tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kurtinjärvi (Kuusamo)

Keltinki-Räväjärvi-Kurtinjärvi on useasta altaasta koostuva järvi Kuusamon pohjoisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 7,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuusamon kuntakeskuksesta on 34 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Keltinki ja Kurtinjärvi muodostavat järvikokonaisuuden eteläosan, joka on kaakkois–luoteissuuntainen. Keltingin koillisosasta kuljetaan Virtasalmen kautta pohjoisosaan, joka on länsi–itäsuuntainen. Lännessä on Räväjärvi ja idässä Hietalahti. Hietalahden pohjoispuolella sijaitsee järvikokonaisuuden koillisin osa, jonka itärannalta vedet laskevat Käylänkoskea itään Kitkajokeen, joka virtaa Juumajärveen ja jatkaa idän suuntaan. Lisäksi Kurtinjärven itärannalta virtaa laskuoja Perälampeen (239,8 metriä mpy).
Keltinkiin laskee Kiveskoski lounaasta Ala-Kitkasta (240,4 metriä mpy), Räväjärveen laskee Koprajoki lännestä. Järvikokonaisuutta ympäröiviltä soilta virtaa useita laskuojia.
Räväjärven syvin kohta on kartan mukaan 14 metriä. Kurtinjärvessä on 12 metrin syvänteitä ja Keltinki on kokonaisuudessaan matala. Räväjärvessä sijaitsee järvikokonaisuuden ainoa yli 10 hehtaaria laaja vähintään 10 metriä syvä alue.
Kurtinjärven Pukkisaari on pinta-alaltaan yli 10 hehtaaria. Räväjärven ja Hietalahden välissä sijaitsevan Rävänsaaren pinta-ala on useita hehtaareja. Räväjärven etelärannan tuntumassa sijaitsee usean hehtaarin laajuinen Torvisensaari.
Hietalahden itärannalla sijaitsee Käylän asutuskeskus. Kurtinjärven pohjoisrannalla ja Räväjärven länsirannalla on maatalousalueita.
Keltinki-Räväjärvi-Kurtinjärvi (73.023.1.001) kuuluu Keltingin alueeseen (73.023), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Keltinki-Räväjärvi-Kurtinjärvi on Keltingin alueen laajin järvi. Sitä seuraa Säkkilänjärvi, Pikku-Rävä ja Pöytisjärvi. Alueeseen kuuluu 22 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Haukkajärvi (Mikkeli)

Haukkajärvi on järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 46 kilometriä eteläkaakkoon.
Maantiede.
Haukkajärven etelä–pohjoissuuntainen selkävesi on 1,9 kilometriä pitkä. Siitä työntyy lounaaseen järven pinta-alaan nähden laaja vesialue, jonka eteläosan nimi on Kuituranlahti. Haukkajärven lounaisosasta ulottuu järven pohjoisosaan yhtenäinen vähintään 10 metriä syvä vyöhyke, jonka keskellä on järven syvin kohta, 27 metriä. Noin 40 % järvestä on vähintään 10 metriä syvä ja viidennes vähintään 15 metriä syvä. Järven kaakkoisosa on matala.
Haukkajärven kolmen saaren yhteispinta-ala on 33 aaria. Saaret sijaitsevat rantaviivan tuntumassa. Järven rannoilla on pientaloja. Haukkajärveen laskee Taivaloja pohjoisesta Sikolammelta (83,6 metriä mpy) ja muutamia muita laskuojia. Haukkajärvi laskee Haukkaojaa Myllylammen (78,3 metriä mpy) kautta Kuolimoon (77,0 metriä mpy).
Haukkajärven vesitilavuus on 11 853 000 kuutiometriä.
Haukkajärvi (04.141.1.028) kuuluu Kuolimon lähialueeseen (04.141), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Haukkajärvi on kolmanneksi laajin Kuolimon lähialueen 124:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä edeltää Kuolimo ja Suomijärvi ja seuraa Vartusjärvi.
Suomessa on kahdeksan Haukkajärveä, joista kolme on yli neliökilometrin laajuisia.
Haaravesi

Haaravesi–Iso-Pitämä on järvi Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 3,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 87 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Haaravesi sijaitsee Kiantajärvestä Oulujärveen virtaavan Emäjoen yläjuoksulla. Järven länsiosa on Haaravesi ja itäosa Iso-Pitämä. Järven pinta-alasta viidennes on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat Haaravedellä. Haaraveden rannat ovat metsämaata, Iso-Pitämän itärannalla on asuinalue. Samantasoinen vesialue (186,4 metriä merenpinnan yläpuolella) jatkuu Haaravedeltä yli kymmenen kilometriä itään (Vuokinjoki, Hietajärvi, Alanteenjärvi, Parvajärvi). Myös Iso-Pitämän koillispuolisen Taivalalasen korkeustaso on 186,4 metriä mpy.
Haaravesi laskee Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen. Järvessä ei ole mainittavia saaria.
Haaravesi–Iso-Pitämän vesitilavuus on 19 851 000 kuutiometriä.
Haaravesi–Iso-Pitämä (59.611.1.001) kuuluu Aittokosken voimalan alueeseen (59.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Haaravesi–Iso-Pitämä on laajin Aittokosken voimalan alueen kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Nicolai Wammen

Nicolai Halby Wammen (s. 7. helmikuuta 1971 Holbæk) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja Tanskan nykyinen valtiovarainministeri kesäkuusta 2019. Aiemmin hän toiminut Tanskan puolustusministerinä ja eurooppaministerinä sekä Aarhusin pormestarina. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2011, ja jo aiemmin vuosina 2001–05.
Elämä ja ura.
Wammen syntyi vuonna 1971. Hänen isänsä oli toimittaja ja äitinsä puheterapeutti. Vuonna 2001 hän valmistui Aarhusin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi (Tanskassa "cand.scient.pol.") ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa kansankäräjille. Vuosina 2006–11 hän toimi Aarhusin pormestarina, ja vuonna 2011 hänet valittiin uudelleen kansankäräjille. Helle Thorning-Schmidtin johtamissa hallituksissa hän toimi ensin eurooppa- ja sitten puolustusministerinä. Vuonna 2019 hänestä tuli Mette Frederiksenin johtaman hallituksen valtiovarainministeri.
Yksityiselämä.
Wammen on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Kongōmaru (1936)

Kongōmaru () oli japanilainen matkustajalautta, joka liikennöi japanilaisen Shimonosekin ja korealaisen Busanin satamien välillä.
"Kongōmarun" voimanlähteenä oli kaksi Zoelly-tyyppistä höyryturbiinien sarjaa, jotka pyörittivät kahta potkuria. Sen matkustajakapasiteetti oli 66 matkustajaa omissa hyteissään, 367 matkustajaa jaetuissa hyteissä ja 1 639 matkustajaa halleissa omilla futoneillaan.
Vuonna 1943 "Kongōmaru" joutui ilmahyökkäykseen Hakatanlahdella, mutta se selvisi.
Korean sodassa "Kongōmaru" kuljetti sotilaita Sasebon ja Busanin välillä. 14. lokakuuta 1951 se ajautui perä edellä rantaan Koshikijimasaarilla taifuuni Ruthin aiheuttamassa raskaassa merenkäynnissä. Kyydissä oli tuolloin noin 450–500 YK-joukkojen sotilasta ja noin 70 japanilaista miehistön jäsentä. He selvisivät onnettomuudesta vahingoittumattomina, ja heidät siirrettiin yhdysvaltalaisen USS "George Clymerin" kyytiin. Kahtia haljennutta "Kongōmarua" ei voitu enää palauttaa liikenteeseen.
Corancy

