Krimin siirto Venäjältä Ukrainalle

Krimin siirto Venäjältä Ukrainalle, virallisesti Venäjän SFNT:lta Ukrainan SNT:lle, oli vuonna 1954 toteutettu prosessi, jossa Krimin niemimaa liitettiin osaksi Ukrainan SNT:aa.
Siirto, ja kysymys sen laillisuudesta, on ollut merkittävässä osassa Venäjän ja Ukrainan suhteissa myös Neuvostoliiton romahdettua ja ollut osasyy siihen, miksi Venäjä ensin miehitti Krimin ja myöhemmin hyökkäsi Ukrainaan.
Tausta.
Siirron tärkeimmäksi, ja joskus ainoaksi, taustavaikuttajaksi mainitaan usein Nikita Hruštšov, mutta näin ei suinkaan ole. Ensinnäkin hänen valta-asemansa ei vielä 1950-luvun alkupäässä ollut niin vahva, että hän olisi täysin itsenäisesti kyennyt saamaan tarvittavia muutoksia läpi. Toisekseen vaikka Hruštšov olikin näkyvässä roolissa siirron taustalla ja sen toteuttamisessa, ajatus niemimaan liittämisestä osaksi Ukrainaa oli ollut kommunistipuolueen johdon puheenaihe jo vuosia ennen Hruštšovin valtaannousua. 
Erityisesti vedenjakelun kannalta Krimin siirto osaksi Ukrainan SNT:aa katsottiin tarpeelliseksi, koska jo 1800-luvun alkupäästä lähtien juomakelpoisen veden saanti niemimaan omista vesivarannoista on ollut vaikeaa. Krimin tataarien karkottamisen jälkeen niemimaa oli harvaanasuttu ja maanviljelys tuotti huonosti. Neuvostoliiton korkein neuvoston ministerineuvosto hyväksyi syyskuussa 1951 lain, jonka nojalla Dneprjoki yhdistettäisiin Krimiin kanaali kaivamalla.
Siirron perustelu ja toteuttaminen.
Korkeimman neuvoston presidiumi perusteli siirtoa mm. sillä että sähkön ja veden tuonti olisi helpompaa Ukrainasta kuin Venäjältä, mikä puolestaan jouduttaisi sodan jälkeistä jälleenrakentamista ja taloutta noin yleensä. Maantieteellisesti Krimin niemimaa on myös kiinni nimenomaan Ukrainassa, minkä vuoksi sen katsottiin olevan lähempänä kuin Venäjä. Toinen merkittävä peruste oli se, että siirto oli Moskovan kiitollisuudenosoitus Ukrainalle, kun Perejaslavin sopimuksen allerkijoittamisesta tuli kuluneeksi 300 vuotta. Tämä peruste on kuitenkin ontuva, koska sopimus ei ottanut kantaa Krimin niemimaahan, joka päätyi Venäjän alaisuuteen vasta 130 vuotta myöhemmin.
Hruštšovin itsensä kerrotaan perustelleen siirtoa sillä, että maatalouden huonosta tuottavuudesta kärsivä Krim tarvitsisi nimenomaan ukrainalaisia viljelemään mm. maissia niemimaalla sen elinvoimaisuuden pelastamiseksi.
Itse siirtoa ei tehty yhdellä kerralla, vaan prosessi aloitettiin tammikuun 1954 lopulla ja saatiin päätökseen saman vuoden kesäkuun puolessa välissä. Tähän vaikuttivat mm. se, että sekä Venäjän SFNT että Ukrainan SNT joutuivat muuttamaan perustuslakejaan, jotta siirto olisi mahdollista. Krimin tataarien karkottaminen vuonna 1944 oli johtanut siihen, että Venäjän SFNT oli lakkauttanut Krimin autonomisen tasavallan aseman, koska autonomiaan oikeutta vähemmistökansa oli hävitetty niemimaalta. Siirron jälkeen Krim pysyi ns. tavallisena oblastina tästä syystä.
Merkitys ja jälkipyykki.
Siirron myötä Ukrainan venäläistyminen vain kiihtyi, sillä venäläiset olivat jo entuudestaan Ukrainan SNT:n suurin vähemmistö ja Krimin siirron myötä venäläisten määrä kasvoi 860 000:lla.
Neuvostoliiton romahdettua entinen Ukrainan SNT, johon Krimin niemimaa kuului, itsenäistyi kokonaisuudessaan Ukrainan tasavaltana. Kun Ukrainassa järjestettiin kansnäänestys itsenäisyydestä, enemmistö myös Krimillä äänestäneistä tuki Ukrainan itsenäisyyttä.
Ennen vuotta 2014 Venäjä oli useaan otteeseen väittänyt kunnioittavansa Ukrainan alueellista koskemattomuutta Krim mukaan lukien. Näin ilmenee esim. vuonna 1995 Budapestin muistiossa, jossa Ukraina luopui neuvostoaikaisista ydinaseista vastineeksi rajojensa tunnustamisesta. Vuonna 2008 Venäjän pääministeri Vladimir Putin sanoi, että "Krim ei ole kiistanalainen alue. Venäjä on jo pitkään tunnustanut nykyisen Ukrainan rajat".
Vuonna 2024 Venäjän duuma hyväksyi lain, jonka nojalla vuoden 1954 siirto julistettiin laittomaksi. Taustalla oli halu legimitoida Venäjän vuonna 2014 alkanut miehitys. Huolimatta siitä, että siirto tapahtui Neuvostoliiton aikana, lakiesityksen mukaan siirron laittomuus perustui siihen, että siinä ei otettu huomioon nimenoman venäläisten mielipiteitä.