tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paratiisin lapset

Paratiisin lapset on Rauni Mollbergin ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1994. Se kertoo neljäkymppisestä liikenaisesta Eeva Salmisesta, hänen äidistään Hartikaiskasta ja tyttärestään Päivikistä. Eevan unelmien kohde on kylpylähotelli, jonka hän aikoo rakennuttaa byrokratiasta ja muista esteistä välittämättä. 
Elokuva jäi ohjaaja Rauni Mollbergin viimeiseksi pitkäksi näytelmäelokuvaksi. "Paratiisin lapset" sai elokuvateattereissa 2 478 katsojaa.
Vastaanotto.
"Paratiisin lapset" sai valtaosin murskaavat arvostelut ensi-iltakriitikoilta. "Helsingin Sanomissa" Mikael Fränti sanoi, ettei Mollbergin komedia ole lainkaan hilpeä tai hauska. "Ilta-Sanomien" Tarmo Poussun mielestä elokuvan ”henkilöt pukeutuvat mauttomasti, puhuvat teennäisesti ja jahkailevat loputtomiin”. "Iltalehden" Olli Manninen sanoi jo otsikossa elokuvan olevan ”fiasko”. "Keskisuomalaisessa" Jarmo Valkola kirjoitti, että ”Paratiisin lapset on täynnä monenlaista oivallusta ja kuvallisia ja äänellisiä vastapareja”.
Vastineeksi pääkaupungin lehtien heikkoihin arvioihin Mollberg julkaisi "Helsingin Sanomissa" isona maksettuna ilmoituksena Jarmo Valkolan myönteisen arvion "Keskisuomalaisesta". Katsojamäärät jäivät kuitenkin niin pieniksi, että "Ilta-Sanomat" sai aiheen lööppiin ”Mollbergin elokuva teki historiaa: teatteriin ei tullut yhtään katsojaa!”
Jeanette Witziers-Timmer

Jeanette Josephina Witziers-Timmer (22. heinäkuuta 1923 – 25. tammikuuta 2005) oli alankomaalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
"Nettie" Witziers-Timmer voitti Euroopan mestaruuden 4 × 100 metrin viestijuoksussa Oslossa 1946. Alankomaiden voittoaika oli 47,8 s ja Witziers-Timmer juoksi toisen osuuden. Lontoon 1948 olympialaisissa Alankomaiden viestijoukkue voitti kultaa ajalla 47,5 s ja Witziers-Timmer juoksi jälleen toisen osuuden.
Giuseppe Tosi

Giuseppe Tosi (25. toukokuuta 1916 – 10. heinäkuuta 1981) oli italialainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Tosi saavutti urallaan neljissä arvokisoissa hopeamitalin ja hävisi jokaisessa maanmiehelleen Adolfo Consolinille. Oslon EM-kilpailuissa 1946 Tosi hävisi tuloksellaan 50,39 m Consolinille 2,84 metriä. Lontoon 1948 olympialaisissa Tosin tulos oli 51,78 m ja eroa Consoliniin tasan metri. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän heitti tuloksen 52,31 m ja hävisi Consolinille 1,44 metriä. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 49,03 m mutta vielä Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sai hopeaa tuloksella 52,34 m häviten Consolinille 1,10 metriä.
Tosi voitti Italian mestaruuden vuosina 1943, 1946, 1947, 1948 ja 1951. Hän paransi kahdesti Euroopan ennätystä: Perugiassa 18. heinäkuuta 1948 hän heitti tuloksen 54,78 m ja Milanossa 22. elokuuta 1948 tuloksen 54,80 m. Saman vuoden syyskuussa Adolfo Consolini otti ennätyksen takaisin itselleen.
Eino Jokirinta

