tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mauri Kotamäki

Mauri Kotamäki (s. 1982) on suomalainen taloustieteilijä ja Finnveran pääekonomisti. 
Aiemmin hän työskenteli mm. Keskuskauppakamarin pääekonomistina ja Työeläkevakuuttajat Tela ry:n ekonomistina. Hän on väitellyt tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 2017. 
Kotamäki toimi ministerin asettamana selvityshenkilönä ansiosidonnaisen työttömyysturvan laajentamisen vaihtoehdoista. Loppuraportti julkaistiin 30.11.2018.
Selvityksen tekeminen aiheutti jo selvityshenkilön nimitysvaihessa keskustelua, kun mm. SAK ja STTK arvioivat kyseessä olevan Sinisten vaalitemppu. Raportin julkaisun jälkeenkin palkansaajaliike suhtautui kriittisesti tehtyihin ehdotuksiin. 
Kotamäki on tutkinut mm. Lafferin käyrää makrotaloustieteellisten mallien avulla.
Kotamäki on toiminut "Taloustaito"-lehden blogistina vuodesta 2017 lähtien. Hän toimii myös "Verkkouutiset"-verkkolehden blogistina.
Virpi Haahti

Virpi Orvokki Haahti (ent. Siljander, o.s. Rautto; 13. marraskuuta 1936 Lahti – 1. helmikuuta 2025) oli suomalainen pikajuoksija. Haahti edusti urallaan Lahden Urheilijoita.
Haahti sai 400 metrin juoksussa SM-pronssia vuosina 1958, 1959 ja 1960. 200 metrin juoksussa hän sai pronssia vuonna 1959. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Haahti sai kultaa 3 × 800 metrillä vuonna 1961 ja pronssia 4 × 100 metrillä vuonna 1959. Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Haahti voitti joukkuemestaruuden vuonna 1961.
Haahden juoksijaura alkoi vuonna 1958 pesäpallokentältä, kun Timo Alestalo erään ottelun jälkeen kehotti häntä kokeilemaan 100 m:n juoksua. Haahti saavutti eri lajeissa 16 Lahden piirin mestaruutta. Pesäpalloa Haahti pelasi LMV:n mestaruussarjajoukkueessa vuosina 1957–1960.
Haahti toimi Postipankin liikunnanohjaajana, oli Liikunnanohjaajat ry:n hallituksen jäsen ja sihteeri vuodesta 1971 lähtien. 1950-luvulla Haahti kuului LMV:n johtokuntaan. Haahti harrasti matkailua. Hänen puolisonsa oli jalkapalloilija Matti Haahti.
Fujio Masuoka

Fujio Masuoka (, s. 8. toukokuuta 1943, Gunma, Japani) on japanilainen insinööri, joka on työskennellyt Toshiballa ja on ollut professorina Tōhokun yliopistossa vuodesta 1994 lähtien. Hänellä on 170 rekisteröityä patenttia useissa maissa. Vuonna 2005 hän liittyi Unisantis Electronics -yhtiöön teknologiajohtajana.
Masuoka on kehittänyt SAMOS-tyyppisen lukumuistin vuonna 1972, joka on lähtökohta nykyisille EPROM- ja Flash-muisteille. Vuonna 1980 hän haki Flash-muistin patenttia ensi kertaa ja vuonna 1984 esitteli Flash-muistin julkisesti.
Masuoka on keksinyt vuonna 1988 ”surrounding gate transistor” (SGT) konseptin.
Masuoka on voittanut vuoden 2018 Honda-palkinnon tunnustuksena työstään.
Ufotable

Ufotable (jap. ユーフォーテーブル有限会社, "Yūfōtēburu yūgen-gaisha", tyylitellysti ufotable) on japanilainen animaatiostudio Nakanossa, Tokiossa. Sen perustivat lokakuussa 2000 TMS Entertainmentin tytäryhtiön, Telecom Animation Filmin, entiset työntekijät. Useissa heidän töissään ("Ninja Nonsense", "Futakoi Alternative", "Coyote Ragtime Show", "Gakuen Utopia Manabi Straight!", "Tales of Symphonia", "The Garden of Sinners") esiintyvä erityispiirre on vaha-animaatiokohtaukset. Muita Ufotablen merkittäviä töitä ovat mm. "Fate/Zero", "Fate/stay night: Unlimited Blade Works" ja "".
Maaliskuussa 2019 uutisoitiin Ufotablen konttoreihin tehdystä etsinnästä veronkiertosyytösten vuoksi. Huhtikuussa ilmoitettiin, että Ufotable oli velkaa veroissa 400 miljoonaa jeniä. Kesäkuussa 2020 studio sekä perustaja ja puheenjohtaja Hikaru Kondo asetettiin syytteeseen maksamattomista veroista 139 miljoonan jenin edestä. Studio julkaisi anteeksipyynnön.
Nynke Dekker

Nynke H. Dekker (s. 1971) on alankomaalainen fyysikko ja molekyläärisen biofysiikan tutkija, joka työskentelee Delftin teknillisen yliopiston nanotieteen Kavli-instituutissa biofysiikan professorina. 
Dekker opiskeli alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc., fysiikka ja soveltava matematiikka) yhdysvaltalaisessa Yalen yliopistossa ja valmistui fyysikoksi (M.Sc., fysiikka) alankomaalaisesta Leidenin yliopistosta. Fysiikan alaan kuuluvat tohtoritutkinnon hän uoritti Harvardin yliopistossa.s
Dekker on ollut Alankomaiden kuninkaallisen tiedeakatemian (KNAW) jäsen vuodesta 2015. Euroopan molekyylibiologian järjestön (EMBO) jäsen vuodesta 2019. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Spinoza-palkinto, joka on Alankomaiden korkein tieteellinen tunnustus. Palkinto sisältää pronssipatsaan ja henkilökohtaisen 2,5 miljoonan euron suuruisen tutkimusapurahan palkitun vapaasti määrittelemään tutkimusaihepiiriin.
Pruszków

Pruszków on kaupunki ja oma kuntansa Puolassa Masovian voivodikunnassa Pruszkówin piirikunnassa. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Varsovasta länteen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 62 317, ja sen pinta-ala on noin 19 neliökilometriä.
Eve Kulmala

Eve Kulmala (s. 1998 Helsinki) on suomalainen koomikko. Hänet tunnetaan parhaiten Instagramissa julkaistuista sketsivideoista, joissa hän ottaa kantaa rasismiin, transfobiaan, seksismiin ja muihin tasa-arvokysymyksiin. Kulmalalla oli huhtikuussa 2021 Instagramissa yli 18 700 seuraajaa. 
Kulmala on tehnyt myös juontajan töitä ja tuottanut sisältöä Yle Areenaan sekä vieraillut "Noin viikon studio" -televisio-ohjelmassa. Kulmalan komiikkaa määrittää punching up -periaate sekä feminismi. Kulmala nimittää itseään ”komediainfluensseriksi”. Vuonna 2021 "Helsingin Sanomat" nosti Kulmalan koomikon yhdeksi Suomen kulttuurimaailman vaikuttavista naisista. Kulmala tuottaa yhdessä Inka Valiman kanssa "Kiintiökoomikot"-nimistä podcastia, joka alkoi vuonna 2020. Vuonna 2021 Kulmala perusti somekomediaan erikoistuneen Comedy Queen -tuotantoyhtiön. 
Kulmala on aloittanut opinnot HEO:n komiikan ja stand upin opintolinjalla vuonna 2018. Omaan komiikkaansa vaikutteita Kulmala on saanut muun muassa Hannah Gadsbyn "Nanettesta", "Siskonpeti"-sarjasta ja Pirjo Heikkilästä.
Ostrołęka