Corancy on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Yonnejoen varrella, noin 6 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista pohjoiseen.
Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Euphronen kirkko, joka on alun perin rakennettu 1100-luvulla. Kirkko on kuitenkin jälleenrakennettu 1400- ja 1500-luvuilla. Kirkko on omistettu Pyhälle Euphrônelle, joka oli Autunin piispa 400-luvulla. Toinen tärkeä uskonnollinen kohde on Faubouloinin kappeli, joka on suosittu pyhiinvaelluskohde. Metsän keskellä oleva kappeli on kunnostettu 1500-luvulla nykyiseen asuunsa. Samalla paikalla on ollut jo kelttien pyhä paikka. 
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa ("Parc naturel régional du Morvan").
Melastomat

Melastomat ("Melastoma") on melastomakasveihin (Melastomataceae) kuuluva kasvisuku. Sukuun voidaan lukea kuuluvaksi vain kymmenkunta lajia tai jopa sata lajia.
Melastomat ovat pienehköjä pensasmaisia kasveja ja niiden lehtiasento on vastakkainen. Lehtilavat ovat molemmin puolin karvaisia. Kukat sijaitsevat yksittäin, ryhmissä tai tertuissa ja ovat viisilukuisia sekä näyttäviä. Kukkien terälehdet ovat muodoltaan vastapuikeita ja vinoja. Heteitä on kymmenen ja ne ovat keskenään eripituisia. Hedelmänä on kota, joillakin lajeilla marjaa muistuttava. Siemenet ovat pieniä ja niitä on paljon.
Melastomat kasvavat luontaisina Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa, Oseaniassa sekä Australian pohjoisosissa. Tuotuina niitä kasvaa myös muun muassa Madagaskarilla sekä Karibialla.
Agnija Lozina-Lozinskaja

Agnija Sergejevna Lozina-Lozinskaja (; 3. elokuuta 1903 – 1958) oli venäläinen (neuvostoliittolainen) kasvitieteilijä. Hän syntyi Pietarissa ja valmistui Pietarin valtionyliopistosta. Vuosina 1922–1935 hän työskenteli kasvitieteellisellä puutarhalla ja vuonna 1945 Venäjän tiedeakatemian Komarovin kasvitieteellisessä instituutissa (Ботанический институт имени В. Л. Комарова Российской академии наук), jonka nimi siihen aikaan oli Ботанический институт Академии наук СССР eli Neuvostoliiton tiedeakatemian kasvitieteellinen instituutti.
Lozina-Lozinskaja on nimennyt muun muassa useita mansikka- ja vanarikkolajeja. Hänestä käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Losinsk..
Biên Hòa

Biên Hòa on Đồng Nain maakunnan pääkaupunki Vietnamin eteläosassa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan siellä oli 830 829 asukasta.
Se sijaitsee Đồng Nai-joen länsirannalla, noin 30 kilometrin päässä Hồ Chí Minhin kaupungista. Sen teollisuuslaitokset kärsivät vuonna 1975 pommituksista, mutta ne rakennettiin soda jälkeen uusiksi. Kaupunki saa sähköä Dai Nhamin vesivoimalasta.
Biên Hoàn lentokenttä oli yhdysvaltalaisten ilmavoimien suurin tukikohta Vietnamin sodan aikana.
Georgi Vladimov

Georgi Nikolajevitš Vladimov (; 19. helmikuuta 1931 Harkova, Neuvostoliitto (nyk. Ukraina) – 19. lokakuuta 2003 Frankfurt am Main, Saksa) oli venäläis-neuvostoliittolainen kirjailija, kriitikko ja toimittaja.
Vladimov opiskeli oikeustieteitä Leningradin yliopistossa ja valmistui 1953. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat 1961 ilmestynyt realistinen tuotantoromaani "Bolšaja ruda" ja 1969 ilmestynyt merimieskuvaus "Tri minuty moltšanija". Sen sijaan hänen sittemmin tunnetuimmaksi teoksekseen tullut "Vernyi Ruslan" ('Uskollinen Ruslan') jäi sensuurin vuoksi julkaisematta valmistuttuaan 1965. Se ilmestyi Länsi-Saksassa 1975 ja Venäjällä vasta glasnostin kaudella. Mustan huumorin keinoin kirjan kertojana toimii vankileireillä koulutettu ja palvellut koira. Vladimov saa teoksissaan sosialismin näyttämään kielteiseltä, jopa naurettavalta.
Vladimov erosi Neuvostoliiton kirjailijaliitosta 1977 ja oli Amnesty Internationalin Moskovan osaston johtaja. 1982 hän loikkasi länteen. Sen jälkeen hän julkaisi Länsi-Saksassa muutkin teoksensa, mutta sittemmin niitä on julkaistu myös Venäjällä.
Yhteisöohjautuvuus

Yhteisöohjautuvuus tarkoittaa työn organisoimista ja koordinointia yhdessä (Salovaara, 2020). Se perustuu ajatukseen, jonka mukaan perinteistä johtajavaltaa hajautetaan koko organisaatioon. Näin työntekijöille tulee mahdollisuus vaikuttaa omaan työhönsä, sen organisointiin ja koordinointiin. (Mäkkeli, Vuori &amp; Malkavaara, 2021). Se on joiltain osin rinnasteinen termi itseohjautuvuudelle, mutta termeillä on myös selkeä ero. (Martela, 2021; Salovaara, 2018) Itseohjautuvuus mielletään tyypillisesti yksilön ominaisuudeksi, itsensä johtamiseksi, ja myös itseohjautuvuuteen viittaavat teoriat pääosin painottavat yksilölähtöisyyttä. Organisaatioissa koko työyhteisön yhteistyön järjestämisen kannalta ongelma on siinä, että itseohjautumisen yksilökeskeinen tulkinta sallii esimerkiksi ’sooloilun’ tai itsenäisen päätöksenteon yksilönäkökulmasta. Tässä riskinä on, että valitut toimenpiteet ja työ saattavat olla osaoptimoituja yksilön hyödyksi eivätkä ota huomioon tiimin tai koko organisaation tavoitteita. 
Yhteisöohjautuvuus vaatii toimiakseen demokraattisesti suunnattuja käytänteitä, prosesseja ja rakenteita. Siinä missä hierarkian rakenne, käytänteet ja prosessit toisintavat ja tuottavat eriarvoistavia suhteita (alainen-esihenkilö), yhteisöohjautuvuuden tueksi on muotoiltava kokonainen systeemi, joka estää eriarvoistumisen. Yhteisöohjautuvassa organisaatiossa toiminnan tueksi laaditaan usein työntekijän käsikirja tai kulttuurikäsikirja.
Yhteisöohjautuvuus tarkoittaa (Martela, 2021; Mäkkeli et al., 2021; Salovaara, 2020):
Pietro Bembo

