tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hymyilevä mies

Hymyilevä mies on ruotsalaisen Henning Mankellin kirjoittama rikosromaani, joka on neljäs Wallander-sarjan kirja. Tässä kirjassa mukaan tulee uusi henkilö, rikospoliisi Ann-Britt Höglund, joka on hiljattain valmistunut poliisikoulusta ja on ensimmäinen naispuolinen rikospoliisi Wallanderin työpaikalla.
Kirja on tehty kahdesti televisiolle: ruotsinkielisessä minisarjaversiossa "Hymyilevä mies" (2003) Wallanderia näyttelee Rolf Lassgård ja BBC:n "Wallander"-televisiosarjan jaksossa (2010) Kenneth Branagh.
Juoni.
Asianajaja Gustaf Torstensson löydetään kuolleena maantieltä. Wallander on kirjassa "Valkoinen naarasleijona" sattuneen järkyttävän tapauksen vuoksi sairauslomalla. Hän on päättänyt, ettei palaa enää poliisiksi. Torstenssonin poika Sten yrittää houkutella Wallanderia takaisin työhön tutkimaan isänsä kuolemaa, jossa on hänen mielestään jotain hämärää.
Wallander ei kuitenkaan innostu, mutta kun Sten murhataan, hän peruu irtisanoutumisensa ja ryhtyy tutkimaan juttua, joka johtaa talousrikollisen imperiumin äärelle. Imperiumi on ollut Gustaf Torstenssonin asianajotoimiston asiakas ennen tämän kuolemaa. Imperiumia johtaa "hymyilevä mies", mies joka toteuttaa tavoitteensa keinoja kaihtamatta. Liikemiehen toimiin kuuluu muun muassa laiton elinkauppa kehitysmaista.
Vin Santo

Vinsanto tai vin santo toscano eli "pyhäviini" on italialainen jälkiruokaviini. Sitä tuotetaan Toscanassa ja Umbriassa käyttämällä pääsääntöisesti Trebbiano-, Sangiovese ja Malvasia-rypälelajeja. 
Laatuluokiteltuja ja nimisuojattuja Vin Santo -viinejä ovat "Vin Santo del Chianti DOC", "Vin Santo di Carmignano DOC", "Vin Santo del Chianti Classico DOC" ja "Vin Santo di Montepulciano DOC". Viinit ovat puna- tai valkoviinejä. Ne valmistetaan kuivaamalla rypäleitä ja kypsyttämällä viiniä vähintään kolme vuotta.
Vin Santo -viini tarjoillaan usein Cantuccini-mantelikeksien kanssa, joita kastetaan viiniin.
Vin Santo -viinit.
Laatuluokan Vin Santo del Chianti DOC -viini on yleisin Vin Santo -viini. Sitä tuotetaan vuosittain noin 170 000 litraa 115 hehtaarin alueella (vuonna 2014). Punainen viini valmistetaan Sangiovese-rypäleestä ja valkoinen Malvasia Bianca Lunga- ja Trebbiano Toscano -rypäleestä.
Vin Santo di Carmignano DOC -viini voi olla punaviiniä, joka on valmistettu pääosin Sangiovese-rypäleestä, tai valkoviiniä, joka on valmistettu joko Malvasia Bianca Lunga- tai Trebbiano Toscano -rypäleestä.
Vin Santo del Chianti Classico DOC -viiniä on sekä punaisena että valkoisena. Viinejä valmistetaan suhteellisen vähän: vuonna 2014 tuotantoalue oli 57 hehtaaria ja -määrä 71 000 litraa.
Vin Santo di Montepulciano DOC -viini on harvinainen viini: sitä tuotetaan vain neljän hehtaarin alueella vuosittain noin 12 000 litraa (vuonna 2014). Punainen viini valmistetaan pääosin Sangiovese-rypäleestä, jota paikallisesti kutsutaan "Prugnolo Gentileksi", ja valkoinen Grechetto-rypäleestä, jota kutsutaan "Pulcinculoksi". Viinityypistä riippuen Vin Santo di Montepulciano DOC -viinien kypsytysajat ovat 3–6 vuotta.
École spéciale militaire de Saint-Cyr

École spéciale militaire de Saint-Cyr, usein vain "Saint-Cyr", on maineikas ranskalainen sotakorkeakoulu. Koulun perusti Napoleon I vuonna 1802. 
Koulun nimi oli vuosina 1947-1961 École spéciale militaire interarmes (ESMIA). Tämän jälkeen koulu jaettiin kahteen osaan: École spéciale militaire ja École militaire interarmes. 
Vuonna 1977 perustettiin kolmas koulu, École militaire du corps technique et administratif (EMCTA). Vuonna 2010 EMCTA yhdistettiin Montpellier’n École militaire supérieure d’administration et de management (EMSAM) kanssa ja sai nimen École d’administration militaire (EAM). 
Vuonna 2013 École d’administration militaire uudelleenorganisoitiin ja osa sen tehtävistä annettiin EMIAlle eli École militaire interarmes. 
Vuodesta 1983 lähtien sotakorkeakoulu on ottanut naisopiskelijoita ja koulussa on sen perustamisesta lähtien opiskellut vuosittain useita kymmeniä ulkomaisia opiskelijoita. Vuonna 1920 koulussa opiskeli suomalainen A. F. Airo. 
Sotakorkeakoulu toimi 1803 lähtien Pariisissa Fontainebleaun linnassa. Vuodesta 1945 lähtien se on sijainnut Bretagnessa Morbihanin departmentin Guerin kunnassa Coëtquidanin sotilaskoulutusalueella.
Mark B. Robbins

Mark B. Robbins on yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Robbins toimi 11 vuotta Philadelphian luonnontieteiden akatemian (Academy of Natural Sciences) lintutieteellisten kokoelmien hoitajana ja vuodesta 1993 lähtien Kansasin luonnonhistoriallisen museon (Kansas Natural History Museum) kokoelmien hoitajana.
Uransa aikana Robbins on johtanut tai ollut mukana johtamassa yli 40 tieteellistä tutkimusretkeä. Retkien tuloksena on löytynyt tuhansia uusia näytteitä. Samalla Robbins on äänittänyt lähes 3 000 äänitettä "Macaulay Library of Natural Sounds"-järjestölle. Tutkimusten ohella on löytynyt useita uusia lintulajeja, kuten ecuadorinaratti 1988.
Robbinsin tutkimuksellinen kiinnostus on suuntaunut luonnon inventointiin ja suojeluun. Yhdessä muiden tutkijoiden kanssa Robbins tutkii varpuspöllöjen suvun ("Glaucidium"), tikkojen (erityisesti tikkasten ("Picumnus") ja töyhtötikkojen ("Celeus") ja sääskikerttujen ("Polioptila") lajien välisiä suhteita. Meneillään on tutkimus sarapeukaloisen ("Cistothorus platensis") lisääntymiskauden aikaisista liikkumisista.
Suojelun alalla Robbins on perehtynyt ruohopreerioiden linnuston taantumisen syihin ja hän työskenteli Missouri Nature Conservancyn jäsenenä. Parhaillaan hän toimii Audubon Missourin IBA-alueiden teknisenä neuvonantajana, American Ornithologists' Unionin Etelä-Amerikan nimistökomiteassa ja lintutieteellisen julkaisun "Cotinga"n toimitusneuvostossa.
Kelttien hyökkäykset Balkanin niemimaalle