Ostrołęka on Puolan kaupunki Masovian voivodikunnassa Ostrołękan piirikunnassa. Se sijaitsee noin 125 kilometriä Varsovasta koilliseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 52 055, ja sen pinta-ala on noin 33 neliökilometriä.
Ostrołęka oli vuosina 1975–1998 Ostrołękan voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Patricia Hill Collins

Patricia Hill Collins (s. 1948) on yhdysvaltalainen akateemikko, joka on erikoistunut tutkimuksessaan rotuun, luokkaan ja sukupuoleen. Hän työskentelee sosiologian professorina Marylandin yliopistossa. Hän on myös Cincinnatin yliopiston afroamerikkalaisen tutkimuksen osaston entinen johtaja, ja American Sosiological Association -yhdistyksen entinen puheenjohtaja. 
Patricia Hill Collins on yksi niistä merkittävistä feminismin teoriaperinteistä ammentavista ajattelijoista, jotka 1900-luvun lopulla toivat esille etnisyyden, rodun ja seksuaalisuuden merkityksen ihmisen yhteiskunnalliseen asemaan, ja siten rakensivat pohjaa nykyiselle intersektionaaliselle feminismille.
Vaula Norrena

Vaula Norrena (s. 24. elokuuta 1959 Kajaani) on suomalainen tietokirjailija, tutkija sekä Vantaan kaupunginvaltuutettu. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri (Helsingin yliopisto 1988).
Norrena on toiminut mainonnan suunnittelijana ja copywriterina eri mainostoimistoissa 1981–1991. Hän on saanut alan tunnustuksia: muun muassa Grafia ry:n Vuoden kampanjan 1990 ja Vuoden Business-to-business-kampanjan 1990 sekä Mainostoimistojen Liiton Kultasulka- ja Hopeasulka-palkintoja vuosina 1991–1994. 
Norrena on kirjoittanut valtakunnallisen vaalimainonnan SDP:lle vuosina 1987–1989 sekä Vihreälle liitolle vuosina 1991–1992.
Vuosina 1991–2018 Norrena toimi markkinointisemiootikkona omassa yrityksessään Valores Consultissa. Hän loi semioottisen tutkimusmetodin brändien, mainonnan, pakkausten, logojen ja markkinointinimien brändianalyysia varten.
Norrena tutki myös trendien ja kulutuskulttuurin muutoksia.
Kirjoittaminen.
Norrenan kertova tietokirja "Littana - Kielletyn lapsen tarina" ilmestyi Teos-kustantamolta syyskuussa 2023. Se on tarinallinen tietokirja Kiinassa vuonna 1989 kiellettynä lapsena syntyneestä Jenni Chen-Yestä, joka tuli Suomeen 5-vuotiaana ja päätyi perheensä lapsitulkiksi ja lapsityöntekijäksi, kahden kulttuurin ristipaineissa myös koulukiusatuksi nuoreksi.
Norrena on toiminut kolumnistina eri lehdissä, kirjoittanut paikallispoliittisia blogeja sivustolla omalla sivustollaan ja elämänkaariblogeja toisella sivustolla.
Kuntapolitiikka.
1980-luvulla Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa Norrena oli mukana perustamassa Sitoutumattomat ry:tä Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan vaaleihin. 
Vihreän liiton kuntapoliitikko Norrenasta tuli kuntavaaleissa 2008, jolloin hän pääsi Vantaan varavaltuutetuksi. 
Norrena on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2013 ja Vantaan kaupunginhallituksen jäsen vuosina 2017–2023. Norrena toimi kaupunginhallituksen 2. varapuheenjohtajana 2019–2021.
Kaisa Merelä

Kaisa Merelä (s. 1995) on suomalainen seksuaalikasvattaja, -vaikuttaja ja voimaantumisvalmentaja. Hän on käynyt Sexpon seksuaalikasvattajakurssin. Päättötyönään Merelä teki Powerful Sexual Aware -verkkokurssin, joita on sittemmin järjestetty useita kertoja. Merelän näkyvyyden takia "Helsingin Sanomien" toimittaja soluttautui verkkokurssille ja teki aiheesta kriittisen jutun, joka julkaistiin huhtikuussa 2021. Seksologian alalla on käyty keskustelua alan eri ammattinimikkeistä, ja "Helsingin Sanomat" liitti Merelän osaksi tätä keskustelua. Sexpo tiedotti "Helsingin Sanomien" jutun jälkeen, että seksuaalikasvatuksen tulee olla monialaista ja moniäänistä. 
Ura.
Kaisa Merelä perusti bloginsa vuonna 2019. Hän on myös Himocast-podcastin toinen juontaja. Merelä on käynyt Sexpon seksuaalikasvattajakoulutuksen. 
Yksityiselämä.
Merelä kihlautui Ami Rubinsteinin kanssa kesäkuussa 2025.
Legionowo

Legionowo on Puolan kaupunki Masovian voivodikunnassa Legionowon piirikunnassa. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Varsovasta pohjoiseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 53 886, ja sen pinta-ala on noin 13 neliökilometriä.
Joan Mondale

Joan Mondale (o. s. Adams; 8. elokuuta 1930 – 3. helmikuuta 2014) oli vuosina 1977–1981 Yhdysvaltain varapresidenttinä toimineen Walter Mondalen vaimo. Hän oli myös taiteilija ja kirjailija.
Kuolema.
Mondalen lähiperhe ilmoitti 2. helmikuuta 2014 Mondalen joutuneen sairaalahoitoon Alzheimerin taudin takia. 
Joan Mondale kuoli Minneapolisissa seuraavana päivänä perheenjäsentensä ympäröimänä. Hänet tuhkattiin.
Sita Salminen

Sita Sofia Salminen (s. 16. lokakuuta 1992 Rovaniemi) on suomalainen tubettaja, sisällöntuottaja ja kirjailija. Hänellä on kaksi YouTube-kanavaa, joista "ASMR Sita Sofia" -kanavalla oli joulukuussa 2024 noin 240 000 tilaajaa. Salmisen eroottinen novellikokoelma "Lupa" julkaistiin marraskuussa 2019. Hän on tehnyt "POKS"-podcastia Veronica Verhon kanssa.
Salminen on puoliksi thaimaalainen. Hän on kertonut saavansa paljon vihapostia, joka sisältää rasismia ja naisvihaa. Hän on myös kertonut olevansa biseksuaali.
Ura.
Salminen on opiskellut suomen kieltä Oulun yliopistossa ja valmistunut humanististen tieteiden kandidaatiksi. Opiskeluaikanaan Salminen työskenteli alusvaatemyyjänä ja OP:n Pivolla. Hän aloitti bloginsa "Starry eyes" vuonna 2011. Vuonna 2016 hän alkoi tehdä videoita YouTubeen omaa nimeään kantavalle kanavalle ja keväällä 2019 perusti toisen, rentoutusvideoita sisältävän YouTube-kanavansa "ASMR Sita Sofia". 
Salmisen esikoisteos, eroottinen novellikokoelma "Lupa", julkaistiin marraskuussa 2019, ja sen kustansi Kosmos. Salminen on korostanut seksuaalisuudesta puhumisen tärkeyttä. "Lupa"-kirjan tärkein sanoma on hänen mukaansa se, että kaikilla on lupa nauttia omasta kehostaan ja seksuaalisuudestaan juuri niin kuin haluaa – ja myös olla nauttimatta, jos niin haluaa.
Salminen osallistui "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmaan syksyllä 2021. Hänen parinaan toimi Aleksi Seppänen. Pari putosi kuudentena kisasta 12 kilpailijan joukosta.
Salminen on myös julkaissut kolme kalenteria vuosille 2020–2021, 2022 ja 2022–2023. Kalenterit kantavat nimeä "Sitan kalenteri".
Salminen osallistui Petolliset Suomen 1. kaudelle petollisen roolissa vuonna 2023. Hän voitti realityn yhdessä Heikki Sorsan kanssa.
Salminen osallistui vuoden 2024 Selviytyjät Suomi kilpailuun jossa sijoittui toiseksi.
Arja Pettersson

