tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aleks Revel

Aleks Revel on Ilpo Koskelan luoma sarjakuvahahmo, joka edustaa Suomessa melko harvinaiseksi jäänyttä historiallista gangsteri- ja seikkailusarjakuvaa. Sarjakuvassa on esiintynyt myös kauhukirjallisuuden aineksia. Päähenkilö Aleks Revel on vuonna 1906 syntynyt virolainen seikkailija ja karismaattinen ammattirikollinen. Revel on melko hyväsydäminen, mutta saa toistuvasti huomata, että järjestäytyneen rikollisuuden maailmassa ei ole helppo säilyttää kunniaa tai ystäviä. Revelin elämäntarina kietoutuu 1900-luvun levottomuuksien ja jännitteiden ympärille. Aleks Revel esiintyi ensi kertaa vuonna 1985 Kemin sarjakuvakilpailuissa, jotka Ilpo Koskela voitti.
Aleks Revel -sarjakuvien tapahtumia.
Aleks Revel on hyvän perheen poika, jonka yliopisto-opinnot keskeytyvät 1930-luvun alussa okkultistisen skandaalin johdosta. Tämän jälkeen hän päätyy Viron alamaailmaan ja ryhtyy pirtutrokariksi. Alkoholin salakuljettaminen kieltolain aikaiseen Suomeen tarjoaa rohkeille ja neuvokkaille miehille rikastumisen mahdollisuuksia. Aleks Revel menestyy trokausoperaatioissa hyvin ja nousee pirtukeisari Uuge Reisin luottomieheksi. Hänen kumppanikseen vakiintuu Kotkan Kalleksi kutsuttu lupsakka karjalaismies. Myöhemmin Revelin onni kääntyy. Hän menettää Uuge Reisin suosion ja saa kintereilleen sekä Suomen poliisin että suomalaisia rikollisia. Näitä tapahtumia kuvaillaan sarjakuvanovelleissa, jotka on alun perin julkaistu eri yhteyksissä 1980-luvun jälkipuolella. Vuonna 1997 ne julkaistiin yksin kansiin koottuna "Aleks Revel" -sarjakuva-albumina. Tapahtumat saivat jatkoa "Irlantilainen"-sarjakuvaromaanissa, joka ilmestyi vuonna 1991. Vuonna 1992 ilmestyi "Sarjakuvakeittokirja", joka kertoi Aleks Revelin myöhemmistä vaiheista Espanjan sisällissodassa ja sen jälkeen Pariisissa. Teokseen sisältyi myös Aleks Revelin vaiheisiin liittyviä ruokareseptejä.
Pitkän tauon jälkeen Aleks Revel palasi vuonna 2009 sarjakuvaromaanissa "Paholaisen kuiskaus". Tarina sijoittuu 1960-luvun alun Kuubaan. Aleks Revel on ikääntynyt 55-vuotiaaksi, mutta elää yhä seikkailijan ja hämärämiehen elämää.
FIBA Euroliiga

FIBA Euroliiga oli vuosina 1958–2000 toiminut kansainvälinen koripallosarja. Sarja oli Euroopan korkeatasoisin.
Historia.
FIBA perusti sarjan vuonna 1958. Sarjaa pelattiin aina vuoteen 2000 saakka, kunnes FIBA perusti uuden sarjan, Suproleaguen. Tämä johtui siitä, että FIBA ei ollut koskaan rekisteröinyt kilpailulleen Euroliiga-nimeä, jolloin ULEB saattoi ottaa sen vapaasti käyttöönsä. Kaudella 2000–2001 Euroopassa nähtiinkin kaksi koripallon huippusarjaa, kun pelattiin ULEB:n järjestämä Euroliiga sekä FIBA:n järjestämä Suproleague. Yhden kauden jälkeen FIBA lopetti kuitenkin sarjan järjestämisen.
Ettore Messina

Ettore Messina (s. 30. syyskuuta 1959 Catania) on italialainen koripallovalmentaja. Vuodesta 2014 lähtien hän on toiminut San Antonio Spursin apuvalmentajana. Messina on valittu yhdeksän muun valmentajan ohella Euroliigan 50 suurimman vaikuttajan listalle. __notoc__
Ura.
Messinan ura päävalmentajana alkoi Virtus Bolognassa kaudella 1989–1990. Lukuisten kansallisten mestaruuksien ja cup-voittojen lisäksi hän on valmentanut sekä Bolognan että venäläisen TsKA Moskovan neljästi Euroliigan mestariksi. Italian maajoukkueen hän johti hopealle vuoden 1997 EM-kilpailuissa. 
Vuonna 2009 Messina siirtyi ACB-liigassa pelaavan Real Madridin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kaksi kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 2011–2012 Los Angeles Lakersin konsultiksi. Kaudet 2012–2014 hän valmensi TsSKA Moskovaa. Vuonna 2014 Messina siirtyi NBA-seura San Antonio Spursiin, jossa hän toimii Gregg Popovichin valmentaman joukkueen apuvalmentajana.
HMS Superb (1875)

HMS Superb oli Sir Edward Reedin Turkin laivastolle suunnittelema ja Thames Ironworksin rakentama taistelulaiva (alkuperäiseltä nimeltään "Hamidieh"), joka siirrettiin vuonna 1878 Venäjän ja Turkin välisen sodan vuoksi yhdessä Belleisle-luokan alusten ja "HMS Neptunen" kanssa Britannian kuninkaalliselle laivastolle.
Aluksen alkuperäisten piirustusten mukaan alus oli suurempi versio "HMS Herculeksesta". Aluksen aseistusta oli kasvatettu ja panssarointia lisätty. Muutokset kuitenkin aiheuttivat lopulta merkittäviä muutoksia valmistuneeseen alukseen ja aiheuttivat viiden vuoden viiveen vesillelaskun ja valmistumisen välille.
Palvelus.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, jossa se palveli seuraavat seitsemän vuotta. Alus osallistui Aleksandrian pommitukseen, jossa se käytti 310 kymmenen tuuman kranaattia. Alukseen osui samassa yhteydessä kymmenen kranaattia, joista seitsemän osui panssariin. Osumat eivät aiheuttaneet henkilövahinkoja.
Alus oli modernisoitavana vuosina 1887–1891 Chathamin telakalla, minkä jälkeen se palveli vartioaluksena Clydessä vuoteen 1894, jolloin se siirrettiin reserviin.
Reservissä palvellessaan se palveli merellä ainoastaan vuoden 1900 sotaharjoituksissa. Vuodesta 1904 alus oli epidemiasairaalana, kunnes se myytiin vuonna 1906 romutettavaksi.
Slow Hands

Slow Hands on Interpolin vuonna 2004 julkaistu kappale, joka on julkaistu singlenä ja albumilla Antics.
Kappaleet.
Alkuperäinen Brittiversio
Dave Dryden

Dave Dryden (5. syyskuuta 1941 Hamilton, Ontario, Kanada – 4. lokakuuta 2022) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi ammattilaisena vuosina 1959–80. Dryden pelasi urallaan muun muassa New York Rangersissa, Chicago Blackhawksissa, Buffalo Sabresissa, Salt Lake Golden Eaglesissa, Chicago Cougarsissa ja Edmonton Oilersissa. Dryden pelasi NHL:ssä yhteensä 203 ottelua.
Lopetettuaan uransa Edmontonissa kauden 1979–1980 jälkeen Dryden toimi valmennustehtävissä. Dryden oli kaudella 1980–1981 OHL-joukkue Peterborough Petesin päävalmentaja ja kaudet 1983–1987 Detroit Red Wingsissä eri valmennustehtävissä.
Pelaajauransa lisäksi Dryden kehitti jääkiekkomaalivahtien nykymuotoisen maskin. Myös Drydenin veli Ken Dryden oli jääkiekkoilija.
Kiertoheiluri

