tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Susikoira Roi (televisiosarja)

Susikoira Roi on suomalainen Yleisradion tuottama vuonna 1987 valmistunut neliosainen televisiosarja. Televisiosarja perustuu kirjailija Jorma Kurvisen luomaan samannimiseen kirjasarjan ensimmäiseen osaan.
Sarja kuvattiin kesän 1985 aikana Helsingin ja Vantaan kaupunkien alueella. Sarja ensiesitettiin televisiossa Yle TV1-kanavalla tammikuussa 1987. Sarja on esitetty uusintana televisiossa vuosina 1993 ja 1998. Vuonna 1987 kuvattiin saman kirjasarjan osaan perustuva televisiosarja "Susikoira Roi – seikkailu saaristossa", joka ensiesitettiin televisiossa vuonna 1988. Sarja on julkaistu myös vuonna 1989 Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteena (VHS) sekä DVD-tallenteena ensimmäisen kerran vuonna 2009.
Sarjan pääosaa näyttelevästä Paavo Westerbergistä tuli etenkin nuorten naiskatsojien suosikki. Ohjaaja Raimo O. Niemi valitsi Westerbergin Tomin rooliin koekuvattuaan useita lapsia. Susikoira Roita esitti poliisikoira Jami (10. marraskuuta 1976 – syksy 1990), jonka ohjaaja oli nykyisin eläkkeellä oleva ylikonstaapeli, ja entinen Poliisikoiralaitoksen kouluttaja Lauri Kanerva. Ohjaaja Niemen kertoman mukaan hän pelkäsi koiria, mutta sarjan kuvauksissa poliisikoira Jamilla oli aina paikalla kouluttaja. Niemen piti vain kertoa kouluttajalle mitä kohtauksessa tapahtuu, ja näin Jami teki kuuliaisesti kouluttajan käskyjen mukaista työtä.
Juoni.
12-vuotias Tomi tapaa Äksyn jengiksi kutsuttavan poikajengin kivittämän ja pusikkoon juuttuneen susikoiran (saksanpaimenkoira), Tomi pelastaa koiran, ja siitä alkaa hengästyttävä pakomatka, jonka aikana hän nimeää tuntemattoman koiran Roiksi. Tomista ja Roista tulevat hyvät ystävät, mutta kaikki alueen asukkaat eivät sulata heti Tomin löytämään kulkukoiraa, ja poika joutuu pakoilemaan aluksi uuden karvaisen ystävänsä kanssa. Tomilla on myös kova suostutteleminen kotona, jotta hän saisi pitää Roin. Ajan myötä alueen asukkaat alkavat lämmetä koiralle. Tomi ja Roi joutuvat vaaralliseen seikkailuun, kun heidän kotiinsa soitteleva häirikkö osoittautuu kaikkea muuta kuin harmittomaksi pilapuhelujen soittajaksi.
Aberdeen (Etelä-Dakota)

Aberdeen on kaupunki Brownin piirikunnassa, Etelä-Dakotassa, noin 200 kilometriä koilliseen osavaltion pääkaupungista Pierrestä. Se on myös piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupunki perustettiin vuonna 1882. Vuonna 2009 kaupungissa oli 24 992 asukasta.
Kaupungin suurimmat työnantajat ovat St. Luken sairaala (1 272 työntekijää), Aberdeenin julkiset koulut (650 työntekijää) ja 3M (569 työntekijää). Kaupungin sanomalehti on nimeltään "The American News".
Kaupungissa toimii kaksi korkeakoulua. Osavaltion rahoittama julkinen yliopisto "Northern State University" perustettiin vuonna 1889. Sillä on runsaat 2 500 opiskelijaa. Katolinen "Presentation College" tarjoaa lähinnä terveydenhuoltoon liittyvää koulutusta, ja sillä on noin 800 opiskelijaa.
Sari Seppänen

Sari ”Smedu” Seppänen (s. 19. maaliskuuta 1976 Savonlinna) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi Suomen maajoukkueen sentterinä vuoteen 2007 asti. Seuratasolla hän on viimeksi edustanut Vanajan RC:tä. Seppäsen pituus on 182 cm ja hän on pelipaikaltaan keskitorjuja. Ammatiltaan hän on sairaanhoitaja.
Ura.
Seppänen aloitti lentopallon yhdeksänvuotiaana vuonna 1985 ja hänen ensimmäinen seuransa oli Savonlinnan Ajo. Aktiiviuransa aikana Seppänen pelasi kolmessa SM-liigan joukkueessa: Oriveden Ponnistuksessa, Pieksämäki Volleyssa ja Vanajan RC:ssä (ent. Tarmo-Volley). Hän pelasi myös kauden venäläisessä Pietarin TTU:ssa ja osallistui Venäjän naisten maajoukkueen harjoitusleirille. Seppäsen ensimmäisen maaottelu oli 10. kesäkuuta 1995 pelattu Suomi–Bulgaria. Elokuussa 2006 hän sai täyteen sata maaottelua, ja hänen lopulliseksi maaottelumääräkseen tuli 102.
The Tower of Cabin

The Tower of Cabin on MicroCabin Corporationin MSX:lle ja NEC PC-9801:lle kehittämä seikkailupeli, joka on yksi kolmesta ""-roolipelisarjan spin-off-pelistä. "The Tower of Cabiniä" ei julkaistu Japanin ulkopuolella. Pelistä ei ole myöskään olemassa mitään yleisesti tunnettua englanninkielistä fanikäännöstä.
Spin-offiksi "The Tower of Cabin" on siinä mielessä epätavallinen, ettei se sijoitu "Xak"-peleissä esiteltyyn maailmaan, vaan kehittäjänsä MicroCabinin päämajaan. Pelaajan tehtävänäkään ei ole kukistaa maailmaa riuduttavia demoneja vaan parantaa MicroCabinin tuotantoa. Yhteys "Xakiin" ilmenee kuitenkin siinä, että "Tower of Cabinissä" esiintyy kameo-roolissa joitakin pelisarjan hahmoja.
Hahmot.
Pelaajan ohjaaman anonyymin päähenkilön lisäksi "The Tower of Cabinissä" on monia NPC-hahmoja, joiden kanssa on pelin etenemisen tähden keskusteltava. Läsnä on myös muutama "Xak"-sarjan hahmo:
Pelaaminen.
Pelin ympäristönä toimivat MicroCabinin toimistotilat. Tavoitteena on taata yhtiön menestys suorittamalla liikeasioihin liittyviä tehtäviä. Toimenkuvaan kuuluu myös kerroksesta toiseen ravaaminen sekä tiedon välittäminen muille MicroCabinin työntekijöille. Pelaajalla on myös mahdollisuus avata kaksi "The Tower of Cabiniin" sisällytettyä minipeliä, joista toinen on nimeä "Crusader" kantava tekstiseikkailu, toinen taas Frayn ja Pixie-keijun välinen tappelupeli.
Yonne

Yonne on Ranskan departementti numero 89, joka on saanut nimensä Yonne-joen mukaan. Departementti sijaitsee Itä-Ranskassa Burgundin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 7 427 neliökilometriä ja siellä on 342 463 asukasta (2011). Yonnen pääkaupunki on Auxerre. Yonne on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 42 kantoniin ja 454 kuntaan.
Yonne oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Yonne muodostettiin osista Burgundin, Champagnen ja Orléanais'n provinsseja.
Departementista on kaksi kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Noyers ja Vézelay.
Susikoira Roi – seikkailu saaristossa (televisiosarja)