Arja Maarit Pettersson-Rautila (o.s. Virtanen; s. 13. huhtikuuta 1953 Tampere) on suomalainen tanssija ja koreografi. Hän on opiskellut London School of Contemporary Arts -koulussa ja valmistunut Amsterdamin teatterikoulusta.
Pettersson on yksi Tanssiteatteri Hurjaruuthin perustajista ja pitkäaikainen johtaja. Hän toimi Hurjaruuthin johtajana vuoteen 2019 saakka. Hurjaruuthin vuosittainen talvisirkus oli alun perin Petterssonin idea ja hän on ohjannut kahdestakymmenestä kuudesta talvisirkuksesta 18.
Pettersson teki yhden elokuvaroolin vuonna 1974 Seppo Huunosen ohjaamassa elokuvassa "Karvat". Hänen äänensä tilalle dubattiin kuitenkin näyttelijä Tiia Lousteen ääni.
Arja Petterssonin äiti oli kirjailija Rauha S. Virtanen. Hänen poikansa on kirjailija Juhana Pettersson.
Salla Nazarenko

Salla Nazarenko (s. 26. marraskuuta 1974 Joensuu) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Nazarenko on muun muassa tutkinut suomalaista korruptiota, josta hän on kirjoittanut kirjan "Korruptio Suomessa". Nazarenko on ollut toimittamassa yhdessä Jan Erolan ja Sakari Heiskasen kanssa eroottista novellikokoelmaa "Kevät ilman kosketusta".
Nazarenko on toiminut Lääkärin sosiaalinen vastuu ry:n toiminnanjohtajana.
Marja Kihlström

Marja Kihlström (s. 16. maaliskuuta 1985) on suomalainen erityistason seksuaaliterapeutti (NACS), luennoitsija, kouluttaja, somevaikuttaja ja tietokirjailija. Kihlström tunnetaan myös televisiojuontana ohjelmista "Naked Attraction Suomi" ja "Sex Tape Suomi". Hän julkaisee myös "Puhu Muru" -nimistä podcastia.
Kihlströmillä diagnosoitiin keväällä 2023 melanooma eli ihosyöpä. Hän osallistui vuoden 2024 Suuri seikkailu -tv-ohjelmaan.
Ida Karimaa

Ida Karimaa on suomalainen palkittu musiikkitoimittaja. 
Karimaa on tullut tunnetuksi YleX:n musiikkitoimittajana vuodesta 2015 lähtien, ensin Uuden Musiikin Iltavuorosta, myöhemmin Uuden Musiikin X -ohjelmasta jossa hän toimi aisaparinaan Anne Lainto .
Vuonna 2020 Karimaa siirtyi luotsaamaan Monsp Records -levy-yhtiötä. YleX:llä työskennellessään Karimaa toimi myös dj:nä eri festivaaleilla yhdessä Anne Lainnon kanssa.
Heidi Kinnunen

Heidi Kinnunen on suomalainen ravitsemusasiantuntija, somevaikuttaja, valmentaja sekä yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista. Koulutukseltaan Kinnunen on terveystieteiden maisteri pääaineenaan ravitsemustiede. Kinnunen opiskelee Itä-Suomen yliopistossa tehden väitöskirjaa ihmisen ruokasuhteesta ja syömisen moraalisuudesta. Heidi Kinnunen kirjoittaa luotettavaa, ymmärrettävää ja tutkimuksiin perustuvaa tietoa ihmisen ravitsemuksesta ja ruokakäyttäytymisestä omien sosiaalisten medioidensa kautta sekä vaikuttajana yhdessä muiden Tiedenaisten kanssa yhteisön sosiaalisten medioiden kautta. 
Heidi Kinnusen ja muiden Tiedenaisten yhteinen esikoisteos "To do: terveys" ilmestyi vuonna 2021. Heidi Kinnusen ja Tiedenaisten viestintä sosiaalisessa mediassa on ollut merkittävää ja Tiedenaiset-yhteisön ravitsemusvaikuttaminen palkittiin vuoden 2020 Ravitsemustekona Ravitsemusterapeuttien yhdistys ry:n toimesta.
Maija Kajanto

Maija Kajanto (s. 1978 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija, toimittaja ja viestinnän asiantuntija. Hän asuu Helsingissä. Hän on asunut lapsuutensa Hämeenlinnassa ja valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus.
Kajanto on työskennellyt muun muassa tuottajana Otavamedian yritysjulkaisuja tuottavassa yksikössä ja viestintäpäällikkönä Myllylahti-kustantamossa.
Kajanto on kirjoittanut viihteellisen "Titta"-trilogian, jonka osia ovat "Mittoja ja tilaustöitä" (2019), "Itsepä tilasit" (2020) ja "Kuin tilauksesta" (2021). Trilogiassa käsitellään huomoristisesti muun muassa työelämän vaatimuksia, äitiyttä ja remontoimista. Hän aloitti trilogian kirjoittamisen vuonna 2012 murrettuaan nilkkansa ja jouduttuaan sen vuoksi pakkolepoon. Kajanto on kirjoittanut myös Kahvila Koivu -sarjan, jonka aloittaa "Korvapuustikesä".
Kajannon perheeseen kuuluu avomies ja yksi lapsi.
Teokset.
Titta Jokisalo -sarja
Kahvila Koivu -sarja
Puistokadun Pesula -sarja
Helena Karihtala

Margit Helena Karihtala-Koski (ent. Karihtala, o.s. Säkkinen, s. 21. elokuuta 1968) on suomalainen sisustussuunnittelija ja entinen malli.
Ura.
Kiimingistä Oulun läheltä kotoisin oleva Karihtala-Koski tuli tunnetuksi vuoden 1988 Miss Suomi -kilpailusta. Hän ei sijoittunut, mutta hänet valittiin lehdistön ihannetytöksi. Hän toimi pitkään mallina.
Karihtala-Koski toimi MTV3-kanavan "T.i.l.a."-ohjelman (2001–2011) sisustussuunnittelijana vuodesta 2005. Karihtala-Koski oli mukana Hjallis Harkimon neuvonantajana vuoden 2009 "Diili"-kilpailussa.
Yksityiselämä.
Helena Säkkinen avioitui Aki Karihtalan kanssa kesällä 1996. He erosivat vuonna 2008. Pariskunnalla on yksi tytär.
Karihtala kihlautui Hjallis Harkimon kanssa vuonna 2009. He erosivat vuonna 2012.
Karihtala avioitui Marko Kosken kanssa vuonna 2014 ja otti käyttöön nimen Karihtala-Koski. Hän käyttää sisustussuunnittelijana kuitenkin nimeä Helena Karihtala.
Hanna Kuusela