Kiertoheiluri ("torsioheiluri") on heiluri, jossa massakappale on ripustettu yläpäästään kiinnitettyyn kuituun, ja jonka oskillaatio perustuu kuidun kiertymiseen. Massakappaleen oskillaatio (myötäpäivään, vastapäivään, myötäpäivään...) tapahtuu siis kohtisuorasti gravitaatioon nähden, ja gravitaation ainoa merkitys on jännittää kuitua painamalla massakappaletta. Kiertoheilurin palauttava vääntömomentti on suoraan verrannollinen poikkeutuskulmaan ja direktiomomenttiin D,
formula_1 .
Kuidun ominaisuuksilla on heilurissa keskeinen merkitys. Kuitu voidaan käsittää pitkänä, ohuena ja kiinteänä tankona. Siihen muodostuu massakappaleen painon vuoksi venymää ja massakappaletta kierrettäessä myös kiertoa. Hooken lain mukaan muodonmuutos on suoraan verrannollinen voimaan eli torsioheilurissa venyminen massakappaleen painoon. Kimmokerroin kuvaa kuormittavan voiman ja venymän suhdetta. Venyminen paitsi pidentää myös ohentaa kuitua. Poissonin luku kuvaa ohenemisen ja venymisen suhdetta. Painon poistamisen pitäisi palauttaa kuitu alkuperäisen muotoiseksi. Laki pätee kuitenkin vain täysin elastisille kappaleille, oikeille kappaleille on olemassa kimmoraja, jonka jälkeen kappale ei enää palaudu alkuperäiseen muotoon painon poistuttua. Kiertoon liittyvä aineelle ominainen liukukerroin formula_2 kuvaa puolestaan leikkausjännityksen ja poikkeutuskulman suhdetta. Lopulta direktiomomentti riippuu langan ominaisuuksista
formula_3 ,
jossa formula_2 liukukerroin, r kuidun säde ja l kuidun pituus. Erityisen huomioitavaa on kuidun säteen merkitys kiertoheilurin herkkyyteen.
Kiertoheilurin heilahdusaika on samanmuotoinen kuin harmonisen värähtelijän
formula_5 ,
jossa I on hitausmomentti.
Charles Augustin Coulomb hyödynsi kiertoheiluria muun muassa uraauurtavissa tutkimuksissaan sähkövarausten veto- ja repulsiovoimista 1700-luvun lopulla. Samoihin aikoihin Henry Cavendish puolestaan käytti kiertoheiluria tutkiessaan kappaleiden välisiä gravitaatiovoimia. Kyseinen kiertoheiluriin perustuva laite tunnetaan Cavendishin vaakana. Siinä kiertoheilurin massakappaleena on keskeltä kiinnitetty vaakasuora tanko, jonka päissä on tietyt massat m1. Tangon vieressä, irti tangosta on suuremmat ja paikoilleen kiinnitetyt massat m2. Massojen välinen gravitaatio saa tangon pyörähtämään ja kuidun kiertymään kulman formula_6. Kuituun syntyneestä momentista voidaan päätellä kappaleiden vuorovaikutus. Kuidun momentti on suoraan verrannollinen poikkeutuskulmaan formula_6, gravitaation tuottama momentti on kääntäen verrannollinen massojen välimatkan neliöön. Coulombin kiertovaa’an periaate oli hyvin lähellä Cavendishin vaakaa; siinä kiertymän tuottivat varatut massakappaleet.
Dan the Automator

Daniel M. Nakamura, tunnetaan paremmin nimellä "Dan the Automator Nakamura ダン中村" (s. 9. syyskuuta 1967), on yhdysvaltalais-japanilainen musiikintuottaja, joka perusti levy-yhtiö 75 Arkin.
Dan on perustanut myös yhtyeen nimeltä Crudo Mike Pattonin kanssa.
Pallacanestro Varese

Pallacanestro Varese on italialainen Varesea kotipaikkanaan pitävä koripalloseura. Sponsorointisyistä seura tunnetaan myös nimellä Openjobmetis Varese.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1945. Jo neljän vuoden päästä perustamisesta joukkue sijoittui hopealle. Ensimmäisen Italian mestaruuden joukkue voitti vuonna 1961 ja seuraavan mestaruuden vuonna 1964. Seuran Euroopan hallinta alkoi 1970-luvulla, kun Varese osallistui joka ikiseen FIBA Euroliigan finaaliin vuosina 1970-1979. Vuonna 1970 joukkue voitti harvinaisen triplamestaruuden, kun joukkue voitti Euroliigan, Italian liigan ja Italian Cupin. Lisäksi joukkue voitti samana vuonna Intercontinental Cupin. 
1980-luvulta alkoi seuran hiljaisempi kausi, ja vuonna 1992 joukkue jopa tippui Serie A2:een. Varese onnistui uusimaan Italian mestaruutensa vasta vuonna 1999, jolloin viimeisestä mestaruudesta oli kulunut 21 vuotta. Kaudella 2007–2008 joukkue putosi uudestaan LegaDuehen, mutta onnistui nousemaan heti yhden kauden jälkeen.
Aleksandrovskojen piiri

Aleksandrovskojen piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tomskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 29 900 neliökilometriä ja asukkaita on 10 000 henkeä (vuonna 2008).
Piirin halki virtaa Objoki, joka toimii tärkeimpänä liikenneväylänä. Sen rannalla sijaitsevat kaikki asutuskeskukset. Pinta-alasta 47 % on metsää ja loput etupäässä suota. Seudulla on huomattavat öljy-, kaasu- ja turvevarat.
Hallinnollinen keskus on Aleksandrovskojen kylä, josta on 941 kilometriä matkaa alueen pääkaupunkiin Tomskiin. Piiriin kuuluu 6 maalaiskuntaa: Aleksandrovskoje, Lukaškin Jar, Nazino, Novonikolskoje, Oktjabrski ja Severnyi. Alueella sijaitseva Streževoin kaupunki muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan.
Asukkaista 80 % on venäläisiä, 9 % saksalaisia ja 4,8 % hanteja ja selkuppeja.
Seudun kanta-asukkaita ovat selkupit. Hantit ja venäläiset kasakat saapuivat alueelle 1500-luvun lopulla. Ortodoksisia seurakuntia alettiin perustaa paikallista väestöä varten 1700-luvulla. Vakituista venäläisasutusta syntyi vasta 1800-luvulla. Aleksandrovskojen kylän nimenä oli vuoteen 1924 saakka Nižne-Lumpokolskoje. Suomalainen kielitieteilijä M. A. Castrén kuvasi sitä vuonna 1845 seuraavaan tapaan: ”Nižni-Lumpokolsk on surkea pieni kyläpahanen, joka koostuu puoliksi hajonneesta kirkosta, kolmesta hatarasta venäläispirtistä ja kolmesta venäläistyyliin rakennetusta ostjakkijurtasta.” 1900-luvun vaihteessa väestöstä puolet oli venäläisiä ja puolet hanteja. Tärkeimmät elinkeinot olivat metsästys ja kalastus.
1930-luvun alussa seudulle siirrettiin maatalouden kollektivisoinnin yhteydessä karkotettuja talonpoikia. Toukokuussa 1933 Nazinon kylän lähellä sijaitsevalle saarelle jätettiin yli 6 000 Euroopan-puoleisista suurkaupungeista karkotettua, joista suurin osa menehtyi. Toisen maailmansodan aikana alueelle siirrettiin saksalaisia, puolalaisia ja virolaisia. 1960-luvulla alkoi öljyvarojen hyödyntäminen, jonka yhteydessä rakennettiin Streževoin kaupunki. Vuonna 1969 valmistui Aleksandrovskojen ja Nižnevartovskin välinen öljyjohto ja vuonna 1972 Tomskiin ja Anžero-Sudženskiin johtava öljyputki.
Tärkeimmät tuotannonalat ovat öljy-, metsä- ja elintarviketeollisuus. Perinteinen elinkeino on kalastus.
Red Rum