Susikoira Roi – seikkailu saaristossa on suomalainen Yleisradion tuottama vuonna 1988 valmistunut neliosainen televisiosarja. Sarja perustuu kirjailija Jorma Kurvisen samannimisen kirjasarjan osaan. Sarja oli jatkoa edellisenä vuonna valmistuneelle "Susikoira Roi" -televisiosarjalle.
Sarja kuvattiin Kotkassa, Hangon saaristossa ja Kirkkonummella kesällä 1987. Sarja ensiesitettiin televisiossa Yle TV1 -kanavalla syys-lokakuussa 1988. Uusintana sarja on esitetty televisiossa vuosina 1993 ja 1998. Sarja on julkaistu myös vuonna 1989 Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteena (VHS) sekä DVD-tallenteena ensimmäisen kerran vuonna 2009 ensimmäisen "Susikoira Roi" -sarjan kanssa.
Pääosaa näytteli edellisessäkin televisiosarjassa näytellyt Paavo Westerberg, ja Susikoira Roita esitti poliisikoira Jami (10. marraskuuta 1976 – syksy 1990), jonka ohjaaja oli nykyisin eläkkeellä oleva ylikonstaapeli, ja entinen Poliisikoiralaitoksen kouluttaja Lauri Kanerva. Sarja jäi nimiosassa näytelleen poliisikoira Jamin viimeiseksi rooliksi televisiossa.
Juoni.
Tomi ja hänen koiransa Roi matkaavat saaristoon viettämään kesälomaa yhdessä Tomin Ruotsin-serkkujen kanssa näiden huvilalle. Tomi ei kuitenkaan kerro vanhemmille, että serkut ovat peruuttaneet tulonsa. Menomatkalla käy jo selväksi, että he eivät ole kaikkien paikallisten suosiossa. Tomi tutustuu Rauno (Rane)-nimiseen synkkämieliseen poikaan, joka on saapunut Ruotsista kalastaja-maanviljelijäisänsä Raskin ja siskojensa Ritvan ja Rauhan kanssa. Saarella alkaa tapahtumaan outoja: eräänä yönä joku koira tappaa Raskin emakkosian, ja myöhemmin ison määrän kanoja. Paikalliset alkavat epäillä Tomin koiraa Roita tapahtumien tekijäksi. Ajan kanssa selviää, että saarella liikkuu muitakin.
Læsø

Læsø on Kattegatissa, Frederikshavnin ja Göteborgin puolivälissä, sijaitseva Tanskan saari, joka muodostaa samannimisen Læsøn kunnan. Kunnassa oli 2 026 asukasta vuonna 2007, ja se on asukasmäärältään Tanskan pienin kunta. Læsø on Kattegatin suurin saari: noin 22 kilometriä pitkä ja 2–12 km leveä, ja sillä on noin sata kilometriä rantaviivaa.
Historia.
Saaren arvellaan muodostuneen noin 3000 eaa. Meri on muokannut saaren hiekkamaata ja muotoa jatkuvasti. Keskiajalla saari oli Viborgin tuomiokapitulin alaisuudessa ja saarelaiset maksoivat veronsa suolalla, jonka tuotanto oli satojen vuosien ajan saaren pääelinkeino. Tuotanto vaati suuria määriä polttopuuta, ja saari olikin lähes puuton 1500-luvulla. Puiden hävitys johtikin jatkuvaan hiekan liikkumiseen ja katoamiseen luonnonvoimien myötä, jolloin saaresta autioitui suuri osa. Puustoa rasittanut suolantuotantomuoto kiellettiin virallisesti 1652. 
Luonto.
Saaren rannikolla on useita suojeltuja Natura 2000 -merialueita, joilla elää mm. hummereita, pieniä hailajeja, hylkeitä, delfiinejä ja paljon vesilintuja. Saaren eteläosa on tasaista ja vetistä, muodostaen mosaiikin erilaisista kasvillisuusalueista ja rikkaan kokoelman eläinlajeja, etenkin vesilintuja ja rantakasvillisuutta. Pohjoisosaa leimaavat hiekkadyynit, puulajeina havupuut, koivut, tammi ja pyökki. Pohjoisrannalla voi myös nähdä hylkeitä tiheinä laumoina. 
Talous.
Saarella tuotetaan edelleen noin 60 tonnia suolaa vuosittain. Suolantuotanto toimii myös "elävänä museona", jota käy katsomassa noin 45 000 matkailijaa joka vuosi. Muutoinkin turismi on tärkeä tulonlähde, yhteensä noin 130 000 turistia vieraili saarella vuosittain 2001. Muita tärkeitä elinkeinoja ovat elintarviketuotanto, käsityöläisyys, kalanjalostus ja palveluelinkeinot.
Liikenneyhteydet.
Frederikshavnista on kolme tai neljä kertaa päivässä lauttayhteys saarelle (Færgeselskapet Læsø I/S), matkailusesongin aikana useammin. Copenhagen Airtaxi ja Flexflight lentävät saarelle Roskildesta, Torpista ja Kielistä. Ruotsista saarelle pääsee "meritaksilla". Saarella kulkee ilmainen bussi. Myös taksi sekä auton ja polkupyörien vuokrauspalvelut ovat saatavilla.
Parhaan musiikin Oscar-palkinto

Parhaan musiikin Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuotuinen palkinto parhaalle elokuvamusiikille. Palkinto on jaettu vuodesta 1934 lähtien. Palkinnon luonne on vaihdellut suuresti. Yleensä palkinto on jaettu erikseen esimerkiksi draamalle ja musikaalille tai alkuperäiselle ja sovitetulle sävellykselle. Vuodesta 2000 lähtien on jaettu vain yksi palkinto alkuperäiselle elokuvamusiikille.
Voittajat ja ehdokkaat.
Vuodet ovat elokuvien julkaisuvuosia. Suluissa vuodet, jolloin palkinto jaettiin kyseisessä muodossa.
William S. McCune

William S. McCune (1909 – 1998) oli yhdysvaltalainen lääkäri, joka kuvasi ensimmäisenä endoskooppisen retrogradisen kolangiopankreatikografian eli sappi- ja haimateiden tähystyskuvauksen tekniikan vuonna 1968. Hänen käyttämänsä laitteisto ja tekniikka oli karkeaa ja vasta alkutekijöissään, mutta hän todisti, että sappi- ja haimateihin on mahdollista päästä käsiksi ilman leikkausta. McCune toimi kirurgina George Washington Universityssa Washingtonissa.
Horsens

Horsens on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Horsensin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 54 450 asukasta.
Horsens sijaitsee Jyllannin niemimaan itärannalla Horsensvuonon pohjukassa. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä Århusista etelään ja noin 30 kilometriä Vejlestä pohjoiseen. Eurooppatie E45 kulkee kaupungin kautta. Kaupungissa on hyvä satama sekä rautatieristeys. 
Nokia on Horsensin suomalainen ystävyyskaupunki.
Historia.
Horsensin kaupunki on perustettu noin vuonna 1100 luostarien vaikutuspiiriin. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu edelleen fransiskaaniluostarin rukoushuone sekä "Vor Frelsens kirke" (pelastuksemme kirkko).
Kaupunkia koskevia kaupallisia asiakirjoja on tallessa 1400-luvulta alkaen. 
Tunnettu tutkimusmatkailija Vitus Bering oli syntyisin Horsensista.
Kulttuuri.
Kaupungissa sijaitsee Tanskan ainoa teollisuusmuseo. Siellä on myös laajalti elektroniikkateollisuutta. Kaupunki tarjoaa myös monenlaista kulttuuririentoa. Siellä järjestetään Crime Festival -messut, jotka keskittyvät rikoselokuviin ja -kirjallisuuteen. Populaarimusiikkifestivaalit ovat myös tunnettuja. 
Urheilu.
Horsensin tunnetuin urheiluseura on jalkapallon Superliigassa pelaava AC Horsens. Joukkue pelaa kotiottelunsa CASA Arena Horsensilla.
Parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinto

Parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama Oscar-palkinto parhaalle näytelmälyhytelokuvalle. Sitä on jaettu vuodesta 1932 lähtien. Vuosina 1932–1956 se oli jaettuna kahteen tai kolmeen alikategoriaan.
Ehdokkaat ja voittajat.
1930-luku.
Lyhytkomedia
Yhden kelan lyhytelokuva
1950-luku.
Lyhytelokuva
Straight Outta Lynwood

