tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Grand Prix Racing Online

Grand Prix Racing Online (usein myös GPRO) on ilmainen verkkoselaimella toimiva Formula 1 -aiheinen managerointipeli, jossa pelaaja hallitsee omaa kilpatalliaan ja vaikuttaa sen toimintaan. Peli julkaistiin vuonna 2006. Pelaaja palkkaa kuljettajia ja teknisiä johtajia, säätää autoaan aika-ajoihin ja kilpailuihin, hallinnoi henkilökuntaa ja tiloja, neuvottelee sponsoreiden kanssa ja paljon muuta.
Pelaaminen.
Tilin luomisen ja peliin hyväksynnän jälkeen pelaajan tehtävänä on managerin roolissa koota itselleen kilpailukykyinen talli, jonka muodostavat kuljettaja, auto, sponsorit ja muut resurssit. Resurssien hyödyntämisellä viisaasti on iso merkitys. Peli aloitetaan perusautolla pyrkimyksenä edetä voittojen kautta ylempiin sarjoihin ja Elite-ryhmän mestaruuteen. Ennen kisaa oma auto säädetään kahdeksan harjoituskierroksen aikana kuljettajan antaman palautteen ja kierrosaikojen perusteella. Kisataktiikassa tulee arvioida muun muassa rengasseokset, polttoainemäärät sekä riskit. 
Kisat käydään normaalisti tiistaisin ja perjantaisin klo 21:00 Suomen aikaa, kisatilanteen päivittyessä aina kierrosten jälkeen. Kisa esitetään graafisessa muodossa, mutta myös tekstiversio esimerkiksi kännyköitä varten on saatavilla.
Kausi kestää 17 kisaa, minkä jälkeen on yleensä parin viikon tauko. Managereilla on mahdollisuus perustaa maksimissaan kymmenen hengen tiimejä, jotka ovat tärkeässä roolissa kisataktiikasta ja muista asioista keskusteltaessa. Managerit voivat myös liittyä muihin tiimeihin.
Asetelma.
Uusi manageri aloittaa uransa sattumanvaraisesta Rookie-ryhmästä, josta kauden päättyessä kolme parasta manageria nousee seuraavaksi ylemmälle sarjaportaalle eli Amateuriin. Kauden päättyessä myös muutamalla seuraavalla on mahdollisuudet nousta, koska lopulliset nousijat varmistuvat vasta silloin. Rookiesta voi nousta lopulta Pron ja Masterin kautta aina Elite-ryhmään asti. 
Kauden lopussa kaikista ryhmistä, lukuun ottamatta Rookieta, 15 huonointa putoaa yhden tason alemmas. Silloin myös kaikkien rookie-managerien tilit nollataan, jotta konkurssiin menneet saavat mahdollisuuden aloittaa alusta.
Jokaisessa ryhmässä on enintään 40 manageria ja pelin pisteytys noudattaa mallia: 10 - 8 - 6 - 5 - 4 - 3 - 2 - 1.
Puutamaanit

Puutamaanit ("Dendrohyrax") on tamaanien lahkoon kuuluva nisäkässuku, johon luetaan kaksi tai kolme lajia. Ne elävät enimmäkseen puissa. Niiden hajurauhasen peitekarvat ovat valkoiset tai keltaiset. Puutamaanit ovat yöeläimiä, jotka elävät yksin tai pareittain. Puutamaaneja on metsästetty niiden paksun ja pehmeän turkin takia.
”Puutamaanien näkö-, kuulo- ja hajuaisti ovat terävät, eikä näitä ketteriä eläimiä ole helppo vangita. Alkuasukkaat koettavat yllättää ne koloistaan päiväunen aikana ja saatuaan kiinni jonkin yksilön he syövät sen lihan hyvällä ruokahalulla”.
André Bauer

R. André Bauer (s. 20. maaliskuuta 1969 Charleston) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Etelä-Carolinan varakuvernöörinä 2003–2011. 
Ennen valitsemistaan Etelä-Carolinan edustajainhuoneeseen vuonna 1996 Bauer oli toiminut liikemiehenä. Hän loukkaantui lento-onnettomuudessa 23. toukokuuta 2006 ja tuli saman vuoden lopussa valituksi uudelle kaudelle varakuvernööriksi täpärällä äänienemmistöllä. 
Trumpin kampanjan aikana Bauer palkattiin CNN-televisiokanavalle osa-aikaiseksi kommentaattoriksi, kun kanava halusi palkata jonkun Trumpin kannattajan, jolla oli kokemusta poliittisesta virasta. Hän työskenteli kanavalla 2016–2019.
Bauer on naimaton ja lapseton.
Jeanine Deckers

Jeanne Paule Marie ”Jeanine” Deckers (17. lokakuuta 1933 – 29. maaliskuuta 1985) oli belgialainen laulaja, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulla nimillä Soeur Sourire (’sisar hymy’) ja Laulavana nunna. Hänen ympäri maailmaa menestynyt hittikappaleensa oli vuonna 1963 julkaistu ”Dominique”, joka saavutti suosiota myös Suomessa vuonna 1964. Deckers asui tuolloin dominikaanisessa Fichermontin luostarissa, mutta lähti sieltä vuonna 1967 keskittyäkseen musiikilliseen uraansa. Hän ei kuitenkaan saavuttanut musiikkialalla enää mainittavaa menestystä ja unohtui vähitellen. 
Deckers perusti kumppaninsa Annie Pécherin kanssa koulun autistisille lapsille, mutta vuonna 1982 heitä syytettiin veropetoksesta. Se vei heidät taloudellisiin vaikeuksiin, ja kun Deckersin paluuyritys musiikkiurallekin epäonnistui, he tekivät itsemurhan vuonna 1985.
Vuoden 1966 elokuva "Laulava nunna" ("The Singing Nun") perustuu löyhästi Deckersin elämään. Elokuvan ohjasi Henry Koster ja sen pääosaa näytteli Debbie Reynolds. Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 12. toukokuuta 1967.
Pietarin tulvapato

Pietarin tulvapato (, ”Pietarin tulvasuojelun rakennuskokonaisuus”) on Venäjällä Pietarin kaupungin edustalla Itämeressä sijaitseva patoyhdistelmä, joka sulkee taakseen Nevanlahden, Suomenlahden äärimmäisen perukan.
Padolla on tarkoitus suojella Pietaria mereltä uhkaavilta satunnaisilta tulvilta. Samalla se muodostaa ajoväylän lahden poikki: patoa pitkin kulkee kuusikaistainen Pietarin kehätie. Vuonna 2011 valmistunut pato on 25,4 kilometriä pitkä ja kulkee Retusaaren kautta. Hankkeen rakennuskustannukset olivat yli 3 miljardia euroa. Pato alkaa Siestarjoen Koronnenästä ja päätyy etelässä Lomonosovin kaupungin lähelle. Laivaliikenne Pietariin kulkee kahden padossa olevan aukon kautta. Lisäksi padossa on kuusi veden virtausaukkoa muun muassa Nevanlahden rehevöitymisen estämiseksi; aukot voidaan sulkea tulvan aikana.
Historia.
Ensimmäiset ajatukset Pietarin padosta esitettiin 1700-luvulla. Vuonna 1824 Pietaria kohtasi tulva, joka nosti meren pintaa neljä metriä. Padon rakentaminen aloitettiin 1979. Kaupunginhallinto keskeytti sen 1990-luvulla jo kerran asiaan liittyvien ympäristöepäilyjen vuoksi. 1990-luvun lopulla rakennushanke jaettiin erillisiksi projekteiksi. Patoa 1970-luvulta urakoinut venäläisyritys nosti asiasta oikeusjutun 1999 esittäen, ettei rakentamista voida pilkkoa useiksi projekteiksi, koska se on yksi kokonaisuus. Oikeusjutusta johtuen ei Venäjän federaatio tukenut padon rakentamista 1999. Pietarin kaupunki myönsi vuonna 2000 kehätien osuuden toiselle venäläisyritykselle, joka kehitti TACIS-rahalla yhdessä alankomaisten asiantuntijoiden kanssa tulvavaroitusjärjestelmän. Vuonna 2001 tieurakka otettiin pois yritykseltä.
World Party