La Tènen kulttuuriin kuuluneet kelttiläiset ryhmät aloittivat siirtymisen kaakkoon kohti Balkanin niemimaata 300-luvulla eaa. Kelttiläinen asutus keskittyi Karpaattien laakson länsipuolelle, mutta Balkanin niemimaalle tehtiin matkoja, ja sinne syntyi myös pysyvää asutusta. 
Illyriasta ja Pannoniasta käsin retket huipentuivat 200-luvulla eaa. Makedonian, Traakian ja Kreikan valtaamiseen. Vuoden 279 hyökkäystä Kreikkaan edelsi sarja sotaretkiä, jotka etenivät kohti eteläistä Balkania ja Makedonian valtakuntaa. Aleksanteri Suuren kuoleman aiheuttama sekasorto tarjosi hyökkäyksille edullisen ympäristön. Osa hyökkäyksestä jatkoi Anatoliaan, jonne Keltit perustivat asumuksen alueelle, jota nykyisin kutsutaan Galatiaksi.
James Dewar

James Dewar (20. syyskuuta 1842 Kincardine, Skotlanti – 27. maaliskuuta 1923 Lontoo, Englanti) oli skotlantilainen fyysikko ja kemisti, joka oli erityisen kiinnostunut hyvin kylmistä olosuhteista.
Vuodesta 1858 Dewar opiskeli fysiikkaa ja kemiaa Edinburghin yliopistossa ja myöhemmin Gentissä, opettajanaan aikansa huippukemisti August Kekulé. Vuonna 1873 hänet nimitettiin professoriksi Cambridgen yliopistoon ja 1877 kemian professoriksi Lontoon Royal Institutioniin. Hän keksi termospullon, mutta ei patentoinut sitä. Se oli kuitenkin vain sivupolku hänen varsinaisessa tavoitteessaan tuottaa nesteitä aineista, jotka ovat yleensä kaasuja. Vuonna 1891 hänen onnistui tuottaa teollisessa mittakaavassa nestemäistä happea – asia, jonka ranskalaiset olivat onnistuneet toteuttamaan laboratorio-olosuhteissa jo vuonna 1877. Vuonna 1898 hän onnistui ensimmäisenä ihmisenä nesteyttämään vedyn.
Bujant-Uhaan kansainvälinen lentoasema

Bujant-Uhaan kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Ulan Batorissa, Mongoliassa, ja maan kansallisen lentoyhtiön, MIAT Mongolian Airlinesin tärkein solmukohta. Lentoasema toimii solmukohtana myös Eznis Airwaysille ja Aero Mongolialle. Lentoasemalla on kaksi kiitotietä, joista toinen on päällystetty asfaltilla ja toinen nurmella. Asfaltoitua kiitotietä käytetään liikennelentojen nousuja ja laskeutumisia varten. Lentoasema sijaitsee 1 300 metriä meren pinnan yläpuolella. Lentoasemalta ei operoida rahtilentoja.
Lentoasema tunnettiin vuosina 2005–2020 nimellä Tšingis-kaanin kansainvälinen lentoasema (); nimi otettiin käyttöön Mongolian historiassa vaikuttaneen Tšingis-kaanin kunniaksi Mongolian 800-vuotisjuhlien yhteydessä joulukuussa 2005. Vuonna 2020 palautettiin käyttöön lentoaseman alkuperäinen nimi.
Daniel Paul Schreber

Daniel Paul Schreber (25. heinäkuuta 1842 Leipzig — 14. huhtikuuta 1911 Leipzig) oli saksalainen juristi ja kirjailija, ortopedi Moritz Schreberin poika. Hän toimi Dresdenin hovioikeuden presidenttinä.
Schreber sairasti paranoidista skitsofreniaa (tuonaikainen diagnoosi oli ”dementia paranoides”) ja kuvasi sairauttaan muistelmateoksessa "Denkwürdigkeiten eines Nervenkranken" (1903). Kirjasta on tullut psykiatrian klassikko, ja sitä ovat analysoineet muiden muassa Sigmund Freud, Jacques Lacan, Gilles Deleuze ja Félix Guattari ("Anti-Oidipus"), Alice Miller sekä Elias Canetti ("Joukko ja valta"). Alex Proyas käytti Schreberin hahmoa tieteiselokuvassa "Dark City" (näyttelijänä Kiefer Sutherland) vuonna 1998.
Raiku Kemppi

Raiku Kemppi (Harpf, o.s. Pennanen, 13. kesäkuuta 1928 Helsinki – 21. kesäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. 
Raiku Kemppi näytteli Suomen Työväenteatterissa 1947–56 sekä dramatisoi ja ohjasi myöhemmin monia kuunnelmia Ylen Radioteatterille. Hän näytteli pieniä rooleja noin kymmenessä elokuvassa.
Hän oli naimisissa ensin toimittaja Uki Kempin ja sitten äänitarkkailija Antero Harpfin kanssa. Hänen isänsä oli kirjailija Jarno Pennanen ja isoisänsä näyttelijä Aarne Orjatsalo. Ohjaaja Jotaarkka Pennanen on hänen velipuolensa, Tuomas ja Tiina Harpf hänen lapsiaan ensimmäisestä avioliitosta ja näyttelijä Niko Saarela hänen tyttärenpoikansa.
Kaikista kaikkein

Kaikista kaikkein on Heikki Helan ensimmäinen sooloalbumi. Se nauhoitettiin ja julkaistiin vuonna 1994. Suurin osa albumin kappaleista on Heikki Helan omia sävellyksiä ja sanoituksia. Joukossa on myös neljä Juice Leskisen sanoittamaa laulua, joista ”Maailmanmies” on käännös Peter Greenin kappaleesta ”Man of the World”.
Tunnetuin kappale albumilta on ”Uneton yö”, josta tehtiin myös musiikkivideo. Video esitettiin ensimmäisen kerran Kummeli-ohjelmassa.
Kolka

Kolka (liiviksi "Kūolka") on kylä Kuurinmaan pohjoiskärjen niin sanotun Liivinrannan itärannalla. Kylä kuuluu Dundagan kuntaan (Dundagas novads, 2009 kuntajako). Kylässä asuu lähes 900 ihmistä. Kolkan nimi tulee liivinkielisestä nimestä "Kūolka", jolla on ilmeisesti sama merkitys kuin suomen kielen sanalla "kolkka".
Kolka on mahdollisesti paikka, jossa tanskalainen arkkipiispa Absalon kävi kastamassa ensimmäiset liiviläiset kristinuskoon. Paikalle rakennettiin alkeellinen kirkko, joka on tosin jo tuhoutunut. Kirjallisissa lähteissä kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1387, jolloin siitä käytettiin nimeä "Domesnes", joka tarkoittaa liiviläisten kirkkoa. Kolka oli suhteellisen pieni kylä vielä 1800-luvun alussa, vuonna 1826 kylässä oli 99 asukasta. Vuonna 1859 asukasmäärä oli kasvanut 316:een ja vuonna 1896 se oli 392. Kasvuun vaikuttivat hyvät yhteydet Riian kaupunkiin. Asukkaat elivät pääasiassa kalastuksella. Neuvostoliiton aikana kylässä sijaitsi kalastuskolhoosi. Alueella toimii kolme kalastusyritystä, jotka ovat alueen suurimmat työnantajat. Kolka on suurin liiviläisten keskittymä nykypäivänä, vuonna 1995 Latvian 186 liiviläisestä 53 asui Kolkassa. Kylässä on liiviläisen kulttuurin keskus, joka sijaitsee keskellä kylää. Kolkan peruskoulussa järjestetään myös liivin kielen opetusta.
Kylässä on ortodoksinen, luterilainen ja katolinen kirkko. Kolkassa on kaksi majakkaa, uudempi majakka on rakennettu vuonna 1884 ja sitä on uudistettu vuosina 1975 ja 1985. Vanha majakka on rakennettu jo 1300-luvulla, mutta siitä on jäljellä enää vain rauniot.
Ingvild Bryn