Straight Outta Lynwood on ”Weird Al” Yankovicin kahdestoista albumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 26. syyskuuta 2006. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”White &amp; Nerdy”, ”Don’t Download This Song”, ”Canadian Idiot” ja ”Trapped in the Drive-Thru”. Albumin nimi viittaa hip hop -kollektiivi N.W.A:n esikoisalbumiin "Straight Outta Compton".
Albumi on nimetty Yankovicin kotikaupungin Lynwoodin mukaan.
Biopsia

Biopsia tarkoittaa koepalan tai solunäytteen ottamista elävästä kudoksesta ja näytteen tarkastelua. Termi tulee kreikan kielen sanoista "bios" eli elämä ja "opsy" eli näkö tai ulkonäkö.
Biopsian avulla voidaan selvittää muun muassa kudoksen tyyppi, pahanlaatuisuus ja tulehdusten läsnäolo. Kudosnäytteestä nähdään kudoksen rakenne, jolloin pystytään tarkastelemaan esimerkiksi syöpäsolukon kasvutapaa ympäröivässä kudoksessa. Solunäytteestä voidaan nähdä vain yksittäisten solujen ominaisuuksia. Biopsioita otetaan esimerkiksi ihomuutoksista, pateista, kasvaimista ja kuvantamistutkimuksissa epäselviksi jääneistä muutoksista. Tähystysten yhteydessä otetaan yleensä koepaloja terveenkin näköisestä kudoksesta. Biopsioita voidaan käyttää myös seulontatutkimuksen välineenä, kuten kohdunkaulasta otettava PAPA-näyte.
Biopsian tutkii patologi, ja se voidaan myös analysoida kemiallisesti erilaisten laboratoriotekniikoiden kuten PCR:n avulla. Patologi antaa kudoksesta "patologisanatomisen diagnoosin" (PAD).
Koepala on kudosnäyte, joka otetaan esimerkiksi veitsellä, stanssilla tai kauhalla. Se voidaan ottaa näkyvissä olevasta paikasta puudutuksen avulla tai syvemmällä sijaitsevasta kudoksesta leikkauksen yhteydessä. Koepala tutkitaan laboratoriossa leikkaamalla siivuiksi, värjäämällä ja tarkastelemalla mikroskoopilla. Koepaloja voidaan ottaa mistä tahansa kiinteästä kudoksesta; yleisiä paikkoja ovat iho ja limakalvot. 
Paksuneulanäyte on koepala tai kudosnäyte, joka otetaan paksun neulan avulla.
Ohutneulanäyte tai ohutneulabiopsia on solunäyte, joka otetaan kiinteästä kudoksesta ohuella neulalla imemällä. Ohutneulanäyte levitetään suoraan lasille tarkasteltavaksi. Solunäytteen perusteella ei voi tehdä päätelmiä kudoksen rakenteesta.
Hank Hanegraaff

Hendrik ”Hank” Hanegraaff on yhdysvaltalainen ortodoksikristitty kirjailija, radio-ohjelmien tuottaja ja herätyskristillisyyden puolestapuhuja. Hän on huomattava henkilö Yhdysvaltojen kristillisessä kulttienvastaisessa liikkeessä ("Christian Countercult Movement"), jonka pyrkimyksenä on arvostella ei-kristillisiä uskontoja, uusia uskonnollisia liikkeitä, kristilliseltä pohjalta syntyneitä lahkoja, sekä perinteisen kristillisyyden piirissä ilmeneviä opista poikkeamisia. Hän on toiminut pitkään kristilliseen apologiaan keskittyvän Christian Research Instituten työntekijänä.
Hanegraaff syntyi Hollannissa, mutta varttui ja sai kasvatuksensa Yhdysvalloissa. Hän on naimisissa ja hänellä on yhdeksän lasta. Hän liittyi vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa vuonna 2017 ortodoksiseen kirkkoon.
Suomi-Seura

Suomi-Seura ry (, ) on suomalainen ”maailmalla olevien, sinne lähtevien ja sieltä palaavien suomalaisten etu-, asiantuntija- ja palvelujärjestö”. Järjestön tehtävänä on myös välittää ajanmukaista Suomi-kuvaa maailmalle ja tehdä ulkosuomalaisuutta tunnetuksi Suomessa.
Historia.
Järjestö on perustettu 6. toukokuuta 1927, jolloin jo perustavassa kokouksessa järjestö hajaantui kahtia. Varsinaisen Suomi-Seuran nimen rekisteröineen yhdistyksen puheenjohtajaksi tuli Kyösti Haataja. Erimielisyyksien takia perustetun toisen yhdistyksen nimeksi tuli Ulkosuomalais-Yhdistys, tärkeinä hahmoina mukana muun muassa Eino Aaltio ja Urho Kekkonen. Yhdistykset yhtyivät uudestaan vuonna 1929 sammuakseen vain paria vuotta myöhemmin.
Järjestön toiminnan taannuttua hetkeksi 1930-luvulla se rekisteröitiin uudelleen 19. toukokuuta 1937 Suomi-Seurana, muun muassa vuonna 1934 silloisen pääministeri Kyösti Kallion tukemana perustetun "Ulkomaankävijäin Seuran" pohjalle. Sota-aikana ja sen jälkeen yhdistyksen toiminta suuntautui etenkin Yhdysvaltoihin ja amerikansuomalaisiin ylläpidettävien suhteiden hoitamiseen.
Vuonna 1959 järjestö aloitti seuramatkojen järjestämisen, jolla se saavutti huomattavan taloudellisen omavaraisuuden. Seuramatkatoiminta oli huipussaan 1980-luvulla ja järjestön jäsenmäärä oli myös tuolloin korkeimmillaan, noin 80 000.
Vuonna 1997 perustettiin Ulkosuomalaisparlamentti, joka on ulkosuomalaisille tarkoitettu edustuksellinen elin tiedon ja "tunteiden" välittämiseksi Suomeen ja Suomesta. Vuodesta 1997 lähtien järjestön pääasiallinen tulonlähde ja toiminnan perusta on jälleen ollut valtionapu. Toiminnan suojelija on Suomen tasavallan presidentti.
Toimintamuotoja.
Järjestö julkaisee Suomen Silta -nimistä jäsenlehteä ja tukee ulkosuomalaisia tiedotusvälineitä ja muita ulkosuomalaisjärjestöjä.
Ulkosuomalaisparlamentti kokoaa ulkosuomalaisia paikallisten Suomi-Seura-jäsenyhdistystensä edustajien välityksellä kahden-kolmen vuoden välein Suomeen. Muita toimintamuotoja ovat mm. tukihenkilötoiminta ulkomailla, seminaarien ja kurssien järjestäminen sekä yli 5 000 ihmistä vuosittain opastava neuvontapalvelu ulkomaille muuttamiseen, siellä asumiseen ja sieltä palaamiseen liittyvissä kysymyksissä.
Vuoden ulkosuomalainen.
Suomi-Seura on vuodesta 1993 lähtien valinnut vuoden ulkosuomalaisen. Vuoden ulkosuomalaiseksi valitaan ulkomailla asuva suomalainen tai suomalaisen siirtolaisen jälkeläinen, joka on esimerkiksi menestynyt erityisen hyvin omalla alallaan. Valituiksi ovat tulleet:
Jäsenyys.
Jäsenyys on avoin kaikille ulkosuomalaisille tai muuten vain ulkosuomalaisuudesta kiinnostuneille henkilöille. Vuonna 2007, Suomen Silta -lehden levikkitietoihin pohjautuen, järjestön jäsenmäärä oli noin 23 000.
Organisaatio.
Suomi-Seuran hallituksen puheenjohtajana toimii Markus Aaltonen (vuodesta 2019) ja toiminnanjohtajana Tina Strandberg (vuodesta 2016).
Talous.
Rahoitus.
Vuodesta 1997 lähtien järjestön pääasiallinen tulonlähde ja toiminnan perusta on jälleen ollut valtionapu.
Zimmari