Red Rum oli yksi maailman kuuluisimmista ja menestyneimmistä laukkahevosista.
Saavutuksia.
Red Rum nousi Isossa-Britanniassa suureen suosioon, kun se voitti Grand Nationalin vuosina 1973 ja 1974. 1975 ja 1976 Red Rum tuli kisassa kakkoseksi ja voitti jälleen vuonna 1977.
Red Rum kuoli 30 vuoden iässä 18. lokakuuta 1995.
Guardians 4

Guardians 4 on vuonna 2009 perustettu j-pop-ryhmä, johon kuuluvat Aika Mitsui, Risako Sugaya, Yurina Kumai ja Saki Nakajima.
Singlet.
Järjestyksessä vanhimmasta uusimpaan:
Streževoi

Streževoi () on kaupunki Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin rannalla 931 kilometriä Tomskista luoteeseen. Streževoi muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan, joka ei kuulu sitä ympäröivän Aleksandrovskojen piirin yhteyteen. Asukkaita on 44 500 henkeä (vuonna 2008).
Streževajan kalastajakylän perustivat 1930-luvun alussa seudulle karkotetut ”erityissiirtolaiset”. Vuonna 1966 sen lähelle alettiin rakentaa öljynporaajien taajamaa, josta vuonna 1978 tuli kaupunki. Nykyään se on huomattavan öljy- ja kaasuntuotantoalueen keskus. Kaupungissa on öljynjalostamo, lentokenttä ja laivalaituri. Sieltä on maantieyhteys Nižnevartovskiin.
Risako Sugaya

Risako Sugaya (, s. 4. huhtikuuta 1994) on japanilainen poplaulaja ja idoli. 
Sugaya esiintyi Hello! Projectiin kuuluneessa Berryz kōbō -yhtyeessä, joka perustettiin vuonna 2004. Vaikka hän oli yhtyeen nuorin jäsen, hänelle annettiin laulutaitonsa ansiosta paljon tärkeitä lauluosuuksia.
Grimsby Town FC

Grimsby Town FC on vuonna 1878 perustettu englantilainen jalkapalloseura. Sen kotipaikka on Yorkshiren ja Humberin hallintoalueella Grimsbyssä sijaitseva Cleethorpes. Grimsby Town FC pelaa kaudella 2025–2026 Englannin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosliigassa. Vuodet 2010–2016 se pelasi viidennellä sarjatasolla Konferenssissa.
Grimsby Town nousi kauden 1900–1901 päätteeksi Englannin 1. divisioonaan. Se putosi takaisin 2. divisioonaan kaksi vuotta myöhemmin. Tällöin Grimsby jäi 1. divisioonan toiseksi viimeiseksi 25 pisteellä ja jätti taakseen vain Bolton Wanderersin, joka keräsi 19 pistettä. Parhaimmillaan Grimsby pelasi 1930- ja 1940-luvulla pääsarjatasolla 1. divisioonassa. Seuran paras sijoitus oli viides kaudella 1934–1935. Grimsby Town on päässyt myös FA Cupin välieriin 1936 ja 1939.
Verhneketjen piiri

Verhneketjen piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tomskin alueen koillisosassa Venäjällä. Vuonna 1939 perustetun piirin pinta-ala on 43 300 neliökilometriä ja asukkaita on 18 200 henkeä (vuonna 2009).
Piiri käsittää Ketjoen yläjuoksun sivujokineen. Pinta-alasta 57,7 % on metsää ja 39,2 % suota. Suuret turvevarannot ovat toistaiseksi kokonaan hyödyntämättä ja öljyvaroja vasta tutkitaan.
Hallinnollinen keskus on Belyi Jarin kaupunkimainen taajama. Sen lisäksi piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Jagodnoje, Kaitaga, Kljukvinka, Makzyrskoje (keskuspaikka Lisitsa), Orlovskoje (keskuspaikka Tsentralnyi), Palotška, Saiga ja Stepanovka.
Belyi Jarista on rautatieyhteys Tomskiin. Matkaa piirikeskuksesta alueen pääkaupunkiin on 295 kilometriä.
Alueen kantaväestöä ovat selkupit ja evenkit. Ketjoen kautta on kulkenut vanha Euroopan ja Aasian välinen kauppareitti. Vuoden 1597 tienoilla venäläiset rakensivat Ketin linnakkeen, ja myöhemmin seudulle alkoi muuttaa vanhauskoisia. Perinteisiä elinkeinoja olivat metsästys ja kalastus. 1800-luvun lopussa Ob yhdistettiin Jeniseihin Ketjoen kautta kulkeneella kanavalla, jonka käytöstä luovuttiin 1900-luvun alussa. Alueen metsävaroja alettiin hyödyntää vuonna 1927. Vuonna 1971 valmistui Belyi Jarin ja Asinon metsäteollisuuskeskuksen välinen rautatie.
Seudun talous perustuu metsänhankintaan ja sahateollisuuteen.
Urhea pikku leivänpaahdin

Urhea pikku leivänpaahdin ("The Brave Little Toaster") on vuonna 1987 julkaistu koko perheen elokuva. Elokuva pohjautuu Thomas M. Dischin samannimiseen pienoisromaaniin. Elokuva on saanut myös Parents' Choice -palkinnon. 
Juoni.
Elokuva alkaa vanhasta ja autiosta mökistä, jossain kaukaisella mäellä metsän keskeltä. Mökki ei ole täysin autio, sillä sisälle on jätetty huonekaluja. Aamu alkaa hiljaisesti radion soidessa. Uneliaat pikku sähkölaitteet leivänpaahdin, radio, imuri, lamppu ja sähköhuopa heräilevät. Hetkessä kaikki havahtuvat auton ääneen jossain kaukana. Leivänpaahdin autetaan ylös ullakolle, josta hän näkee pitkälle aivan tielle asti. "Se tulee tänne" Leivänpaahdin riemuitsee tullessaan alas ullakolta. Kaikki ovat innoissaan isännän saapumisen johdosta ja yrittävät kukin mennä paikoilleen elottomiksi. Auto käy pihassa ja kaikki kuulevat auton taas jatkavan matkaa, jolloin kaikki kiipeävät ikkunalle ja huomaavat pihassa uuden kyltin, jossa lukee "Myytävänä". Suruissaan kaikki nyyhkivät, ettei se ollutkaan isäntä.
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Listassa näkyy vain osa hahmoista.
Contradictions Collapse

Contradictions Collapse on ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin vuonna 1991 julkaistu debyyttialbumi. Levyn alkuperäinen nimi oli "(All This Because of) Greed". 
Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1998 "Contradictions Collapse &amp; None" -nimellä "None" -EP:n kanssa, lukuun ottamatta EP:n viimeistä kappaletta. Albumi julkaistiin vielä toistamiseen Nuclear Blastin "Reloaded" - julkaisuna vuonna 2008, tosin ollen sisällöltään sama kuin vuoden 1998 julkaisu.
Kappaleet.
Japanin bonuskappaleet
Brig o’ Doon

Brig o' Doon on myöhäiskeskiaikainen silta, joka tunnetaan siitä, että se on tapahtumapaikkana Robert Burnsin legendaarisen kuuluisan Tam o' Shanter runon viimeisen säkeistön osalta. Tam on hevosen selässä, ja häntä jahtaa Nannie-noita. Hän onnistuu juuri ja juuri pakenemaan häneltä kulkemalla sillan yli, jonka alla juoksee virta. Noita ei onnistu kuin repimään hevoselta hännän irti.
Silta sijaitsee lähellä Allowaytä Etelä-Ayrshiressä ja kulkee Doon-joen yli. Silta rakennettiin uudelleen 1700-luvulla. Sen lähellä on Burnsille pystytetty muistomerkki.
On spekuloitu myös, että silta olisi saattanut toimia inspiraationa Lumottu laakso elokuvan englanninkieliselle nimelle Brigadoon.
Silta näkyy myös vuoden 2007 viiden punnan skottilaisissa seteleissä.
Sphere