Ingvild Bryn (s. 18. maaliskuuta 1961 Voss) on norjalainen toimittaja. Hän aloitti uutisankkurina vuonna 1990 ja on tällä hetkellä uutisankkurina NRK:n uutisohjelmassa "Dagsrevyen". Hän toimi kirjeenvaihtajana Washingtonissa 1996-1999.
Hän juonsi Eurovision laulukilpailun 1996 yhdessä Morten Harketin kanssa.
Nuo mainiot miehet soivine koneineen

Nuo mainiot miehet soivine koneineen on Dave Lindholmin ja Jarmo Saitajoen albumi, jolla on Dave Lindholmin vanhoja kappaleita uudelleen sovitettuina. Jarmo Saitajoki säestää kaikkia kappaleita posetiivilla. Albumi julkaistiin vuonna 2007.
Kaikki sanoitukset ja sävellykset ovat Dave Lindholmin tekemiä. Kappaleet 1.–4. on sovittanut Orgelbau Raffin ja muut kappaleet Tomi Väisänen. Nauhoitukset tehtiin Rovaniemen teatterin studiossa tammikuussa 2007. Äänittäjänä ja miksaajana toimi Kari Mehtälä.
Inka-aratti

Inka-aratti ("Pyrrhura rupicola"), aiemmin perunaratti, on eteläamerikkalainen papukaija, joka elää Perussa sekä Brasilian länsikolkassa ja Pohjois-Boliviassa. Siitä tunnetaan kaksi alalajia: "P.r. rupicola" ja "P.r. sandiae". Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.
Ulkonäkö.
Inka-aratti on noin 25 cm pitkä nokasta pitkän pyrstön kärkeen ja painaa noin 70 grammaa.
Kuten muillakin suomuarateilla, helmiaratin väritys on suomukuvioiden kirjavoima, eikä selkeitä värirajoja kuvioille välttämättä ole. Suurimmaksi osaksi lintu on vihreä. Sillä on tumma lakki ja keltaiseen taittavan vihreät, kuviottomat kasvot. Heti kasvojen pyöreän äärirajan jälkeen alkavat voimakkaat, mustavalkoiset, hieman nuolenkärkiä muistuttavat suomukuviot, jotka loppuvat vatsan keskivaiheen tienoilla. Siipitaitteessa, alulan kohdalla on punaista. 
Sukupuolet saman näköiset.
Lemmikkinä.
Lajia tavataan Suomessakin lemmikkinä, mutta se on harvinainen.
Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. Inka-arattia hankkivan kannattaa tiedostaa lintujen kipakka luonne ja panostaa oikeanlaisten koulutus- ja käsittelytapojen opetteluun jo ennen linnun hankkimista.
Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.
Ailyn

Pilar Giménez García (s. 29. toukokuuta 1982), joka tunnettiin ensin taiteilijanimellä An Ling ja sittemmin nimellä Ailyn, on espanjalainen naislaulaja. 
Hän oli vokalisti Sirenia-yhtyeessä. Hän on tunnettu myös osallistumisestaan kotimaassaan Espanjassa paikalliseen "X Factor" -viihdeohjelmaan, jossa hän lauloi nuorten joukkueessa.
Spectrum Tietokeskus

Spectrum Tietokeskus on vuosina 1976–1987 julkaistu 17-osainen suomenkielinen tietosanakirja.,
"Spectrum Tietokeskuksen" ensimmäisessä osassa mainitaan 33 päätoimittajaa eri alueilta.
Osat 1–13 koostuvat suurartikkeleista ja osat 14, 15 ja 16 sisältävät hakemiston ja pienhakusanoja. Teoksen osissa 1–16 on 9 728 sivua ja noin 9 000 hakusanaa. Täydennysosa 17 on painettu vuonna 1987.
Sarjan osat.
Koko sarjan ISBN-tunnus on .
Vertailu Otavan Suureen Ensyklopediaan.
Samaan aikaan julkaistiin kilpaileva suomalainen tietokirja, Otavan kustantama "Otavan Suuri Ensyklopedia". Teokset ovat rakenteeltaan samanlaisia, noin 5 000 artikkelin kokonaisuuksia. Suurartikkelit on tehty asiakokonaisuuksista, eikä artikkelien suuri määrä ole ollut tavoitteena.
Tietosanakirjatoimittaja Veli Valpolan "Helsingin Sanomille" kirjoittamassa arvostelussa "Spectrumia" moitittiin aakkosjärjestyksen virheistä, joissa sanan artikkeli (esimerkiksi "the") on ratkaissut aakkostuksen.
Karttoja pidettiin tavanomaisina ja informaatioltaan köyhinä. Suurartikkeleita Suomen kaupungeista on paljon niukemmin kuin Otavan Suuressa Ensyklopediassa. Taulukointia olisi voinut harrastaa enemmän.
Englannin, japanin, kiinan, kreikan, ranskan, saksan ja venäjän kielistä puuttuu suurartikkeli. Suomen maantietoon liittyviä suurartikkeleita on paljon vähemmän kuin Otavan Suuressa Ensyklopediassa. Vaikka "Spectrumissa" on suurempi sivumäärä, on Otavan teoksessa suurempi määrä tekstiä, ja kukin artikkeli on "Spectrumissa" tietomäärältään pienempi. Huomattava myönteinen ero on, että "Spectrumissa" on hakusanojen ääntämisohjeet, joita Otavan Suuressa Ensyklopediassa ei ole.
Epäilyksen varjossa (dokumenttielokuva)

Epäilyksen varjossa on Pekka Lehdon dokumenttielokuva Alpo Rusin Stasi-yhteyksien tutkinnasta. Vuonna 2009 valmistunut "Epäilyksen varjossa" kattaa oikeusprosessin ja erityisesti esitutkinnan tapahtumien kulun sekä maalaa henkilökuvaa myrskyn silmään joutuneesta Rusista.
Tuotanto.
Pekka Lehdon dokumenttielokuvaan kieltäytyivät haastattelua antamasta esimerkiksi Olli Ainola, Tarja Halonen, Ville Itälä, Paavo Lipponen ja Juhani Suomi.
NRJ Extravadance

NRJ Extravadance (2.2.2013 asti NRJ @ The Club) on radio NRJ:ltä lauantaisin ja sunnuntaisin klo 01-06 kuultava ohjelma, jossa kuullaan klubi- ja konemusiikkia suomalaisilta ja ulkomaalaisilta DJ:ltä. Ohjelmassa voi olla kerralla kahden eri DJ:n soittamaa musiikkia, jolloin kumpikin soittaa tunnin setin. Ohjelman aiempi nimi, NRJ @ The Club, oli ehdolla vuoden radio-ohjelmaksi 2011 RadioMedian Radiogaalassa.
Ensimmäisessä Extravadance -ohjelmassa (9.2.2013) soittivat Avicii ja DJ Dosse.
DJ:t.
NRJ @ The Club -nimen aikana ohjelmassa soittivat muun muassa:
César Arzo

César Arzo Amposta (s. 21. tammikuuta 1986 Vila-real, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valladolidia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura.
Arzo on kotikaupunkinsa Villarrealin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 23. maaliskuuta 2003 ottelussa Real Sociedadia vastaan.
Kaudeksi 2006–2007 hänet lainattiin juuri maan pääsarjaan nousseeseen Recreativoon, yhdessä joukkuetovereidensa Javier López Vallejon ja Santi Cazorlan kanssa. Seuraavaksi kaudeksi hänet jälleen lainattiin nousijajoukkueeseen tällä kertaa Real Murciaan.
Palattuaan lainalta takaisin Villarrealiin, hän ilmoitti silloiselle valmentajallensa Manuel Pellegrinille haluavansa siirtyä pysyvällä siirrolla Recreativoon.
24. heinäkuuta 2009 hän siirtyi nelivuotisella sopimuksella Valladolidiin.
Minsk-1