Virkistysuimala Zimmari on Kempeleen Honkasessa, Kauppakeskus Zeppelinin läheisyydessä sijaitseva uimahalli, joka avattiin yleisölle tammikuussa 1997.
Uimahallissa on kaksi lasiseinän erottamaa allasosastoa. Varsinaisessa uima-allasosastossa on kuusiratainen 25 metrin allas, lasten opetusallas, pikkulasten kahluuallas ja 30 metrin vesiliukumäki. Monitoimialtaan puolella on poreallas ja viisi vesihierontapistettä. Uimahallissa on myös kahvio.
Zimmarissa käy vuosittain 150 000–170 000 käyttäjää. Kesällä 2023 tehdyn kuntokartoituksen perusteella halli pitää peruskorjata lähivuosina. Peruskorjauksen yhteydessä hallia mahdollisesti laajennetaan tai rakennetaan kokonaan uusi halli.
Suomen Uimaopetus- ja Hengenpelastusliitto on palkinnut vuonna 1998 Zimmarin vuoden uimahallina Suomessa.
Walter Haworth

Walter Norman Haworth (19. maaliskuuta 1883 Chorley – 19. maaliskuuta 1950 Birmingham, Britannia), Sir, oli brittiläinen kemisti, joka teki uraauurtavaa työtä askorbiinihapon tutkimisessa.
Haworth sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1937 hiilihydraatteja ja C-vitamiinia koskevista tutkimuksista. Palkinto jaettiin Haworthin ja Paul Karrerin kesken. Karrer palkittiin muiden vitamiinien tutkimisesta.
Työskenneltyään jonkin aikaa isänsä linoleumitehtaalla Haworth aloitti 1903 kemianopinnot Manchesterin yliopistossa. Hän teki päätöksensä huolimatta vanhempiensa vahvasta paheksunnasta huolimatta. Myöhemmin hän opiskeli Göttingenin yliopistossa.
1912 Hawotrhista tuli lehtori St Andrewsin yliopistoon. Siellä hän kiinnostui hiilihydraattien kemiasta. Haworth aloitti työnsä yksinkertaisista sokereista ja kehitti uuden tavan valmistaa sokerien metyylieettereitä käyttämällä dimetyylisulfaattia ja emästä. Hän tutki myös disakkaridien rakenteellisia erityispiirteitä.
Haworth järjesti St Andrewsin yliopistoon laboratorioita valmistamaan kemikaaleja ja lääkkeitä Ison-Britannian hallitukselle ensimmäisen maailmansodan aikana. hänestä tuli vuonna 1920 orgaanisen kemian professori Durhamin yliopistoon ja kolme vuotta myöhemmin kemian professori Birminghamin yliopistoon.
Vuonna 1934 Haworth ja Edmund Hirst syntetisoivat ensimmäisinä C-vitamiinia.
Haworth-projektio on nimetty Walter Haworthin mukaan. Haworth aateloitiin vuonna 1948.
Ulla Rantanen

Ulla Valpuri Rantanen (s. 18. heinäkuuta 1938 Keitele) on suomalainen taidemaalari ja -graafikko. 
Rantanen opiskeli Taideakatemian koulussa 1955–1959, paneutuen taidegrafiikkaan. Hän on tuottanut muun muassa hiilipiirroksia, lyijykynäpiirroksia ja metalligrafiikkaa. Vuonna 1966 Rantanen liittyi suomalaisten informalistien ryhmään, joita sanottiin maaliskuulaisiksi. Hänen varhaisimmissa töissään on viitteellisiä ihmishahmoja, ja 1970-luvulla hän kuvasi esineitä lähes valokuvamaisen tarkasti poptaidetta mukaellen. Uudemmat työt ovat abstraktin rajamailla, mutta niistä voi hahmottaa aiheen ja luonnon tunnelman. 1980- ja 1990-lukujen töissä on viitteitä pohjoisesta luonnosta. 2000-luvun töissä on yhteyksiä Afrikkaan, hän on asunut pitkiä jaksoja Keniassa ja saanut sieltä aiheita ja vaikutteita teoksiinsa.
Rantanen voitti 1980 pääpalkinnon Gagnes-sur-Merin kansainvälisessä maalaustaiteen näyttelyssä. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1985, jolloin hänet myös valittiin Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilijaksi ja hänen laaja retrospektiivinen näyttelynsä järjestettiin Helsingin Taidehallissa. Rantanen sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1989, ja professorin arvonimi hänelle myönnettiin 2009. 
Rantanen on osallistunut lukuisiin näyttelyihin ja hänen töitään on monissa julkisissa, yritysten ja yksityishenkilöiden kokoelmissa. Hänen laajat yksityisnäyttelynsä ja suomalaisen nykytaiteen katselmukset ovat tehneet häntä tunnetuksi eri puolilla maailmaa. Taiteellisen läpimurtonsa hän teki vuonna 1965 Helsingin Galerie Pinxin näyttelyssä. Hänen seinämaalauksiaan ovat tilanneet muun muassa Kuusankosken ja Kajaanin kaupungit. Kuvituksen Rantanen teki Frans Emil Sillanpään koottuihin teoksiin (1988-1990). 
Rantanen oli naimisissa taidemaalari Esko Tirrosen kanssa. Liitto päättyi eroon.
Futura

Futura tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Futura liittyy myös seuraaviin:
Kongontetra

Kongontetra ("Phenacogrammus interruptus") on tetrakaloihin kuuluva afrikkalaisperäinen kala.
Koko ja ulkonäkö.
Kongontetra kasvaa noin kahdeksansenttiseksi, naaraat ovat pienempiä kuin koiraat. Sen suomupeite on hopeanhohtoinen, kyljessä kuparinsävyinen raita. Evät ovat muihin tetrakaloihin verrattuna isot, ohuet ja liehuvat.
Alkuperä.
Kongontetra on kotoisin Afrikan Kongojoesta. Sitä kasvatetaan myyntiin, eikä akvaarioissa juuri näe luonnosta pyydystettyjä yksilöitä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Kongontetra on parvikala ja kaipaa ainakin kuuden lajitoverin seuraa. Se on vilkasliikkeinen uimari ja akvaariolla saisi ollakin ainakin 120 cm pituutta.
Vesiolot ja ravinto.
Kongontetralle sopiva lämpötila-alue on 24–26 °C. Veden puhtaus on kalan hyvinvoinnille tärkeää. Se syö luonnossa pääasiassa hyönteisiä, akvaariossa sekaruokaa.
Quintus Voconius Saxa

Quintus Voconius Saxa oli kansantribuuni Roomassa vuonna 169 eaa.
Hän sai Cato vanhemman avustuksella läpi lain ("lex Voconia"), jonka mukaan ylimpään varallisuusluokkaan kuuluvat kansalaiset eivät saaneet testamentissaan asettaa perilliseksi naista. Lisäksi säädettiin, että testamentti ("legatum") tai kuoleman varalta tehty lahjoitus ("donatio mortis causa") ei saanut ylittää perinnön todellista arvoa.
Maggie Roswell

Mary Margaret Nina Roswell (s. 14. marraskuuta 1952 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut ääninäyttelijänä "Simpsonit"-animaatiosarjassa, jossa hänen hahmojaan ovat muun muassa Maude Flanders, Helen Lovejoy, Luann Van Houten, neiti Hoover ja Martha Quimby. Palkkariidan takia Roswell oli poissa sarjasta vuosina 1999–2002 eli 11.–13. tuotantokauden ajan. Tuona aikana hänen hahmojaan näytteli Marcia Mitzman Gaven ja käsikirjoittajat poistivat Maude Flandersin sarjasta siten että hahmo kuoli yhdessä 11. kauden jaksossa.
Roswell meni 5. kesäkuuta 1987 naimisiin ääninäyttelijä Hal Raylen kanssa Aspenissa. Heidän tyttärensä syntyi 1993. Roswellilla on veli nimeltä G. Marq Roswell.
Someron Pallo