Pietro Bembo (20. toukokuuta 1470 Venetsia – 18. tammikuuta 1547 Rooma) oli italialainen kardinaali ja oppinut. Bembo vaikutti Toscanan murteen kehittymiseen kirjakieleksi, johon nykyinen italian kirjakieli pohjautuu.
Elämä.
Lapsena Bembo lähti isänsä mukana Firenzeen ja oppi siellä rakastamaan toscanalaista murretta, jota hän sittemmin suosi kotikaupunkinsa murteen sijasta. Saatuaan opintonsa päätökseen, joihin kuului kahden vuoden paneutuminen kreikan kieleen Konstantinos Laskariksen johdolla Messinassa, hän valitsi kirkollisen uran. Vietettyään aikaa Italian eri kaupungeissa ja hoveissa, joissa hän oli jo oppineisuutensa ansiosta tervetullut, hän seurasi Giulio de' Medicia Roomaan, jossa hänet pian sen jälkeen nimitettiin paavi Leo X:n sihteeriksi. Paavin kuoltua terveydeltään heikentynyt Bembo vetäytyi Padovaan, jossa hän asui useiden vuosien ajan keskittyen kirjallisiin töihin ja huvituksiin. Vuonna 1529 hän otti vastaan kotikaupunkinsa Venetsian historiankirjoittajan viran, ja pian sen jälkeen hänet nimitettiin Pyhän Markuksen tuomiokirkon kirjastonhoitajaksi. Paavi Paavali III:n tarjoama kardinaalin virka vei hänet vuonna 1539 jälleen Roomaan, jossa hän luopui klassisen kirjallisuuden opiskelusta ja omistautui teologialle ja klassiselle historialle, ja hän sai ennen pitkää Gubbion ja Bergamon piispuudet. 
Bembo teki suuren palveluksen italian kielen maineelle ja oikeellisuudelle, ja hänen sanotaan olleen niin tarkka tyylin puhtaudesta, että hän oikoluki neljäkymmentä teostaan. Klassikoiden tyylin tarkka jäljittely oli hänen ihanteensa. Hänen teoksistaan voidaan mainita "Gli Asolani" (1505, dialogit rakkauden luonteesta, omistettu Lucrezia Borgialle), "Prose nelle quale si ragiona della volgar lingua" (1525, ansiokas kieliopillinen teos), "Rime" (1530), "Carmina" (1533) ja "Rerum veneticarum libri XII" (1487-1513). Jälkimmäinen teos julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen nimellä "Istoria veneziana" (12 osaa, 1552). Bembo kootut teokset, "Tutte opere", ilmestyivät vuonna 1729 neljänä niteenä.
Laakerikauluskukka

Laakerikauluskukka ("Eupomatia laurina") on kauluskukkakasvien (Eupomatiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas tai pieni puu, joka voi kasvaa noin kuusi metriä korkeaksi. Lajin kukat ovat voimakkaasti tuoksuvia ja aukeavat vain yhdeksi päiväksi pölytystä varten. Kukkien pölyttäjinä toimivat pienet kärsäkkäät. Kukista kehittyvät hedelmät ovat halkaisijaltaan 1,5–2 cm olevia marjoja, ja niissä on paljon pieniä siemeniä. Hedelmät ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat kypsyessään ruskehtaviksi.
Laakerikauluskukka kasvaa lämpimien alueiden sademetsissä tai kosteissa eukalyptusmetsissä Australian itäosien sekä Uuden-Guinean alankoalueilla. Lajia voidaan myös kasvattaa tropiikissa.
Laakerikauluskukan hedelmät ovat syötäviä, ja niitä on toisinaan kerätty luonnosta paikalliseen käyttöön. Hedelmiä voi syödä kypsentämättöminä ja ne ovat pehmeitä sekä makeita. Hedelmistä valmistettua mehua voidaan lisätä esimerkiksi jäätelöön tai jogurttiin. Lajin kaarnasta saatavaa kuitua on puolestaan käytetty perinteisesti narujen valmistukseen, mutta nykyisin luultavasti aika vähäisessä määrin. Lajin keltaisenruskea puuaines on pehmeää.
Avartti-säätiö

Avartti-säätiö on suomalainen nuorisotyötä tukeva säätiö, joka toteuttaa Suomessa Avartti-ohjelmaa. Se on perustettu vuonna 2012. Säätiön tarkoituksena on edistää ja tukea nuorisotyötä sekä nuorten monipuolista harrastamista kansallisesti ja kansainvälisesti kielellisestä, etnisestä tai sosioekonomisesta taustasta, asuinpaikasta tai koulutuksesta riippumatta. Säätiöllä on The International Award for Young People –ohjelman (suomeksi Avartti) kansallinen toimilupa, joka antaa säätiölle yksinoikeuden toteuttaa ohjelmaa Suomessa. Avartti-säätiö sr vastaa ohjelman toteutuksesta Suomessa kansainvälisten periaatteiden mukaisesti.
Toiminta.
Avartti-ohjelman toiminta-ajatus on tukea nuoren kokonaisvaltaista kasvua, vahvistaa osallisuutta ja vaikuttamismahdollisuuksia sekä antaa valmiuksia toimia paikallisella ja yhteiskunnallisella tasolla.
Kauluskukat

Kauluskukat ("Eupomatia") on kauluskukkakasvien (Eupomatiaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku ja samalla myös heimon ainoa suku. Sukuun kuuluu kolme lajia, jotka kasvavat luonnossa Australian itäosissa sekä Uudessa-Guineassa. Joskus kauluskukkien suku on sijoitettu annoonakasvien (Annonaceae) heimoon.
Nils Collett Vogt

Nils Collett Vogt (24. syyskuuta 1864 Kristiania, Norja – 23. joulukuuta 1937 Oslo, Norja) oli norjalainen runoilija ja prosaisti.
Vogtia luonnehditaan ideologisesti 1880-luvun porvarilliseksi radikaaliksi. Hänen runouttaan innoittaa luonnontunne ja myönteinen humanismi. Hän sai huomiota 1894 ilmestyneellä runokokoelmalla "Fra Vaar til Høst". Proosatuotantoa on osin omaelämäkerrallinen romaani "Familiens sorg" (1889). Hän kirjoitti myös muita romaaneja sekä novelleja, näytelmiä ja esseitä.
Kärsimys kunniaan

Kärsimys kunniaan on suomalaisen metalli-yhtye Kuoleman Gallerian debyyttialbumi. Albumi julkaistiin 19. helmikuuta 2016.
Pimeys saapuu pohjoiseen

Pimeys saapuu pohjoiseen on suomalaisen metalli-yhtye Kuoleman Gallerian toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 8. joulukuuta 2017.
Fritz Egli

Fritz Walter Egli (s. 30. kesäkuuta 1937 Zürich) on uransa päättänyt sveitsiläinen ratamoottoripyöräilijä ja moottoripyörien suunnittelija. Hän alkoi valmistaa moottoripyöriä vuonna 1965 nimellä Egli Motorcycles. Yrityksen tunnetuin tuote lienee Egli Vincent, jota valmistettiin noin 100 kappaletta vuodesta 1967 vuoteen 1972. Vuonna 1970 esiteltiin kuuluisa Egli Kawasaki MRD1 ja vuonna 1975 perustettiin Egli Motorradtechnik AG. Fritz Egli myi yrityksensä osakkeet vuonna 2015.
Hietajärvi (Suomussalmi, Hietakylä)