Minsk-1 eli Minskin vanha lentoasema on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin eteläosissa sijaitseva, nyt jo vähemmälle käytölle jäänyt lentoasema. Asema on avattu vuonna 1933. Lentoaseman nykyinen asemarakennus on arkkitehtien A. P. Voinov (1902–1987) ja G. Zaborski (1909–1999) suunnittelema. Se rakennettiin vuosina 1946–1956 ja valmistui tammikuussa 1958. Lentoasemalla on yksi 2 000 metriä pitkä kiitotie.
Lentokentältä lennettiin vielä 2012 sekä Valko-Venäjän sisäisiä lentoja ja kansainvälisiä lentoja; kentälle lensi esimerkiksi Gomelavia ja UTair, mutta ainakin jälkimmäisen reittiliikenne Minsk-1:lle loppui syksyllä 2012. Vuonna 1982 valmistunut Minsk-2 eli Minskin kansallinen lentoasema on Minskin nykyinen päälentoasema ja lentotoiminta on miltei täysin siirtynyt sinne.
Minsk-1 lentokenttäalueen käyttötarkoitus on muuttumassa. Jo vuonna 2006 esitettiin alueen muuttamista Minskin uudeksi liikekeskukseksi pilvenpiirtäjineen. Hankealueen investoinneiksi arvioitiin nousukaudella jopa 30 miljardia dollaria, myöhemmin 5 miljardia dollaria. Lentokenttäalueelle oli määrä tulla myös asuin- ja toimistorakennuksia. Alkuperäinen hankekehittäjä, venäläinen Itera Group esitti myöhemmin, taantuman yhä jatkuessa tilaajalle epäilynsä laskelmiensa mukaan kannattamattomaksi muuttuneesta hankkeesta, jolloin projekti siirrettiin heiltä pois alkuvuonna 2012.
Lauri Jäntin tietokirjapalkinto

Lauri Jäntin tietokirjapalkinto on Lauri Jäntin säätiön vuodesta 1985 vuosittain jakama kirjallisuuspalkinto. Se myönnetään edellisenä vuonna ilmestyneelle merkittävälle suomenkieliselle tietokirjalle.
Vuonna 2021 tietokirjapalkinnon arvo oli 20 000 euroa. Sen yhteydessä voidaan myöntää yksi tai useampia tunnustuspalkintoja, joiden arvo on 7 500 euroa.
Palkitut.
Lähde
Sisinio González

Sisinio González Martínez eli Sisi (s. 22. huhtikuuta 1986, Albacete, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Puolan Ekstraklasassa pelaavaa Lech Poznańia ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Sisi siirtyi 15-vuotiaana Valencian junioriakatemiaan kotikaupunkinsa Albacetestä. Sisi pelasi kaudet 2004–2006 lainalla Segunda Divisiónissa pelanneessa Hérculesissa, josta hänet lainattiin kausiksi 2006–2008 samalla sarjatasolla pelanneeseen Valladolidiin. Kauden 2006–2007 päätteeksi Valladolid nousi Espanjan pääsarjaan ja niin hän pääsi tekemään ensiesiintymisensä maan korkeimmalla sarjatasolla.
Heinäkuussa 2008 hän siirtyi kasvattajaseurastaan Recreativoon. Kesken kauden hänellä todettiin olevan hepatiitti A, minkä vuoksi hän joutui olemaan kaksi kuukautta pois pelikentiltä. 4. huhtikuuta 2009 hän teki paluun sairastumisensa jälkeen kotiottelussa Sevillaa vastaan.
24. elokuuta 2009 Recreativon pudottua pääsarjasta Sisi palasi Valladolidiin ja teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
Day the World Ended

Day the World Ended on Roger Cormanin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva joka sai ensi-iltansa 8. joulukuuta 1955.
Juoni.
Elokuvassa joukko ydinsodasta henkiinjääneitä löytää turvapaikan suojaisesta laaksosta, jonka omistaa Jim Maddison (Paul Birch) yhdessä tyttärensä Louisen (Lori Nelson) kanssa. Laaksossa osoittautuu kuitenkin olevan runsaasti radioaktiivisia mutanttieläimiä. Myöhemmin laaksoon saapuu myös mutatoituneita ihmisiä.
Kunnian kentällä

Kunnian kentällä ("The Red Badge of Courage") on John Hustonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1951. Elokuva perustuu Stephen Cranen romaaniin "Punainen kunniamerkki" ja sen tapahtumat sijoittuvat Yhdysvaltain sisällissotaan. Elokuvan päähenkilö on Audie Murphyn näyttelemä sotilas, joka joutuu todistamaan itselleen rohkeutensa, osoitettuaan aiemmin pelkuruutta.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Raimo Pasanen

Raimo Tapio Pasanen (s. 27. kesäkuuta 1946 Jyväskylän maalaiskunta) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Raimo (Spede) Pasanen aloitti uransa pelaamalla Kuohun Vedon joukkueessa - Kuohu on Pasasen kotikylä. Vedossa pelatessaan hän saavutti jo hieman menestystä Vedon noustessa Työväen Urheiluliiton mestaruussarjaan ja -kisoissa Veto saavutti neljännen sijan. Tämän jälkeen Pasanen siirtyi pelaamaan Jyväskylään ja pelasi pesäpallon SM-sarjassa vuodesta 1965 1970-luvun loppupuolelle saakka. Ensimmäinen mitali Spedelle ojennettiin 1966, Pronssia HoNsU:n väreissä. Lyöjäkuninkuuden Pasanen vei 1970 Haminan Palloilijoissa pelatessaan, jolloin myös tuli pronssiset mitalit. Suomen mestaruus tuli samassa seurassa kauden 1974 päätteeksi. Itä-Länsi -otteluun hänet on valittu kahdeksan kertaa. Pasanen on kilpaillut myös yleisurheilussa ja toiminut polyteknikkojen pesäpallojaoston puheenjohtajana.
Francisco Camps Ortiz

Francisco Enrique Camps Ortiz (s. 28. elokuuta 1962 Valencia) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Camps on lakitieteen lisensiaatti. Hän toimi Valencian itsehallintoalueen presidenttinä vuodesta 2003 vuoteen 2011. 
Camps joutui eroamaan korruptiosyytteistä, niin sanotun Gürtel-tapauksen johdosta.
Dag Anckar

Dag Börje Börjesson Anckar (s. 12. helmikuuta 1940 Helsinki) on suomalainen valtio-opin emeritusprofessori. Hän on toiminut lähinnä Åbo Akademissa. Anckar valmistui yhteiskuntatieteen kandidaatiksi vuonna 1967. Lisensiaatiksi hän valmistui 1970 ja teki tohtorinväitöksensä seuraavana vuonna. Anckarin tutkimuskohteita ovat olleet Suomen tasavallan presidentin valtaoikeudet, mikro- ja saarivaltiot sekä Ahvenanmaan itsenäisyyden mahdollisuus.
Vuonna 1982 Anckar herätti vilkasta keskustelua eriteltyään julkisuudessa Suomen ja Neuvostoliiton välisen YYA-sopimuksen kielteisiä puolia ja esitettyään, että Suomen tulisi yksipuolisesti purkaa sopimus. Tällaisen ajatuksen esittäminen katsottiin historioitsija Max Jakobsonin mukaan eräissä piireissä lähes maanpetokseen verrattavaksi teoksi aikana, jolloin poliitikot suorastaan kilpailivat siitä, kuka ensimmäisenä ehtisi ehdottamaan sopimuksen voimassaoloajan pidentämistä. Anckar joutuikin poliitikkojen rajun syytösryöpyn kohteeksi. 
Dag Anckarin veli Olle Anckar on Åbo Akademin kansantaloustieteen professori. Hänen poikansa Carsten Anckar on myös valtio-opin professori, kuten isänsä.
Dag Anckar harrasti opiskeluaikanaan 1950- ja 1960-luvuilla pikajuoksua.
Carsten Anckar