Someron Pallo (SoPa) on somerolainen urheiluseura.
Someron Pallo perustettiin vuonna 1963 ja sen lajeihin ovat kuuluneet jalkapallo, lentopallo, jääkiekko, sulkapallo ja tennis. Nykyään lajit ovat eriytyneet omiksi yhdistyksikseen, jotka ovat Someron Pallo Lentopallo ry, Someron Pallo Sulkapallo ry, Someron Pallo Jääkiekkoedustus ry ja Someron Pallon Juniorit ry.
Lentopallo.
Lentopallo vakiintui nopeasti Someron Pallon päälajiksi. Someron Pallo Lentopallo ry perustettiin vuonna 1998, josta lähtien seura on toiminut nais- ja tyttölentopallon erikoisseurana.
Someron Pallon naisten edustusjoukkue pelasi Suomen pääsarjatasolla SM-liigassa. Kausi 2009–2010 oli naisjoukkueen kahdestoista pääsarjassa. Joukkue on saavuttanut kaksi SM-pronssia vuosina 2002 ja 2003 sekä Suomen cupin hopeaa vuonna 2003. Mia Mattilan pelipaita numero 3 on jäädytetty ja löytyy Someron monitoimitalon seinältä keskiseltä paikalta. Naisten edustusjoukkue pelasi kaudella 2009–2010 SM-liigassa pääyhteistyökumppaninsa Someron kaupungin mukaan nimellä Somero. Liigaottelut pelattiin Someron monitoimitalolla. Katsojaennätys on 682 katsojaa vuoden 2000 välieristä. Kesällä 2010 joukkue päätti luopua sarjapaikastaan pelaajapulaan vedoten. Nykyään seura tarjoaa vain junioritoimintaa.
Someron Pallolla on myös varsin vahvaa tyttöjen junioritoimintaa. Lentopalloliiton junioritoimintakilpailussa seura on vuosia kuulunut Suomen kymmenen parhaan junioriseuran joukkoon. Vuonna 2009 joukkueen C-tytöt voittivat SM-hopeaa.
Liigajoukkueen merkittävimmät tukijat ovat:
Someron kaupunki,
Someron Säästöpankki,
Suur-Seudun Osuuskauppa,
Someron Osuuspankki,
Jaatimet Oy,
Belor Agro Oy,
Someron Vesihuolto Oy, 
Someron Lämpö Oy,
Sälekarin kirjapaino,
Finn-Brodeeraus Oy,
Antti Teollisuus
Pelaajat kausia edustusjoukkueessa SM-liigassa Mattila Mia 10, Lindstöm (Sorokin) Marjaana 9, Safaralibekova (Trofimova) Anzela 5, Zukovska (Petrova) Irina 5
E! Entertainment Television

E! Entertainment Television (tai lyhyemmin E!) on yhdysvaltalainen kaapeli- ja satelliittikanava, joka aloitti lähetyksensä nimellä "Movie Time" 31. heinäkuuta 1987. Vuonna 1990 Movie Time nimettiin uudelleen E! Entertainment Televisioniksi.
Historia.
Kanavan perusti entinen MSNBC:n ja CNN -kanavan johtaja Rick Kaplan vuonna 1987, kanavan nimeksi tuli Movie Time, ja se esitti lähinnä elokuvien trailereita ja haastatteluja. Kolme vuotta myöhemmin kesäkuussa 1990 kanavan nimeksi tuli E! Entertainment Television. Nykyisin kanava esittää muun muassa tv-sarjoja, lifestyle -ohjelmia, palkintogaaloja sekä uutisia Hollywoodista. Lokakuussa 2006 Comcast osti Walt Disney Companyn 39,5 % osuuden E!:stä 1,23 miljardilla dollarilla ja kanava siirtyi Comcastin omistukseen.
Yhdysvalloissa E! tavoittaa parhaimmillaan noin 88 miljoonaa kaapeli- ja satelliittikatsojaa, ja maailmanlaajuisesti noin 600 miljoonaa katsojaa. E!:n sisarkanavia ovat muotikanava Style Network ja G4.
E! Suomessa.
E! Entertainment on saatavilla Suomessa kokonaan Viasatin kautta satelliitin avulla. Myös Sub on esittänyt joitakin kanavan ohjelmia.
Karjalan kunnailla 1984

Karjalan kunnailla 1984 on laulaja Jaakko Tepon livealbumi, jonka sisältö taltioitiin vuonna 1984. Albumi julkaistiin 10. heinäkuuta 2007 Joensuun Popkatu-tapahtuman yhteydessä.
Albumi ylsi kolmannella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kappaleet.
Lihavoidut tekstit ovat musiikkiesityksiä.
Bujutsu

 Bujutsu () tarkoittaa perinteisiä japanilaisiin kamppailuperinteisiin liittyviä, aseellisten ja/tai aseettomien eli sotakentän taistelutaitojen ("Kakutō Bugei") kokonaisuutta jonka soturin eli ("bushi") edellytettiin hänen omassa samurai-klaanissaan hallitsevan. "Bujutsu"un kuuluvat ennen Meiji-kauden alkua (1868) tai miekkojen samurailta kieltämistä (1876) syntyneet perinteiset "vanhaa koulua" edustavat eli ("koryū") kamppailutyylit.
Icky Thump

Icky Thump on yhdysvaltalaisen The White Stripes -yhtyeen kuudes ja viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin 15. kesäkuuta 2007 Saksassa, 18. kesäkuuta 2007 muualla Euroopassa, ja 19. kesäkuuta 2007 muualla maailmassa.
"Icky Thump" sijoittui ensimmäisellä viikollaan Britanniassa sijalle 1 ja debytoi sijalla 2 Billboard 200 -listalla. Sitä myytiin ensimmäisellä viikolla Yhdysvalloissa 223 000 kappaletta.
Suomalaisista musiikkilehdistä "Soundi" antoi albumille 5/5 tähteä ja "Rumba" 4/5 tähteä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jack White, ellei toisin mainittu.
Virkistysuimala Puikkari

Virkistysuimala Puikkari on Pudasjärven kaupungin keskustaajamassa Kurenalla sijaitseva uimahalli.
Vuonna 1999 valmistuneessa uimahallissa on pääallas, tenava-allas, poreallas, monitoimiallas, kylmäallas, opetusallas sekä liukuallas- ja mäki. Rakennuksessa on myös kuntosali- ja kokoustilat.
Cowboy Action Shooting

Cowboy Action Shooting (CAS-ammunta) on ampumaurheilulaji, jossa kilpailijat kilpailevat Villin lännen -ajan mallisilla aseilla; yksitoimisilla revolvereilla, vipulukkoisilla kivääreillä ja ennen vuotta 1899 valmistetuilla haulikoilla tai käytännössä yleensä näiden nykyaikaisilla jäljitelmillä. 
Ampumakilpailut järjestetään Vanhan lännen tyylisissä lavasteissa. Kilpailijat voivat ampua useissa yhden, kahden tai kolmen aseen sarjoissa maaleinaan teräksestä tai pahvista tehdyt silhuettitaulut. Tulokset pohjautuvat osumatarkkuuteen ja nopeuteen, kyse ei silti ole pikavetokilpailusta.
Osa Cowboy Action Shootingia on vaatimus pukeutua Villin lännen aikakaudella tyypillisiin asusteisiin. Jokainen kilpailija myös omaksuu itselleen 1800-luvun loppupuolen Länteen tai Hollywoodin westerneihin pohjautuvan hahmon ja siihen liittyvän nimen, aliaksen.
Nine Lives