World Party oli brittiläinen pop-/rock-yhtye. Se oli käytännössä Karl Wallingerin (1957–2024) sooloprojekti. 
World Partyn debyyttialbumilta ("Private Revolution", 1987) nousivat listoille hitit "Private Revolution" ja "Ship of Fools". Laajempaa suosiota se sai kuitenkin vasta toisella albumillaan, "Goodbye Jumbolla" (1990), joka äänestettiin "Q Magazinen" "vuoden albumiksi" ja asetettiin ehdolle Grammy-palkinnon saajaksi. 
Karl Wallinger kärsi aivoaneurysman helmikuussa 2001, jonka jälkeen hän kuntoutui ja jatkoi uraansa. World Partylle myönnettiin Ivor Novello -palkinto kappaleesta "She's The One". Wallinger kuoli maaliskuussa 2024.
Charles George Gordon

Charles George Gordon (28. tammikuuta 1833 – 26. tammikuuta 1885), joka tunnetaan myös lisänimellä "Gordon Kiinalainen" oli brittiläinen kenraalimajuri. Hänet tunnetaan hänen käymistään taisteluista Kiinassa ja Pohjois-Afrikassa. Hän kaatui piiritystaistelussa Khartumissa.
Elämäkerta.
Gordon osallistui Krimin sotaan, missä hän haavoittui ja oli jonkin aikaa Florence Nightingalen hoidossa. Tämän jälkeen hän työskenteli Kiinan hallituksen palveluksessa vuodet 1863–1865 ja oli mukana kukistamassa Taiping-kapinaa. Yhdessä hänen Aasiassa suorittamien tutkimusmatkojensa kanssa tämä synnytti hänen lempinimekseen "Gordon Kiinalainen".
Vuonna 1874 Gordon siirtyi Egyptiin. Hänet nimitettiin 1877 Brittiläisen imperiumin hallinnoiman Sudanin kuvernööriksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1879 asti yrittäen ehkäistä orjakauppaa alueella. Hän kieltäytyi vuonna 1880 sekä Belgian kuninkaan Leopold II:n tarjouksesta ryhtyä Henry Morton Stanleyn seuraajaksi kuninkaan agenttina Kongossa että tarjouksesta Kapmaan siirtomaan joukkojen päällikkönä.
Intiassa.
Intian varakuningas George Robinson, jaarli Ripon nimitti vuonna 1880 Gordonin sihteerikseen, mikä julkistettiin 1. toukokuuta 1880. Gordon tunnusti, että tehtävä tuskin sopisi hänelle.
Yllättäen Gordon ja Ripon tulivat aluksi hyvin toimeen keskenään. Gordonia ärsytti kuitenkin tapa, jolla brittiläiset virkamiehet suhtautuivat intialaisiin ja tehtäviinsä. Hän päätti oitis, ettei jäisi tehtäväänsä kuutta kuukautta pidemmäksi ajaksi. Lopulta hän erosi jo kesäkuussa samana vuonna. Hän jatkoi kuitenkin kirjeenvaihtoa Riponin kanssa Intiaa koskevista asioista Intiasta poistuttuaan.
Paluu Sudaniin ja kuolema.
Sotaministeriössä tapahtuneen sattumanvaraisen kohtaamisen kautta Gordon sai asemapaikan pioneerien päällikkönä Mauritiuksella. Hän ei suuremmin arvostanut tehtävää, mutta otti sen vastaan, koska oli kahden vuoden päässä ylennyksestä kenraalimajuriksi, minkä jälkeen aikoi jäädä eläkkeelle armeijan palveluksesta. Tehtävän helppous myös antoi hänelle mahdollisuuden analysoida ja kommentoida ulkomailla ja siirtomaissa tapahtuvia asioita.
Gordon sai vuonna 1884 kutsun palata Sudaniin auttamaan siellä mahdistiarmeijan kanssa taistelevia egyptiläisjoukkoja. Sudanissa Charles Gordon piiritettiin Khartumin kaupunkiin, missä hän kävi vastarintaa mahdistiarmeijan joukkoja vastaan kymmenen kuukautta. Näiden kymmenen kuukauden jälkeen hän sai surmansa kaupungissa käydyissä taisteluissa, juuri ennen apujoukkojen saapumista.
Clonie Gowen

Cycalona ”Clonie” Gowen (s. 6. marraskuuta 1971) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 
Varhaisvuodet.
Gowen syntyi Floridassa, mutta varttui Oklahoman Kiowassa. Hän sai harvinaisen etunimensä (Cycalona) synnyttyään kovan myrskyn aikana. 15-vuotiaana Gowen voitti Miss Teen -kilpailun McAlesterissa, Oklahomassa ja muutti teini-ikäisenä Texasin Corsicanaan. Gowen oli yliopiston koripallojoukkueessa ja sijoittui osavaltion kisoissa pituushypyssä seitsemänneksi.
Pokeri.
Gowen poikaystävän isä tutustutti Gowenin pokeriin, ja hän alkoi pelata asuessaan Dallasissa, josta ajoi viikonloppuisin Louisianan Shreveportiin pelaamaan. Pokeripiireissä hän tuli tunnetuksi tultuaan kymmenenneksi lokakuussa 2002 Costa Ricassa pelatussa World Poker Tourin turnauksessa. Syyskuussa 2003 hän voitti ensimmäisen WPT:n naisten kutsukilpailun, Ladies' Nightin. Tällä turnauksella on WPT:n historian korkeimmat katsojaluvut Yhdysvalloissa. Full Tiltin Poker Pro Showdown -kilpailussa kesäkuussa 2006 Gowen oli kolmas ansaiten 120 000 dollaria. Lokakuussa 2008 hän voitti Tunican World Poker Open -turnaussarjan 5 000 dollarin no limit hold'em -turnauksen, jonka ykköspalkinto oli 193 224 dollaria.
Gowen on toiminut useiden pokeriohjelmien kommentaattorina. Hän on myös "Bluff Magazine" -lehden kolumnisti. Gowen emännöi säännöllisesti turnauksia ja hyväntekeväisyyskilpailuja sekä opettaa pokerikouluissa. Vuonna 2007 hän oli mukana "Poker After Dark" -ohjelmassa.
Elokuussa 2018 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 1,6 miljoonaa dollaria.
Clonie Gowen on edustanut Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Marraskuussa 2008 uutisoitiin Gowenin haastaneen Nevadassa pokerihuoneen omistajat ja sen taustayhtiön Tiltware, LLC:n oikeuteen sopimusrikkomuksista. Syyte hylättiin helmikuussa 2010, mutta Gowenin lakimiesten valitusten jälkeen hylkäys kumottiin vuonna 2011. "Pokerin mustan perjantain" (15.4.2011) jälkeen kuitenkin Full Tilt Pokerin ja taustayhtiöiden liiketoiminta käytännössä päättyi. Syyteen noston jälkeen Gowen ei ole ollut julkisuudessa.
VEU Feldkirch