Carsten Gustaf Erik Anckar (s. 17. huhtikuuta 1969 Turku) on suomalainen politiikan tutkija. Hän on toiminut Åbo Akademin valtio-opin professorina vuodesta 2005. Hänen isänsä Dag Anckar on valtiotieteen emeritusprofessori.
Anckar valmistui ylioppilaaksi vuonna 1988, valtiotieteen maisteriksi 1994 ja lisensiaatiksi 1995. Tohtoriksi hän väitteli Åbo Akademista vuonna 1998. Hänen väitöskirjansa "Storlek och partisystem. En studie av 77 stater" käsitteli eri maiden poliittisia järjestelmiä.
Anckar työskenteli vuosina 1999 ja 2002–2005 Keski-Ruotsin yliopiston lehtorina ja vuosina 2005–2006 professorina. Vuosina 1999–2002 hän oli Suomen Akatemian tutkijatohtori. Vuonna 2006 hänestä tuli Åbo Akademin erityisesti vertailevan politiikan professori.
Tilkkumaalaus

Tilkkumaalaus on tilkkutyötekniikka, jossa jäännöstilkuista sommitellaan valittu aihe maalauksen tapaan pohjakankaalle. Tilkkujen paikallaan pitämiseen käytetään tylliä, ja lopuksi tilkut ommellaan paikoilleen ompelukoneella.
Työn pohjakankaana on tukeva kangas ja "maalaustarpeina" kaikenlaiset tilkut, kangas- ja lankasilppu. Lisäksi tarvitaan tylliä sekä koneompelulankaa ja nuppineuloja.
Kajaanin vapaaherrakunta

Kajaanin vapaaherrakunta on Ruotsissa 1650–1681 käytössä ollut hallinnollinen alue, jonka kuningatar Kristiina antoi läänitykseksi valtakunnan drotsille, kreivi Pietari Brahelle 18. syyskuuta 1650. Vapaaherrakuntaan kuului Kajaanin linna sekä kruunun hallussa olleet tilat Iisalmen, Kuopion ja Paltamon pitäjissä. Kuningatar oikeutti 1652 Pietari Brahen yhdistämään vapaaherrakuntaansa vielä Saloisten pitäjän ja Pielisten pogostan ostotilat. Kajaanin vapaaherrakunta oli aikanaan Ruotsi-Suomen suurin läänitys. Sillä oli oma hallinto-organisaatio. Hallintoa hoiti Pietari Brahen järjestämä vuosittainen vapaaherrakunnan virkamiesten kokous eli Kajaanin konventti, joka oli nimetty kokouksen pitopaikkakunnan mukaan. Pietari Brahe perusti vapaaherrakunnan alueelle kolme kaupunkia, nimittäin Raahen 1649, Kajaanin 1651 ja Pielisjärvelle Brahean 1653. Kaarle XI:n reduktiossa Kajaanin vapaaherrakunta peruutettiin 1681 kruunun haltuun.
Läänityksen koko oli suuri, sillä siihen kuului
Johan Agapetus Törngren

Johan Agapetus Törngren (17. elokuuta 1772 Porvoo – 17. toukokuuta 1859 Vesilahti) oli suomalainen Turun akatemian ja Helsingin yliopiston kirurgian ja synnytysopin professori, lääkintöhallituksen pääjohtaja ja arkkiatri.
Törngrenin vanhemmat olivat "Uudenmaan jalkaväkirykmentin" lippumies Jakob Johan Törngren ja Beata Kristina Malin. Porvoon kymnaasia käynyt Törngren toimi aikana sotalasaretin alilääkärinä Porvoossa 1789–1790 ja sodan jälkeen komppanian välskärinä "Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä" 1791–1795. Törngrenistä tuli välskärinkisälli 1793 ja hän pääsi ylioppilaaksi 1796. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1798 ja suoritti farmaseuttisen tutkinnon samana vuonna. Törngrenistä tuli lääketieteen kandidaatti 1798, lisensiaatti 1800 ja tohtori 1802. Hän sai professorin arvonimen 1812, arkkiatrin arvon 1833 ja filosofian kunniatohtorin arvon 1840. Hänet aateloitiin 1826.
Törngen toimi pataljoonanlääkärinä "Turun läänin jalkaväkirykmentissä" 1796–1797 ja "Porin läänin jalkaväkirykmentissä" 1798–1805. Vuonna 1800 hänestä tuli Ruotsin lääkintökollegion jäsen ja Turun kaupunginvälskäri. Hän oli Suomen talousseuran julkinen rokottajana 1804–1808 sekä "Uudenmaan ja Hämeen läänin rakuunarykmentin" rykmentinlääkärinä vuodesta 1805. Vuonna 1811 Törngrenistä tuli Turun kaupunginlääkäri ja 1812 Turun lääninlasareetin kirurgi. Vuonna 1825 Törngren valittiin lääkintöhallituksen edeltäjän "lääkintökollegion (Collegium medicum)" puheenjohtajaksi ja vuonna 1829 kollegion päätirehtööriksi. Hän erosi tästä toimesta 1833 täysinpalvelleena.
Turun akatemiassa Törngen oli lääketieteen apulaisena ja anatomian prosektorina 1802–1816 sekä kirurgian ja synnytysopin professorina 1816–1833, jolloin hän erosi täysinpalvelleena.
Törngren omisti vuodesta 1817 Laukon kartanon Vesilahdella, missä hän myös asui perheineen. Törngren omisti myös Pirkkalassa sijainneet Nokian ja Haapaniemen kartanot, Nuutajärven kartanon lasitehtaineen Urjalassa sekä useita maatiloja eri puolella Suomea.
Törngren oli vuodesta 1810 lähtien naimisissa Laitilan rovastin Johan Helsingbergin tyttären Eva Agata Helsingbergin (1783–1849) kanssa. Heidän poikansa oli teollisuusmies ja varatuomari Adolf Törngren ja kasvattipoikansa Helsingin yliopiston kirjastonhoitaja Karl Wilhelm Törnegren. Elias Lönnrot toimi ylioppilaana ollessaan neljänä kesänä Törngrenin kasvattipojan kotiopettajana Laukossa. Myöhemmin Lönnrot kirjoitti vuonna 1849 valmistuneen "Kalevalan" uuden laitoksen asuessaan Laukossa Törngrenien vieraana.
Kajaanin lääni