Nine Lives on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtyeen Aerosmithin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 1997. Albumin tuottajana toimi Kevin Shirley, ja albumi oli myös ensimmäinen Aerosmithin Columbia Records -yhtiölle levyttämä julkaisu sitten vuoden 1982 "Rock in a Hard Placen". Albumi oli ilmestymisviikollaan Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla, ja singlejulkaisu ”Pink” palkittiin myös parhaan rock-kappaleen Grammy-palkinnolla.
Keskikylä

Suomessa on useita Keskikylä -nimisiä kyliä:
Keskikylällä voidaan tarkoittaa myös kylän keskiosia tai kyläkeskustaa.
Bestbreeder

Bestbreeder on suomalaisen metalliyhtyeen Children of Bodomin vain Japanissa julkaistu kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2003.
Jäänmurtaja Sampo

Jäänmurtaja Sampo on nykyisin matkailukäytössä toimiva vuonna 1961 valmistunut dieselkäyttöinen jäänmurtaja. Se toimi lähes 30 vuotta jäänmurtajana Perämerellä. 
Jäänmurtaja Sampo rakennettiin vuonna 1960 Wärtsilän telakalla Helsingissä. Sampo-nimensä alus peri vuonna 1898 valmistuneelta edeltäjältään, joka palveli jäänmurtajana yli 50 vuotta. Sampo on yksi neljästä Karhu-luokan jäänmurtajasta, joista ensimmäinen, Karhu, rakennettiin vuonna 1958. Sampo toimi jäänmurtajana Perämerellä vuosina 1961–1987. Koko historiansa ajan se toimi muiden jäänmurtajien tapaan meripelastustehtävissä sekä osallistui merellä kadonneiden etsintäoperaatioihin.
1970- ja -80-lukujen vaihteessa Sampo alkoi jäänmurtajana jäädä kehityksen jalkoihin. Suurin ongelma oli avustettavien alusten kasvanut koko, sillä jäänmurtajat alkoivat olla niitä kapeampia. Myös aluksen koneteho alkoi olla riittämätön avustettaviin aluksiin nähden. Vuonna 1985 Merenkulkulaitos sai luvan tilata kaksi uutta jäänmurtajaa korvaamaan Karhu-luokan alukset. Toimittuaan 27 vuotta jäänmurtajana Perämerellä Sampo päätyi 14.10.1987 solmitulla kaupalla Kemin kaupungin omistukseen. Kemin Satama Oy myi Sampon tammikuussa 2020 julkistetulla kaupalla Kemin kaupungin tytäryhtiölle Kemin matkailulle, joka on aiemmin vuokrannut sitä.
Siirtyminen Kemin kaupungin omistukseen.
Kemin kaupunki hankki jäänmurtajan merenkulkuhallitukselta vuonna 1987. Aluksen hinnaksi sovittiin 19 penniä kilolta, romuraudan silloinen hinta eli yhteensä miljoona markkaa. Silloisen kaupunginjohtajan Juhani Leinon idea jäänmurtajan hankkimisesta jakoi kaupunginhallituksen mielipiteet, mutta idea päätettiin kuitenkin toteuttaa kahden äänen enemmistöllä. Jo pelkkä jäänmurtajan osto toi Sammolle Matkailunedistämiskeskuksen Paras matkailutuote 1987 -palkinnon.
Kevättalvesta 1988 murtaja otettiin matkailukäyttöön. Ensimmäinen, suomalaiselle ja ulkomaiselle mediaväelle suunnattu risteily toteutettiin 14.4.1988. Matkailijamäärät kasvoivat pikkuhiljaa, vuonna 1989 saatiin rikki 1 000 vuosittaisen matkustajan raja ja vuonna 1994 rikkoutui 6 000 vuosittaisen asiakkaan raja. Matkailun lisäksi tutkimustyön oli tarkoitus kattaa osa Sammon kuluista, mutta tutkimustoiminta kaatui Wärtsilä Meriteollisuuden konkurssiin 1989. 
Sammon kotisatama on Kemin Veitsiluodossa. Alukseen mahtuu noin 150 matkustajaa. Kesäisin Sampo on kotisatamassaan, mutta talvisin sillä tehdään turistimatkoja Perämerellä. Turisteilla on mahdollisuus matkan aikana laskeutua laivan takakannelta kellumaan pelastautumispuvussa mereen. Risteilyn aikana voi myös osallistua opastetulle laivakierrokselle, ruokailla ja päästä tutustumaan jäänmurtajaan konehuoneesta komentosillalle. Vuosittain Sammolla on lähes 10 000 matkailijaa ja kaikkiaan matkustajia on ollut yli 50 maasta. Määrät ovat kasvaneet vuosien aikana ja talvikaudella 2023-2024 rikkoutui 20 000 kävijän raja.
Onnen kerjäläiset

Onnen kerjäläiset on laulaja Jaakko Tepon vuonna 2006 julkaistu erikois-DVD-julkaisu. DVD:n julkaisijana on Provisual. DVD sisältää muun muassa Tepon live-esiintymisiä sekä haastatteluita. 
DVD:n sisältö.
Tien päällä (Yleisön videot).
"Baarikeikka Kontiomäki 1984"
"Rakentajan iltamat, Ämmänsaari 1992"
Iänitteet.
Jaakko Tepon diskografia
Eletty elo.
Jaakko Tepon tarina
Sössärit.
"DVD:llä esiintyy myös Sössölandian Kultakurkut Ismo Alanko, Ilkka Alanko, Cyde Hyttinen ja mukana myös Petri Alanko."
Jeff Taylor

Jeff Taylor (Jeffrey George Taylor, 15. helmikuuta 1948 Cape Cod, Massachusetts – 18. heinäkuuta 2007 Rovaniemi) oli amerikkalaissyntyinen Suomessa vaikuttanut mediatieteilijä ja harrastajamuusikko. Hän työskenteli Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa mediatieteen professorina vuosina 1996–1998 sekä mediakasvatuksen professorina 1998–2007. Hän opetti muun muassa media-arkeologiaa ja kulttuuriteollisuutta käsitteleviä kursseja. Taylor oli viestintätieteiden valtakunnallisen yliopistoverkoston opetuksen johtoryhmän jäsen.
Ennen Suomeen muuttamistaan Taylor opetti Englannissa mm. Brightonin yliopistossa. Taylorin äidin suku oli kotoisin Keski-Suomen Kivijärveltä. Vuosina 1993 ja 1994 Taylor oli puhujana Vaasassa järjestetyissä kansainvälisissä Hypermedia-konferensseissa. Hän tuli tuolloin perheineen Suomeen tutkimaan juuriaan tarkemmin ja muutti myöhemmin pysyvästi Rovaniemelle. Harrastuksenaan Taylor lauloi ja soitti rumpuja ja kitaraa useissa rock-yhtyeissä sekä sävelsi kappaleita omalle Jeff Taylor Bandilleen.
 Jeff Taylor innoitti lukuisia ystäviään ympäri Suomen musiikillaan ja elämänmyönteisellä asenteellaan, mottona oli suomeksi lausuttu 'reilu meininki'.
Heinäkuussa 2007 59-vuotias Taylor kuoli tulipalossa Rovaniemellä.
Lounais-Lappi