Sphere on Las Vegasissa sijaitseva rakennus, jonka ulko- ja sisäpinta on pinnoitettu LED-näytöillä. Spheren väitetään olevan maailman suurin pallomainen rakennelma. 
Sphere on konsertti- ja tapahtumapaikka. Sitä hallinnoiva yritys hankkii tuloja myös myymällä mainostilaa rakennuksen ulkoseinistä. Lisäksi yritys tuottaa omaa sisältöä, kuten Darren Aronofskyn elokuvan "Postcard From Earth", jota ei voi nähdä missään muualla.
Rakennus on 112 metriä korkea. Sen ulkoseinässä on 1,2 miljoonaa pientä LED-valoa. Niistä muodostuvan pinta-alaltaan 54 000 m² kokoisen näytön väitetään olevan maailman suurin.
Sisätiloissa on 17 600-paikkainen, kuplan muotoinen auditorio, jossa yleisöä ympäröi 14 864 neliömetrin laajuinen LED-seinämä ja 167 000 kaiutinta. Salissa on myös tekniikkaa tuoksu-, lämpö-, tuuli- ja tärinäefektien muodostamiseen. Laitos tarvitsee vuodessa 95 779 megawattituntia sähköä.
Spheren rakennustyöt alkoivat 2018, jolloin sen hinnaksi arvioitiin 1,2 miljardia dollaria. Rakennus maksoi lopulta 2,3 miljardia dollaria ja se valmistui kaksi vuotta myöhässä aikataulusta. Ulkoseinän näyttö käynnistettiin heinäkuussa 2023. Spheren ensimmäinen esiintyjä oil U2, joka soitti Spheressä 25 keikkaa syyskuusta 2023 lähtien.
Spheren rakennutti James Dolan, joka on HBO:n perustajan Charles Dolanin poika. Dolanien suku omistaa New Yorkin keskeiset rakennukset Madison Square Gardenin ja Radio City Music Hallin sekä urheilujoukkueet New York Knicks ja New York Rangers.
Rakennuksen suunnitteli stadioneihin erikoistunut arkkitehtitoimisto Populous.
Robert La Caze

Robert La Caze (26. helmikuuta 1917 Pariisi – 1. heinäkuuta 2015 Le Cannet) oli ranskalainen F1-kuljettaja, mutta hän ajoi marokkolaisella lisenssillä. 
La Caze ajoi uransa aikana enimmäkseen Pohjois-Afrikan ralleja, joissa hän tutustui Ken Tyrrelliin. Hän osallistui Tyrrellin tarjouksesta F2-luokan autolla yhteen F1-osakilpailuun, Marokon GP:hen vuonna 1958. Hän oli kilpailussa 14. eikä saavuttanut pisteitä. Myöhemmin La Caze perusti korjaamon Marrakechiin ja oli hiihtolajeissa kansallisen tason mestari. Hän kuoli Le Cannet´ssa vuonna 2015.
Aalto-yliopistokiinteistöt

Aalto-yliopistokiinteistöt Oy (aputoiminimi "Aalto University Campus &amp; Real Estate eli ACRE") on yksi kolmesta vuonna 2009 perustetusta osakeyhtiöstä, joihin siirrettiin Senaatti-kiinteistöjen koko yliopistokiinteistöjen toimiala.
Yhtiön kotipaikka on Espoo. Yhtiö on kokonaan Aalto-korkeakoulusäätiön (yliopiston toimintaa toteuttava säätiö) omistama osakeyhtiö.
Historia.
26. marraskuuta 2009 tehdyllä valtioneuvoston päätöksellä Senaatti-kiinteistöiltä siirrettiin kolmelle osakeyhtiölle valtion kiinteistövarallisuutta yhteensä noin 1,78 miljardin euron arvosta. Tästä Aalto-yliopistokiinteistöt Oy:n osuus oli noin 278 miljoonaa euroa. Noin 46 % omaisuudesta siirtyi kaupalla, jonka yhtiö rahoitti lainalla ja 54 % omaisuudesta siirtyi apporttina vastineena suunnatusta osakeannista. Siirtyvä omaisuus muodosti merkittävän osan Senaatti-kiinteistöjen taseesta, jonka loppusumma oli vuoden 2007 vahvistetun taseen mukaan noin 5,6 miljardia euroa.
Yhtiöön 15. joulukuuta 2009 tehdyllä kaupalla ja apporttina siirtyneillä yliopistokampustonteilla on käyttämätöntä yleis- tai asemakaavatasoista rakennusoikeutta, jota Aalto-yliopistokiinteistöt Oy voi tulevaisuudessa hyödyntää. TKK:n ja HSE:n vuokrasopimukset siirtyivät Senaatti-kiinteistöiltä yhtiölle sellaisenaan. Aalto-yliopiston taideteollinen korkeakoulu toimi aiemmin yksityisissä vuokratiloissa Helsingin Arabianrannassa, kunnes muutti Espoon Otaniemeen Väre-rakennukseen 2018. Samoin vuotta myöhemmin, 2019, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu muutti Töölöstä Otaniemeen. 
Yhtiöllä on myös muita vuokralaisia (vuonna 2024 noin 140 vuokralaista), mutta suurin osa tiloista on vuokrattu Aalto-korkeakoulusäätiölle.
Vuonna 2015 Aalto-yliopisto osti Senaatti-kiinteistöjen osuuden itselleen, jolloin sen omistusosuus nousi 100 prosenttiin.
Kiinteistöt.
Aalto-yliopistokiinteistöt Oy:n hallinnointivastuulla on 22 keskenäistä kiinteistöyhtiötä sekä useampia yhteisomisteisia yhtiöitä Otaniemessä, Töölössä sekä Kirkkonummen Metsähovissa. Kaikki kiinteistöt löytyvät ACREn kotisivuilta.
Dana Hussein Abdul-Razzaq

Dana Hussein Abdul-Razzaq (kirjoitettu myös muodossa Dana Abdulrazak, s. 3. tammikuuta 1986) on irakilainen pikajuoksija. Hän oli kiekonheittäjä Haider Jabreenin ohella ainoa Irakia edustanut urheilija Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Abdul-Razzaqin lajina kisoissa oli naisten 100 metrin juoksu. T-paidassa ja pyöräilyshortseissa juossut Abdul-Razzaq teki alkuerissä ennätyksensä 12,36, jolla sijoittui erässään kuudenneksi ja kaikkiaan sijalle 59.
Time-lehti valitsi ennen Pekingin kisoja Abdul-Razzaqin listalleen "100 olympiaurheilijaa, joita seurata". Sotaa käyneessä Bagdadissa harjoitellut Abdul-Razzaq on šiiamuslimi ja hänen valmentajansa Yousif Abdul-Rahman on sunnimuslimi.
Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui alkuerissä ajalla 12,38. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui karsintaerässään toiseksi ajalla 11,91, mutta jäi alkueränsä viimeiseksi tuulituloksella 11,81. Istanbulin MM-hallikisoissa 2012 hän karsiutui 60 metrin alkuerissä ajalla 7,78 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 24,57.
Pan-Arabian kisoissa Abdul-Razzaq on saavuttanut hopeaa 100 metrillä Kairossa 2007. Dohassa 2011 hän voitti 100 metriä Irakin ennätysajalla 11,88, sai hopeaa 200 metrillä ja pronssia 400 metrillä. Arabian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän sai Damaskoksessa 2009 pronssia 100 metrillä ja kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Al-Ainissa 2011 hän voitti 400 metriä, oli toinen 100 metrillä ja kolmas 200 metrillä. Dohassa 2013 hän voitti Arabian-mestaruuden 200 metrillä. Länsi-Aasian kisoissa Dohassa 2005 hän sai pronssia 100 metrillä. Länsi-Aasian yleisurheilumestaruuskilpailuissa hän on saanut Aleppossa 2010 pronssia 100 ja 200 metrillä sekä kultaa molemmissa viesteissä. Dubaissa 2012 hän voitti 100 metriä ja oli toinen 200 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde: Tilastopaja
Totuusehto