Hanna Kuusela (s. 1982 Vantaa) on suomalainen sosiologi, kulttuurintutkija ja tietokirjailija. Hän työskentelee sosiologian apulaisprofessorina Jyväskylän yliopistossa. Aiemmin hän toimi akatemiatutkijana Tampereen yliopistossa ja sekä luottamusmiehenä ja yliopiston konsistorin jäsenenä. Kuusela on taloussosiologian ja mediakulttuurin dosentti Turun ja Tampereen yliopistoissa.
Kuusela väitteli Lontoon yliopiston Goldsmiths’ Collegessa vuonna 2011 aiheella "What Can a Book Do? Following a Book through a Literary Controversy and a War. The Case of The Bookseller of Kabul".
Vuonna 2019 Kuusela julkaisi yhdessä Anu Kantolan kanssa vertaisarvioidun teoksen "Huipputuloiset", joka käsittelee 2000-luvun vaurasta eliittiä Suomessa. Kirja oli ilmestymisvuonnaan tietokirjallisuuden Finlandia-ehdokas.
Kuusela on Attac ry:n entinen puheenjohtaja. Hän on toiminut myös "Kulttuurintutkimus"-lehden päätoimittajana. Kuuselan puoliso on Vastapaino-kustantamon toimitusjohtaja Kimmo Jylhämö.
Helen O’Connell (urologi)

Helen O'Connell (s. 3. huhtikuuta 1962) on australialainen urologian professori Melbournen yliopiston kirurgisella osastolla ja Western Health in the Australian state of Victoria urologisen osaston johtaja. Hän on ensimmäinen nainen Australiassa, joka suoritti urologian koulutuksen ja on johtava tutkija naisten lantionseudun anatomiaan. O'Connell on International Continence Societyn (ICS) puheenjohtaja.
Kalettoman rautatieasema

Kalettoman rautatieasema on Kalettoman kylässä Keuruulla sijaitseva rautatieasema. Asema perustettiin vuonna 1925 Haapamäki–Jyväskylä-radan perusparantamisen yhteydessä. Kaleton oli uuden radan ainoa uusi liikennepaikka. Kalettomalla oli radan läheisyydessä Kalettomankankaan sorakuoppa, josta ajettiin soraa radan uusille penkereille. Kalettoman liikennepaikalla on yksi sivuraide, joka oli vielä 80-luvulla läpiajettava. Sivuraiteella kuormattiin puutavaraa vaunuihin. Nykyisin sivuraiteelle ajetaan yhden vaihteen kautta, jolloin liikennepaikkaa kutsutaan linjavaihteeksi. Liikennepaikalla pysähtyivät paikallisjunat vuoteen 3. kesäkuuta 1984 asti, jolloin sen matkustajaliikenne lopetettiin.
Marjo Vuorikoski

Marjo Vuorikoski (s. 1952) on suomalainen kasvatustieteen tohtori ja entinen yliopistonlehtori Tampereen yliopistossa. Hän on julkaissut artikkeleita kriittisestä ja feministisestä pedagogiikasta sekä toimittanut kriittisen pedagogiikan ja kasvatustieteen teoksia. Hänen sosiaalityön tekijöiden koulutusta käsittelevä väitöskirjansa Tampereen yliopistolle (1999) oli otsikoitu "Sosiaalityön professionaalistuminen ja koulutus". 
Vuorikoski on työskennellyt Tampereen yliopistossa sekä kasvatustieteen laitoksen yliassistenttina että yliopistonlehtorina. Häntä on kutsuttu suomalaiseksi hooks-asiantuntijaksi, sillä hän on kirjoittanut kasvatustieteilijä bell hooksin pedagogisista ajatuksista useita artikkeleita tieteellisiin lehtiin, sekä toimittanut teoksen "Vapauttava kasvatus" suomennoksen.
Paul Schneider

Paul Andrew Schneider (s. 16. maaliskuuta 1976 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli rooli tv-sarjassa "Puisto-osasto" Mark Brendanawiczinä kahtena ensimmäisenä kautena sekä Dick Liddilin rooli elokuvassa "Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta".
Ales Adamovitš

Ales Adamovitš (, viralliselta nimeltään "Aljaksandr Mihailavitš Adamovitš", Аляксандр Міхайлавіч Адамовіч; ; 3. syyskuuta 1927 Minskin alueen Kapylin piirin Kanjuhin kylä – 26. tammikuuta 1994 Moskova) oli valkovenäläinen kirjallisuudentutkija, kirjailija ja yhteiskuntavaikuttaja. Hän kirjoitti valkovenäjäksi ja venäjäksi.
Adamovitš syntyi lääkäriperheeseen. Hän osallistui partisaanina toiseen maailmansotaan ja opiskeli Valko-Venäjän valtionyliopiston filologisessa tiedekunnassa. Jatko-opintojen jälkeen Adamovitš työskenteli tutkijana ja Valko-Venäjän tiedeakatemian kirjallisuuden instituutin osastonjohtajana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1962. Adamovitš opiskeli käsikirjoittajien korkeakoulukursseilla ja opetti valkovenäläistä kirjallisuutta Moskovan yliopistossa vuosina 1962–1966. Vuodesta 1987 lähtien hän johti elokuvataiteen tutkimuslaitosta Moskovassa.
Adamovitš on julkaissut useita kirjallisuustieteellisiä tutkimuksia. 1950-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa myös sota-aiheista proosaa. Hatynin joukkomurhasta kertova "Hatynskaja povest" (1972) sai Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon ja Elem Klimovin ohjasi sen pohjalta elokuvan "Tule ja katso" (1985). Sodan kauhuista kertovat myös Janka Brylin ja Uladzimir Kalesnikin kanssa kirjoitettu dokumenttikirja "Ja z vognennai vjoski" (”Olen poltetusta kylästä”, 1975) ja Daniil Graninin kanssa laadittu "Leningradin piiritys" ("Blokadnaja kniga", 1979). Pienoisromaanin "Karateli" (1980) aiheena on saksalainen ja neuvostoliittolainen totalitarismi. Sen Stalinia koskeva luku saattoi ilmestyä vasta vuonna 1988.
Tšernobylin onnettomuus vuonna 1986 teki Adamovitšista kansalaisaktivistin. Maailmanlopun tunnelmia kuvaa pienoisromaani "Poslednjaja pastoral" (”Viimeinen pastoraali”, 1987). Adamovitš valittiin Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustajaksi vuonna 1989.
Adamovitš kuului Neuvostoliiton kirjailijaliittoon vuodesta 1957 ja Valko-Venäjän Pen-keskukseen vuodesta 1989. Hän oli Valko-Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1980.
Caro Dawes

Caro Dana Dawes (o.s. Blymyer; 6. tammikuuta 1866 – 3. lokakuuta 1957) oli vuosina 1925–1929 Yhdysvaltain varapresidenttinä toimineen Charles G. Dawesin vaimo.
Caro Blymyer meni naimisiin Charles Dawesin kanssa 24. tammikuuta 1889. He saivat yhdessä kaksi lasta ja myöhemmin adoptoivat kaksi lisää. 
Dawes kuoli 3. lokakuuta 1957. Hänet on haudattu miehensä viereen Rosehillin hautausmaalle.
Sanni Vanhanen