VEU Feldkirch on itävaltalainen jääkiekkoseura. Seura tulee Feldkirchin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1927. Sillä on ollut useita eri nimiä, joista VEU:n lisäksi mainitsemisen arvoinen on EHC Feldkirch. Se oli seuran nimi perustamishetkellä. Seura meni 2000-luvun alussa jo konkurssiinkin, mutta palasi vain vaihtamalla nimeä. Silloin se otti nimekseen EHC Feldkirch 2000:n, kunnes muutti jälleen vuonna 2006 nimensä FBI VEU Feldkirchiksi, joka se on nykyäänkin.
Seura on varsin menestynyt niin omassa maassaan kuin Euroopassakin. Joukkue on muun muassa voittanut Itävallan mestaruuden maansa pääsarjassa Österreichische Eishockey-Ligassa vuosina 1998, 1997, 1996, 1995, 1994, 1990, 1984, 1983 ja 1982, sekä Italian, Itävallan ja Slovenian joukkueiden välisen Alpenligan vuosina 1996, 1997, 1998, 1999. Nationalligan se on voittanut vuosina 1967, 2002 ja 2007, ja ÖEHV Oberligan vuonna 1960. 
Seuran parhaimpia saavutuksia lienevät kuitenkin Euroopan kovemmista kilpailuista saadut mitalit. VEU Feldkirch on voittanut European Hockey Leaguen vuonna 1998 ja sai samalla paikan Euroopan Super Cupin otteluun. Super Cupin tittelinkin se nappasi itselleen voitettuaan slovakialaisen HC Kosicen 4-0.
Seura pelaa kotiottelunsa Vorarlberghallessa, jonka kapasiteetti on 5000. Seuran yleisöennätys on HPK:a vastaan pelatusta EHL:n ottelusta, jota seurasi yhteensä 7800 katsojaa.
Nykyisin seura pelaa Itävallan kakkossarjassa, Inter-National-Leaguessa.
Joukkue kaudella 2021–2022.
"Lähde: EliteProspects"
Lačni Franz

Lačni Franz oli slovenialainen, kesäkuussa 1979 Mariborissa perustettu rock-yhtye. Sen nimi merkitsee suomennettuna "nälkäistä Franzia".
Lačni Franzin keulahahmot olivat laulaja-lauluntekijä Zoran Predin sekä kitaristi Oto Rimele. Yhtye sai kotimaassaan uransa aikana huomattavaa suosiota mm. albumeillaan "Ikebana" (1981), "Adijo pamet" (1982), "Ne mi dihat za ovratnik" (1983) ja "Na svoji strani" (1986). Viimeinen studioalbumi ilmestyi vuonna 1994.
Lačni Franz lakkasi virallisesti olemasta vuonna 1997 useiden kokoelmalevyjen julkaisemisen jälkeen. Yhtyeen jäsenet pitivät vielä vuodenvaihteessa 2005–2006 yhdessä konsertteja Sloveniassa, Belgradissa ja Zagrebissa.
Yul Brynner

Yul Brynner (11. heinäkuuta 1920 Vladivostok, Kaukoidän tasavalta, Neuvosto-Venäjä – 10. lokakuuta 1985, New York, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Elämä ja ura.
Yul Brynner syntyi Vladivostokissa Venäjän Kaukoidässä ja sai nimekseen Julij Borisovitš Briner (). Brynner kertoi itse myöhemmin taustastaan vaihtelevia ja liioiteltuja tarinoita. Hän kertoi, että hänen isänsä olisi ollut kotoisin Mongoliasta ja äiti Romanian romani. Brynnerin pojan kirjoittaman elämäkerran mukaan Brynnerin isä oli kuitenkin Venäjän sveitsiläinen insinööri ja äiti venäläinen. Kun isä jätti perheen, äiti ja lapset muuttivat Kiinaan ja sieltä Ranskaan.
Brynner työskenteli teini-ikäisenä Ranskassa laulajana yökerhoissa sekä trapetsitaiteilijana. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1940-luvun alussa ja alkoi näytellä kiertävässä teatterissa. Hänen ensimmäinen Broadway-esiintymisensä oli vuonna 1941. Esiinnyttyään sen jälkeen monessa muussakin näytelmässä Brynner sai ensimmäisen elokuvaroolinsa huumeiden salakuljettajana elokuvassa "Port of New York" vuonna 1949. Hän työskenteli vuosina 1949–1953 myös televisio-ohjaajana ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Brynnerin läpimurto oli Broadway-musikaalissa "Kuningas ja minä" (1952), jossa hän esitti Siamin kuningasta. Näytelmän elokuvaversiosta vuodelta 1956 Brynner sai parhaan miespääosan Oscarin. Brynnerin muita merkittäviä roolisuorituksia ovat muun muassa elokuvissa "Kymmenen käskyä" (1956), "Anastasia" (1956) ja "7 rohkeata miestä" (1960). Hän on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Brynner kuoli keuhkosyöpään vuonna 1985. Hän oli neljä kertaa naimisissa ja sai viisi lasta.
Clawfinger

Clawfinger on ruotsalainen rapcorea (rap metal) soittava yhtye. Yhtye oli ensimmäisiä lajityypin edustajia. Yhtye tunnetaan aggressiivisesta mutta melodisesta musiikistaan, sekä poliittisista ja antirasistisista sanoituksistaan. Yhtye laulaa englanniksi.
Historia.
Yhtyeen perustivat vuonna 1988 Zak Tell ja Jocke Skog työskennellessään yhdessä Rosenlundin sairaalassa Tukholman lähellä. Vuonna 1990 Bård Thorstensen ja Erlend Ottem liittyivät yhtyeeseen.
Clawfingerin ensimmäinen single "Nigger" (1993), on nimestään huolimatta antirasistinen kappale, ja sai suuren suosion Ruotsissa. Yhtye sai vuonna 1994 kaksi Grammy-palkintoa Ruotsin Grammy-gaalassa (Paras Hard Rock yhtye, paras video)
Clawfingerin esikoisalbumia "Deaf Dumb Blindia" (1993) myytiin maailmanlaajuisesti noin 600 000 kappaletta.
Clawfinger on julkaissut tähän mennessä 7 studioalbumia ja myynyt miljoonia levyjä.
Penn &amp; Teller (televisiosarja)

Penn &amp; Teller: Bullshit! on yhdysvaltalainen, Emmy-ehdokkaana ollut sarja, jonka juontajina toimivat yhdysvaltalainen komedia- ja taikurikaksikko Penn &amp; Teller. Sarjassa Penn &amp; Teller arvostelevat humoristisin keinoin ja usein ronskia kieltä käyttäen muun muassa näennäistieteitä, yliluonnollisia uskomuksia, huuhaata, huijauksia ja suosittuja muotivillityksiä. Sarjan tavoitteena on innostaa katsojia kriittiseen ajatteluun, vaikka aihe olisi itselleen epämieluisa. Sarjassa Penn puhuu lähes koko ajan, mutta Teller ei puhu missään vaiheessa. Joskus Tellerin on kuultu sanovan jotakin, mutta hänen kasvonsa ovat silloin kuvan ulkopuolella.
NHL-kausi 1986–1987

NHL-kausi 1986–1987 oli National Hockey Leaguen historian 70. kausi. Sen aikana 21 joukkuetta pelasi 80 ottelun runkosarjan. Loppuottelusarjassa Edmonton Oilers voitti Philadelphia Flyersin ja vei Stanley Cupin. 
Edmonton Oilers palkittiin toisena vuonna peräkkäin Presidents' Trophy -palkinnolla runkosarjan parhaana joukkueena. Wayne Gretzky voitti Hart Trophyn kahdeksannen kerran ja Art Ross Trophyn seitsemännen kerran. 
Runkosarja.
Loppusijoitukset.
"Selite: V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, O = Ottelut, Pist. = Pisteet, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, RM = Rangaistusminuutit"
Pistepörssi.
"Selite: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, Pist. = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit
Pudotuspelit.
Stanley Cup -finaalit.
Edmonton Oilers voitti kolmannen Stanley Cup -mestaruutensa voittamalla finaaleissa Philadelphia Flyersin voitoin 4–3.
Suomessa Kolmostelevisio näytti Stanley Cupin loppuotteluita ensimmäistä kertaa kokonaisuudessaan sitten 80-luvun alun HTV:n vuosien.
Planeetan pintalämpötila

