariin heinäkuussa 2008.
As Tears Go By

As Tears Go By on englantilaisen The Rolling Stones -yhtyeen jäsenten Mick Jaggerin ja Keith Richardsin sekä The Rolling Stonesin manageri Andrew Loog Oldhamin säveltämä ja sanoittama kappale. Sen esitti alun perin Marianne Faithfull vuonna 1964. Kappale julkaistiin myös vuonna 1965 The Rolling Stonesin vain Yhdysvalloissa ilmestyneellä albumilla "December's Children (And Everybody's)" sekä singlenä. The Rolling Stonesin singen B-puolella oli kappale "Gotta Get Away". 
Suomessa kappaleen ovat levyttäneet mm. Anneli Sari nimellä "Osanani ovat kyyneleet" (1964) ja Kaija Kärkinen &amp; Ile Kallio nimellä "Kyynelhelmet" (1995).