Sanni Vanhanen (s. 1. heinäkuuta 2005 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Ohion yliopiston joukkuetta. Aikaisemmin hän on edustanut Ruotsin SDHL-liigassa pelaavaa Brynäs IF:ää.
Vanhanen pelasi ensimmäistä kertaa Naisten liigassa kaudella 2020–2021. Hän pelasi Ilveksessä kaksi runkosarjaottelua, joissa hän sekä teki että syötti kaksi maalia. Pelaamissaan seitsemässä pudotuspeliottelussa hän viimeisteli ja alusti yhden maalin. Aiemmin hän on pelannut Tapparan poikajoukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi pääasiassa Tapparan alle 16-vuotiaiden poikien SM-sarjajoukkueessa sekä neljä ottelua Ilveksen naisten liigajoukkueessa. Kaudella 2022–2023 hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa. Pelaamissaan 22 runkosarjaottelussa hän teki 18 ja syötti 22 maalia. Hän voitti pudotuspelien maalipörssin tehtyään 12 maalia, ja hänet valittiin myös pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa myös kaudella 2023–2024, jolloin hän pelasi 32 runkosarjaottelua, joissa hän teki 27 ja syötti 39 maalia. Yhdessätoista pudotuspeliottelussa hän teki kuusi maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä.
Vanhanen saavutti alle 16-vuotiaiden EM-hopeaa 2019. Hän kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2020 ja 2022. Jälkimmäisessä turnauksessa hän saavutti pronssia ja teki pronssiottelussa kolme maalia Suomen voittaessa Ruotsin 3–0. Vanhanen valittiin vuoden 2022 turnauksessa tähdistökentälliseen.
Vanhanen valittiin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän teki yhden maalin pelaamissaan seitsemässä ottelussa Suomen saavuttaessa pronssia. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua myös Suomen pronssijoukkueessa Pekingin olympialaisissa vuonna 2022. Hän teki yhden maalin pelaamissaan seitsemässä ottelussa Suomen saavuttaessa MM-pronssia 2024. Hän sai neljännen arvokisapronssinsa MM-kilpailuissa 2025 ja keräsi seitsemässä ottelussa kolme syöttöpistettä. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023. Kaikkiaan hän on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut 101 naisten maaottelua tehopistein 8+24=32. 
Syksyllä 2025 Vanhanen siirtyy opiskelemaan Ohion yliopistoon Yhdysvaltoihin ja pelaamaan yliopiston naisten jääkiekkojoukkueeseen.
Sanni Vanhasen veli on jääkiekkoilija Matias Vanhanen.
Lucky Hell

Lucky Hell (s. 3. tammikuuta 1985) on australialainen miekannielijä ja sirkusartisti. 
Lucky Hell aloitti esiintymisen vuonna 2011. Hän on esiintynyt muun muassa Pariisin Le Lidossa, Australian Fringe World Festivalilla ja Sirkus Finlandiassa. Vuonna 2020 Hell nähtiin MTV3:n "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmassa väliaikashowna.
Hän on esiintynyt Aku Louhimiehen ohjaamassa "Vuosaari"-elokuvassa. Lisäksi hän avusti Louhimiestä tämän elokuvassa "8-pallo".
Hell avioitui suomalaisen sideshow-esiintyjä ja lävistäjä Jussi Paradisen kanssa vuonna 2010, mutta pari on sittemmin eronnut.
Suomessa Hell on ollut otsikoissa muun muassa roikuttuaan nosturista lihakoukkujen varassa Helsingin Kaivopuistossa herättääkseen keskustelua turkiseläinten kohtelusta sekä esiinnyttyään vuoden 2017 Tubeconissa korsetissa ja alushousuissa.
2 Cool 4 Skool

2 Cool 4 Skool on eteläkorealaisen BTS-yhtyeen esikoissinglealbumi. Albumin julkaisi Big Hit Entertainment 12. kesäkuuta 2013, ja se sisältää singlet ”No More Dream” ja ”We Are Bulletproof Pt.2”. 
Singlealbumi sijoittui Gaonin albumilistan viidenneksi.
Sofianna Sundelin

Sofianna Sundelin (s. 13. tammikuuta 2003 Ulvila) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 168 cm.
Sundelin pelasi Naisten liigassa Team Kuortaneessa kausilla 2018–2023 kaikkiaan 100 runkosarjaottelua, joissa hän teki 51 ja syötti niin ikään 51 maalia. Pelaamissaan 20 pudotuspeliottelussa hän viimeisteli kuusi ja alusti viisi maalia. Kaudesta 2023–2024 lähtien hän edustaa St. Cloud State Universityn joukkuetta. Tulokaskaudellaan hän teki 36 ottelussa yhden maalin ja antoi seitsemän maalisyöttöä.
Sundelin kuului Suomen pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2021. Kisojen seitsemässä ottelussa hän antoi yhden maalisyötön. Pekingin olympialaisissa 2022 hän pelasi pronssia saavuttaneessa Suomen joukkueessa seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi seitsemän ottelua MM-kilpailuissa myös 2022 (tehopisteet 1+1) ja 2023 (0+5). Hän pelasi seitsemän ottelua ja teki yhden maalin Suomen saavuttaessa MM-pronssia 2024. MM-kilpailujen 2025 pronssijoukkueessa hän pelasi seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hän on pelannut maajoukkueessa 26.4.2024 mennessä kaikkiaan 89 ottelua tehopistein 6+15.
Sundelin saavutti alle 16-vuotiaiden EM-hopeaa ja alle 18-vuotiaiden MM-pronssia kaudella 2018–2019. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 36 ottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti seitsemän maalia. Ikäluokan MM-kilpailujen 12 ottelussa hän antoi kolme maalisyöttöä.
Nuorempana hän on pelannut myös salibandya Karhuissa.
Tympeät tytöt

Tympeät tytöt on kuvataiteilija Riina Tanskasen taidesarja. Tanskanen perusti huhtikuussa 2020 Instagramiin Tympeät tytöt -taidetilin, joka nousi nopeasti suosituksi. Syksyllä 2021 tilillä oli yli 43 000 seuraajaa.
Instagramissa Tanskanen julkaisee kuvia taideteoksistaan, jotka on pääosin toteutettu tusseilla ja vesiväreillä. Niiden yhteyteen hän kirjoittaa yhteiskunnallisesti kantaaottavia tekstejä ja käsittelee muun muassa naiseutta ja tyttöyttä, epätasa-arvoa, kehonkuvaa, ulkonäköpaineita, seksuaalisuutta, rasismia ja seksismiä. Taidesarjan tarkoituksena on purkaa tyttöyteen liittyviä ennakkoluuloja ja kertoa kokemuksia ja ajatuksia, johon moni voi samaistua.
Tympeät tytöt -taideteoksia oli näytteillä Porissa Kulttuuritalo Anniksen Avoin seinä -galleriassa 18.7.–11.8.2020. Syksyllä 2021 julkaistiin Into Kustannuksen kustantama sarjakuvakirja "Tympeät tytöt – Aikuistumisriittejä." Vuonna 2023 Hämeenlinnan Miniteatteri teki sarjakuvasta teatteriversion.
Ciechanów

Ciechanów on Puolan kaupunki Masovian voivodikunnassa Ciechanówin piirikunnassa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Varsovasta pohjoiseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 44 138, ja sen pinta-ala on noin 32 neliökilometriä.
Ciechanów oli vuosina 1975–1998 Ciechanówin voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Marie Neurath