Planeetan pintalämpötila riippuu keskustähden säteilyn voimasta, planeetan etäisyydestä ja planeetan kyvystä heijastaa ja imeä saamaansa säteilyä. Samalla etäisyydellä samantehoisesta tähdestä oleva tumma planeetta on vaaleaa lämpimämpi. Esimerkiksi monet pilvet ja jää heijastavat huomattavan paljon valoa pois, ja esimerkiksi tumma maa ja merivesi imevät Auringon säteilyä.
Planeettojen pintalämpötila vaihtelee huomattavasti paikasta toiseen, vuorokauden ajasta toiseen ja vuodenajasta toiseen. Kasvihuoneilmiö nostaa planeetan pintalämpötilaa. Ilmakehässä olevat pölyhiukkaset ja aerosolit laskevat planeetan pintalämpötilaa. Tapahtuu myös pitemmän aikavälin muutoksia, jotka johtuvat planeetan radan ja akselikallistuman muutoksista. Ne aiheuttavat esimerkiksi Maassa ja Marsissa jääkausia.
Pyörimisen vaikutus.
Jos teoreettinen musta, ilmaton Maa ei pyörisi lainkaan, Auringon alla olisi +120 °C ja yöpuolella
-273 °C. Jos Maa pyörisi hyvin nopeasti, päiväntasaajalla olisi vuorokauden ympäri +22 °C yöllä ja päivällä. 
Lämmön kuljetus ja varastointi.
Kaasukehä ja meret tasaavat Maan lämpötilaa.
NHL-kausi 1987–1988

NHL-kausi 1987-1988 oli National Hockey Leaguen 71. kausi. Runkosarjassa pelattiin 80 ottelua neljässä divisioonassa. Loppuottelussa kohtasivat Edmonton Oilers ja Boston Bruins. Edmonton voitti Stanley Cupin otteluvoitoin 4–0.
Stanley Cupin pudotuspelit.
Stanley Cup -finaalit.
Boston Bruins vs. Edmonton Oilers
"Edmonton voitti sarjan 4-0."
Maryam Yusuf Jamal

Maryam Yusuf Jamal (, alk. Zenebech Tola, s. 16. syyskuuta 1984) on etiopialaissyntyinen keskimatkojen juoksija, joka edustaa nykyisin Bahrainia.
Jamal muutti Lausanneen vuonna 2002 ja sai poliittisen turvapaikan. Hän on edustanut Bahrainia vuoden 2005 alusta lähtien. Samana vuonna hän juoksi maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kolmanneksikymmenenneksikolmanneksi. Helsingin MM-kisoissa hän sijoittui 1 500 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 4.02,49. Kauden lopussa hän voitti samalla matkalla ajalla 3.59,35.
Seuraavana vuonna Jamal teki Valenciassa 1 500 metrin sisäratojen Aasian ennätyksen 4.01,82. Hän voitti pronssia Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 1 500 metrillä ajalla 4.05,53. Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa hän oli lyhyellä matkalla kolmaskymmenesseitsemäs. Syyskuussa hän voitti 1 500 metrillä ja yleisurheilun maailmancupin. Aasian kisoissa Dohassa hän voitti 800 metriä ajalla 2.01,79 ja 1 500 metriä ajalla 4.08,63.
Jamal voitti maastojuoksun Aasian-mestaruuden Ammanissa 2007. Hän voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden Osakassa 2007 ajalla 3.58,75; hän kukisti Jelena Sobolevan 0,24 sekunnilla. Myöhemmin samana syksynä Jamal voitti juostuaan 4.01,23. Hän paransi mailin Aasian-ennätystä kesäkuussa Genèvessä aikaan 4.22,34 ja syyskuussa Brysselissä lukemiin 4.17,75. 
Jamal sai Valencian MM-hallikilpailuissa 2008 hopeaa 1 500 metrillä sisäratojen Aasian ennätysajalla 3.59,79. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi viidenneksi ajalla 4.02,71. Tuonakin syksynä Jamal voitti ajalla 4.06,59. Hän voitti 2009 maastojuoksussa Aasian-mestaruuden Manamassa ja sijoittui MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti 1 500 metrillä kultaa ajalla 4.03,74, sen jälkeen kun ensimmäisenä maaliin tullut Natalia Rodriguez hylättiin. Jamal oli neljäs.
Jamal juoksi mailin sisäratojen Aasian ennätyksen 4.24,71 Birminghamissa helmikuussa 2010. Kantonin Aasian kisoissa hän voitti 1 500 metriä ajalla 4.08,22 ja sijoittui 800 metrillä kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Punta Umbrian maastojuoksun MM-kilpailuissa 23:nneksi ja Daegun MM-kilpailuiden 1 500 metrillä yhdenneksitoista.
Lontoon olympialaisissa 2012 Jamal sijoittui 1 500 metrillä alun perin kolmanneksi ajalla 4.10,74, mutta nousi myöhemmin olympiavoittajaksi kun hänen edelleen sijoittuneet turkkilaiset Asli Cakir Alptekin ja Gamze Bulut hylättiin dopingin takia. Kyseessä oli Bahrainin ensimmäinen olympiamitali. Aikaisemmin Pekingin kisoissa Rashid Ramzi oli voittanut kultaa miesten 1 500 metrillä, mutta hän menetti mitalinsa dopingin vuoksi. Jamal voitti sisäratojen Aasian-mestaruuden 1 500 ja 3 000 metrillä 2014. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sai pronssia 3 000 metrillä.
Jamal aiheutti Bahrainissa kohua juoksemalla elokuussa 2005 Oslossa lyhytlahkeisissa shortseissa sekä paidassa, joka paljasti hänen napansa.
"Lähde: IAAF"
Riian tuomiokirkko

Riian tuomiokirkko () on kirkko Latvian pääkaupungissa Riiassa. Se on Latvian evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispan istuin. Kirkon rakennutti piispa Albert von Buxhövden, ja sen peruskivi muurattiin vuonna 1211. Arkkitehtuuriltaan Riian tuomiokirkko yhdistelee muun muassa varhaisgotiikkaa ja barokkia. Se on sekä Latvian että Baltian maiden suurin kirkkorakennus.
Vuosina 1959–1962 tuomiokirkko toimi konserttisalina.
Pyhän Jaakobin katedraali (Riika)

Pyhän Jaakobin katedraali on Latvian pääkaupungin Riian katolinen katedraali. Se edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan varhaisgotiikkaa. Kirkon torni on 80 metriä korkea. Ensimmäinen maininta kirkosta oli vuonna 1225 ja sen rakennustyöt käynnistettiin vuoden 1226 tienoilla. Pyhän ristin kappeli rakennettiin osaksi kirkkoa myöhemmin. Kirkontornin terävä huippuosa pystytettiin vuonna 1756. Vuonna 1901 katedraalissa sijainnut Riian vanhin vuodelta 1680 oleva barokkialttari korvattiin uudella alttarilla.
Laurila (taajama)

Laurila on Keminmaassa sijaitseva kylä ja kunnan hallinnollinen keskus, joka on osa Kemin keskustaajamaa. Laurilan läheisiä kyliä ovat Kemijoen toisella puolella sijaitsevat Lautiosaari, vanhan Rovaniementien varrella sijaitseva Liedakkala ja hiukan kauempana sijaitseva Jokisuu.
Laurilan keskustasta löytyviä palveluita ovat esimerkiksi Sale, Grilli-Kioski, pizzeria ja terveyskeskus. Terveyskeskuksen palveluntuottajana toimii Mehiläinen Terveys. Laurilassa sijaitsevat myös perusopetuksen 1. ja 2. luokat kattava pikkukoulu, perusopetuksen luokat 3–6 ja 7–9 kattava Keminmaan keskuskoulu ja Keminmaan lukio. Laurilan keskustassa on myös urheilukenttä ja jääkiekkokaukalo. Keminmaan pääkirjasto sekä Kallinrannan palvelutalo sijaitsevat kunnantalon ohella Laurilassa.
Pienehkön Kallinjärven eteläpään lähettyvillä sijaitsi aikaisemmin Laurilan juna-asema, mutta se on sittemmin purettu. Ratahallintokeskus määrittelee Laurilan liikennepaikan lyhenteellä "Lla". Liikennepaikalla on edelleen merkitystä rautatien risteyskohtana, sillä siitä haarautuu Tornioon ja Tervolan kautta Rovaniemelle johtavat rataosuudet. Torniosta Kolariin johtava osuus on sähköistämätön.
Hannu Tenhunen