Hietajärvi on järvi Suomussalmen kuntakeskuksen kaakkoispuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 88 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Hietajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Hietajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Alanteenjärvi-Parvajärvi. Hietajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 20 285 metriä. Pääaltaasta työntyy länteen vesialue, jonka länsiosassa sijaitsee usean saaren rykelmä. Järven eteläosan Pitkäperä on matalahko, koillisessa sijaitsee 20 metrin syvänne. Noin seitsemän prosenttia järvestä on vähintään 10 metriä syvää.
Hietajärven viidestätoista saaresta yksi on alle aarin laajuinen ja yksi on yli hehtaarin laajuinen. Hietajärven rannoilla on haja-asutusta. Länsirannalla sijaitsee kesäteatteri.
Hietajärvi laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen.
Hietajärven vesitilavuus on 9 581 000 kuutiometriä.
Hietajärvi (59.611.1.006) kuuluu Aittokosken voimalan alueeseen (59.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Hietajärvi on toiseksi laajin Aittokosken voimalan alueen kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Haaravesi–Iso-Pitämä. Hietajärveä seuraa Taivalalanen.
Hietajärvi on toiseksi laajin Suomen 37:stä Hietajärvestä. Laajin on Juvan Hietajärvi, kolmanneksi laajin on Sallan Hietajärvi.
Alanteenjärvi-Parvajärvi

Alanteenjärvi-Parvajärvi on kaksialtainen järvi Suomussalmen kuntakeskuksen kaakkoispuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 91 kilometriä koilliseen. Alanteenjärvi sijaitsee Parvajärven luoteispuolella.
Maantiede.
Alanteenjärvi-Parvajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Alanteenjärvi-Parvajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Hietajärvi. Alanteenjärvi-Parvajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 40 540 metriä. Etäisyys Parvajärven kaakkoisrannalta Alanteenjärven luoteisrannalle on noin kahdeksan kilometriä. Niemet ja saaret jakavat järveä, joten se koostuu lahdista ja salmista. Vain seitsemän hehtaaria Alanteenjärvi-Parvajärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta, 13 metriä, sijaitsee Alanteenjärven luoteisosassa. 10–12-metrisiä syvänteitä on useita.
Alanteenjärvi-Parvajärven 23:sta saaresta kolme on yli hehtaarin laajuisia. Laajin saari on Kirkkosaari Alanteenjärven luoteisosassa järven syvimmän kohdan itäpuolella. Parvajärven rannat ovat metsä- ja suomaata, Alanteenjärven rannoilla on jonkin verran pientaloja ja kulttuurimaisemaa.
Parvajärven kaakkoispuolinen Vuokkijärvi laskee Nipaskoskea Parvajärveen, joka laskee Alanteenjärven kautta länteen Hietajärveen, joka laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen.
Alanteenjärvi-Parvajärven vesitilavuus on 17 695 000 kuutiometriä.
Alanteenjärvi-Parvajärvi (59.612.1.001) kuuluu Alanteenjärven alueeseen (59.612), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Alanteenjärvi-Parvajärvi on Alanteenjärven alueen ainoa yli neliökilometrin laajuinen vakavesi. Alueeseen kuuluu sen ohella Mustalampi, Niipaslampi, Iso Pölylampi ja Karjolampi.
Alanteenjärvi-Parvajärvi on kymmenenneksi laajin Suomussalmen 1 600:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Fort Henryn taistelu

Fort Henryn taistelu oli 6. helmikuuta 1862 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu, joka päättyi Konfederaation hallitseman Fort Henry -linnoituksen antautumiseen.
Taistelu.
Taistelu sai alkunsa, kun Unionin joukot päättivät hyökätä Konfederaation Tennesseejoen varrella sijainneen Fort Henry -linnoituksen kimppuun. Fort Henryn puolustukseen käytetyt tykit olivat vanhentuneita ja linnoitus oli kärsinyt vahinkoja Tennesseejoen tulvimisen takia. Helmikuussa Unionin lippu-upseeri Andrew Hull Foote alkoi ampumaan linnoitusta kohti tykkiveneillä, kun samaan aikaan Unionin prikaatikenraali Ulysses S. Grant asetti omat joukkonsa tukemaan hyökkäystä linnoituksen ympäristöön.
Fort Henryn komentajana toiminut Konfederaation prikaatikenraali Lloyd Tilghman piti linnoituksen puolustamista mahdottomana tehtävänä ja päätti vetää joukkonsa linnoituksesta. Tilghman lähetti ison osan linnoituksessa olleista joukoista noin 10 mailin päässä sijainneeseen Fort Donelsonin linnoitukseen. Lopulta Tilghman antautui jäljelle jääneiden joukkojensa kanssa.
Seuraukset.
Kymmenen päivää Fort Henryn taistelun jälkeen Grant ja Foote löivät Konfederaation joukot myös Fort Donelsonissa, jonne osa Fort Henrya puolustaneista Konfederaation joukoista oli ehtinyt vetäytymään. Fort Donelsonin taistelun myötä Unionin joukot olivat saaneet hallintaansa huomattavia vesireittejä, joita Unionin joukot pystyivät myöhemmin hyödyntämään joukkojen ja tarvikkeiden liikuttamisessa.
The Expendables 4

The Expendables 4 on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Scott Waugh. Se on "The Expendables" -elokuvasarjan neljäs osa ja jatko-osa elokuvalle "The Expendables 3" (2014).
Sylvester Stallone, Jason Statham, Dolph Lundgren ja Randy Couture uusivat edellisten elokuvien roolinsa. Muita rooleja esittävät Curtis ”50 Cent” Jackson, Megan Fox, Andy García, Tony Jaa, Eddie Hall, Sheila Shah, Jacob Scipio, Levy Tran ja Iko Uwais. Uwais esittää elokuvan roistoa.
Elokuvan oli määrä saada ensi-iltansa alun perin vuonna 2022, mutta sittemmin ensi-ilta lykkääntyi syyskuuhun 2023.
Elokuva on ensimmäinen, jossa pääosaa esittää Jason Statham. Kolmessa aiemmissa elokuvissa pääosaa esittänyt Stallonen rooli on pienempi ja samalla hänen viimeinen esiintymisensä elokuvasarjassa.
Juoni.
Expendables ryhmä matkaa Libyaan, jossa heidän on tarkoitus ottaa kiinni terroristi Stuarto Rahmat, jota Barney ei ole onnistunut nappamaan 25 vuoteen. Tehtävä epäonnistuu autojen ja muiden kuljetuksien räjähtäessä, sekä lentokone jossa Barney on ammutaan alas ja oletettavasti kuolee. Hänen palanut ruumiinsa löydetään yhdessä onnensormuksen kanssa.
Myöhemmin ryhmä saa uuden tehtävän, jota johtaa CIA agentti Marsh. Ryhmän on tarkoitus pysäyttää Ocelot ja Rahmat, joiden suunnitelmissa on aloittaa kolmas maailmansota.
Kuvaukset.
Kuvaukset aloitettiin Syyskuussa 2021. Elokuvaa kuvattiin ainakin Lontoossa, Bulgariassa ja Kreikassa. Lokakuussa 2021 Sylvester Stallone ilmoitti, että hänen osuutensa oli kuvattu valmiiksi. Joulukuussa 2021 Tony Jaa ilmoitti kuvausten päättyneen.
Titans of Creation

Titans of Creation on thrash metal -yhtye Testamentin musiikkialbumi, joka julkaistiin vuonna 2020 levymerkillä Nuclear Blast Records.
Inshallah