Totuusehdolla tarkoitetaan semantiikassa lauseen totuuden välttämättömiä ja riittäviä ehtoja. Totuusehdot pätevät siis silloin ja vain silloin kun lause on tosi. Esimerkiksi lause ”Helsingissä sataa vettä” on totta jos ja vain jos Helsingissä sataa vettä.
Muodollisemmin esitettynä voimme ajatella totuusehtoja jonain, joka tekee lauseen todeksi semanttisen totuusteorian mukaisesti. Näin ajateltuina totuusehdot ovat teoreettisia entiteettejä. Oletetaan esimerkiksi, että tietyssä totuusteoriassa sana ”Halonen” viittaa Tarja Haloseen ja ilmaisu ”on elossa” liittyy tällä hetkellä elävien olentojen joukkoon. Tällöin eräs tapa esittää lauseen ”Halonen on elossa” totuusehdot on järjestetty pari &lt;Halonen, {x: x on elossa}&gt;. Sanomme, että ”Halonen on elossa” on totta jos ja vain jos sanan ”Halonen” viittauksen kohde kuuluu joukkoon, joka liittyy ilmaisuun ”on elossa”, eli jos ja vain jos Tarja Halonen on elossa.
Lauseen totuusehtojen katsotaan yleisesti olevan eri asia kuin lauseen merkitys. Niiden välillä voidaan kyllä nähdä yhteys: esimerkiksi Ludwig Wittgenstein katsoi, että lauseen merkitys ymmärretään, kun tiedämme sen totuusehdot. Kuitenkin on monia lauseita, jotka ymmärretään, vaikka niiden totuusehdot ovat epävarmat. Eräs suosittu argumentti tämän näkemyksen puolesta on se, että jotkut lauseet ovat välttämättä tosia — eli ne ovat tosia riippumatta siitä, mitkä asiaintilat vallitsevat. Kaikilla tällaisilla lauseilla on samat totuusehdot, mutta niillä ei välttämättä ole sama merkitys. Vastaavasti joukot {x: x on elossa} ja {x: x on elossa ja x ei ole kivi} ovat identtiset — niihin kuuluu tasan samat jäsenet — mutta tästä huolimatta lauseilla ”Halonen on elossa” ja ”Halonen on elossa eikä ole kivi” on oletettavasti eri merkitys.
Asino

Asino () on kaupunki ja Asinon piirin hallintokeskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Tšulymin varrella 109 kilometriä Tomskista koilliseen. Taigan asemalta lähtevä sivurata yhdistää sen Siperian rataan.
Väestönlaskennan 2010 mukaan Asinon kaupungissa asui 25 618 ja koko piirissä 36 459 henkeä.
Vuonna 1895 syntyneen siirtolaistaajaman nimenä oli aluksi "Ksenijevski" Nikolai II:n sisaren Ksenijan mukaan. Vuonna 1933 taajama sai nimen Asino ja vuonna 1952 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Franck Lagorce

Franck Lagorce (s. 1. syyskuuta 1968) on entinen ranskalainen F1-kuljettaja. 
Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1994. Hän oli 11. Australian GP:ssä eikä saavuttanut pisteitä.
Lagorce kilpaili Ranskan Formula Ford -sarjassa vuosina 1987–1989 ennen siirtymistään Formula Renault -sarjaan vuonna 1990. Hän voitti Ranskan F3-sarjan mestaruuden vuonna 1992. Lagorce kilpaili F3000-sarjassa kahden vuoden ajan voittaen neljä kilpailua. Hän toimi kaudella 1994 Ligierin testikuljettajana saaden ajopaikan kahteen viimeiseen kilpailuun, kun Johnny Herbert siirtyi Benettonille JJ Lehdon tilalle Lehdon siirtyessä Sauberille. Lagorce toimi Fortin testikuljettajana kaudella 1996. Hän ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoja ollen luokkansa toinen vuoden 1996 kilpailussa.
Lagorce voitti Renault Spider Trophyn vuonna 1996. Hän on ajanut 2000-luvulla enimmäkseen GT- ja urheiluautoluokissa.
Helsingin Yliopistokiinteistöt

Helsingin Yliopistokiinteistöt Oy () on yksi kolmesta vuonna 2009 perustetusta kiinteistösijoitusalan osakeyhtiöstä, joihin siirrettiin valtionyhtiö Senaatti-kiinteistöjen koko yliopistokiinteistöjen toimiala. 
Helsingin Yliopistokiinteistöt Oy:n kotipaikka on Helsinki. Yhtiö on nykyisin kokonaan Helsingin yliopiston omistama, ja sen kiinteistöomaisuus koostuu pääosassa yliopiston käytössä olevista toimitiloista. Yhtiön toimitusjohtajana toimi vuonna 2021 Jaana Ihalainen.
Historia.
Alun perin kiinteistöyhtiön osakkaina olivat kaikki pääkaupunkiseudun julkisoikeudelliset yliopistot Aalto-yliopistoa lukuun ottamatta, eli Helsingin yliopisto, Svenska handelshögskolan ja Taideyliopisto sekä lisäksi Senaatti-kiinteistöt yhden kolmasosan omistusosuudella. Ratkaisulla haluttiin turvata yliopistolain muutoksen myötä valtiontaloudesta irtautuneiden yliopistojen vakavaraisuus.
Senaatti-kiinteistöjen omistusosuus yliopistokiinteistöyhtiöissä ja sen aiheuttamat korkeat vuokrat herättivät keskustelua keväällä 2014. Myös eduskunnan tarkastusvaliokunta piti yliopistoilta saatujen vuokratulojen tulouttamista valtiolle ongelmallisena. 
Valtio luopui omistusosuudestaan vuonna 2015, kun Helsingin Yliopistokiinteistöt Oy osti omat osakkeensa Senaatti-kiinteistöiltä markkinahinnalla. Saman vuoden lopulla Helsingin Yliopistokiinteistöt osti omat osakkeensa Svenska handelshögskolanilta ja Taideyliopistolta, jolloin Helsingin yliopisto jäi yhtiön ainoaksi osakkaaksi. Järjestelyn jälkeen Helsingin yliopisto omistaa käytännössä kaikki toimitilansa Helsingin Yliopistokiinteistöt Oy:n tai Helsingin yliopiston rahastot -konsernin kautta.
Esteban Vigo

Esteban Vigo (s. 17. tammikuuta 1955) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on toiminut Almerían päävalmentajana huhtikuusta 2012 lähtien.
Ura.
Vigo pelasi aktiiviurallaan piskuisten espanjalaisseurojen lisäksi CD Málagassa ja FC Barcelonassa. Barcassa Vigo pelasi 10 vuoden aikana 166 liigaottelua ja oli voittamassa katalonialaisseuralle Espanjan mestaruuden lisäksi kolmea cup-mestaruutta sekä Cup-voittajien Cupia. Vigo päätti aktiiviuransa 1991 Málagassa.
Valmennustehtäviin Vigo siirtyi vuonna 1995 kun piskuinen UD Almería palkkasi hänet päävalmentajakseen. Pesti seurassa jäi lyhyeksi ja vaatimattomaksi, sillä Alméria sijoittui kaudella 1995–1996 Segunda Divisiónissa vasta sijalle 16.
Vigo oli vuosia sivussa jalkapallotehtävistä, kunnes hän vuonna 2002 liittyi FC Barcelonan organisaatioon seuran C-joukkueen valmentajaksi. Vuoden jälkeen hän jätti Barcan ja siirtyi Segundassa pelanneen Xerezin päävalmentajaksi. Kiertolaiselämä jatkui ja kaudella 2004–2005 Vigo luotsasi Córdobaa. 
Kaudella 2005–2006 Vigo haki kokemuksia ulkomailta toimien romanialaisen Dinamo Bukarestin apulaisvalmentajana. Hän palasi 2007 Espanjaan UE Lleidan luotsiksi. 2008 hän siirtyi toistamiseen Xerezin päävalmentajaksi. Ensimmäinen kausi uudella yrittämällä toi heti loistavan tuloksen, sillä Xerez nousi kauden päätteeksi pääsarjatasolle ensi kertaa seuran historiassa. Kauden kruunuksi Xerez vei myös Segundan mestaruuden ennen Real Zaragozaa ja CD Tenerifeä. Kauden jälkeen hän siirtyi yllättäen Hérculesin perämiseen. Yhteistyö oli menestyksekästä ja seura nousi kolmantena joukkueena pääsarjaan kauden 2009/10 jälkeen.
20. maaliskuuta 2011 hänet erotettiin Hérculesin päävalmentajan paikalta jo pitkään jatkuneiden joukkueen heikkojen esitysten takia.
Biman Bangladesh Airlines

