Brjanskin autotehdas

Brjanskin autotehdas (, БАЗ, BAZ) on sotilasajoneuvojen valmistaja Brjanskissa Venäjällä.
Joulukuussa 2015 BAZ:sta tuli osa Almaz-Anteita. Tämä johtui tehtaan heikosta taloudellisesta tilanteesta, ja sillä haluttiin varmistaa valtion puolustustilauksen toimitukset.
Historia ja tuotteet.
Brjanskin autotehdas perustettiin 4. kesäkuuta 1958 Bežitsan (Бежица) terästehtaan pohjalta, josta se tällä päivämäärällä erotettiin omaksi yhtiökseen. Tarkoituksena oli järjestää ZiLin suunnittelemien panssaroitujen miehistönkuljetusajoneuvojen ZIL-152V1, ZIL-152K ja ZIL-152S (BTR-152), amfibioajoneuvon ZIL-485A (eli BAV) ja erikoispyöräalustan ZIL-135LM valmistus.
Teräsvalimo siirsi tehtaan käyttöön tuotantorakennuksen № 4. Tehdas aloitti aluksi valmistaa TšTZ-140-traktoria. BTR-152:n ja BAV:n tuotanto alkoi seuraavana vuonna, lähinnä ZiL:n toimittamista osista.
Heinäkuussa 1961 alettiin rakentaa ensimmäistä omaa tuotetta. SKB BAZ eli BAZ-930 oli neliakselinen, kymmentonninen kuorma-auto, joka oli tarkoitettu Luna-ohjusjärjestelmän alustaksi. Tämän ajoneuvon suunnittelu aloitettiin 1960, kun Rafail Aleksandovitš Rozov nimitettiin tehtaan pääsuunnittelijaksi. Vuonna 1962 alkoi muunnetun ZIL-135K-alustan rakentaminen 4K44 Redut -rannikko-ohjusjärjestelmää varten. Tässä käytettiin JaMZ-238N-moottoria.
Vuonna 1966 BAZ kehitti uivan BAZ-5937-alustan 9K33 Osa -ilmatorjuntaohjusjärjestelmälle, BAZ-5938:n huoltoautoneuvolle ja BAZ-5939:n kuljetus-latausjärjestelmälle.
Vuonna 1968 Neuvostoliiton ministerineuvosto määräsi ohjusjärjestelmän 9K79 Totška kehityksen aloittamisesta. Pääsuunnittelija I. L. Jurin palkittiin Neuvostoliiton valtionpalkinnolla BAZ-5921-ajoneuvoalustan kehityksestä. Tämän sarjatuotanto alkoi Brjanskissa toukokuussa 1974.
BAZ-5921 ja BAZ-5922 perustuivat Osan BAZ-5937/5939 -ajoneuvoihin. BAZ-5921:ssa oli neljän hengen hytti ja kuljetus- ja latausajoneuvossa BAZ-5922 kahden hengen. Moottori oli siirretty keskelle runkoa. Voimansiirto, jousitus, jarrut, vesijetit, sähkölaitteistot ja muu olivat samoja. Moottori oli lähes sama 300-hevosvoimainen 5D20K-300, jossa oli tehokkaampi jäähdytys kahdella kennostolla ja moottorin lämmitin.
Osnova-alustan kehitys alkoi maaliskuussa 1971 Puolustusministeriön autopääviraston kanssa tehdyllä sopimuksella. Tästä syntyi neliakselinen uiva runko 6944, pääsuunnittelijana V. T Averšin ja runko 6950, pääsuunnittelijana A. S. Kortjuh. Näihin asennettiin Barnaulin kuljetusvälinetehtaan UTD-25-moottori. Runkoa 6944 käytettiin Osa-ohjusjärjestelmän alustana ja runkoa 6950 Manjovr-ohjusjärjestelmässä, joka myöhemmin kiellettiin Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton INF-sopimuksella. BAZ-6944 ja BAZ-6950 modernisoitiin 1980-luvulla käyttämään KamAZ-740-moottoreita.
1980-luvun lopulla tehtaan oli siirryttävä siviilituotantoon, ja sen alkoi tuottaa 1,5 tonnin pakettiautoja. Lisäksi tehtiin yhteistyötä englantilaisen IAD:n kanssa minibussien kehittämisestä, ennen projektin valtion rahoituksen päättymistä. 
Seuraava yritys oli tuottaa lumenaurauskalustoa, jota valmistui DE-242 Vjuga -mallina 120 kappaletta 1993–1997.
1990-luvulla valmistui БАЗ-6954-prototyyppi Iskandar-ohjuksen alustaksi, mutta lopulta tähän tehtävään valittiin valkovenäläinen MZKT-7930.
Vuonna 1993 BAZ alkoi suunnitella yhdistettyä Voštšina-1-alustaa (BAZ-6909, BAZ-69092, BAZ-6402, BAZ-6910, BAZ-6306).
Voštšina-1:n tavoitteena oli kaventaa ajoneuvon leveys 2,75 metriin aiempien 3,08 metristä. Siviilituotantoon siirtymisen jälkeen BAZ:n ajoneuvoja käytettiin öljy- ja kaasuteollisuuden tehtävissä. Lumessa leveä ajoneuvo jätti leveän uran, jossa Uralin, Kamazin ja KrZA:n maastoajoneuvoilla oli vaikeuksia edetä.
Vuosina 2003–2004 Voštšina-1-perheen ajoneuvo valittiin sotavarustukseen. BAZ-6402 on käytössä S-400-ilmatorjuntaohjusjärjestelmän alustana, BAZ-6909 Nebo-M-tutka- ja radiotiedustelujärjestelmässä, BAZ-6910 elektronisen sodankäynnin järjestelmän Krasuha-2 alustana. REM-KS -huolto- ja evakuointiajoneuvo ja vetäjä Giatsint and Msta-tykeille.