Inshallah tai inšallah () on muslimien käyttämä ilmaisu, joka tarkoittaa ”jos Jumala [niin] tahtoo”. Sitä käyttävät sekä muslimit että muut arabian puhujat viittaamaan tapahtumiin, joiden toivoo toteutuvan tulevaisuudessa. Toinen samanlainen lausahdus on ”mashallah” (kuten Jumala on tahtonut).
Sanonnat ilmaisevat islamiin kuuluvaa uskoa kohtaloon: mikään ei toteudu, ellei Jumala niin tahdo. Sanontaa "inshallah" käytetään usein myös ironisesti tai kohteliaana keinona torjua henkilölle esitetty pyyntö. Lause voi siten tarkoittaa tilanteen mukaan joko kyllä, ehkä tai ei. Tämä ilmenee jo "Sunan ibn Majah" -kokoelmaan sisältyvästä "hadithista", joka kertoo Muhammedin lausuneen: ”Kuka tahansa, joka lausuu valan ja lisää siihen "inshallah", voi tehdä niin tai näin rikkomatta valaansa.” Toinen ibn Majahin välittämä "hadith" toteaa kuitenkin: ”Se, joka vannoo valan ja lisää "inshallah", ei koskaan riko valaansa.”
Fraasi "inshallah" esiintyy myös Koraanissa: ”Älä sano mistään ’teen sen huomenna’ lisäämättä: ’Jos Jumala niin tahtoo’.” (Koraani 18: 23–24). Lause esiintyy myös pojan vastauksessa Abrahamille, kun Abraham kertoo tälle unesta, jonka mukaan hänen olisi uhrattava tämä Jumalalle (Koraani 37:102). Vaikka sanonta yleensä latinalaisin aakkosin kirjoitetaan yhteen, arabiassa se kirjoitetaan kolmena sanana: "’in shā’a llāh". 
"Inshallah" on siirtynyt myös eräisiin muihin kieliin, kuten espanjan sanaan "ojalá" (toivottavasti) tai italian nuorisoslangissa käytettyyn ilmaisuun "scialla" (ota rauhallisesti).
Melodifestivalen 2014

Melodifestivalen 2014 oli Ruotsissa 1. helmikuuta – 8. maaliskuuta 2014 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2014 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailun voitti Sanna Nielsen kappaleella Undo, joka sijoittui kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa kolmanneksi.
Kilpailun kulku.
Kilpailu alkoi neljällä alkukarsinnalla, joissa jokaisessa kisasi kahdeksan kappaletta, joita puhelinäänestäjät äänestivät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisen kierroksen jälkeen kolme vähiten ääniä saanutta kappaletta putosivat, minkä jälkeen jäljellä olevien kappaleiden kesken äänestystä jatkettiin. Kahden kierrosten äänten yhteismäärällä mitattuna kaksi eniten ääniä saanutta jatkoi suoraan finaaliin ja seuraavat kaksi toiseen mahdollisuuteen.
1. semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 1. helmikuuta Malmö Arenalla Malmössä.
2. semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 8. helmikuuta Cloetta Centerissä Linköpingissä.
3. semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 15. helmikuuta Scandinaviumissa Göteborgissa.
4. semifinaali.
Neljäs semifinaali kilpailtiin 22. helmikuuta Fjällräven Centerissä Örnsköldsvikissa.
Toinen mahdollisuus.
Toinen mahdollisuus kilpailtiin 1. maaliskuuta Sparbanken Lidköping Arenalla Lidköpingissä. Toisessa mahdollisuudessa kilpaili kahdeksan kappaletta, joista puhelinäänestäjät ensin äänestivät neljä toiselle kierrokselle. Neljä toisen kierroksen kappaletta jaettiin kahteen kappalepariin, joista kummastakin toinen äänestettiin finaaliin.
Finaali.
Finaali pidettiin 8. maaliskuuta Friends Arenalla Solnassa. Voittajan valitsivat yhdessä 11 maassa kokoontuneet raadit sekä puhelinäänestäjät.
Orgaaniset atsidit

Orgaaniset atsidit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R-N3, missä R on orgaaninen ryhmä. Orgaanisia atsideja käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet ja valmistus.
Orgaanisten atsidien stabiilius vaihtelee runsaasti. Erityisesti alifaattiset yhdisteet voivat hajota räjähdysmäisesti kuumennettaessa ja useita atsidoryhmiä sisältävät yhdisteet voivat hajota jopa itsestään. Konjugaatiosta ja resonanssista johtuen aromaattiset atsidit ovat alifaattisia stabiiimpia. Orgaaniset atsidit ovat hyvin reaktiivisia. Tyypillisiä reaktioita ovat esimerkiksi nitreenien muodostuminen kuumennuksen tai UV-säteilyn vaikutuksesta ja heterosyklisiä yhdisteitä muodostavat sykloadditiot kuten Huisgen-sykloadditio. Atsidiryhmä voidaan myös pelkistää amiineiksi vedyttämällä tai boorihydrideillä.
Orgaaniset atsidien valmistamiseen on useita tapoja ja yhdisteen tyyppi vaikuttaa valittavaan menetelmään. Alifaattisia atsideja voidaan valmistaa alkyylihalidien ja atsidien välisellä nukleofiilisellä substituutiolla, alkoholeista vetyatsidin tai difenyylifosforyyliatsidin avulla, alkeenien ja vetyatsidien additioreaktiolla, epoksideista tai atsiridiineista renkaanavautumisreaktioilla ja amiineista trifluorimetaanisulfonyyliatsidin avulla.
Aromaattisia atsideja valmistetaan diatsoniumsuolojen ja atsidien välisellä nukleofiilisellä aromaattisella substituutiolla, aromaattisten amiinien ja trifluorimetaanisulfonyyliatsidin reaktiolla tai aromaattisista nitrosoyhdisteistä.
Glitter Force

Glitter Force (Japanissa Smile PreCure!, ) on vuonna 2012 julkaistu japanilainen animesarja. Sarjasta on myös tehty elokuva, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2012. Vuonna 2016 julkaistiin romaani, joka toimii sarjan epilogina ja sijoittuu 10 vuotta sarjan tapahtumien jälkeen.
Englanninkielisessä versiossa Glitter Forcen jäsenten Glitter-nimet tulevat heidän edustamistaan asioista, kun taas suomenkielisessä versiossa heidän väreistään.
Juoni.
Ennen sarjan tapahtumia paha keisari Nogo oli hyökännyt kätyreidensä ja hirviöidensä kanssa Ilomaahan, jossa asuvat eri satujen hahmoja ja josta löytyvät näiden satujen alkuperäiset versiot. Ilomaan kuningatar Euphoria käyttää kaikki voimansa Nogon voittamiseen ja tuhoamiseen. Tämän tehtyään hänen kehonsa joutuu kivettyneeseen tilaan.
Kuningatar pystyy tuomaan takaisin vain Glitter-kivet, jotka hän menetti Nogon kätyreille. Euphoria lähettää Candy-nimisen keijun Ilomaasta Maahan, jotta hän kokoaisi Glitter Forcen, joka hankkisi Glitter-kivet takaisin ja elvyttäisi kuningattaren. Nogon kätyrit yrittävät Maan asukkaiden avulla elvyttää pahan keisari Nogon.
Sarjassa seurataan viiden tytön ja yhden keijun seikkailuja. Nogon kätyrit Ulric, Brute, Brooha ja Rascal tulevat yksi kerrallaan vaivuttamaan ihmiset epätoivoon ja hankkimaan negatiivista energiaa, jotta he saavat käännettyä tuomion pyörää, jonka loppuun kääntämisen jälkeen Keisari Nogo hallitsee jälleen. Tämän Glitter Force pyrkii estämään.
Glitter-kivien avulla Nogon kätyrit luovat buffoneja, jotka ovat pellejä muistuttavia pahiksia. Buffonit voivat ottaa minkä tahansa muodon, talon, kukan tai vaikka jalkapallon. Glitter Force tuhoaa buffonit ja saa samalla uusia Glitter-kiviä. 
Ääninäyttelijät.
Alkuperäiset äänet.
Lähteet: 
Englanninkieliset äänet.
Lähteet:
Sosiaali- ja terveysjärjestöt