Lounais-Lappi on kerran viikossa ilmestyvä kaupunkilehti Kemissä. Suomen vanhimpiin kaupunkilehtiin kuuluva Lounais-Lappi jaetaan keskiviikkoisin kotitalouksiin seitsemän kunnan alueella Perämereltä Tornionlaaksoon asti. Se jaetaan myös Ruotsin Haaparannalla ja Ylitorniolla kirkonkylän alueella. Lehti siirtyi Alma Medialta Kalevan omistukseen 1. huhtikuuta 2018 alkaen. Lounais-Lapin toimitus sijaitsee Kemissä.
Historia.
Lounais-Lapin julkaiseminen aloitettiin Kemin Ilmoituslehtenä 2. helmikuuta 1962. Ensimmäinen päätoimittaja oli Tauno Laukkanen ja painopaikkana Kemin Painotuote. 1980-luvulla lehden nimeksi vaihdettiin Lounais-Lappi.
Syyskuussa 1988 lehden omistussuhteet muuttuivat. Uudeksi omistajaksi tuli Peräpohjolan Viestintä Oy, jonka omistivat Lapin Kansa ja Kalottitarra Oy. Vuoden 1991 lopulla Lapin Kansa myi lehden Pohjolan Sanomille, joka lakkautti lehden. Kesällä 1992 Kimmo Arstio ja Matti Koskenranta perustivat Julkaisupalvelu Lounais-Lappi Oy:n, joka ryhtyi julkaisemaan Uusi Lounais-Lappi -nimistä lehteä. Päätoimittajana aloitti Arstio ja toimitusjohtajana Koskenranta.
Syksyllä 2004 Lounais-Lappi vaihtoi jälleen omistajaa, kun Arstio ja Koskenranta myivät lehden Kaleva-konsernille.
Lounais-Lappi siirtyi Alma Median omistukseen 14.6.2013.
Musa ibn Nusair

Musa ibn Nusair (‎, 640–715) oli arabialainen sotapäällikkö ja umaijadien dynastian aikana pohjoisafrikkalaisen Ifriqiyan käskynhaltija 703–714. Hänen alaisuudessaan Pohjois-Afrikan läntinen osa Maghreb liitettiin osaksi islamilaista valtakuntaa ja arabit valloittivat Pyreneiden niemimaan.
Musaa koskevat historialliset tiedot ovat myöhäisiä ja siksi kyseenalaisia. Kerrotaan, että Musa ibn Nusair toimi Basran hallinnossa, mutta joutui syytetyksi korruptiosta. Hän pakeni Egyptiin, jossa vapautui syytöksistä kalifi Abd al-Malikin veljen puhuttua hänen puolestaan. Vuonna 703 Musa nimitettiin Ifriqiyan käskynhaltijaksi, ensin Egyptin käskynhaltijan alaisena ja vuodesta 705 itsenäisessä asemassa emiirinä.
Espanjan valloitus.
Musa tunnetaan parhaiten Espanjan valloittajana. Valloituksesta kertova ainoa aikalaislähde, Vuoden 754 kronikka kertoo, että vuonna 712 Roderik teki epäonnisen hyökkäyksen Tarik ibn Zijadin joukkoja vastaan, jotka olivat jo pitkään hävittäneet kaupunkeja Espanjassa. Kronikan mukaan emiiri Musa nousi toisen armeijan kanssa samana vuoinna maihin Cadizissa ja eteni Toledoon ja Pohjois-Espanjassa Zaragosaan asti. Musa ulotti siten heti valtansa lähes koko niemimaalle. Visigoottien hallituskaupungissa Toledossa valloittajat teloittivat entisen valtaeliitin apunaan prinssi Oppa, entisen kuningas Wittizan veli. Valloittajat saivat luultavasti apua myös Espanjan juutalaisväestöltä, joita oli sorrettu. Valtausarmeijoiden kooksi on arveltu 15 000 miestä. Berberit olivat sen suurin ryhmä, eikä mukana ollut arabijoukkoja ainakaan kalifaatin sydänalueilta. Kyse oli siten pääosin pohjoisafrikkalaisin voimin tehdystä invaasiosta.
Vuoden 754 kronikan mukaan Musa ”"raunioitti kauniita kaupunkeja, poltti ne tulella, ristiinnaulitsi herrat ja mahtimiehet ja teurasti lapset miekalla".” Ajan tapojen mukaan kaupunki säästyi hävitykseltä, jos se antautui. Muussa tapauksessa miehet tapettiin ja naiset ja lapset otettiin orjiksi. Täydellisen tuhon kokivat Córdoba, Toledo ja Zaragosa. Muuten asiallinen vuoden 754 kronikoitsija herkistyy kertoessaan arabien ja berberien hirmutöistä. Hän kirjoittaa, että vaikka jokainen ruumiinosa muuttuisi kieleksi, olisi mahdoton kuvata Espanjaan kohdistuneen tuhon mittaa. 150 vuotta myöhemmin egyptiläinen historioitsija Hakam kirjoitti, ettei kyseessä ollut valloitus vaan tuomiopäivä. Ainoa seutu, jota valloittajat eivät saaneet haltuunsa, oli vuoristoinen Asturias Luoteis-Espanjassa.
Kahdessa vuodessa Musan ja hänen alaisensa sotajoukot olivat kukistaneet melkein koko niemimaan. Kun he 714 olivat vallanneet Zaragozan ja Navarran ja aikoivat edetä Pyreneiden yli Septimaniaan, komensi kalifi al-Walid I heidät molemmat saapumaan Damaskokseen. Ennen lähtöään Musa asetti poikansa Abd al-Azizin käskynhaltijaksi Andalusiaan. Muut hänen poikansa asetettiin johtoasemiin Pohjois-Afrikassa. Damaskoksessa Musa joutui kalifin epäsuosioon ja menetti asemansa ja omaisuutensa. Perimätiedon mukaan Musa ibn Nusair kuoli 715 tai 716 kerjäläisenä Syyriassa.
Debra Winger

Debra Winger (oik. Mary Debra Winger, s. 16. toukokuuta 1955 Cleveland Heights, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Varhainen elämä.
Debra Winger syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen. 18-vuotiaana hän joutui vakavaan auto-onnettomuuteen ja sai aivoverenvuodon. Hän oli sokea ja vasemmalta puolelta halvaantunut kymmenen kuukauden ajan. Toivuttuaan hän päätti muuttaa elämänsä suuntaa ja muutti Kaliforniaan tullakseen näyttelijäksi.
Ura.
Debra Wingerin ensimmäinen elokuvatyö oli Debbien rooli elokuvassa "Kun tytöiltä meni piikuus" (Slumber Party ’57, 1976). Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa "Kaupunkicowboy" (Urban Cowboy, 1980), "Torstai on toivoa täynnä" (Cannery Row, 1982), "Upseeri ja herrasmies" (1982), "Hellyyden ehdoilla" (1983) ja "Vaaralliset yhdessä" (Legal Eagles, 1986). 1980-luvun jälkeen hänen roolinsa elokuvissa ovat vähentyneet, ja vuosien 1995 ja 2001 välillä hän ei tehnyt yhtään elokuvaa vaan muun muassa opetti Harvardin yliopistossa ja kirjoitti kirjan. Vuonna 2008 Winger esiintyi elokuvassa "Rachel Getting Married".
Debra Winger on ollut urallaan kolme kertaa ehdolla Oscarin saajaksi.
Vuonna 2012 Debra Winger teki 57 vuoden iässä debyyttinsä New Yorkin Broadwayllä David Mametin näytelmän "The Anarchist" kantaesityksessä.
Yksityiselämä.
Winger on ollut naimisissa Timothy Huttonin kanssa vuosina 1986–1990 ja Arliss Howardin kanssa vuodesta 1996 lähtien. Hänellä on molemmista avioliitoista yksi lapsi.
Rautuskylä