Kajaanin lääni on nimitys, jota on käytetty Kajaanin linnaa ympäröivistä alueista. Ahtaammassa merkityksessä nimitys tarkoittaa silloista Oulun erämaa-aluetta eli Paltamon pitäjää ja laajemmassa merkityksessä koko Kajaanin vapaaherrakuntaa. Vanha Paltamon pitäjä käsitti myöhemmät Paltamon, Sotkamon, Kuhmoniemen, Säräisniemen, Hyrynsalmen, Suomussalmen, Puolangan, Ristijärven ja Vuolijoen seurakunnat sekä Kajaanin kaupunkiseurakunnan ja Kajaanin maaseurakunnan.
Seudun asutus sai alkunsa, kun Kustaa Vaasa 1550 kehotti maansa viranomaisia järjestämään alueelle uudisasukkaita, jotka saivat muutaman vuoden verovapauden. Venäläisten hyökkäysten varalta uudisasutuksen turvaksi rakennettiin myöhemmän Kajaanin seudulle kuninkaankartano, josta käytettiin nimitystä Oulun Palte. Asutus kuului aluksi Limingan pitäjään, mutta jo 1559 asukkaita varten oli oma pappi. Uudesta pitäjästä käytettiin alkuun nimitystä Oulujärven eli Oulun erämaan seurakunta ja myöhemmin nimeä Paltamo. Kajaanin linnan rakentaminen aloitettiin 1604 Pohjanmaan käskynhaltijan Iisak Behmin johdolla. Toisinaan uutta seurakuntaa nimitettiin Kajaanin linnan mukaan Kajaanin linnanpitäjäksi. Vuonna 1716 ylivoimainen venäläinen sotajoukko pakotti linnoituksen antautumaan, jonka jälkeen he tuhosivat linnan räjäyttämällä. Samalla myös Kajaanin lääni siirtyi historiaan.
José Antonio Griñán Martínez

José Antonio Griñán Martínez (s. 7. kesäkuuta 1946 Madrid) on espanjalainen sosialistisen työväenpuolueen poliitikko. 
Hän toimi Andalusian aluehallinnon johtajana vuosina 2009–2013 ja Espanjan sosialistisen työväenpuolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2014. Hän on ollut kahdesti ministerinä. Koulutukseltaan Griñán on lakitieteen lisensiaatti.
HMS Vehement

HMS Vehement (viirinumero F12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla.
Valmistus.
Alus tilattiin Dumbartonista William Denny and Brothersilta, missä köli laskettiin 1916. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1917 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.
Palvelus.
Alus muutettiin 1917 nopeaksi miinalaivaksi ja se liitettiin helmikuussa 1918 20. (miinanlaskija)hävittäjälaivueeseen laivuetta perustettaessa, jolloin aluksen päällikkönä oli V. Hammersley-Heenan.
Alus lähti 31. toukokuuta 1918 laivueen mukana Imminghamista rakentamaan miinakenttää A51 Dogger Bankin alueelle. Alus lähti yöllä 4.-5. kesäkuuta Humberista jälleen laivueen mukaan rakentamaan samalle alueelle seuraavaa miinakenttää, johon laskettiin yhteensä 330 miinaa.
Alus lähti 21. kesäkuuta jälleen laivueen mukana Imminghamista rakentamaan miinakenttää A57. Satamasta lähtiessä aluksen potkurit osuivat kaapeliin, jolloin ne vaurioituivat niin pahoin, että aluksen oli jäätävä satamaan. Alus osallistui kuitenkin jo 27. kesäkuuta miinakenttä A58 rakentamiseen. Aluksen seuraava operaatio oli 5.-6. heinäkuuta miinakenttä A61:n rakentaminen ja edelleen 8.-9. heinäkuuta miinakenttä A62, johon pudotettiin 384 miinaa kahdeksaantoista riviin.
"Vehement", "HMS Venturous", "HMS Vanquisher" ja "HMS Telemachus" laskivat yöllä 13.-14. heinäkuuta 224 miinaa kenttään A63. Alus oli 17.-18. heinäkuuta laivueen mukana rakentamassa kenttää A64, johon laskettiin 424 miinaa. Operaation suojana oli 7. risteilijäviirikkö, mutta mitään odottamatonta ei tapahtunut.
Seuraava suunniteltu miinakenttä A65 oli jälleen koko laivueen operaatio. Kenttään oli tarkoitus laskea kaikkiaan 496 miinaa kahteenkymmeneenkahteen riviin. Matkalla alueelle "Vehement" havaitsi 24. heinäkuuta kaksi periskooppia. Seuraavakin miinakenttä A66 rakennettiin 28.-29. heinäkuuta laivueena. Laivue lähti kello 13.00 Humberista ja laski suunnitellulle alueelle 416 miinaa kahdeksaantoista riviin.
"Vehement" lähti 1. elokuuta laivueen mukana rakentamaan miinakenttä A67. Amiraliteetti oli antanut tarkat ohjeet reitistä jota tuli kulkea. Aluksen oikeassa kyljessä räjähti miina kello 23.47 pisteessä ollessaan jonon neljäntenä aluksena. Aluksen päällikkö Hammersley lensi mereen noin 400 metrin päähän aluksesta, missä hän virkosi täyttäen pelastusliivinsä. Hän myös pelasti toisen hukkuvan, minkä jälkeen "HMS Vanquisher" pelasti molemmat meressä olleet. Aluksen jäänteet upotettiin tykkitulella ja asentamalla kaksi syvyyspommia räjähtämään aluksen kyljillä. Aluksen mukana meni luutnantti George Hatch sekä 47 miestä.
Izjaju

Izjaju (komiksi ja venäjäksi Изъяю) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kotlasin ja Vorkutan välisen rautatien varrella 18 kilometriä Petšorasta lounaaseen. Asukkaita on 1 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1939 perustetun Kožvan rautatieaseman yhteyteen. Virallisesti se rekisteröitiin vuonna 1977. Seuraavana vuonna avattiin lähellä toimiva sepelitehdas. Vuonna 1981 asemataajama erotettiin Kožvan taajamaneuvostosta ja se sai nimen "Izjaju" (komiksi ”Kivijoki”).
Jegor Ligatšov

Jegor Kuzmitš Ligatšov (, 29. marraskuuta 1920 Dubinkino, Venäjän SFNT – 7. toukokuuta 2021 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko. Hän toimi muun muassa Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) keskuskomitean politbyroon jäsenenä 1985–1990 ja NKP:n pääsihteeriehdokkaana vuoden 1990 puoluekokouksessa.
Ligatšov tuki Mihail Gorbatšovia Neuvostoliiton johtajaksi vuonna 1985 ja otti osaa tämän hankkeeseen alkoholinkäytön vähentämiseksi maassa. Myöhemmin vuonna 1992 Ligatšov kuitenkin sanoi, että Gorbatšovin tukeminen oli ollut hänen suurimpia virheitään.
Vuosina 1993–2003 Ligatšov toimi Venäjän federaation duumassa kommunistien edustajana.
Kožva

Kožva (komiksi ja venäjäksi Ко́жва) on Petšoran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 194 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 9 560 neliökilometriä.
Joen nimi perustuu komin murresanaan "köža" ’sora’ ja "va" ’vesi’. Sen suussa sijaitsee Kožvan kaupunkimainen taajama.
Fredrik Bergstadi

Fredrik Bergstadi (2. kesäkuuta 1817 Pälkäne – 14. lokakuuta 1853 Turku) oli suomalainen opettaja, pappi ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Bdi", "B-i" ja "F.B."
Pälkäneen Kukkolassa syntyneen Bergstadin vanhemmat olivat auskultantti Johan Reinhold Bergstadius ja Anna Katarina Lindström. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1835. Bergstadi valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1841 ja maisteriksi 1844. Hänet vihittiin papiksi 1845. Bergstadi toimi vt. opettajana Porissa ja Hämeenlinnassa. Hän oli Hämeenlinnan yläalkeiskoulun kollegana 1845–1848 ja Turun yläalkeiskoulun konrehtorina vuodesta 1848. Vuosina 1851–1852 Bergstadi toimi Sanomia Turusta -lehden toimittajana.
Bergstadi oli naimisissa vuodesta 1845 Emilia Fredrika Walleniuksen kanssa. Bergstadi kuoli koleraan lokakuussa 1853 Turussa. Hänen veljensä oli Johan Reinhold Bergstadi nuorempi.
Kožva (taajama)