Suomessa sosiaali- ja terveysjärjestöillä tarkoitetaan rekisteröityjä, pääasiassa aatteellisia yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka tukevat jäsentensä tai laajemman kohderyhmän terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia pääasiassa vapaaehtoistoiminnalla. Sosiaali- ja terveysjärjestöt voivat myös tuottaa palveluita sekä omistaa palveluita tuottavia yhteisöjä.
Sosiaali- ja terveysjärjestöt ovat esimerkiksi erilaisiin pitkäaikaissairauksiin keskittyvät potilasjärjestöt, päihde- ja mielenterveysjärjestöt, työllisyyttä edistävät järjestöt, vammaisjärjestöt, ikääntyneitä, nuoria ja lapsiperheitä tukevat järjestöt sekä useammalla toimialalla toimivia järjestöjä, kuten esimerkiksi Suomen Punainen Risti, setlementit ja diakoniasäätiöt.
Suomalaisten sosiaali- ja terveysalan järjestöjen valtakunnallisena kattojärjestönä toimii SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry.
Toiminta.
SOSTE arvioi eri aineistoihin perustuen Suomessa toimineen keväällä 2020 noin 10 600 sosiaali- ja terveysalan yhdistystä ja säätiötä. Sote-järjestöt voivat toimia valtakunnallisesti, alueellisesti tai paikallisesti. Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnan piirissä arvioitiin vuonna 2020 olleen 1,3 miljoonaa ihmistä.
SOSTE julkaisee nykyisin joka toinen vuosi Järjestöbarometrin, joka kerää ajankohtaista tietoa sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnasta, toimintaedellytyksistä, toimintaympäristöstä ja niiden muutoksista. 
Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toimintaa on muun muassa: 
Sosiaali- ja terveysjärjestöjä.
Sosiaali- ja terveysjärjestöjä ovat esimerkisi SOSTEn valtakunnalliset jäsenjärjestöt.
Vammaisjärjestöjä ovat esimerkiksi seuraavat:
Šaikh al-balad

Šaikh al-balad oli joidenkin muodollisesti Osmanien valtakunnan alaisten Egyptin hallitsijoiden käyttämä arvonimi. Arabiankielinen arvonimi tarkoittaa suomeksi suurin piirtein "maan isäntää" ja ehkä tunnetuin arvonimeä käyttänyt hallitsija oli Ali Bei al-Kabir. Arvonimi ei ollut virallinen Osmanivaltakunnan arvonimi, mutta osmanitkin käyttivät sitä joissain yhteyksissä kanssakäynnissään Egyptin hallitsijoiden kanssa. Sen käyttö alkoi 1700-luvun alkupuoliskolla ja sen käyttö jatkui Napoleonin Egyptin sotaretkeen saakka vuoteen 1798.
Arvonimi.
Šaikh al-balad on arabiaa ja se voidaan suomeksi kääntää muotoon "maan isäntä". Arvonimi ei ollut osa virallista Osmanivaltion valtahierarkiaa. Arvonimi oli esimerkiksi muista virallisista osmanien käyttämistä arvonimistä täysin poiketen turkin sijaan arabiaa. 1700-luvulle tultaessa valta Egyptissä oli kuitenkin alkanut siirtyä muodollisesta osmanien yliherruudesta kuitenkin paikallisille hallitsijoille ja arvonimi symboloi paikallisten hallitsijoiden "de facto" herruutta. Osmanit vastustivatkin välillä ja etenkin aluksi jopa kiivainkin sanoin sen käyttöä. Toisaalta etenkin myöhemmin arvonimi tunnustettiin Egyptiin lähetetyissä virallisissa kirjeissä mikä voidaan nähdä osmanien jonkinlaisena tunnustuksena paikallisten hallitsijoiden arvovallalle.
Käytön historia.
Arvonimen käyttö alkoi yleistyä 1700-luvun alkupuoliskolla. Vuosisadan puoliväliin mennessä arvonimeä käyttivät etenkin "Qazdaglijja"-ryhmittymän jäsenet. Heidän valtansa tukipylväs oli Egyptin janitsaarirykmentti, jonka komentajat kilpailivat arvonimen käytöstä keskenään. Rykmentin ehkä huomattavin komentaja oli Ibrahim Džawiš Katkhuda, joka piti šaikh al-baladin arvonimeä vuosina 1743–1754. Ehkä tunnetuin arvonimen käyttäjä oli kuitenkin tuli myöhempi lempinimen "Bülüt kapan" eli "Pilviin kurkottaja" saanut Ali Bei al-Kabir. Ali Bei al-Kabir hallitsi käytännössä osmaneista itsenäisesti, mutta hänen seuraajansa Muhammad Bei Abu al-Dhahab tunnusti jälleen ainakin muodollisesti osmanien yliherruuden.
Arvonimen käyttö jatkui Kairoa hallinneiden beiden parissa aina Napoleonin Egyptin sotaretkeen saakka vuonna 1798.
Palimpsest

Palimpsest on kanadalaisen progressiivisen metalliyhtye Protest the Heron viides studioalbumi, joka julkaistiin Spinefarm Recordsin kautta 18. kesäkuuta 2020. Palimpsest on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi sitten vuoden 2013 "Volitionin" ja uutta musiikia ensimmäistä kertaa vuoden 2016 "Pacific Myth" EP:n jälkeen. 
Tämä on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi (ja toinen kokonainen julkaisu), jolla Cam McLellan soittaa studiomuusikkona bassoa ja vakituinen jäsen Mike Ieradi rumpuja.
Taustaa.
Kertoessaan "Palimpsestin" äänittämisestä, kitaristi Luke Hoskin kertoi ""Palimpsest" on haastavin levy, jonka parissa olemme työskennelleet. Kirjoittamisessa ja äänittämisessä tuli paljon lykkäyksiä, ja on rehellisesti hankalaa pysyä niissä kiinni. Olemme hyvin ylpeitä kuinka jokainen härdelli kuitenkin saatiin hoidettua, ja lopputuloksena on levy, jonka me uskomme ansaitseen sellaisen panostuksen."
Laulaja Rody Walker sanoi "Tämä levy oli minulle henkilökohtaisesti hyvin raskas. Kun ensimmäinen lapseni oli tulossa, rakensin studion kellariini varmistaakseni, etten jättäisi vaimoani yksin uuden lapsen kanssa viikoiksi kerrallaan. En ole sen jälkeen poistunut kotoa." Hänen äänensä vaurioitui vuoden 2018 kiertueen aikana, minkä takia hän piti vuoden mittaisen tauon parantuakseen. Äänittäminen saatiin valmiiksi marraskuussa 2019.
Konsepti.
Walker kuvaili albumin konseptia seuraavasti haastattelussaan Loudwirelle: "No, se kirjoitetiin noin kolme vuotta sitten. Trump oli juuri astunut virkaansa ja kaikki nämä jutut tapahtuivat: kaikki MAGA-hatut olivat täydesä iskussa ja kaikkea sellaista. Aloin sitten miettiä suuruuden määritelmää. Minulla on tunne, että ihmiset näkevät tämän kuin siinä puhuttaisiin kieteisesti Yhdysvalloista, eikä se ole täysin totta, koska se suuruus, johon Donald Trump ja hänen kaverinsa haluavat palata, on suuruutta vain vanhalle, valkoiselle, miespuoliselle, rikkaalle eliitille."
"Se on Amerikan suuruutta, jota muu maailma pitää sen traagisena vikana. Halusin sitten keskustella tästä näkökulmasta, mutta halusin myös keskustella siitä suuruudesta, jota me itse asiassa pidämme Amerikan suuruutena. Koska on olemassa suuruutta, kauneutta ja kaikenlaista. On innovaatioita, on uskomatonta historiaa. Halusin keskustella sekä kielteisistä että myönteisistä puolista ja tunnistaa, mitä itse pidän suuruutena."
Albumilla esiintyy erilaisia lyyrisiä aiheita, kuten Amelia Earhart, Florence Owens Thompson, Franklin Delano Roosevelt, Peg Entwistle, John Dillinger, Hindenburgin onnettomuus, lakota-kansa, 1930-luvun lama ja suuri melassitulva.
Spark SRT05e