Hannu Tenhunen (s. 1957 Joroinen) on suomalainen professori. Hän on toiminut vuodesta 2006 lähtien nanoelektroniikan professorina Turun yliopistossa. 
Lisäksi Tenhunen on vuosina 2005—2010 lähtien toiminut Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskuksen johtajana. Hän on myös sekä Tampereen teknillisen yliopiston että Teknillisen korkeakoulun dosentti. Tenhusella on myös professuuri Tukholman Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa.
Tenhusen tutkimustyö on käsitellyt pääasiassa mikroelektroniikan järjestelmiä ja niiden suunnittelua.
Koulutus ja ura.
Hannu Tenhunen valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1982 ja filosofian tohtoriksi Cornellin yliopistosta vuonna 1986. Lisäksi Tenhunen on Tallinnan teknillisen yliopiston kunniatohtori ja hänellä on kunniaprofessuuri Pekingin Jiaotong Universityssä ja Fudan Universityssä Shanghaissa.
Julkaisut.
Hannu Tenhunen on julkaissut yli 450 kansainvälisesti ja 130 kansallisesti arvioitua tieteellistä julkaisua. Lisäksi hänellä on kolmetoista patenttia.
Palkinnot.
City of Shanghai Magnolia Silver Awards 2014, tunnustuksena arvokkaasta tuesta Shanghain kehitykselle ja yhteistyölle.
Yolanda King

Yolanda Denise King (17. marraskuuta 1955 Montgomery, Alabama – 15. toukokuuta 2007 Santa Monica, Kalifornia) oli ihmisoikeustaistelija Martin Luther Kingin ja hänen vaimonsa Coretta Scott Kingin esikoistytär. Hän työskenteli isänsä jalanjälkiä seuraten useissa ihmisoikeusjärjestöissä, kuten "Martin Luther King Jr. Center for Nonviolent Social Change, Incorporated" - ja "Habitat for Humanity" -järjestöissä. Hän on myös näytellyt sivuosissa useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Yolanda King opiskeli afro-amerikkalaistutkimusta ja teatteritiedettä Smith Collegessa Northamptonissa, Massachusettsissa, josta hän valmistui vuonna 1976. Lisäksi hän luki teatteritieteestä maisterin tutkinnon New Yorkin yliopistossa. Yolanda King kuoli 51-vuotiaana mahdollisesti sydänperäisiin ongelmiin.
Oldboy

Oldboy (; uudistettu latinisaatio: "Oldeuboi") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Park Chan-wook. Elokuva perustuu löyhästi Nobuaki Minegishin ja Garon Tsuchiyan samannimiseen mangaan. Se on Parkin "Vengeance"-trilogian toinen osa. Ensimmäinen osa on "Sympathy for Mr. Vengeance" (2002) ja kolmas osa on "Lady Vengeance" (2005).
"Oldboy" kertoo Oh Dae-su -nimisestä miehestä, joka eräänä päivänä kidnapataan ja vangitaan pieneen huoneeseen. 15 vuoden kuluttua hänet päästetään vapaaksi ja hän lähtee selvittämään, kuka hänet vangitsi, miksi hänet vangittiin ja miksi hänet päästettiin vapaaksi.
"Oldboy" voitti vuonna 2004 Cannesin elokuvajuhlilla Grand Prix -palkinnon ja sai ylistystä tuomariston puheenjohtajalta, Quentin Tarantinolta. Elokuva sai positiivisen vastaanoton myös yhdysvaltalaisilta kriitikoilta, ja sitä kiitettiin muun muassa sen toimintakohtauksista.
Vuonna 2016 "Oldboy" äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 30 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 30 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Spike Lee ohjasi elokuvasta amerikkalaisen uudelleenfilmatisoinnin, joka sai ensi-iltansa vuonna 2013.
Assistens-hautausmaa

Assistensin hautausmaa () on hautausmaa Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa, Nørrebron alueella. Se on vihitty käyttöön vuonna 1760. Hautausmaata hallinnoi Kööpenhaminan kunta.
Djurgårdsfärjan

Djurgårdsfärjan on Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa liikennöivä lauttalinja. Linjan lautat liikennöivät Tukholman sisäsatamassa reitillä Slussen–Allmänna gränd. Talvisin vuorot molempiin suuntiin ajetaan Skeppsholmenin kautta.
Lauttalinja on osa Tukholman julkista liikennettä. Aiemmin sitä hallinnoi Waxholmsbolaget mutta vuodesta 2014 lähtien SL. Se kuljettaa noin 2,5 miljoonaa matkustajaa vuosittain. Suurin osa matkustajista kulkee lautalla kesäaikana, ja vuoden vilkkain kuukausi on heinäkuu.
Linjalla liikennöi tätä nykyä neljä samankaltaista lauttaa: 2000-luvulla peruskorjattu "Djurgården 8", sisaralukset "Djurgården 9" ja "Djurgården 10", sekä uudempi "Djurgården 11". Lauttojen kapasiteetti on noin 300 matkustajaa.
Mario Teaches Typing

Mario Teaches Typing on tietokonepeli, jonka tarkoituksena oli opettaa lapsille konekirjoitusta. Sen kehitti ja julkaisi Interplay Nintendon virallisella lisenssillä. Peli julkaistiin MS-DOSille vuonna 1991, Microsoft Windowsille ja Macintoshille 1995. Jatko-osa Mario Teaches Typing 2 ilmestyi 1996. 
Pelissä oli kolme pelattavaa hahmoa Mario, Luigi sekä Prinsessa Peach. Pelissä käytettiin alun perin Super Mario World -pelissä käytettyä musiikkia.
Nintendo ei antanut tietokonepelien valmistajille lupaa tehdä varsinaisia Mario-tasohyppelypelejä, mutta antoi luvan maksua vastaan käyttää Mario-hahmoa opetuspelissä. Interplay siis käytti Mario-hahmoa opetuspelissä pyrkiäkseen tekemään rahaa hahmon suosiolla. Aikaisemmin Interplaylta oli jo ilmestynyt "Mario is Missing" -niminen maantietoa opettava peli.
Kuolleiden aamunkoitto