Biman Bangladesh Airlines (bengaliksi বিমান বাংলাদেশ এয়ারলাইনস) on Bangladeshin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1972. Lentoyhtiön solmukohtana toimii Bangladeshin pääkaupungissa sijaitseva Shahjalalin kansainvälinen lentoasema.
Biman Bangladesh Airlines lentää 22 kohteeseen 12 koneella. Yhtiö on tilannut 14 konetta ja sillä on optio kymmeneen koneeseen. Lentoyhtiön kanta-asiakasohjelma on nimeltään Frequent Flyer Programme.
Laivasto.
Biman Bangladesh Airlinesilla on 16 konetta laivastossa.
Antics

Antics on indie rock-yhtye Interpolin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 28. syyskuuta 2004.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 36.
Välttämätön ja riittävä ehto

Välttämättömät ja riittävät ehdot viittaavat logiikassa väittämien välisiin implikatiivisiin suhteisiin. Väite "p" on väitteen "q" välttämätön ehto, jos "q" ei voi olla tosi, ilman että "p" on tosi. Väite "p" on väitteen "q" riittävä ehto, jos "p":n totuus takaa sen, että myös "q" on tosi.
Se, että "p" on "q":n välttämätön ja riittävä ehto ilmaistaan yleensä konjunktiolla ”jos ja vain jos” tai sen lyhenteellä ”joss”, eli "q" joss "p".
Välttämätön ehto.
Väittämän "välttämättömän ehdon" () tulee täyttyä, jotta väittämä olisi tosi. Muodollisesti esitettynä, väittämä "p" on väittämän "q" välttämätön ehto jos "q" implikoi "p":n, eli jos ja vain jos väite ”jos "q" niin "p"” on tosi. Toisin sanoen lauseessa
formula_1
"p" on välttämätön ehto "q":lle.
Esimerkiksi kyky hengittää on välttämätöntä ihmisen elämälle. Vastaavasti lukua 2 suuremmille kokonaisluvuille pätee, että parittomuus on välttämätön ehto sille, että luku on alkuluku, koska 2 on ainoa kokonaisluku, joka on sekä parillinen että alkuluku.
Riittävä ehto.
Väittämän "riittävä ehto" on ehto, joka täyttyessään takaa sen, että väittämä on tosi. Muodollisesti esitettynä väittämä "p" on väittämän "q" riittävä ehto jos "p" implikoi "q":n, eli jos ja vain jos väite ”jos "p" niin "q"” on tosi. Toisin sanoen lauseessa
formula_2
"p" on riittävä ehto "q":lle.
Esimerkiksi hyppääminen on riittävä ehto maasta irtautumiselle, koska hyppäämiseen kuuluu oleellisena maasta irtautuminen. Vastaavasti riittävä ehto luvun parillisuudelle on, että jakamalla se luvulla 2 saadaan tulokseksi kokonaisluku.
Ehtojen väliset suhteet.
Ehto voi olla joko välttämätön tai riittävä ilman, että se olisi samalla toista. Esimerkiksi:
Ehto voi olla sekä välttämätön että riittävä. Esimerkiksi:
Leppävaaran Sisu

Leppävaaran Sisu ry (LeSi) on vuonna 1923 perustettu espoolainen urheiluseura, jonka lajeja ovat yleisurheilu, ryhmäliikunta, suunnistus, hiihto, kuntolentopallo ja shakki. Seura järjestää yhdessä Espoon Akilleksen kanssa Espoorastit-kuntosuunnistusta sekä yhdessä Viipurin Urheilijoiden kanssa vuosittain Länsiväyläjuoksun.
Suunnistaja Marita Ruoho, aitajuoksija Jarmo Ikävalko, korkeushyppääjä Veli-Pekka Kokkonen ja keihäänheittäjä Seppo Hovinen ovat edustaneet seuraa.
Tuomas Sallinen

Tuomas Sallinen (s. 1958) on suomalainen elokuvaohjaaja ja muusikko. Hän opiskeli ensin ammattimuusikoksi Sibelius-Akatemiassa pääaineenaan sello. Hän on toiminut ammattimuusikkona vuosina 1978–1983 soittaen muun muassa Helsingin, Kuopion ja Kotkan kaupunginorkestereissa.
Sallisen ehkä tunnetuin työ on hänen ainoa valkokangaselokuvansa "Routasydän" (1993), joka on tulevaisuuteen sijoittuva tarina EU-Suomesta. Televisiolle hän on ohjannut muun muassa sarjat "Walker" (1989) ja "Mikset sä soita?" (1994). Sallinen on ohjannut lukuisia dokumenttielokuvia (osan Ranskassa) ja televisiodraamaa sekä toiminut myös tuottajana. Tuottajana hänen ohjelmistonsa on laaja aina tositelevisiosarjoista kansainvälisiin yhteistuotantoihin. Tositelevisiosarjoista hän on tuottanut muun muassa "Suurta Seikkailua" ja "Unelmakämppää". 
Sallinen valittiin 1990-luvun alussa niin sanottuun "sparrausrinkiin", jonka rahoittamana hän ohjasi elokuvan "Kuvia kuolemasta". Sallisen menestynein ohjaustyö on fiktio "Yön lapsi" (1991), jota on myyty yli kahteenkymmeneen maahan.
Sallinen on säveltäjä Aulis Sallisen poika. Hän on tehnyt isästään elokuvan "Kohtaamisia isäni Aulis Sallisen kanssa" (2006).
Titus (apostoli)