Marie Neurath, (syntymänimeltään Marie Reidemeister) (27. toukokuuta 1898 Braunschweig, Saksan keisarikunta – 10. lokakuuta 1986 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli saksalainen graafikko, yhteiskuntatieteilijä ja kirjailija. 
Neurath johti ryhmää joka kehitti yksinkertaistetun kuvakielen, niinkutsutun wieniläisen kuvatilaston menetelmän "(Wiener Methode der Bildstatistik)." Myöhemmin menetelmä nimettiin Isotypeksi, ja se on edelleen yksi tärkemmistä tiedon visualisoimiseen vaikuttaneista tekijöistä; siihen pohjaavat esimerkiksi wc-symbolit. Neurath teki pitkäjänteisesti työtä tuodakseen monimutkaista tietoa kansan ja esimerkiksi lasten saataville, ja mullisti siten elämäntyöllään myös tiedekasvatuksen kentän. Hän oli myös tuottelias kirjailija ja lasten tietokirjojen tekijä.
Neurathin yhdessä Otto Neurathin sekä graafikko Gert Arntzin kanssa kehittämän Isotype-kuvakielen tarkoituksena oli erityisesti kansanvalistus ja monimutkaisten tieteellisten aiheiden tuominen laajemman yleisön keskuuteen, ja Isotypen luomisen taustalla olikin voimakkaan humanitaarinen ja utopistinen eetos. 
Nykyisin siihen pohjaavat monet nyky-yhteiskunnassa käyttämistämme symboleista, joita nykyään kutsutaan Isotypen sijaan symboleiksi tai kuvakkeiksi. Marie Neurath oli projektissa se, jonka vastuulla oli kuvakielen muuntaminen käyttöyhteyksiinsä, ja tästä syystä kirjassa "Isotype: Design and Contexts 1925-1971" hänet nostetaan esiin kuvakielen "todellisena suunnittelijana". 
"Marie Neurathin uraauurtavalla lähestymistavalla monimutkaisen tiedon välittämiseen kuvien avulla on ollut valtava vaikutus nykyaikaiseen muotoiluun ja infografiikkaan, ja se ansaitsee paljon suurempaa suosiota kuin se tällä hetkellä saa", kirjoitti vuonna 2019 House of Illustration -gallerian kuraattori Katie Nairne.
Elämä.
Marie Reidemeister syntyi Braunschweigissa, Saksan keisarikunnassa vuonna 1898. Hän opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Göttingenin yliopistossa vuosina 1917–1924. Juuri ennen valmistumistaan Reidemeister tapasi Otto Neurathin ja muutti Wieniin. Siellä hän työskenteli Wienin sosiaali- ja talousmuseossa, ja oli Otto Neurathin kanssa osa ryhmää, joka loi graafisia esityksiä sosiaalisesta tiedosta, eräänlaisia varhaisia tietosuunnittelun muotoja.
Kun Saksan armeija hyökkäsi vuonna 1940 Hollantiin, Reidemeister pakeni Neurathin kanssa Englantiin, jossa he menivät vuonna 1941 naimisiin, ja perustivat Isotype-instituutin Oxfordiin. Isotype-instituutti tuotti yli 80 kuvitettua lastenkirjaa, joista noin puolet tiedekasvatusta.
Otto Neurathin kuoleman jälkeen vuonna 1945 Marie Neurath jatkoi työtään muutaman englantilaisen avustajan kanssa, ja muutti Lontooseen vuonna 1948. Eläkkeelle jäätyään vuonna 1971 hän antoi Isotype-instituutin työaineiston Readingin yliopistolle, jossa se sijaitsee typografian ja graafisen viestinnän osastolla Otto ja Marie Neurath -isotyyppikokoelmana. Sen jälkeen hän työskenteli pitkään Otto Neurathin elämän ja työn kirjaamisen sekä hänen kirjoitustensa muokkaamisen ja kääntämisen parissa. 
Marie Neurath-Reidemeister kuoli 88-vuotiaana Lontoossa lokakuussa 1986.
Anna Missuna

Anna Boleslavovna Missuna (12. marraskuuta 1868 – 2. toukokuuta 1922) oli venäläissyntyinen puolalainen geologi, mineralogi ja paleontologi.
Varhainen elämä.
Missuna syntyi Vitsebskin alueella (tuolloin osa Venäjän keisarikuntaa, nykyään osa Valko-Venäjää). Hänen vanhempansa olivat syntyjään puolalaisia. Hän opiskeli Riiassa, jossa hän opiskeli saksaa, ja myöhemmin Moskovassa vuosina 1893–1896. Hän jatkoi mineralogian opintojaan Vladimir Vernadskin ja kristallografi Jevgraf Fjodorovin kanssa.
Ura.
Missunan ensimmäinen geologinen artikkeli julkaistiin vuonna 1898. Se oli tutkimus ammoniumsulfaatin kiteisistä muodoista, jonka hän kirjoitti yhdessä L. V. Yakovlevan kanssa. Tutkimus julkaistiin Moskovan luonnontieteellisen seuran lehdessä. Hän julkaisi artikkeleita sekä venäjäksi että saksaksi.
Vuosina 1907–1922 Missuna toimi kemian professorina Moskovassa. Hän opetti myös petrografiaa, paleontologiaa, geologiaa ja maantietoa.
Missuna kuoli 2. toukokuuta vuonna 1922 vain 53-vuotiaana.
Adikia (artisti)

Adikia (s. 1990), oikealta nimeltään Kirsikka Ruohonen, on suomalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan feministisistä sanoituksista ja aktiivisesta työstä rapin sukupuoliroolien purkamisessa. Siviiliammatiltaan Ruohonen on kuvataiteilija.
Adikian tuotannossa merkittävässä osassa ovat sukupuolirooleja, seksismiä ja patriarkaattia kommentoivat tekstit. Artistin esikoissingle "Paha narttu" julkaistiin vuonna 2017. Tyylillisiä vaikutteita Adikian musiikki on saanut korostuneen maskuliinisesta ja misogyynisesta etelävaltioiden rapista, mutta Adikian kappaleissa äärimmilleen viety seksuaalisuus on käännetty feministiseksi ja nainen objektista toimijaksi. "Limbo"-EP:llä kappaleet ovat puolestaan vähemmän kantaaottavia.
Vuonna 2018 Adikia oli mukana dj-duo Taika Mannilan ja Lina Schifferin kuratoimassa D.R.E.A.M.G.I.R.L.S-rap-kollektiivissa, johon kuuluivat myös F, SOFA, Yeboyah, Mon-Sala, B.W.A ja Nisa.
Adikia järjestää yhdessä Mon-Salan eli Nora Hornin kanssa sukupuolten moninaisuuteen rap-kentällä panostavaa Matriarkaatti-klubia. He ovat myös tuottaneet samannimistä podcastia. 
Ruohonen oli ehdolla Helsingissä vuoden 2021 kuntavaaleissa vihreiden listalta.
Diskografia.
Singlet.
Adikia julkaisee Rutilus Records -levymerkille.
Zareh Penyamian

Zareh Penyamian ("Zareh Penyamin", 1890–1949) oli armenialainen matonkutoja. Hänen vuoteen 1938 asti toiminut mattokutomonsa Istanbulissa oli yksi aikansa merkittävimmistä: kutomossa valmistetut silkkinukkaiset, metallilangalla kirjaillut kumkapı-matot perustuvat kultakauden osmanihovimattoihin ja Safavid-dynastian persialaismattoihin ja ovat haluttuja keräilykohteita.
Agnes Börjesson