Kožva (komiksi ja venäjäksi Ко́жва) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Petšoraan laskevan Kožva-joen suussa 9 kilometriä Petšoran kaupungista lounaaseen. Taajaman kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie. Asukkaita on 3 200 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa Gulag-vankien 1930–1940-lukujen vaihteessa rakentamasta Kožvan rautatieasemasta. Vuonna 1941 sen yhteyteen perustettiin ensimmäinen vankileiri ja vuonna 1943 siirtokuormauspaikka, jonka tärkein tehtävä oli toimittaa puutavaraa Vorkutan kaivoksille. Petšoran rannalle syntyi taajama, jonka nimenä oli aluksi "Vorkutstroi" ja myöhemmin "Saratovka". Vuonna 1952 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja nimen "Kožva".
Vankileirit lakkautettiin vuonna 1961 ja Kožvassa toiminut Petšoran metsätyökeskus siirtyi Neuvostoliiton metsäteollisuusministeriön alaisuuteen. Uittopuun kuormauksen ohella siellä valmistettiin lautatavaraa ja kaivospölkkyjä. Vuonna 1980 Kožvan taajamassa oli 6 600 asukasta. Metsätyökeskuksen alamäki alkoi 1990-luvun alussa ja vuonna 2002 se lopetti toimintansa.
Carl August Renvall

Carl August Renvall (28. helmikuuta 1823 Turku – 1. elokuuta 1853 Turku) oli suomalainen opettaja, sanomalehtimies ja kääntäjä.
Renvallin vanhemmat olivat Naantalin entinen pormestari Henrik Renwall ja Agneta Cornelia Cairenius. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1841. Renvall valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1850. Hän toimi Turun yläalkeiskoulun vt. ensimmäisenä kollegana 1851–1852 ja vt. kolmantena kollegana 1852–1853.
Renvall käänsi yhdessä Karl Collanin kanssa ruotsin kielelle Heinrich Heinen runoja ("Dikter af H. Heine i Sv. öfversättning", Öhmanska bokhandel, Helsingfors 1849).
Renvall kuoli koleraan elokuun alussa 1853 Turussa.
Jaana Makkonen

Jaana Makkonen (s. 1967) on suomalainen käsikirjoittaja. Hän on muun muassa vuoden 2009 parhaan elokuvan Jussi-palkinnon voittaneen Klaus Härön "Postia pappi Jaakobille" -elokuvan alkuperäiskäsikirjoittaja.
Makkonen valmistui Turun ammattikorkeakoulun taideakatemian viestinnän koulutusohjelman elokuvan suuntautumisvaihtoehdosta vuonna 2007. "Postia pappi Jaakobille" -käsikirjoitus oli Makkosen taiteellinen opinnäytetyö taideakatemiasta.
Jimmie Johnson

Jimmie Kenneth Johnson (s. 17. syyskuuta 1975 El Cajon, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän on voittanut NASCARin Sprint Cup Seriesin mestaruuden vuosina 2006–2010 ja on ainoa, joka on voittanut sarjan mestaruuden viisi kertaa peräkkäin. Ensimmäisen Sprint Cup -kilpailunsa hän ajoi vuonna 2001. Johnson voitti Daytona 500:n vuonna 2006 ja 2013.
Gustaf Idestam

Gustaf Idestam (sukunimi vuoteen 1819 "Idman"; 26. syyskuuta 1802 Huittinen – 9. toukokuuta 1851 Tyrväntö) oli suomalainen tuomari, vuorimestari ja yksi Tampereen masuunin perustajista.
Idestamin vanhemmat olivat Huittisten kirkkoherra Daniel Idman ja Ulrika Charlotta Mörtengren ja puoliso vuodesta 1827 Anna Sofia Trapp (k. 1872). Idestamin isä kuoli hänen ollessaan nelivuotias ja hänen isänsä veli Carl Johan adoptoi hänet. Hän pääsi ylioppilaaksi 1813 vain 11-vuotiaana ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1819. Idman suoritti tuomarintutkinnon 1821 ja toimi Turun hovioikeuden kanslistina vuodesta 1822. Opiskeltuaan vuoritiedettä Idestamista tuli Suomen vuorimestari 1826. Hän oli yhtenä osakkaana perustamassa Tampereen vuorimasuunia, joka aloitti toimintansa 1844. Muina osakkaina olivat Hatanpään kartanon omistaja laamanni Nils Johan Idman ja Taalintehtaan ruukin omistaja senaattori Carl August Ramsay. Masuunin käyttämä rautamalmi tuli Viljakkalan Haverin rautakaivoksesta. Idestam omisti myös Lahdentaan kartanon Tyrvännössä.
Idestam kuului opiskelijana Aura-seuraan ja julkaisi sanomalehdissä romanttisia runoja kuten "Till min Fosterbygd", "Vid min Faders Graf" sekä "Sångaren". Hän myös osallistui "Åbo Morgonbladet" -lehden toimittamiseen Adolf Ivar Arwidssonin kanssa. Idestamin muusta kirjallisesta tuotannosta on esimerkki hänen väitöskirjansa "Kemisk undersökning af slagger: tillkomne vid smältningar af malm från Orijervi koppargrufva; ett försök i bergsvetenskapen" (J. C. Frenckell &amp; son, Åbo 1824).
Idestamin poika oli Nokia Ab:n perustaja ja toimitusjohtaja Knut Fredrik Idestam. Toinen poika, Gustaf Richard Idestam, oli senaattori ja valtiopäivämies ja kolmas Josef Frans Oskar Idestam juristi ja virka- ja valtiopäivämies. Idestamin tytär Sofia Charlotta Idestam oli puolestaan naimisissa teollisuusmies Adolf Törngrenin kanssa.
Malesian Grand Prix 2010

Malesian Grand Prix 2010 (virallisesti 2010 Formula 1 Petronas Malaysian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2010 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 4. huhtikuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa. 
Vapaat harjoitukset.
Lotuksen kolmoskuljettaja Fairuz Fauzy pääsi ajamaan perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Heikki Kovalaisen tilalla. Force Indian kolmoskuljettaja Paul di Resta ajoi puolestaan Vitantonio Liuzzin tilalla.
Aika-ajot.
Aika-ajoja vaikeutti rankka sade. Esimerkiksi huipputalleista Ferrari ja McLaren jäivät lähtöjonon viimeisiksi luotettuaan virheelliseen säätiedotukseen aika-ajojen ensimmäisen osion aikana. McLarenin Jenson Button kykeni nousemaan aika-ajojen toiselle kierrokselle, mutta ei ajanut aikakierrosta autonsa juututtua hiekkaan jo ensimmäisessä osiossa. Paalupaikan nappasi lopulta Red Bullin Mark Webber, jolle ensimmäinen lähtöruutu oli uran toinen. Toisen lähtöruudun saavutti Nico Rosberg, jolle eturivin lähtöpaikka oli uran ensimmäinen.
Kilpailu.
Red Bullin autot saavuttivat kilpailussa kaksoisvoiton kun kolmannesta lähtöruudusta lähtenyt Sebastian Vettel voitti ja Mark Webber oli toinen. Kilpailun jälkeen Ferrarin Felipe Massa nousi MM-sarjan kärkeen ohi tallikaverinsa Fernando Alonson.
Tulokset.
† Alonso keskeytti, mutta ajoi yli 90 % kilpailusta.
Rémy Vercoutre