Kuolleiden aamunkoitto ("Dawn of the Dead") on vuonna 2004 tehty kauhuelokuva. Se on uudelleenfilmatisointi vuonna 1978 ilmestyneestä, samannimisestä elokuvasta. Elokuvan on ohjannut Zack Snyder.
Juoni.
Sairaanhoitaja Ana Clark palaa kotiin työpäivän jälkeen eikä kuule radiosta tulevaa hätäsanomaa, jossa tiedotetaan nopeasti leviävästä viruksesta joka herättää kuolleet henkiin vertahimoitseviksi zombeiksi. Anan mies Luis saa pureman, ja tämä joutuu pakenemaan kodistaan. Ana kohtaa muutaman muun selviytyjän, joiden mukana tämä suuntaa viereiseen ostoskeskukseen. 
Ostoskeskuksessa he kohtaavat vartijoita, jotka eivät luota tulokkaisiin. Kadun toisella puolella ihmiset huomaavat asekauppaan loukkuun jääneen miehen, Andyn. Terry huomaa pian rekan ajavan kohti keskusta, jonka kyydissä on kahdeksan selviytyjää joista kaksi ovat loukkaantuneet. Ihmisten tajutessa että infektio leviää pureman välityksellä, Ana ja Kenneth tappavat rekkalastin sairastuneet ihmiset.
Ihmisten illallistaessa Andre vie sähköt keskuksesta ja auttaa Ludaa synnytyksessä, mutta tämä kuolee ja muuttuu zombiksi. Osa ihmisistä suuntaa ostoskeskuksen alimpaan kerrokseen saadakseen sähköt takaisin ja löytävät kulkukoiran, Chipsin. Zombit alkavat tulvia kerrokseen, syöden Bartin elävältä. Loput eloonjääneet polttavat paikalle tunkeutuneet zombit. Samaan aikaan ylhäällä Norma ampuu Ludan. Vauvaa pitelevä Andre ampuu Norman, ja Norma Andren. Ana saapuu paikalle ja huomaa vauvan muuttuneen zombiksi, ampuen tämän.
Ihmiset alkavat suunnittelemaan pakoa ostoskeskuksesta. Steve ehdottaa, että voisivat purjehtia hänen jahdillaan pois Amerikasta. Ihmiset pitävät sitä ainoana vaihtoehtonaan ja alkavat rakentaa panssaroituja autoja. Kenneth ehdottaa ruuan viemistä Andylle Chipsin avulla ennen lähtöä. Andy saa pureman Chipsin tullessa sisään asekauppaan. Nicole lähtee hakemaan koiraa muiden huomaamatta, jolloin osa ihmisistä lähtee tämän perään. Ihmiset pelastavat Nicolen ja Chipsin sekä tappavat Andyn. Kerättyään tarpeeksi aseita he poistuvat viemärin kautta takaisin ostoskeskukseen, jolloin zombit tunkeutuvat sisään salareitistä ja tappavat Tuckerin. Ihmiset pakenevat hissien kautta autoilleen, ja aloittavat matkansa. 
Pian toinen autoista kolaroituu Glenin ja Monican saadessa surmansa. Ana tappaa zombiksi muuttuneen Steven, jolta hän nappaa samalla jahdin avaimet. Perillä auto rysähtää laituriin kiinni, ja CJ käskee muita juoksemaan jahdille. Hän itse ei ehdi ulos autosta, ja tappaa itsensä räjäyttämällä autossa olevat propaanitankit. Ennen purjehdusta Michael kertoo että häntä purtiin kaupungissa. Tämä ampuu itsensä, ja Ana, Kenneth, Terry, Nicole ja Chips aloittavat matkansa. 
Elokuvan lopputekstien jälkeinen materiaali näytetään Steven kameran läpi. Selviytyjät saapuvat zombien täyttämälle saarelle ja jää epäselväksi, mitä heille tapahtuu.
Van der Nootin palatsi

Van der Nootin palatsi on yksityispalatsi Tukholman Södermalmilla, osoitteessa S:t Paulsgatan 21. Palatsi on rakennettu vuosina 1671–1672 ja se edustaa hollantilaista palladiolaistyyliä. Sen suunnittelusta vastasi arkkitehti Mathias Spieler. Palatsin rakennutti hollantilainen eversti Thomas van der Noot.
Rakennuksen käyttötarkoitus vaihtui sittemmin useasti. 1800-luvun-lopulla palatsi oli niin huonossa kunnossa, että sitä uhkasi purkaminen. Rakennuksen pelasti Hallbergs Guldin omistaja Jean Jahnson. Hän rakennutti siitä itselleen yksityisasunnon. Isak Gustaf Clason ja Agi Lindegren suunnittelivat vuonna 1903 valmistuneet uudistustyöt. Vuodesta 1940 rakennus toimi Ruotsin Lotta-järjestön päämajana. Vuodesta 1988 lähtien sitä on käytetty lähinnä konferensseihin ja juhliin. Sen nykyinen omistaja on Tukholman kaupunki.
Jack Clemo

Reginald John "Jack" Clemo (11. maaliskuuta 1916 – 25. heinäkuuta 1994) oli brittiläinen runoilija ja kirjailija. Hän oli kotoisin Cornwallista. Hänestä tuli kuuro 20-vuotiaana (1936) ja sokea 39-vuotiaana (1955) (39 viimeistä vuottaan kuurosokea). 
Clemon teosten joukkoon kuuluu runokokoelmien ja romaanien lisäksi omaelämäkertateos "Confession of a Rebel".
Ferrari Testarossa

Ferrari Testarossa on Ferrarin automalli, joka oli tuotannossa vuosina 1984–1996. Nimi Testarossa tarkoittaa "punapäätä" italiaksi ja viittaa auton moottorin punaisiksi maalattuihin venttiilikansiin. Autoa ei tule
sekoittaa 1950-luvun Testa Rossiin - GT-autoihin, joilla ajettiin urheiluautojen maailmanmestaruussarjaa.
Testarossa (1984–1990).
Vuosina 1984–1991 valmistettua autoa kutsuttiin nimellä Testarossa. Auto perustui suurelta osin 512 BBi -malliin ja se oli Pininfarinan muotoilema. Moottorina on 390 hv (287 kW) tehoinen 180-asteinen V12-moottori. Tämän moottoriratkaisun avulla saavutettiin matala painopiste.
Testarossaa, 512TR:ää ja 512M:ää valmistettiin yhteensä noin 10 000 kpl.
512 TR (1991–1994).
Vuosina 1991–1995 autoa kutsuttiin nimellä 512 TR. Tehot kasvoivat 431 hevosvoimaan (317 kW), jarruja suurennettiin ja vanteet muuttuivat 18-tuumaisiksi. Sisustaa uusittiin myös mutta siitä puuttui yhä kaikenlainen viihde-elektroniikka. Pininfarina päivitti autoa ulkopuolelta.
F512 M (1994–1996).
Vuosien 1995–1996 väliseksi ajaksi nimi muuttui taas, tällä kertaa F512 M:ksi. Modificata F512M -mallissa tehot kasvoivat 446 hevosvoimaan (328 kW). 512M oli yhtiön viimeinen keskimoottorinen V12 (lukuun ottamatta F50 ja Enzo -malleja). Malli korvattiin vuonna 1996 etumoottorisella 550 Maranello Coupella.
Meri-Lappi

Meri-Lappi on Perämeren rannikolla oleva Lapin nykymaakunnan lounaisosa ("Lounais-Lappi"), Pohjois-Pohjanmaan ja Ruotsin välissä oleva alue ja sama kuin Kemi–Tornion seutukunta.
Meri-Lapin kunnat.
Entiset kunnat.
Tornioon liitetyt
Elinkeino.
Meri-Lappi on kasvanut suurteollisuuden ympärille. Teollisuus on toiseksi merkittävin elinkeino. Suurimmat tuotantolaitokset sijaitsevat Kemissä ja Torniossa. Kemissä on hyvin pitkälti keskitytty paperin ja kartongin valmistamiseen ja kaivostoimintaan. Torniossa taas teräksen valmistamiseen Elijärvellä louhitusta malmista. Näiden ympärille on syntynyt runsaasti pk-yrityksiä.
Meri-Lapissa on ollut panimoteollisuutta Tornion Lapin kullan panimossa vuodesta 1873. Panimotoiminta loppui muutamaksi vuodeksi 2010, kunnes pienpanimo Tornion Panimo avattiin samalla paikalla 2016. Vanhalle panimon tehdasalueelle on syntynyt myös elämysteollisuutta, kuten aktiviteettipuisto, rock-klubi ja hyvinvointikeskus.
Osaamista Meri-Lapin alueelta löytyy myös metallintyöstöstä, rakentamisesta ja koulutuksesta. Ammattiopisto Lappian toimipisteistä suurin osa sijaitsee Meri-Lapin alueella. 
Myös matkailu on tärkeä elinkeino Meri-Lapissa. Neljä vuodenaikaa, kolme lohijokea, sekä Jäänmurtaja Sampo sekä Kemin lumilinna tarjoavat puitteita ympärivuotiselle matkailulle. Alueellisena matkailuorganisaationa toimii Meri-Lapin Matkailu.
Muuta.
Meri-Lapin alueella on runsaasti peräpohjalaisia rakennusperinteitä edustavia rakennuksia, joista suurin osa on vielä asuttavassa kunnossa ja asuttuina. Muutamat näistä taloista ovat saaneet tunnustuksen vanhojen rakennusten ylläpitämisestä ja kunnostamisesta. Suurin osa vanhoista taloista sijoittuu vanhojen teiden varsille.
Alex Caffi