Agnes Börjesson (1. toukokuuta 1827 Uppsala, Ruotsi – 26. tammikuuta 1900 Alassio, Italia) tunnettu myös etunimellä Agneta oli ruotsalainen taidemaalari. Hän maalasi kuvia arkielämästä, historiasta sekä interiöörejä. Häneltä tilattiin myös joitain muotokuvia. 
Böjessonin isä oli pappi ja kirjailija Johan Börjesson ja äiti vapaaherratar Fredika Gustafva Fock. Vuodet 1852–1853 Börjesson opiskeli Kööpenhaminassa Constatin Hansenin oppilaana ja vuodet 1858–1862 Tukholman käsityökoulussa. Hän opiskeli taidetta hyvänä opettajana pidetyn Johan Christoffer Bocklundin yksityisoppilaana, sillä taideakatemia ei vielä hyväksynyt naisoppilaita. Hänelle myönnettiin matkastipendi ja hän matkusti Düsseldorfiin opiskellakseen sikäläisessä taideakatemiassa. Hän matkusti myös Pariisiin, mutta opiskeli Düsseldorfissa vuodet 1868–1871 ja 1873–1874. Osa hänen matkoistaan suuntautui Marokkoon ja Italiaan. 
Näyttelyitä Börjesson piti Göteborgissa ja Tukholmassa. Göteborgin taideyhdistys osti hänen töitään. Häneltä tilattiin Kvillen kirkon altaaritaulu ja hän sai töitään näytteille taideakatemiaan. Suuri kunnia oli saada töitä esille vuoden 1897 yleiseen taide- ja teollisuusnäyttelyyn joka pidettiin Tukholmassa.
Libertas Schulze-Boysen

Libertas Schulze-Boysen (20. marraskuuta 1913 Pariisi – 22. joulukuuta 1942 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen vastarintataistelija.
Toiminta vastarintaliikkeessä.
Libertas Schulze-Boysen työskenteli toisen maailmansodan aikaan natsi-Saksassa kansanvalistus- ja propagandaministeriössä. Työnsä puolesta hänellä oli pääsy ministeriön salaisiin asiakirjoihin, joita hän vuosi vastarintaliikkeelle tarkoituksenaan saada totuus natsien julmuuksista Saksan eliitin tietoon. Hän toimi tässä yhdessä miehensä Harro Schulze-Boysenin kanssa ja he olivat molemmat myöhemmin Punaisena orkesterina tunnetun vastarintaverkoston keskeisiä jäseniä.
Libertas Schulze-Boysen ja hänen miehensä jäivät kiinni vuonna 1942 ja heidät teloitettiin Plötzenseen vankilassa. Libertas oli kuollessaan 29-vuotias.
Tour-en-Sologne

Tour-en-Sologne on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Bloisin kaupungista itään.
Kunnan alueella oleva linna "Château de Villesavin" sijaitsee vain kymmenen kilometrin päässä naapurikunnan suuresta renessanssilinna Château de Chambordista, jonka rakennutti Ranskan kuningas Frans I. Château de Villesavin rakennutti Frans I:n taloussihteeri Jean Le Breton 1500-luvulla. Hän oli samalla myös valvojana Chambordin linnan rakentamisessa. Linnassa on nykyään useita museoita, kuten muun muassa häämuseo.
Sofie Ribbing

Sofie Amalia Ribbing (6. maaliskuuta 1835 Adelöv – 7. joulukuuta 1894 Kristiania, Norja) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia ja arkielämää. Ribbing opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa. 
Ribbingin suku kuului vanhaan aateliin. Tytär pääsi opiskelemaan ensiksi Tukholmaan, mutta siirtyi pian opiskelemaan tuolloin erittäin vetovoimaiseen Düsseldorfin taideakatemiaan. Hänen opiskelutovereihinsa kuuluivat Agnes Börjesson ja Wilhelmina Lagerholm. Düsseldorfista hän jatkoi matkaan Brysseliin, missä sai oppia historiamaalari Louis Gallaitilta. Gallaitin opit näkyvät erityisen hyvin hänen työssään "Pojat piirtävät". Hän opiskeli myös Pariisissa ja jatkoi matkaansa Roomaan, missä vietti aikaansa Agnes Börjessonin kanssa. 
Ribbing piti näyttelyt Lontoossa, Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Göteborgin taideseura maksoi hänen töistään suuria summia ja hänen omakuvansa päätyi Firenzen Uffizi-galleriaan. Nykyään hänet muistetaan parhaiten muotokuvamaalauksistaan. Vuonna 2016 hänen maalauksensa "Pojat piirtämässä" nimettiin Ruotsin edustajaksi Europeana 2016 -projektiin, jossa etsittiin merkittäviä eurooppalaisia taideteoksia.
Cheverny

Cheverny on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Bloisin kaupungista kaakkoon.
Kunnan alueella oleva linna "Château de Cheverny" on rakennettu vuosina 1624–1630. Linna on rakennettu klassiseen tyyliin, edustaen tuolloin tyypillistä Ludvig XIV:n aikakauden ranskalaista tyyliä. Linna toimi mallina kuuluisan belgialaisen sarjakuvataiteilijan Hergén keksimälle Moulinsartin linnalle "Tintin seikkailuissa".
Pjatrus Brouka

Pjatrus Brouka (, viralliselta nimeltään "Pjotr Ustsinavitš Brouka", Пётр Усцінавіч Броўка, ; 25. kesäkuuta 1905 nykyisen Vitsebskin alueen Ušatšyn piirin Putsilkavitšyn kylä – 24. maaliskuuta 1980 Minsk) oli valkovenäläinen neuvostokirjailija.
Brouka syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen virkailijana ja vuodesta 1922 lähtien toimittajana. Vuosina 1928–1931 Brouka opiskeli Valko-Venäjän valtionyliopistossa. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli rintama- ja partisaanilehdissä.
Broukan ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1930. Ajankohtaisen kansalaislyriikan lisäksi hän kirjoitti oopperalibrettoja, kertomuksia ja kuvauksia sekä tuotantoromaanin "Kali zlivajutstsa reki" (”Kun joet yhtyvät”, 1957). Brouka sai runoistaan Stalin-palkinnon vuosina 1947 ja 1951, Lenin-palkinnon vuonna 1962 ja Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1970. Hänet nimitettiin Valko-Venäjän kansanrunoilijaksi vuonna 1962 ja Valko-Venäjän tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1966.
Brouka hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1934. Hän toimi kirjallisuuslehti "Polymjan" päätoimittajana sekä Valko-Venäjän kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 1948–1967. Vuosina 1967–1980 Brouka työskenteli Valko-Venäjän neuvostotietosanakirjan päätoimittajana. Hänen johtamansa työyhteisö sai tietosanakirjasta Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1976.
Brouka toimi Valko-Venäjän korkeimman neuvoston kansanedustajana vuosina 1947–1955 ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuosina 1956–1980. Hänelle myönnettiin sosialistisen työn sankarin arvonimi vuonna 1972.
Emma Kantanen

Emma Kantanen (s. 28. elokuuta 1989) on suomalainen graafikko ja kirjailija. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta pääaineenaan graafinen suunnittelu ja sivuaineena pelisuunnittelu.
Kantanen on työskennellyt peligraafikkona muun muassa Roviolla ja PlayRavenilla sekä Kiinassa. Hän tekee myös kuvittajan ja sarjakuvapiirtäjän töitä.
Kantasen vuonna 2019 julkaistu esikoisromaani "Nimi jolla kutsutaan öisin" pohjautuu hänen omiin kokemuksiinsa Pekingin lesboyhteisössä. Hänen toinen, Australiaan sijoittuva romaaninsa "Jos sataa, älä tule" ilmestyi elokuussa 2022.
Saaristoratikka