Rautuskylä (tai Rauduskylä) on pieni järvenrantakylä Kittilän kunnassa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee Rautusjärven etelärannalla noin 33 kilometriä Kittilän kirkonkylältä pohjoiseen. Kylässä on noin 45 asukasta. 
Rautuskylä on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaaksi maisema-alueeksi. Tämä vaikuttaa maankäyttöön ja maisemaan liittyvä kiistat hidastivat esimerkiksi Levin osayleiskaavan hyväksymistä 2010-luvun alussa. Levi sijaitsee noin 7-10 kilometrin päässä etelälounaassa. Kylässä on vanhaa rakennuskantaa, johon kuuluvat komeat talonpoikaistalot perinteisine pihapiireineen.
Kylän asutus rajoittuu Rautusjärven etelärannan ja seututie 955:n läheisyyteen. Ounasjoki virtaa parin kilometrin päässä kylästä länteen. 
Kylän asukkaat saavat elantonsa maataloudesta, käsitöistä sekä matkailusta. Rautusjärvi sopii lähijärvineen esimerkiksi kalastukseen ja melomiseen. Kylässä on entiseen kouluun rakennettu majatalo. Kittilän seurakunnalla on ollut leirikeskus kylässä.
Kylä on merkitty asiakirjoihin muodossa "Rautuskylä" vuonna 1855. Paikallisten mukaan nimen pohjana ovat rauduskoivut. Niihin viitataan murteellisesti etuliittellä rautus-, myös nimissä Rautusjoki, Rautusjärvi (Rautusjärvi 1851) ja Rautusvaara. Nimi on hyväksytty myös karttoihin, vaikka talonnimi on Raudus ("Rautus" 1734–1797, Zachris Raudus 1794). Toisena mahdollisuutena pidetään sitä, että kylälle nimensä antaneen järven nimi sisältää kalannimityksen "rautu". Tällöin nimi olisi kehittynyt seuraavasti: "Rautujärvi &gt; Rautunen &gt; Rautusjärvi".
Evan taivaanlahja

Evan taivaanlahja ("Evan Almighty") on Tom Shadyacin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2007. Elokuvan perusperiaate on sama kuin edeltäjällään "Bruce – taivaanlahjalla". Tällä kertaa vasta valituksi tullut kongressiedustaja Evan Baxter (Steve Carell) saa Jumalalta (Morgan Freeman) tehtäväkseen rakentaa arkin.
Patrik Forsbacka

Patrik Forsbacka (s. 12. elokuuta 1982 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. 
Forsbacka pelasi juniorivuotensa Ässissä. A-juniori-ikäisenä, kaudella 2001–2002, hän pelasi neljä SM-liigaottelua, mutta ei päässyt juniorivuosien jälkeen enää edustusjoukkueeseen. Kaudet 2002–2003 ja 2003–2004 Forsbacka pelasi Mestiksessä edustaen UJK:ta, TuToa ja Hyvinkään Ahmoja. Syksyllä 2004 hän kävi Ranskan I-divisioonassa pelaavassa HG Dunkerquen joukkueessa, mutta heikot harjoitusolosuhteet ja lähes täysin ranskankielinen joukkue teki ranskaa taitamattoman Forsbackan vierailusta varsin lyhyen. Suomeen palattuaan hän työskenteli muuttomiehenä ja pelasi syyskauden Suomi-sarjassa Vermuntilan Temmon joukkueessa. Kevätkaudella hän siirtyi Mestiksessä pelaavaan Kajaanin Hokin joukkueeseen.
Keväällä 2005 Ässät yllättäen tarjosi rakennustyömaalla työskenneelle Forsbackalle try-out -sopimusta kesäksi. Koeaika poiki sopimuksen Ässiin kaudeksi 2005–2006. Kausi sujui hyvin sekä Forsbackalta että Ässiltä. Forsbacka pelasi kovaotteisessa nelosketjussa Matti Kuparisen ja Juha Kiilholman kanssa, ja hän oli joukkueen ahkerin taklaaja. Ässät selvisi lopulta SM-liigan finaaleihin ja Forsbacka solmi kahden vuoden jatkosopimuksen joukkueeseen.
Kausi 2006–2007 alkoi Forsbackalta epäonnisesti, kun hän loukkasi olkapäänsä kauden ensimmäisessä ottelussa. Lopulta olkapää jouduttiin leikkaamaan, ja koko kausi oli hänen osaltaan piloilla, vaikka hän pääsikin tammikuussa palaamaan kentille. Seuraava kausi sujui koko joukkueelta varsin heikosti. Kauden 2008–2009 alussa Forsbacka jälleen loukkaantui vakavasti, polven eturistiside katkesi kauden viidennessä ottelussa. Kaudella 2009–2010 Forsbackan loukkaantumiskierre jatkui, tällä kertaa hänen pernansa repesi kauden kahdeksannessa ottelussa ja hän joutui olemaan pitkään pois kaukalosta. Kaudella 2010–2011 Forsbacka pelasi Newcastle Vipersissa ja EfB Ishockeyssa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi KooKoo:hon ja seuraavaksi kaudeksi Ruotsin I-divisioonan Olofströms IK:hon.
Jääkiekon jälkeen Forsbacka siirtyi rakennusalan yrittäjäksi.
Köngäs (Kittilä)

Köngäs on noin 190 asukkaan (2014) kylä Kittilän kunnassa, Ounasjoen varrella seututie 955:n läheisyydessä. Kylässä toimii noin 50 yritystä, joista suurimman osan toiminta on tavalla tai toisella kytkeytynyt matkailuun. Kylässä on noin 100 omakotitaloa ja noin 100 vapaa-ajan asuntoa. 
Moni Könkään kylän asukas käy työssä Kittilän kultakaivoksessa, Suurikuusikossa. Perinteiset vanhat kylän pääelinkeinot maa-, metsä- ja porotalous näkyvät vielä kyläkuvassa. Niiden lisäksi matkailu eri muodoissa on saanut yhä enemmän sijaa kyläläisten elinkeinona. Kylää voi sanoa hyvällä syyllä jopa "Levin ohjelmapalvelukyläksi". Kylässä on vuonna 2019 kaksi maidontuotantotilaa. Kylällä on ollut oma koulu, joka on nyt kunnostettu päiväkodiksi. 
Kylän historiaa.
Joidenkin perimätietojen mukaan kylän ensimmäinen asukas oli Niilo Köngäs vuonna 1731. Nimensä mukaisesti kylä on rakentunut Ounasjoessa olevan, ennen varsin kuohuavan könkään rannalle.
Toisen maailmansodan aikana Könkäälle oli sijoitettu saksalaisia sotilaita. Lapin sodassa Könkään kylä säästyi sodan tuhoilta. Syynä tähän on pidetty mm. sitä, että kylän kautta ei kulkenut läpikulkutietä, saksalaisjoukkojen poistuessa Muonion–Kilpisjärven kautta Norjan suuntaan. Könkään koulu rakennettiin vuonna 1901, ja kylälle saatiin maantie Kittilän kirkonkylältä Sirkan kylän kautta 1900-luvun alussa. Puhelinyhteys kylään avattiin vuonna 1920. Kylän talojen sähköistys alkoi suunnitellusti Lapin jälleenrakennuksen yhteydessä 1940-luvun lopulla.
Natan Altman

Natan Isajevitš Altman (; 22. joulukuuta 1889 Vinnytsja – 12. joulukuuta 1970 Leningrad) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen taidemaalari, graafikko, kuvanveistäjä, lavastustaiteilija, kirjankuvittaja sekä taideteoreetikko. Altman tunnetaan parhaiten muotokuvistaan.
Altman opiskeli vuosina 1901–1907 Odessan taidekoulussa, ja myöhemmin (1910–1912) hän jatkoi taideopintojaan Maria Vasiljevan Vapaassa Venäläisessä Akatemiassa Pariisissa. Pariisissa hän sai vaikutteita kubismista.
Vuodesta 1912 lähtien Altman asui Pietarissa. Vallankumouksen jälkeen Altman teki perinteistä realistista tyyliä edustavan Leninin muotokuvapatsaan sekä useita lyijykynäpiirroksia. Keväällä 1928 Altman matkusti valtiollisen juutalaisteatterin kanssa Euroopan-kiertueelle ja muutti jälleen Pariisiin, jossa hän asui ja työskenteli vuosina 1929–1935. Palattuaan vuonna 1936 takaisin Neuvostoliittoon ja keskelle Stalinin vainoja hän etääntyi maalaustaiteesta ja keskittyi käyttögrafiikan tekoon sekä teatterilavastuksiin.