Alessandro "Alex" Caffi (s. 18. maaliskuuta 1964 Rovato, Brescian maakunta, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteensä 75 kilpailuun (Andrea Moda Formulalla kaksi kilpailua kaudelta 1992 mukaan lukien 77), saavuttaen niissä kuusi MM-pistettä.
Ura.
Caffi sijoittui Italian Formula 3 sarjassa toiseksi vuosina 1984-85 ja kolmanneksi 1986 ajaen myös Formula 1:sten vuoden 1986 Italian GP:ssä. Varsinaisen kuljettajan paikan hän sai kaudelle 1987 Osella-tallista. Osellan käyttämät Alfa Romeo -moottorit osoittautuivat kuitenkin tehottomiksi ja epäluotettaviksi. Caffi pääsi maaliin vain kertaalleen kauden aikana, jolloin hän ylitti odotukset ollen 12. San Marinon GP:ssä. Kahdesti hän karsiutui kilpailusta.
Kausi 1988 toi mukanaan sopimuksen uuden Scuderia Italia -tallin kanssa, joka käytti Dallaran valmistamia autoja. Kausi sujui edellisvuotta paremmin ja Caffin parhaaksi tulokseksi tuli seitsemäs sija Portugalin GP:stä.
Hän jatkoi Scuderia Italialla kaudella 1989, jolloin Andrea de Cesariksesta tuli hänen tallikaverinsa tallin ryhtyessä ajattamaan toista autoa. Caffi onnistui hyvin Monacossa, jossa hän ajoi uransa parhaaksi tulokseksi jääneelle neljännelle sijalle. Toinen sija oli lähellä Yhdysvaltain GP:ssä, mutta tallikaveri de Cesaris kolaroi hänen kanssaan ja tulokseksi jäi keskeytys. Seuraavassa kilpailussa Kanadassa hän ajoi kauden viimeiseksi jääneelle pistesijalle ollen kuudes.
Kausi 1990 alkoi Caffin osalta Arrows-tallissa, jonka japanilainen Footwork oli juuri ostanut. Talli suunnitteli suurta menestystä seuraavaksi kaudeksi Porschen uuden V12-moottorin myötä. Caffi kuitenkin loukkaantui juuri ennen kauden avauskilpailua ja joutui jättämään sen väliin. Kauden parhaaksi saavutukseksi jäi viides sija Monacosta.
Kauden 1991 piti olla läpimurto, mutta se jäi kauaksi siitä, koska Porschen moottorit olivat ylipainoisia ja alitehoisia ja Caffi karsiutui kauden neljästä ensimmäisestä kilpailusta. Sitten hän loukkaantui tieliikenneonnettomuudessa murtaen leukansa ja joutui jättämään neljä seuraavaa kilpailua väliin. Paluu F1-kilpailuihin sujui heikosti, kun Caffi karsiutui kuudesta ensimmäisestä kilpailusta, kunnes vihdoin Japanissa pääsi kilpailuun ja hankki kauden parhaan sijoituksen olemalla kymmenes. Hän saavutti vielä päätöskilpailusta 15. sijan, mutta sopimusta seuraavalle kaudelle ei tullut, vaan hänen paikalleen tuli Aguri Suzuki.
Caffi yritti osallistua vielä kaudelle 1992 Andrea Modalla, mutta autot eivät voineet osallistua kauden avausosakilpailuun, koska tallin perustaja Andrea Sassetti ei ollut maksanut osallistumismaksua. Meksikon GP:ssä tallilla oli tarvittavat välineet, mutta osakilpailuun käytetty aika kului autojen rakentamiseen. Caffi sai tarpeekseen Formula 1:istä ja siirtyi ajamaan touring car-autoja Espanjan ja Italian sarjoihin. 1990-2010-luvuilla Caffi on ajanut myös rallia, Le Mansin 24 tunnin ajoja sekä Historic -ajoja, josta viimeiseksi mainitussa hän voitti kilpailun Monacon katuradalla vuonna 2016.
Alkutekijä

Alkutekijä on matematiikassa positiivisen kokonaisluvun tekijä, joka on alkuluku. Aritmetiikan peruslauseen mukaan kaikki ykköstä suuremmat kokonaisluvut voidaan jakaa alkutekijöihin eli esittää alkulukujen tulona. Alkutekijöihin jako on yksikäsitteinen eli luvun voi jakaa aina vain yhdellä tavalla. Tällä tavoin voidaan löytää kahden luvun suurin yhteinen tekijä. Esimerkiksi luku 260 hajoaa alkutekijöihin seuraavasti:
formula_1
Alkutekijät on tapana luetella suuruusjärjestyksessä pienimmästä alkaen. Kun sama alkutekijä esiintyy useamman kerran, käytetään usein potenssimerkintää.
The Magic Portal

The Magic Portal on yksi maailman ensimmäisistä legoanimaatioista, ehkä jopa ensimmäinen. Elokuvan tekijä Lindsay Fleay teki sitä neljä vuotta (1985–1989), ja sen kesto on 16 minuuttia. Elokuvan budjetti on 11 745 Yhdysvaltain dollaria, ja se on kuvattu 16 millimetrin filmille.
Juoni.
L löytää vahingossa portaalin eli portin toiseen maailmaan. Siellä hän kohtaa hirviön ja lähtee karkuun. L pääsee takaisin omaan maailmaansa ja mene kertomaan Kapteenille, joka ei kuitenkaan usko häntä. Toisesta maailmasta tulee pieniä harmittomia otuksia. Kapteeni ottaa pyssyn ja löytää uuden portin. Kapteeni menee sisään ja kohtaa monsterin (muovailuvahasta muovaillun). Kapteeni pääsee myös takaisin omaan maailmansa. Kapteeni kertoo tapahtuneesta L:lle ja P:lle, ja he löytävät kolmannen portin, jonka toisessa päässä on robotteja. He lähtevät karkuun kenkä-autolla. Lopuksi he päätyvät asemalle ja asema hajoaa, mutta joku taustahenkilö (animaation tekijä Lindsay Fleay) korjaa sen.
Pyrstökkäät

Pyrstökkäät (Appendicularia eli Larvacea) on vaippaeläinten pääjaksoon kuuluva luokka. Ne ovat pieniä, melkein läpikuultavia vapaasti uivia merieläimiä. Ne ovat muihin vaippaeläimiin verrattuna pitkälle kehittyneitä, niiden solut ovat pitkälti erilaistuneet. Niillä toukkien ja aikuisten välinen ero on pienempi kuin muilla vaippaeläimillä siten, että aikuisilla yksilöillä on vielä jonkinlainen häntä.
Pohjoiselta Itämereltä tunnetaan yksi pyrstökäslaji, pohjapyrstökäs ("Fritillaria borealis").
You Must Love Me

You Must Love Me on Madonnan esittämä ensimmäinen single-julkaisu vuoden 1996 Evitan soundtrackiltä.
"You Must Love Me" on ainoa uusi kappale elokuvassa sekä ainoa joka ei kuulunut alkuperäiseen musikaaliin. Laulu esitettiin ensimmäistä kertaa Evita-musikaalin osana vuonna 2006 Lontoon Adelphi-teatterin tuotannossa. Laulu on Andrew Lloyd Webberin säveltämä ja Tim Ricen sanoittama kappale. Kappale on voittanut Oscarin ja Golden Globen.
Telamon