Spark SRT05e, lyhyesti Spark Gen2, on Formula E -sarjassa käytettävä kilpa-auto. SRT05e otettiin käyttöön kaudeksi 2018–2019. Kyseessä on ensimmäinen kokonaan Kansainvälisen autoliiton suunnittelema kilpa-auto. Auton ensiesittely tapahtui Geneven autonäyttelyssä 2018, jossa sen esitteli FIA:n puheenjohtaja Jean Todt ja Formula E -sarjan toimitusjohtaja Alejandro Agag.
Auton edeltäjä oli ensimmäisen sukupolven auto Spark-Renault SRT 01E ja seuraaja on kolmannen sukupolven auto Formula E Gen3.
Kehitys ja muutokset.
Auto on samanlainen kaikille sarjaan osallistuville talleille, lukuun ottamatta voimansiirtoa. Jokainen talli saa kehittää oman voimansiirron. Voimansiirto koostuu vaihtosuuntaajasta, moottorista, vaihteistoista, taka-akselin komponeista ja energiahallinnan ohjelmistosta.
Gen2 autossa on edeltäjäänsä nähden täysin uudelleen suunniteltu runko ja kori. Auton rungon on kehittänyt Spark Racing Technology. Autossa ei ole lainkaan takasiipeä, vaan pitovoima tuotetaan suurella takadiffuusorilla. Toisen sukupolven auton akuston toimittaa McLaren Applied Technology ja sen kapasiteetti on tuplasti isompi. Toisin kuin Gen1 auton akusto, Gen2 auton akusto kestää koko kilpailun eikä autoa tarvitse vaihtaa kilpailun keskellä. Autoon on tuotu myös Halo-turvakaari, johon on lisätty ledvalot. Auton renkaat ovat 18 tuumaiset Michelinit, joilla voi ajaa sekä sateella että kuivalla kelillä. Jarrut on valmistanut Brembo.
Auton aukosto on painavampi (uusi akusto on 385 kg) kuin edellisessä sukupolvessa ja auto on pidempi. Toisen sukupolven autossa akusto ei ole kantava rakenne kuten edellisessä sukupolvessa.
Käytettävä kapasiteetti on 54 kWh. Samaa akkua käytetään koko kauden ajan ellei ilmene teknistä vikaa tai turvallisuusongelmaa, jolloin se vaihdetaan. Akut käyttävät litium-ioni -tekniikkaa nikkeli-mangaani-kobaltti -yhdistelmässä.
Gen2 Evo.
Gen2 autosta piti tulla päivitys nimeltään Gen2 Evo kaudeksi 2020–2021. Päivityksestä kuitenkin luovuttiin säästösyistä ja koronapandemian vaikutuksesta sarjaan. Päivityksen myötä auton korin olisi pitänyt muuttua. Muutoksen perumisella pyrittiin tasapainoittamaan tallien taloustilannetta.
Gen2 oli tarkoitus korvata Gen3 mallilla vuonna 2022, mutta koronaviruspandemian vuoksi muutosta lykättiin vuodelle 2023.
Eino Solje

Eino Solje (s. 1990) on suomalainen aivotutkija. Hän on koulutukseltaan lääketieteen tohtori, neurologian erikoislääkäri ja dosentti. Solje työskentelee Itä-Suomen yliopiston apulaisprofessorina ja Aivotutkimusyksikön johtajana. Lisäksi hän johtaa Frontotemporal Lobar Degeneration and Early Onset Dementia -tutkimusryhmää.
Ura.
Solje on opiskellut lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi Itä-Suomen yliopiston lääketieteen laitoksella. Soljen väitöskirja on julkaistu vuonna 2016, ja se käsittelee C9orf72-toistojaksomutaatioon liittyvää otsalohkodementiaa diagnostiikan ja hoidon näkökulmista. Soljen pääohjaajana toimi professori Anne Remes. Aikaisemmin Solje on työskennellyt muun muassa Brescian yliopistossa Pohjois-Italiassa. Lisäksi hän on työskennellyt tutkimusjohtajana Itä-Suomen yliopistossa ja neurologina Kuopion yliopistollisessa sairaalassa. Hän aloitti kliinisen tutkimuksen tenure track -apulaisprofessorina huhtikuussa 2024 
Solje on otsalohkodementian ja työikäisten muistisairauksien arvostettu tutkija ja luennoitsija. Vuonna 2021 Solje palkittiin vuoden nuorena kliinisenä tutkijana. Vuonna 2020 Solje kutsuttiin Lindau Nobel Laureate Meeting -kokoukseen. Lisäksi hänet on palkittu vuonna 2022 Martti Hämäläinen -palkinnolla ja lääkäriseura Duodecimin nuoren tutkijan palkinnolla vuonna 2025 .
Yhteiskunnalliset tehtävät.
Solje on yhteiskunnallinen vaikuttaja eri järjestöissä.
Chrysanthia

Chrysanthia on erilaisruokaisten alalahkoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti kahdeksan lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa suvusta on tavattu kaksi lajia: Isokultakeiju ("Chrysanthia viridissima") ja pikkukultakeiju ("Chrysanthia geniculata").
Australian Secret Intelligence Service

Australian Secret Intelligence Service (ASIS) on Australian valtiollinen ulkomaantiedusteluun keskittyvä tiedustelupalvelu. Se toteuttaa salaista tiedonhankintaa ja peiteoperaatioita henkilötiedustelun (HUMINT) eri menetelmillä. ASIS on osa Australian Intelligence Community -organisaatiota ja hoitaa myös vastatiedustelua ja yhteistoimintaa muiden tiedustelupalveluiden kanssa. ASIS muodostettiin vuonna 1952, mutta sen olemassaolosta ei tiedetty edes koko hallituksen piirissä ennen vuotta 1972. ASIS vertautuu tehtävältään Yhdysvaltain CIA:han ja Ison-Britannian MI6:een.
ASIS on osa Australian ulkoasiainhallintoa ("Department of Foreign Affairs and Trade", DFAT). Sen päämaja sijaitsee Canberrassa. Organisaation pääjohtaja (Paul Symon, 18. joulukuuta 2017 alkaen) raportoi ulkoministerille.
Duell

Duell on suomalainen moottoriurheilun kauppayhtiö. Duell listautui Helsingin pörssiin First North -listalle 24. syyskuuta 2021.
Esko Mattila (teollisuusneuvos)