Rémy Vercoutre (s. 26. kesäkuuta 1980 Grande-Synthe) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti vuonna 2018 päättyneellä pelaajaurallaan Ranskan liigassa Montpellier'ta, yli kymmenen vuotta Lyonia, Strasbourgia ja Caenia.
Ennen siirtymistään Lyoniin vuonna 2002 Vercoutre pelasi Montpellier’ssa. Vuonna 2004 hän pelasi 11 ottelua (liigassa viisi) lainalla Strasbourgissa. Lyonissa hän oli useimpina vuosina kakkosmaalivahti.
Kun Grégory Coupet loukkaantui kauden 2007–2008 alkupuoliskolla, Vercoutresta tuli Lyonin ykkösmaalivahti ja hän pelasi lähes jokaisessa ottelussa ennen Coupet'n paluuta. Lyonin ykkösmaalivahtina kaudella 2009–2010 oli Hugo Lloris Vercoutren ollessa kakkosmaalivahti. Kaudella 2012–2013 Vercoutre pelasi ykkösmaalivahtina 31 liigaottelua mutta kauden loppupuolella tapahtunut loukkaantuminen piti hänet poissa kentiltä ison osan seuraavaakin kautta. Kaudet 2014–2018 hän oli Caenin ykkösmaalivahti.
Apoula Edel

Apoula Edima Édel (s. 17. kesäkuuta 1986 Yaoundé) on kamerunilaissyntyinen Armeniaa edustava jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on Kamerunin ja Armenian lisäksi pelannut Romaniassa, Ranskassa, Israelissa ja Intiassa ja edustanut muun muassa Paris Saint-Germainia ja Hapoel Tel Avivia.
Édelillä on kaksoiskansalaisuus ja hän päätti pelata Armenian maajoukkueessa ranskalaisvalmentaja Bernard Casonin alaisuudessa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran maaottelussa Kazakstania vastaan joukkueiden päätyessä 3-3 -tasapeliin 19. helmikuuta 2004 Páfoksessa Kyproksessa.
Apoula Édelin on väitetty olevan todellisuudessa nimeltään "Ambroise Beyamena" ja viisi vuotta ilmoittamaansa vanhempi. Espanjalainen Sevilla FC jätti asiasta protestin Euroopan jalkapalloliitto UEFA:lle vuonna 2010 pelatun Sevillan ja PSG:n välisen Eurooppa-liigan ottelun jälkeen. Valitus kuitenkin hylättiin puutteellisten todisteiden vuoksi.
Ravintola Musta Lammas

Ravintola Musta Lammas on kuopiolainen ruokaravintola, joka on toiminut vuodesta 1982 entisen oluttehtaan käyttöön rakennetussa kellariholveissa. Kellariholvit rakennettiin vuonna 1862, ja ne toimivat Gustav Raninin panimon edustustiloina vielä 1970–luvulla. 
Ravintola on voittanut useita palkintoja, muun muassa kolme kertaa peräkkäin American Express Service Award -palkinnon Itä-Suomen parhaasta ravintolapalvelusta. Viisi Tähteä rankkasi ravintolan vuonna 2008 Suomen parhaiden ravintoloiden listasijalle 31.
Tiloja uudistettiin vuonna 2017.
Herman Saxberg

Herman Saxberg eli Pilli-Hermanni (1830–1909) oli suomalainen Keuruulla asunut kansansoittaja ja arkkiveisujen tekijä.
Saxberg soitti itse valmistamaansa klarinettia. Hän kiersi soittamassa häissä Keski-Suomessa ja aina Etelä-Pohjanmaalla saakka. Saxberg sanoitti myös lauluja. Tunnetuin niistä on arkkiveisu, joka käsitteli vuoden 1866 viinan kotipolton kieltänyttä asetusta: 
Saxbergin arkkiveisut käsittelivät yleensä kulloinkin ajankohtaisia aiheita kuten postiryöstäjä Hallin Jannea, erilaisia onnettomuuksia, katovuosia ja Venäjän–Japanin sotaa.
Pilli-Hermannin klarinetti on nykyisin Kansallismuseon kokoelmissa.
Warming Up to the Ice Age

Warming Up to the Ice Age on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä John Hiattin kahdeksas studiolevy vuodelta 1985. Levyn on julkaissut (David) Geffen Records ja sen on tuottanut Norbert Putnam yhtiölle nimeltä Trebron Productions. Levyn äänitykseen ovat osallistuneet pääasiassa Don Cobb ja Norbert Putnam paitsi että kappaleiden A4, B1 ja B3 miksaukseen on osallistunut Scott Hendricks. J.T. Cantwell on toiminut avustajana. Levyn on masteroinut Dan Hersch Los Angelesin DigiPrepissa. Laulut on tehnyt John Hiatt lukuun ottamatta kappaletta A5, jonka ovat tehneet Thom Bell ja Linda Creed. Kansien suunnitteluun ovat osallistuneet Laura Lipuma ja Robert Fisher (C-kasetti). Valokuvat ovat Jim McGuiren käsialaa. Henkilökohtaiset kiitokset mainitaan Theresa Scercylle ja Margaret Newkirkille. Levy on omistettu Lillianille.
Kappaleet.
Kappale "Living a Little, Laughing a Little" on peräisin yhdysvaltalaisen soul-yhtye The Spinnersin vuoden 1975 singleltä (Atlantic 45-3252).
Muusikot.
John Hiattin taustayhtye The Self Help Group:
Lisäksi mukana ovat:
taustalaulu kappaleilla A5 ja B4:
torvisektio kappaleilla A1 ja A2:
Sellokonsertto (Prokofjev)

Sergei Prokofjev sävelsi sellokonserttonsa e-mollissa (op. 58) vuosina 1933–1938. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa Moskovassa 26. marraskuuta 1938. Sellistinä oli Lev Berezovski ja orkesterina Aleksandr Melik-Pašajevin johtama Valtion sinfoniaorkesteri.
Konsertto on kolmiosainen. 
Materiaalin pohjalta syntyi myöhemmin "Sinfonia concertante" sellolle ja orkesterille (op. 125).
White Wizzard

White Wizzard on yhdysvaltalainen Los Angelesissa, Kaliforniassa vuonna 2007 perustettu heavy metal -yhtye. Yhtye on tyyliltään lähellä 1980-luvun NWOBHM- ja progressiivisen metallin yhtyeitä kuten Iron Maiden, Judas Priest ja Rush. Yhtye julkaisi vuonna 2008 omaa nimeään kantavan debyyttinsä ja vuonna 2009 "High Speed GTO EP:n". Tämän jälkeen yhtye on julkaissu albumit "Over the Top" (10. helmikuuta 2010), "Flying Tigers" (19. syyskuuta 2011) ja "The Devil's Cut" (3. kesäkuuta 2013).
Diskografia.
Studioalbumit
EP:t
Singlet
Anne Borgström

Anne Borgström on suomalainen meteorologi, joka on 1990-luvulta lähtien ennustanut säätä Ylen tv-kanavilla. Borgström on nuorempana ollut amatööriteatteriryhmän jäsen.
Borgström aloitti tv-meteorologin työnsä maaliskuussa 1997, kun Yle aloitti Aamu-TV-lähetyksensä.
Borgström on harrastanut ratsastusta 9-vuotiaasta lähtien ja omistaa itsekin islanninhevosen.
Patxi López

Francisco Javier ”Patxi” López Álvarez (s. 4. lokakuuta 1959) on espanjalainen baskien sosialistisen työväenpuolueen (PSE–EE–PSOE) poliitikko.
López Álvarez oli Baskimaan itsehallintoalueen johtaja eli lehendakari vuosina 2009–2012 ollen ensimmäinen ei-nationalisti virassa. Hän päätti baskien nationalistisen puolueen 29 vuoden vallan Baskimaassa tultuaan valituksi presidentiksi. 
López toimi Espanjan edustajainhuoneen puheenjohtajana 13. tammikuuta 2016 – 19. heinäkuuta 2016.