Telamon () oli kreikkalaisessa mytologiassa Aiginan kuningas Aiakoksen ja Endeiksen poika ja Peleuksen veli. Hän oli yksi Iasonin johtamista argonauteista ja osallistui myös Kalydonin metsäkarjun metsästykseen. Troijan sotaan hän osallistui poikansa Aiaan rinnalla kreikkalaisten puolella. Apollodoros mainitsee myös toisesta lähteestä, jonka mukaan Telamon ei olisikaan ollut Peleuksen veli, vaan tämän ystävä ja Aktaioksen ja Salamiin kuninkaan Kykhreuksen tyttären Glauken poika.
Tapettuaan veljensä Peleuksen kanssa velipuolensa Fokoksen hänen täytyi paeta Aiginasta. Kykhreus otti hänet vastaan ja ystävystyi hänen kanssaan. Telamon naikin tämän tyttären Periboian, joka synnytti hänelle Aiaan. Myöhemmin Kykhreus luovutti valtakuntansa Telamonille.
Telamon esiintyy myös Herakleen Troijan hävityksestä kertovassa tarinassa. Troijan kuningas Laomedon oli luvannut uhrata Troijan muurin rakentaneille Apollonille ja Poseidonille pitämättä kuitenkaan lupaustaan, minkä vuoksi Poseidon lähetti Ketos-nimisen valtavan merihirviön vitsaukseksi piinaamaan kaupunkia. Kuninkaan kysyttyä Apollonilta neuvoa tämä kehotti heitä uhraamaan neitsyitä hirviölle. Tämä jatkui kunnes vuoroon tuli Hesione, jolloin Kolkhikseen matkalla olleet Herakles ja Telamon tappoivat Ketoksen. He sopivat palauttaessaan Hesionea takaisin isälleen, että paluumatkalla he noutaisivat tämän mukaansa, mutta Laomedon petti aikanaan myös tämän lupauksen. Niin Herakles hyökkäsi Troijaan, tappoi Laomedonin ja antoi Hesionen vaimoksi Telamonille. Hesionen kanssa Telamoksesta tuli isä Teukrokselle.
Antiikin Kreikan arkkitehtuurissa telamoniksi kutsuttiin mitä tahansa miestä esittävää patsasta, joka toimi palkistoa kannattavana pylväänä. Tunnetumpi samaa tarkoittava sana on Atlas-jättiläisen nimestä johdettu atlantti.
Tadoma

Tadoma on taktiilia huuliltalukua, jossa kuurosokea henkilö asettaa kätensä puhujan huulille tai kurkulle ymmärtäkseen asian. 
Tadoma on kaksoisaistivammaisten keskuudessa harvoin käytetty, kosketukseen perustuva kommunikaatiomenetelmä. Sen avulla on mm. pyritty opettamaan kuurosokeita puhumaan.
Tadoma nimettiin Winthrop "Tad" Chapmanin ja Oma Simpsonin mukaan. He olivat ensimmäiset opiskelijat, joiden kohdalla menetelmää sovellettiin. Tadoma on monille vaikea oppia, ja puheen ymmärtämisen kannalta on tärkeää lausua sanat hitaasti ja selkeästi. 
Tadoma-menetelmän pioneerina pidetään Sophia Alcornia, joka alkoi soveltaa sitä mm. Clarken kuurojenkoulussa 1900-luvulla. Juuri Alcorn oli Chapmanin ja Simpsonin opettaja. Alcorn kehitti menetelmää Caroline Yalen (1848–1933) teorian pohjalta. Menetelmää kehitettiin lisäksi mm. Perkinsin sokeainkoulussa Massachusettsissa. Tadoma oli ensisijainen menetelmä kielen opettamisessa kuurosokeille aina 1950-luvulle saakka.
Tallinnan synagoga

Tallinnan synagoga () on Viron pääkaupungissa Tallinnassa sijaitseva synagoga, joka palvelee kaupungin noin 2500-jäsenistä juutalaisyhteisöä. Se vihittiin käyttöön 2007 maan ensimmäisenä synagogana toisen maailmansodan jälkeen. 
Neuvosto-Virossa juutalaisten toimintamahdollisuudet olivat olleet hyvin suppeat. Maan itsenäistymisen jälkeen synagogana käytettiin erään tallinnalaiskoulun tiloja. Synagogarakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Lembit-Kaur Stöör ja Tõnis Kimmel KOKO-arkkitehtitoimistosta. Vihkiäistilaisuuteen 16. toukokuuta 2007 osallistui muun muassa israelilainen poliitikko Shimon Peres.
Game Over (televisio-ohjelma)

Game Over oli suomalainen vuosina 1994–1997 valmistunut MTV3-kanavalla esitetty peliaiheinen televisio-ohjelma. Ohjelmaformaatin loivat Pekka ja Hannu Kossila, jotka olivat mukana muun muassa Yle TV2 -kanavan peliohjelman "Hugon" suunnittelussa. Game Over-sarjan jälkeen Tilt! alkoi näkymään syyskuussa 1997 MTV3-kanavalla.
Ohjelmaformaatti.
Juontaja Vito.
Ohjelman pääosassa oli näyttävä kuminukke nimeltä Vito. Viton äänen esittäjänä oli Arttu Harkki. Vito oli liikuteltava ihmisen kokoinen nukke, jolla oli kumiset kasvot. Sen päätä ja käsiä pystyttiin liikuttamaan sekä kasvojen ilmeitä muokkaamaan hieman. Viton liikuttajina toimivat Alex Ojasti ja Arttu Harkki. Ojasti seisoi nuken takana mustassa asussa ohjaten käsiä, ja Harkki piti kättään nuken suussa liikuttaen sen suuta. Ojasti ja Harkki olivat ennen ohjelman alkamista käyneet kurssin nuken ohjaamisesta Saksassa. Vaikka vastaavanlaisia ohjelmia oli tehty jo aiemmin, "Game Over" oli Suomessa ensimmäinen, jossa nukkejuontoa tehtiin suorassa lähetyksessä. Vito oli puhelias hahmo, joka oli lasten ja nuorten suosiman ohjelman juontajaksi myös melko räväkkä. Sillä oli ohjelmissaan tapana keksiä lennosta sutkauksia. Se myös usein kehui naispuolisia vieraitaan ja hieman flirttailikin heidän kanssaan. Myöhemmin ohjelmassa oli mukana Viton lisäksi myös naispuolinen juontaja.
Pelaaminen.
Ohjelmassa pelattiin 3DO-, CD-i-, PlayStation-, Jaguar- ja Sega Saturn -pelikonsolien pelejä. Pelaamiseen osallistuivat niin katsojat kotona lankapuhelimella kuin paikan päällä vierailevat kilpailijat. Ohjelmissa vieraili myös julkisuuden henkilöitä, joita Vito haastatteli, ja jotka myös osallistuivat pelaamiseen. Puhelin- ja CD-i-tekniikan yhdistäminen tuotti kuitenkin vaikeuksia, ja ohjelmassa jouduttiin usein tilanteeseen, että pelaaminen syystä tai toisesta takkusi tai ei onnistunut lainkaan. Game over ohjelmistossa pelattiin kilpaa ja arvottiin katsojien kesken kaikenlaista elektroniikkaa ja videopelejä esim: SNES, Game Boy, Sega Saturn, PS1 konsoleita.
"Viton Vieras".
Game Overin lisäksi Vito juonsi ilta-aikaan esitettyä keskusteluohjelmaa "Viton Vieras", jota tehtiin kesällä 1994 seitsemän jakson verran. Ohjelmat esitettiin myöhäisaikaan MTV3-kanavalla. Viton haastateltavina oli muun muun muassa liikemies Jari Komulainen, imitaattori Juha Laitila ja toimittaja Jyrki Hämäläinen.
M/S Otello Manship

M/S Arfianie (Ex:Otello Manship; ) on Gurita Lintas Samudera omistama irtolastialus. Alus on rakennettu vuonna 1985 Japanissa Mitsubishin Nagasakin telakalla. Kuollutta painoa aluksella on 42 244 tonnia. "Arfianie" on rekisteröity Indonesian lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Jakarta. Nykyisin aluksella liikennöi Gurita Lintas Samudera.
Käyttöhistoria.
Vuonna 1985 alus valmistui japanilaiselta telakalta ja se luovutettiin AlamedaSh Corpin omistukseen, joka antoi alukselle nimen "Riki". Vuonna 1989 Shellamar SA osti aluksen ja antoi sille nimen "Otello M". Vuonna 1991 alus siirtyi "Otello Manship" -nimisenä Handybulk Shipping Ltd:n omistukseen.