Saaristoratikka oli suunniteltu Helsingin seudun joukkoliikenteeseen kuulunut pikaraitiotie, joka olisi johtanut Vuosaaren metroasemalta Meri-Rastilan ja Vartiosaaren halki Yliskylään. Yliskylästä reitti olisi jatkunut Helsingin keskustaan Kruunusillat-raitiotietä pitkin. 
Linjaus merkittiin Helsingin vuoden 2016 yleiskaavaan ja hanketta kutsuttiin toteutettavaksi Raide-Jokeri 2:n tavoin ”keskipitkällä aikavälillä”. Saaristokaupunginosaan Vartiosaareen uuden raitiovaunulinjan ja pyöräilybaanan yhteyteen kaavoitettiin rakennettavaksi asuntoja 5 000–7 000 asukkaalle. Vuonna 2018 hallinto-oikeus kuitenkin kumosi Vartiosaaren kaavamerkinnät lainvastaisina, sillä alue on luokiteltu arvokkaaksi kulttuuriympäristöksi. Kaupungille ei myönnetty asiassa valituslupaa. Yleiskaavassa kaikki Vartiosaaren ja Ramsinniemen rakentamismerkinnät muutettiin kumotuiksi kaavamerkinnöiksi.
Raitiotien reitille suunniteltiin kolmea uutta siltaa: Reposalmen siltaa Yliskylästä Vartiosaareen, Ramsinsalmen siltaa Meri-Rastilaan sekä Ramsinkannaksen siltaa korkeuseroiltaan haastavalle Ramsinkannaksen tulva-alueelle. Ramsinsalmen silta kaavoitettiin pyöräily- ja kävelysillaksi ilman autoliikennettä. Yliskylä–Meri-Rastila-osuuden alustaviksi rakentamiskustannuksiksi laskettiin 37 miljoonaa euroa sekä Meri-Rastila–Vuosaari-osuuden hinnaksi 16 miljoonaa. Vuosaaresta pohjoiseen reitti olisi jatkunut Raide-Jokeri 2:na Mellunmäkeen ja edelleen kohti Malmia ja Myyrmäkeä, mahdollisesti yhtenä linjana.
Laura Lehtola

Laura Lehtola (s. 1978) on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan Lehtola on tekniikan tohtori ja hän on tehnyt ohjelmistoinsinöörin töitä. Hän ryhtyi kirjoittamaan vaimonsa kuoleman jälkeen.
Tiina-Liisa Kaalamo

Tiina-Liisa Kaalamo (s. 1988 Lahti) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Lahden taideinstituutissa vuosina 2008–2012 kuvataidelinjalla ja sitä aikaisemmin Lahden kansanopistossa kuvataidelinjalla vuosina 2007–2008. Kaalamo on Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen.
Vuonna 2016 Kaalamo ja Ville Laurinkoski voittivat kumpikin töillään nuorten kuvataiteilijoiden 17. The Art of Basware -taidekilpailun. Kaalamon teos "Terrarotta-armeija" koostuu 99 ”jälleenrakennetusta” rotasta, joiden materiaaleina on käytetty muun muassa rottien pääkalloja, kuivattuja häntiä ja ylijäämäturkispaloja. Laurinkosken työ oli maalaus "Hermeneutiikkaa: Europa". Kilpailun järjestäjä, ohjelmistoyhtiö Basware, sijoitti molemmat voittaneet teokset kokoelmaansa.
Tiina-Liisa Kaalamo käyttää teostensa materiaaleina kierrätettyjä osia, joihin kuuluu muun muassa roskalavoille päätyneitä metalli- ja muoviosia, mutta myös esimerkiksi eläinten pääkalloja. Hän on myös kasvattanut teoksiaan varten raatokärpäsiä. Hän kerää teiden varsilta autojen alle jääneiden eläinten ruhoja.
Kaalamo on tehnyt Hartolaan torpparien muistomerkin "Ristin Sielut". Sen materiaaleina ovat vanhat hirret ja heinäseipäät. Teos on paljastettu vuonna 2019-
Steppasin Partyy

Steppasin Partyy on suomalaisen rap-artistin YB026 single vuodelta 2021. Kappaleesta tuli nopeasti suosittu videopalvelu Tiktokissa, ja myöhemmin nousi Suomen Spotifyn Top 50 -listalle.
Anni Saukkola

Anni Saukkola (s. 1993) on suomalainen lääkäri ja sosiaalisen median vaikuttaja. Saukkola on yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista ja hänet tunnetaan ”somelääkärinä” Instagramissa. Ensimmäisen päivityksen ”laakari.anni”-Instagram-tilillä Saukkola teki huhtikuussa 2019 ja vuotta myöhemmin seuraajia oli yli 25 000. Saukkola on omalla Instagram-tilillään kumonnut virheellistä terveystietoa, joita muut hyvinvointivaikuttajat ovat jakaneet. Saukkola on muun muassa kumonnut väitteet sitruunaveden terveydestä ja positiivisten ajatusten parantavasta voimasta. 
Yhdessä Jenni Puolivälin kanssa Saukkola on tehnyt "Lääkäripodi"-podcastia tammikuusta 2020 lähtien.
Saukkola lopetti somelääkärinä toimimisen kesällä 2022 toistaiseksi. Syynä Instagram-tilinsä tauolle Saukkola kuvaili väsymyksen ja tyytymättömyyden sosiaalisiin medioihin yleisesti.
Tiina Tuppurainen

Tiina Tuppurainen (s. 1982) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2009 pääaineenaan estetiikka. Tuppurainen on työskennellyt toimittajana, toimitussihteerinä ja toimituspäällikkönä muun muassa "Voi hyvin"-, "Trendi"-, "City"-, "Nyt-liite"-, "Avotakka"- ja "Kauneus ja terveys" -lehdissä. Hän on tehnyt töitä myös kaupallisen sisällöntuotannon parissa. Tuppuraisen autofiktiivinen esikoisromaani "Kuvittelen sinut vierelleni" (2020) kertoo elämästä 2000-luvun alun Helsingin lesboyhteisössä ja toinen romaani "Hänen valtansa alla" (2021) työpaikkakiusaamisesta. Hän käsittelee tuotannossaan erityisesti hlbtiq-teemoja. Vuonna 2022 Tuppuraiselta ilmestyi kolmas romaani ja tietokirja urheilevista sateenkaarinuorista. Tuppurainen kirjoittaa myös yhteiskunnallista Tiina The Feminist -blogia.
Jess Wade

Jessica Alice Feinmann Wade on brittiläinen fyysikko Imperial Collegen Lontoon Raman-spektroskopiaan erikoistuneessa Blackett-laboratoriossa. Hän tutkii polymeeripohjaisia orgaanisia valodiodeja (OLED). Hän on osallistunut teknistieteellistä aloista (STEM) käytyyn keskusteluun ja kannustanut naisia tieteissä sekä taistelee ennakkoluuloja vastaan, kuten sukupuoliin kohdistuvia ennakkoluuloja Wikipediassa ja rodullisia ennakkoluuloja Wikipediassa.
Koulutus.
Wade opiskeli South Hampsteadin lukiossa ja valmistui sieltä vuonna 2007. Hän ilmoittautui myöhemmin taiteen ja muotoilun peruskurssille Chelsean taidekorkeakoulussa ja suoritti vuonna 2012 fysiikan maisterin tutkinnon Imperial College Londonissa. Hän jatkoi Imperialissa ja suoritti fysiikan tohtorin tutkinnon vuonna 2016, jossa Ji-Seon Kim ohjasi hänen työskentelyään orgaanisten puolijohteiden nanometrologiassa.