Esko Aimo Kalevi Mattila (17. marraskuuta 1919 Metsämaa – 28. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Mattilan vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarlo Osvald Mattila ja Suoma Katila ja puoliso vuodesta 1952 hammaslääkäri Inkeri Juonela. Mattila valmistui diplomi-insinööriksi 1946 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1951. Hän työskenteli Rauma-Repolan käyttöinsinöörinä, S. G. Nieminen -yhtiön teknisenä johtajana ja osastopäällikkönä lisenssivirastossa ja Alkossa. Vuonna 1957 hänestä tuli vasta perustetun Vuorikemian toimitusjohtaja, tehtävänään titaanidioksidipigmentin tuotannon käynnistäminen Porissa. Yhtiön kaikki osakkeet siirtyivät Rikkihappo-yhtiön, myöhemmin Kemira, haltuun vuonna 1962. Kun Vuorikemia fuusioitiin 1967 Rikkihappoon, Mattilasta tuli Rikkihapon vientiosaston johtaja, yhtiön varapääjohtaja ja johtokunnan jäsen. Hän toimi myös Rikkihapon Typpi Oy:n kanssa perustaman Fertilex-vientiyrityksen toimitusjohtajana. Mattila vaikutti lisäksi keskeisesti siihen, että Rikkihappo osti omistukseensa Schildt &amp; Hallberg -yhtiön maalitehtaat, vuodesta 1975 nimeltään Tikkurilan Väritehtaat. Hän jäi eläkkeelle tehtävistään 1982, teollisuusneuvoksen arvonimen hän oli saanut 1976. Sotilasarvoltaan Mattila oli reservin kapteeni.
Wallasvaara

Wallasvaara on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Yhdysvaltain 100. jalkaväkidivisioona

Yhdysvaltain 100. jalkaväkidivisioona (, entinen "100th Infantry Division") on Yhdysvaltain maavoimien divisioona, joka perustettiin ensimmäisen kerran ensimmäisen maailmansodan lopussa. Se perustettiin uudelleen Toiseen maailmansotaan vuonna 1942 Fort Jacksonissa Etelä-Carolinassa.
Toisen maailmansodan ansioista palkittiin Medal of Honorilla kolme divisioonan sotilasta: Charles F. Carey Jr., Mike Colallilo ja Edward A. Silk. Sodan aikana se menetti kaatuneina 916, haavoittuneina 3 656 ja kadonneina 180 miestä. Maailmansodan päätyttyä divisioona lakkautettiin Camp Patrick Henryssä, Virginiassa 10. tammikuuta 1946.
Broadcasting House

Broadcasting House on vuonna 1932 valmistunut rakennus, joka toimii Britannian yleisradioyhtiö BBC:n pääkonttorina. Rakennusta on valmistumisen jälkeen laajennettu useaan otteeseen, ja viimeisin laajennus valmistui vuonna 2005. Viimeisimmän laajennuksen jälkeen uutta laajennusosaa on kutsuttu myös nimellä new Broadcasting House ja vanhaa osaa nimellä old Broadcasting House.
Alkuperäinen rakennus on Grade II* -luokan suojelukohde. Vastapäätä rakennusta on All Souls Church -kirkko.
Sunnah.com

Sunnah.com on sivusto, joka julkaisee profeetta Muhammedin "sunnaa" eli elämäntapaa valaisevia "haditheja" tarkoituksena saattaa ne tiedoksi mahdollisimman monelle ihmiselle maailmassa sekä tutkimuskäyttöön että ymmärryksen luomiseksi islamista. Sivuilla olevien kokoelmien määrä kasvaa koko ajan. Sivusto ei anna tietoja toiminnan rahoittajista.
Sivuston periaatteita.
Sivusto kertoo noudattavansa seuraavia arvoja: 
Teoksia.
Sivuston tärkein kokonaisuus on "kutub al-sittah" eli "kuusi kirjaa". Se muodostaa sunni-islamin tärkeimmän kirjakokonaisuuden, joka Koraanin jälkeen on kaikkein kunnioitetuin. Myös shiialaiset käyttävät teoskokonaisuutta, mutta valikoivasti. Kyse ei ole kirjoista vaan kuudesta kokoelmasta, joista kaksi tärkeintä ovat "Sahih al-Bukhari" ja "Sahih Muslim." Niistä käytetään yhteisnimeä "Sahihayn" eli "luotettavat" tai "oikeat". Muut neljä kokoelmaa ovat "Sunan Abi Dawud. Sunan an-Nasa'i" (sanan "sunan" merkitys on tuntematon), "Jami` at-Tirmidhi" ja "Sunan Ibn Majah."
Muita kokoelmia ovat "Muwatta Malik," joka on maliki-lakikoulukunnan perusteos, Musnad Ahmad, joka on hanbali-koulukunnan teos, al-Nawawin teos Riad as-Salihin eli "Vanhurskaiden niityt" sekä joukko muita kokoelmia. 
Käyttö.
Sivuston hakutoimintojen avulla on helppo löytää aiheenmukaisia "haditheja". Uskonoppineet käyttävät näitä kokoelmia sekä Koraania apunaan, kun he muotoilevat islaminuskon näkemyksiä eri asioista. Islaminuskon sisältöä koskevat tulkinnat kuuluvat kuitenkin vain uskonoppineille, joten maallikko, olkoon muslimi tai ei-muslimi, ei voi käyttää "haditheja" islamin sisältöä koskevien omien päätelmien tekoon.
Damon Galgut

Damon Galgut (s. 12. marraskuuta 1963 Pretoria, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Galgut voitti vuoden 2021 Booker-palkinnon teoksellaan "The Promise". Myös Galgutin teokset "The Good Doctor" (2003) ja "In a Strange Room" (2010, suom. "Vieraassa huoneessa", 2011) olivat Booker-ehdokkaina.
Isokylän koulu

Isokylän koulu on Kokkolassa sijaitseva peruskoulun ala- ja yläluokat käsittävä yhtenäiskoulu. Koulu sijaitsee Isokylän kaupunginosassa, ja sen oppilaat tulevat pääosin Isokylästä ja Kirkonmäeltä. Kruunupyyn kunnan suomenkieliset peruskouluikäiset oppilaat opiskelevat Isokylän koulussa. Koulussa toimivat luokat 1–9 sekä esiopetusluokat ja erityisluokat. Isokylän koulu toimii Isokylän monitoimitalossa, johon on sijoitettu lisäksi päiväkoti ja harrastustiloja. Uusi monitoimitalo valmistui Isokylään 2015 ja korvasi aiemman puretun vuonna 1966 valmistuneen Isokylän koulurakennuksen. Isokylän koulun historia juontaa juurensa vuoteen 1911, jolloin entiseen Kokkolan maalaiskuntaan eli Kaarlelaan päätettiin perustaa suomenkielinen koulu. 
Lakkautetun Länsipuiston koulun luokat 7–9 siirtyivät syksyn 2021 alusta lähtien Isokylän kouluun. Isokylän koulu on Keski-Pohjanmaan suurimpia peruskouluyksiköitä. Rehtorina on toiminut vuodesta 1999 Timo Hautala. Isokylän koulussa ovat opettajina muun muassa Pauli Hautala ja Outi Knuuttila-Sundqvist. Aiemmin koulussa on opinto-ohjaajana ollut Jiska Gröhn.
Isokylän koulun motto on "Jatulin jäljillä oman elämänsä jättiläiseksi".