Pikkuoravien joululaulu

Pikkuoravien joululaulu (The Chipmunk Song) on alun perin yhdysvaltalaisen, armenialaissyntyisen muusikon Ross Bagdasarianin, taiteilijanimeltään David Sevillen, vuonna 1958 sanoittama ja säveltämä joululaulu, jonka esittävät trikkiäänityksellä toteutetut laulavat pikkuoravat. Sauvo Puhtila (Saukki) sanoitti laulusta suomenkielisen version ja esitti sen pikkuoravien kanssa samalla äänitystekniikalla. Nauhoitettaessa laulu lauletaan hitaasti, ja nauhaa nopeammin toistettaessa saadaan aikaan "oravaääni".
"Pikkuoravien joululaulu" on suora suomennos "Chipmunk Songista". Suomalaisversion pikkuoravat olivat Nestori, Simeoni ja Elmeri, kun David Sevillen oravat olivat nimeltään Alvin, Simon ja Theodore. Englanninkielinen laulu tunnetaan myös nimellä "Christmas Don't Be Late". Joululaulun musiikki on sävelletty valssimusiikin tahtiin.
Suomenkielisessä versiossa laulaja Eino Virtanen esitti kaikkia kolmea pikkuoravaa. Musiikin sovituksesta vastasi Jaakko Salo. Pikkuoravien joululaulu julkaistiin singlenä joulumarkkinoille vuonna 1959. Esitys oli Suomessa pikkuoravien ensiesiintyminen.
Lauluesityksen kulku.
Nauhoituksessa Saukki kysyy pikkuoravilta, ovatko he valmiita laulamaan. Nestori ja Simeoni vastaavat innokkaasti kyllä, kyllä, lauletaan pois vain. Elmeri ei vastaa ja saa Saukin huutamaan: Elmeriii!!, johon Elmeri vastaa painokkaasti Okei!! Lauluesityksessä pikkuoravat laulavat joululahjojen ja joulun odotuksesta: "Joulu, joulu, joulu tuo; riemun tuo ja lahjat suo; kauemmin on vaikeaa; kiltisti vain odottaa." Nestori laulaa: "Tuothan mulle lennokin" ja Simeoni: "Luistimet mä tahtoisin". 
Ensimmäisen säkeistön jälkeen on instrumentaalinen väliintulo, joka toistaa säestyksen pikkuoravien laulusta. Säestyksen loppupuolella, sen vielä kestäessä, Saukki kehuu pikkuoravia: "Meni aika hyvin, pojat. Nestori oli vallan erinomainen", johon Nestori: "Tietysti". "Ja kyllä tässä Simeonikin pärjäsi oikeastaan aika hyvin." Simeoni: "Hehehehe!" "Mutta Elmeri oli hiukan kireä. Parannahan sitä hiukan." Elmeri ei vastaa ja Saukki huutaa: "Elmerii!", johon Elmeri taas vastaa, että "Okei!" Pikkuoravat laulavat vielä laulun kuusi viimeistä säettä, minkä jälkeen seuraa uusi instrumentaalinen osuus. 
Lopuksi Saukki kiittää pikkuoravia heidän suorituksestaan: "Loistavaa, pikkuoravat. Nyt tämä meni oikein hyvin." Pikkuoravat innostuvat: "Lauletaan uudestaan", johon Saukki: "Älkäähän nyt liikaa innostuko." Pikkuoravat: "Joo, uudelleen! Tämä on kivaa!" Pikkuoravat ja Saukki jäävät kinastelemaan, kun instrumentaalimusiikki häviää. 
Pikkuoravien joululaulun suosio.
Yhdysvalloissa joulun alla vuonna 1958 julkaistu "The Chipmunk Song" ponkaisi hittilistojen kärkeen ja voitti arvostettuja musiikkialan palkintoja. Singleä myytiin 4,5 miljoonaa kappaletta seitsemässä viikossa. Alun perin Ross Bagdasarian lauloi itse maaoraviensa Alvinin, Simonin ja Theodoren lauluosuudet ja usein myös sovitti musiikin. Muusikkona hän tutki perusteellisesti äänitystekniikan mahdollisuudet. Lopputuloksena syntyi pehmeä ja persoonallinen "oravaääni". Unohtumattomin ja hulvattomin oli kuitenkin joululaulussa ja muissakin Sevillen pikkuorava-lauluissa vallaton Alvin"," joka touhusi äänitysten aikana kaikenlaista ja jonka takia kapellimestari Sevillen oli pakko usein karjaista "Aaaalvin!" 
Suomenkielinen pikkuoravien joululaulu oli ilmestymisensä jälkeen radiossa paljon soitettu joululaulu. Vuonna 1959 julkaistun singlen lisäksi se julkaistiin myös Saukin ja pikkuoravien LP-levyllä vuonna 1965.