Titus (vuoden 1933 raamatunsuomennoksessa Tiitus) oli apostoli ja Paavalin opetuslapsi. 
Maininnat Raamatussa.
Titus mainitaan useita kertoja Paavalin kirjeissä, mutta ei Apostolien teoissa. Paavali kirjoitti hänelle yhden kirjeistään, joka on nykyisin osa Raamattua. Sen alussa Paavali nimittää Titusta ”hengelliseksi pojakseen” (vanhan suomennoksen mukaan ”oikeaksi pojakseen yhteisen uskon perusteella”), minkä on tulkittu tarkoittavan, että Titus oli juuri Paavalin vaikutuksesta kääntynyt kristinuskoon.
Titus oli kreikkalainen. Paavali otti hänet sekä Barnabaan mukaansa osallistuessan Jerusalemissa vuonna 48 pidettyyn apostolien kokoukseen. Paavali lähetti myöhemmin Tituksen myös sovittelijaksi itsensä ja Korintin seurakunnan välille. Tämän jälkeen Paavali yritti tavata hänet Trooaassa, mutta onnistui kohtaamaan hänet vasta myöhemmin Makedoniassa.
Titus apokryfikirjoissa.
Tituksen nimellä kulkee apokryfinen "Tituksen kirje", jossa ylistetään naimattomuutta. Se tunnetaan kuitenkin vain 700-luvulla tehdystä latinankielisenä käsikirjoituksena..
Tituksesta on kirjoitettu myös "Tituksen teot" -niminen apokryfinen kirja. Siinä kirjoittajaksi ilmoitetaan Zeenan, joka mainitaan myös Paavalin kirjeessä Titukselle ja jonka Titus Paavalin kehotuksesta varusti matkalle yhdessä Apolloksen kanssa. Kirjan vanhimmat tunnetut käsikirjoitukset ovat 400-luvulta.
Titus Kreetassa ja pyhäinjäännökset.
Titus saapui yhdessä Paavalin kanssa Välimeressä sijaitsevan Kreetan saaren etelärannikolle vuonna 59 jaa. He toivat saarelle kristinuskon. Raamatun mukaan Titus jäi tällöin Kreetaan ja Tituksesta tuli saaren ensimmäinen piispa. Tituksella oli vaikeuksia käännyttää pakanallisia kreetalaisia, ja lopulta hän kuolikin marttyyrina. Perimätiedon mukaan hän kuoli 93-vuotiaana elettyään koko ikänsä naimattomana. Hänet haudattiin Ágios Títoksen kirkkoon Iraklioniin. Vähitellen kristinusko kuitenkin pääsi vallalle saarella ja kehittyi edelleen ortodoksisuudeksi.
Nykyiset tutkijat ovat kuitenkin kyseen­alaistaneet pastoraali­kirjeiden aitouden, minkä vuoksi ei myöskään pidetä varmana, onko Titus todella toiminut Kreetassa.
Osmanien saatua koko Kreeta haltuunsa vuonna 1669, poistuivat saarella ennen heitä hallinneet venetsialaiset saarelta mukanaan Tituksen pääkallo. Pääkallo palautettiin Venetsiasta takaisin Kreetalle vasta vuonna 1966. Nykyisin pääkallo on Ágios Títoksen kirkossa Iraklionissa, ja se on yksi kirkon arvokkaimmista pyhäinjäännöksistä.
Myöhemmin Tituksesta tehtiin Kreetan suojeluspyhimys. Kreetalla järjestetään vuosittain 25. elokuuta juhla Tituksen kunniaksi.
Muistopäivä.
Ortodoksisessa kirkossa Tituksen muistopäivä on 25. elokuuta, kun taas katolisessa kirkossa Tituksen ja Timoteuksen yhteinen muistopäivä on 26. tammikuuta.
Mutsun provinssi

Mutsun provinssi () on entinen Japanin provinssi, joka sijaitsi Honshūn pohjoisosassa. Se koostui nykyisistä Fukushiman, Miyagin, Iwaten ja Aomorin prefektuureista sekä Akitan prefektuuriin kuuluvista Kazunon ja Kosakan kunnista. Joskus siitä käytettiin myös nimeä Ōshū, vaikka virallisesti nimitys tarkoittaa Mutsun ja Dewan yhdistettyjä provinsseja.
Mutsu oli yksi viimeisistä provinsseista, jotka Japani valtasi alkuperäisiltä ainuilta. Provinssin muinainen pääkaupunki sijaitsi nykyisen Miyagin prefektuurin alueella. Vuonna 709 Mutsu ja naapuriprovinssi Echigo kapinoivat, mutta hallinto lähetti joukkoja tukahduttamaan kapinan. Vuonna 712 Mutsu erotettiin Dewasta ja siitä tehtiin oma provinssinsa.
Meiji-kauden aikana Mutsu hajotettiin neljään uuteen provinssiin: Rikuchū, Rikuzen, Iwaki, and Iwashiro.
Samu Kaaresvirta

Samu Kaaresvirta (s. 2. maaliskuuta 1981) on suomalainen koripalloilija. 16 kautta Suomen pääsarjassa pelannut ja vuonna 2004 Suomen mestaruuden voittanut Kaaresvirta edustaa I-divisioona B:ssä pelaavaa kasvattajaseuraansa, kaarinalaista Ura Basketia. Hänet on tunnettu muun muassa tarkkana kolmen pisteen heittojen heittäjänä.
Ura.
Kaaresvirta on Kaarinan Uran kasvatti. Hän siirtyi Piilosetista Salon Vilppaaseen kaudeksi 2001–2002 ja pelasi joukkueessa kahden kauden ajan. Kaaresvirta siirtyi Kouvoihin vuonna 2003 ja voitti seuran kanssa heti ensimmäisellä kaudella SM-kultaa. Kuuden kauden jälkeen Kouvoissa Kaaresvirta siirtyi takaisin Saloon yhden vuoden sopimuksella. Kaaresvirran johdattamana Vilpas onnistui säilyttämään sarjapaikan ja sopimusta jatkettiin. Toukokuussa 2014 Kaaresvirta teki Vilppaan kanssa jatkosopimuksen.
Tammikuussa 2014 Kaaresvirta pelasi 500. runkosarjaottelunsa pääsarjatasolla. Kaaresvirta päätti pääsarjauransa kauden 2014–2015 jälkeen ja teki seuraavaksi kaudeksi pelaajasopimuksen I-divisioona B:ssä pelanneen kaarinalaisen Ura Basketin kanssa.
Krasnoselkupin piiri

Krasnoselkupin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Jamalin Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä.
Piiri sijaitsee Jamalin Nenetsian kaakkoisosassa. Sen läpi virtaa Tazjoki. Piirin kaakkoisosassa Tazin yläjuoksulla sijaitsee Ylä-Tazin luonnonpuisto, jonka laajuus on 6 313 neliökilometriä.
Väestö.
Vuonna 1944 perustetun piirin pinta-ala on 106 270 neliökilometriä. Tämä liikenteellisesti syrjäinen kunnallispiiri oli asukasluvultaan Jamalin Nenetsian pienin; piirissä asui yhteensä 6 204 henkeä (vuonna 2010). Piiri jakautuu hallinnollisesti kolmeen maalaiskuntaan. Hallinnollinen keskus on Krasnoselkupin kylä, jonka maalaiskunnassa asui 3 874 henkeä. Tolkan maalaiskunnassa asukkaita oli 1 996 ja Rattan kylän maalaiskunnassa 234. Muita asuttuja paikkoja ovat Kikijaki ja Sidorovsk.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 54,5 % oli venäläisiä, 14,6 % selkuppeja, 12,2 % ukrainalaisia, 4,2 % tataareja, 2,4 % nenetsejä, 2,5 % valkovenäläisiä ja 0,6 % hanteja.
Seudun kantaväestöä ovat selkupit. Vuosina 1601–1607 venäläiset kasakat rakensivat nykyisen Sidorovskin kylän lähelle Mangazejan kaupungin, joka jäi autioksi vuonna 1662.
Talous.
Perinteisiä elinkeinoja ovat poronhoito, metsästys ja kalastus. Piirissä tuotetaan myös sahatavaraa. Erityisesti piirin länsiosissa on huomattavat öljy- ja maakaasuvarat ja osa kentistä on tuotantokäytössä.
Liikenneyhteydet.
Liikenneyhteydet ovat vaatimattomat; kunnollisia ympärivuotisia teitä ei piirin kylien välillä ole. Tieyhteys on kuitenkin olemassa Gubkinskista joillekin alueen länsiosan tuotantokäyttöön otetuista maakaasu- tai öljykentistä (esimerkiksi Gubkinski- Vojenta - Vahtovy). Piirikunnan liikennesuunnitelmien mukaan talvikaudella Urengoista kulkee itään talvitie Krasnoselkupiin saakka. Tolkasta on helikopteri- ja lentokoneyhteys Krasnoselkupiin, josta puolestaan on lentoyhteys Tjumeniin sekä helikopteriyhteys Tarko-Saleen Tjumenin ja Novyi Urengoin välisen rautatien varrelle. 
Kulttuuria.
Krasnoselkupissa on kotiseutumuseo.
HMS Agamemnon (1906)

