Välijoki (Evijärvi)

Välijoki on Etelä-Pohjanmaalla Lappajärvellä ja Evijärvellä virtaava 17 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa lyhyen osuuden yli 180 kilometriä pitkästä Ähtävänjoen vesistön pääuomasta. Välijoki laskee Lappajärvestä Evijärveen.
Joen nimi.
Karttapaikassa käytetään joesta vain nimeä Välijoki, mutta vanhemmissa painetuissa peruskartoissa lukee vain Ähtävänjoki. Muutos karttanimissä näyttää tapahtuvan vuoden 1960 ja 1977 peruskarttojen välissä.
Joen kulku.
Välijoki alkaa Lappajärven pohjoispäästä Niskasta, jossa sijaitsee joessa pohjapato säännöstelemässä järven vedenpintaa. Joen niskalla on pieni koski, mutta muuten joki on alussa hyvin leveä. Niskan padon alapuolella Välijokeen liittyy Lappajärven Kalettomanlahdelta alkava kilometrin mittainen Välijoen kanava. Lammin kylässä ovat metsäisen joen ensimmäiset rantaan ulottuvat peltomaat. Niiden takana aukeaa vasemmalle Perälammin lahti. Tämän jälkeen joki kapenee ja virtaa Ranta-ahon ja Koskelan ohi. Kun joki saapuu hiljentyneeseen Sirppikoskeen, levenee joki pari kilometriä pitkäksi ja lähes 500 metriä leveäksi patoaltaaksi. Altaan toisessa päässä Pukkilassa toimii Hanhikosken voimalaitos. Patoaltaan keskikorkeus on 68,5 metriä mpy., eli se on metrin verran alempana kuin Lappajärvi. Voimalan alla joki jatkaa kapeampana ja virtaa syvemmällä jokilaaksossaan. Se ohittaa Jokikylän länsipuolelta, ja Kirsilässä se muuttuu taas leveämmäksi. Joki laskee 1,5 kilometriä pitkään Evijärven lahteen, jonka pohjukkaa kutsutaan Jokisuuksi. Joensuulla on haara, jossa sijaitsee Jokisaari. Lahti on yleensä alle 1,5 metriä syvä, ja se on luonnonsuojelualuetta.
Historiaa.
Välijoen vuolaita koskia on käytetty vesimyllyjen vesivoimana. Joessa oli kuusi kilometriä pitkä koskien ja myllyjen koskijakso. Koskia kutsuttiin nimillä Lammi, Koirakoski, Sahikoski, Sirppikoski, Niemikoski, Hanhikoski, Akankoski, Kuusmanninkoski ja Kirsilän koski. Ähtävänjoen latvoilla poltettiin 1700-luvun lopulta alkaen tervaa, joka kuljetettiin tynnyreissä merenrannikolle veneisiin lastattuna. Pitkillä veneillä soudettiin järvenselät ja laskettiin jokien kosket alas. Yläjuoksulta matkansa alkaneella saattoi tulla yli 30 koskea vastaan. Samoissa koskissa uitettiin alajuoksulle myös tukkeja. Tukinuitossa liikkui suuret rahat ja niillä alettiin perkaamaan jokia uiton helpottamiseksi. Sotien jälkeen on myös Välijoen koskia perattu toistuvasti. Suomessa uitto loppui 1960-luvulla ja Välijoella alettiin rakentamaan vesivoimalaitosta, joka valmistui vuonna 1968. Voimalan yläpuolinen patoallas peitti alleen edellä mainitun koskijakson lähes kokonaan.
Välijoen lähialue.
Yleistä.
Välijoen vesistöalue sisältyy Ähtävänjoen keskiosan alueeseen (47.02) ja se on jaettu kahteen toisen jakovaiheen alueeseen, Välijoen alaosan alue (47.022) ja Välijoen yläosan alue (47.023). Näiden välinen raja sijaitsee kartan mukaan Hanhikosken voimalaitoksella. Välijoen vesistöalueen lähialue muodostuu niistä ojista ja puroista, jotka laskevat suoraan Välijokeen. Tämä alue on 13 kilometriä pitkä ja sen leveys vaihtelee 7–10 kilometriä . Välijoen sivu-uomat ovat tämän vuoksi lyhyitä ja vähävetisiä. Välijoessa on kuitenkin runsaasti vettä, sillä se sijaitsee Ähtävänjoen vesistön keskijuoksulla ja sen valuma-alueen pinta-ala on 1 602 neliökilometriä. Kun siitä vähentää lähdejärven valuma-alueen pinta-alan 1 530 neliökilometriä, jää Välijoen lähialueen pinta-alaksi 72 neliökilometriä.
Sivujoet.
Välijoen sivuojat ovat verrattain lyhyitä. &lt;section begin="välijoki" /&gt;Etäisyys (*) on mitattu Evijärven rannasta.
Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = Karttapaikan verkkopalvelu, 3 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta ()&lt;section end="välijoki" /&gt;
Järviä.
Välijoen lähialueella sijaitsee muutamia järviä. Joenuomaan avautuva Perälammi (13 ha) ja voimalaitoksen patojärvi (45 ha) on jo edellä mainittu. Jokikylässä sijaitsee pieni Vähäjärvi (8 ha), joka laskee jokeen Varisojan kautta. Lammissa sijaitseva yhtä pieni Valkeisjärvi (8 ha) laskee Käyriäisjärven kosteikon läpi ja Käyriäisojan kautta jokeen.