HMS Agamemnon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Lord Nelson -luokan taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1904-1905 laivasto-ohjelmaa William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1905. Alus laskettiin vesille 23. kesäkuuta 1906 ja valmistui kesäkuussa 1908.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa kesäkuussa 1908 alus liitettiin Kotilaivaston Noreen sijoitettuun osastoon. Alus vaurioitui ajettuaan karille helmikuussa 1911. Korjausten jälkeen alus liitettiin syyskuussa 1913 tilapäisesti 4. taistelulaivaviirikköön.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä alus oli Kanaalin laivaston 5. taistelulaivaviirikössä, kunnes se purjehti helmikuussa 1915 yhdessä sisaraluksensa "HMS Lord Nelsonin" kanssa Dardanelleille, missä alus oli tulitukiosastoissa. Taisteluiden kuluessa alukseen osui yli 50 kertaa.
Alus ampui 5. toukokuuta 1916 kuuden naulan tykillään alas ilmalaivan LZ85:n Salonikassa, jonne se oli sijoitettu joukkojen evakuoinnin päätyttyä. Alus oli sisaraluksensa kanssa joko Mudrosissa tai Salonikissa estämässä Saksan keisarikunnan laivaston taisteluristeilijän "SMS Goebenin" murtautuminen Välimerelle. Alukset siirrettiin tammikuussa 1918 takaisin normaalipalvelukseen, koska saksalaisaluksesta ei saatu uusia havaintoja. Turkin antautumisasiakirja allekirjoitettiin "Agamemnonin" kannella, minkä jälkeen alus purjehti helmikuussa 1919 Chathamiin Englantiin.
Alus muutettiin radio-ohjattavaksi maalilaivaksi ja se palautettiin palvelukseen huhtikuussa 1923. Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa 1926 Portsmouthissa, jolloin se korvattiin "HMS Centurionilla". Alus myytiin romutettavaksi 24. tammikuuta 1927.
Gilbert (Arizona)

Gilbert on kunta ("town") Yhdysvalloissa Arizonan osavaltiossa. Kunta kuuluu Maricopan piirikuntaan. Sen pinta-ala on 176 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2018 arvion mukaan 248 279 asukasta. Vuosina 2010–2018 Gilbertin asukasluku kasvoi 19,1 prosenttia.
Ystävyyskaupungit.
Gilbertillä on kaksi ystävyyskaupunkia:
HMS Agamemnon (1879)

HMS Agamemnon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu Ajax-luokan ironclad taistelulaiva.
Suunnittelu ja valmistus.
"Agamemnonin" oli suunnitellut Nathaniel Barnaby Amiraliteetin vaatimusten mukaan. Aluksen tuli olla pienempi ja halvempi versio "HMS Inflexiblestä" kuitenkin ilman mastoja ja purjeita. Tulokseksi saatiin alus, jossa oli kaikki aiemman aluksen heikkoudet ja luovuttiin siinä saavutetuista hyvistä ominaisuuksista.
Aluksen tykit valittiin suurimmiksi mahdollisiksi alukseen kokoonnähden. Tykit asennettiin kahteen torniin aluksen keskelle yksi kummallekin laidalle.
Palvelus.
"Agamemnon" palveli pääosan urastaan siirtomaissa. Alus oli vuosina 1884–1886 Kiinan asemalla, minkä jälkeen se palveli Välimerellä. Välimerellä alus oli vuosina 1886–1892 lukuun ottamatta Itä-Intian asemalla vietettyä yhdeksän kuukauden ajanjaksoa. Alus palasi Englantiin vuonna 1892, jolloin se siirrettiin reserviin. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1903.
Kadunlakaisijat

Kadunlakaisijat eli Kuutamosonaatti II: Kadunlakaisijat on vuonna 1991 ensi-iltaan tullut suomalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Olli Soinio. Se on Soinion elokuvan "Kuutamosonaatti" (1988) jatko-osa.
"Kadunlakaisijat" on julkaistu Saksassa DVD:llä nimellä "Army of Zombies".
Juoni.
Tarinan alkaessa koko Kyyrölän perheellä menee huonosti ja ainoa henkiinjäänyt on perunakellarista karannut Sulo. Arvo-veli on huonossa kunnossa. Hänen ruumiinsa on kärsinyt edellisen tarinan loppuselvittelyssä erittäin pahoja vaurioita, ja Äitee on kuollut maakellariin. Mutta vielä ei ole kaikkea menetetty, koska Sulolle tulevat mieleen sauna, viina ja terva. Niiden voimalla Sulo onnistuu herättämään läheisensä henkiin. Eloon herätetään samalla menettelyllä myös suohautaan haudatut punakaartilaiset. Perhe saa taas nautiskella laatukahvin merkeissä: Äitee sanoo juhlavasti "Kultamokkaa". Mutta pian on ruvettava tekemään jotakin, joten Äitee laittaa Arvon Helsingin bussiin etsimään töitä ja kieltää häntä kajoamasta naisiin.
Pian kuitenkin Äitee päättelee Arvon lähettämistä kirjeistä, että pojan työnteko ja asuminen ei oikein tahdo sujua, joten hän lähtee toisen poikansa Sulon kanssa etsimään Arvoa.
Arvo on omaksunut kaupunkilaiselämää, ja hänen harrastuksensa pontikankeitto sujuu ponupännäreillä. Hänen kiimansa vain yltyy, koska hän on joutunut turvautumaan seksitavaraliikkeen tuotteisiin. Kun hän pääsee kadunlakaisukoneen puikkoihin, hän tuntee jälleen kerran olevansa kaiken huipulla. Sillä on kiva kruisailla naisten perässä. Tällä kertaa Arvon seksuaalisen intohimon kohteena on julkisuuden henkilö Kata Kärkkäinen.
Arviot.
Kun Elokuvan lehdistöesitteessä tunnustettiin, että "elokuvan Suomi Filmi imago on tietoinen valinta [- - ]: kyseessä on kauhufarssi. Huonon maun tyylipisteet on haettu vieläkin kauempaa edustaen trash- ja camp-huumoria", ei ole yllättävää, että aikalaiskriitikoilla oli elokuvasta täysin vastakkaisia näkemyksiä. Mikael Fränti (Helsingin Sanomat) kirjoittaa: "Kadunlakaisijat on väkinäisesti erilaisia perisuomalaisia asioita sekä ilmiöitä rienaava ja tabuja tönivä junttimainen kauhufarssi, joka hajoaa kaaosmaiseksi hakuammunnaksi ja huonon maun esittelyksi." Sauli Pesonen (Kaleva) puolestaan katsoo, että Kadunlakaisijat oli "idearikkain esitys lajissaan pitkään aikaan. [- -] Soinio herkuttelee pursuavilla ideoilla, kokonaisuus ei ole syvällinen, mutta menevä."
Tv-maailman kirjoittaja toteaa kritiikissään, että kun Soinion edellisen elokuvan "Kuutamosonaatin" lajityyppi oli kauhu, jatko-osassa se "vaihtui sketsiviihteeksi, valitettavasti". Ilja Rautsi (Helsingin Sanomat) toteaa, että Kadunlakaisijat on kauhukomediana "harvinaista herkkua, vaikka kokonaisuutta on vaikea niellä". Osmo Peltonen (Kansan Uutiset) huomaa: "Elokuva onkin varannut häijyn piikin myös elokuvakriitikoille, noille makudiktaattoreille ja kulttuuripoliiseille."
KPMG

KPMG on konsulttiyritys, joka tarjoaa tilintarkastus- ja varmennuspalvelujen lisäksi vero- ja lakipalveluja, liikkeenjohdon ja teknologian konsultointia sekä yritysjärjestelypalveluja. KPMG:n pääkonttori sijaitsee Amstelveenissa, Alankomaissa. KPMG:n jäsenyritysten verkosto toimii 236 000 henkilön voimin 144 maassa.
KPMG:n keskeiset kilpailijat ovat Deloitte, Ernst &amp; Young ja PwC; näitä alan kansainvälisiä jättejä kutsutaan yhteisnimellä "The Big Four".
Suomessa.
Suomessa ja Virossa yhtiöllä on yli 1600 työntekijää. KPMG toimii 20 paikkakunnalla Suomessa ja kahdella Virossa. 
KPMG Suomen pääkonttori sijaitsee Helsingissä osoitteessa Töölönlahdenkatu 3 A. Toimitusjohtajana toimii Kimmo Antonen.