Eino Albin Jokirinta (21. tammikuuta 1898 Salo – 31. toukokuuta 1949) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat rakennustyönjohtaja Juho Jokirinta ja Usenia Ahlqvist. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Astrid Alice Katharina Snellmanin kanssa.
Opinnot.
Jokirinta kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1922.
Jääkärikausi.
Jokirinta työskenteli asentajana Salossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 19. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän kävi myös aseseppäkurssin Kovnossa vuonna 1917.
Suomen sisällissota.
Jokirinta saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) luutnantiksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin komppanianpäälliköksi 1. Krenatöörirykmentin 3. Oulun pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Luhalahdella, Viljakkalassa, Mannanmäen-Kyröskosken (Nuutin) akselilla, Epilän-Tampereen akselilla, Karkussa ja Lempäälässä sekä rykmentin etenemiseen Valkeakosken, Tuuloksen ja Lammin kautta Koskelle.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Jokirinta palveli sisällissodan jälkeen 28. kesäkuuta 1918 alkaen Vaasan konekivääriaseseppäkoulun johtajana, josta tehtävästä hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1919 alkaen päälliköksi Keski-Suomen rykmentin 3. konekiväärikomppaniaan. Keski-Suomen rykmentistä hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1920 Autopataljoonaan, missä hän toimi aluksi l:sen ja 11. tammikuuta 1921 alkaen 2. autokomppanian päällikkönä. Jokirinta erosi armeijasta 30. huhtikuuta 1924 ja työskenteli sen jälkeen autoliikkeen johtajana. Siviilitöidensä ohella hän toimi 1. maaliskuuta 1926 – 1. huhtikuuta 1927 välisen ajan Viipurin suojeluskunnan moottoriosaston ja 21. marraskuuta 1930 – 30. tammikuuta 1932 välisen ajan auto-osaston päällikkönä. Takaisin armeijan palvelukseen Jokirinta astui 30. tammikuuta 1932 ja hänet sijoitettiin Käkisalmen jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Polkupyöräpataljoona I:een, (tunnettiin myöhemmin nimellä Jääkäripataljoona 1) ja 20. helmikuuta 1937 alkaen Huoltopataljoonaan (tunnettiin myöhemmin nimellä Huoltorykmentti), missä hän toimi aluksi talouskomppanian varapäällikkönä. Myöhemmin hän toimi 1. heinäkuuta 1937 alkaen komppanianpäällikkönä kertausharjoitusosastossa. 
Talvi- ja jatkosota.
Jokirinta osallistui talvisotaan 19. Autokomppanian päällikkönä, mistä hänet siirrettiin ensin kuljetusesikunnan päälliköksi ja myöhemmin kuljetustoimiston päälliköksi 5. Armeijakunnan esikuntaan. Välirauhan aikana hän toimi aluksi samassa tehtävässä, mutta siirrettiin myöhemmin Huoltopataljoona 5:n autokomppanian päälliköksi. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin esikuntapäälliköksi Pohjolan suojeluskuntapiirin esikuntaan.
Ignace Heinrich

Ignace Heinrich (31. heinäkuuta 1925 Ebersheim – 9. tammikuuta 2003) oli ranskalainen kymmenottelija ja olympiamitalisti.
Heinrich saavutti kymmenottelun olympiahopeaa Lontoon 1948 olympialaisissa tuloksella 6974 pistettä. Hän hävisi Yhdysvaltain Bob Mathiasille 165 pistettä. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Heinrich voitti kultaa pistemäärällä 7364. Hänen tuloksensa EM-ottelun osalajeissa olivat: 100 metrin juoksussa 11,3, pituushypyssä 684, kuulantyönnössä 13,14, korkeushypyssä 180, 400 metrin juoksussa 52,2, 110 metrin aitajuoksussa 15,3, kiekonheitossa 41,44, seiväshypyssä 380, keihäänheitossa 53,31 ja 1 500 metrin juoksussa 4.50,6. Helsingin 1952 olympialaisissa Heinrich jätti ottelunsa kesken.
192-senttinen ja 96-kiloinen Heinrich voitti Ranskan mestaruuden kymmenottelussa vuosina 1947, 1948, 1949 ja 1952 sekä lisäksi pituushypyssä vuonna 1949, seiväshypyssä vuonna 1952 ja 110 metrin aitajuoksussa vuonna 1952.
Duncan White

Duncan White (1. maaliskuuta 1918 – 3. heinäkuuta 1998) oli srilankalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu.
White saavutti 400 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ajalla 51,8 s. Hän hävisi Yhdysvaltain Roy Cochranille 0,7 sekuntia, mutta voitti Ruotsin Rune Larssonin 0,4 sekunnilla. Hänestä tuli maansa ensimmäinen ja vuoteen 2000 saakka ainoa olympiamitalisti.
Vuoden 1950 Kansainyhteisön kisoissa White voitti kultaa 440 jaardin aitajuoksussa ajalla 52,5 s.
George Avery

Gordon George Avery (11. helmikuuta 1925 Moree, Uusi Etelä-Wales – 22. syyskuuta 2006 Woonona, Uusi Etelä-Wales) oli australialainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti.
Avery saavutti kolmiloikan olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 15,365 m. Hän hävisi Ruotsin Arne Åhmanille vain 3,5 senttimetriä.
Lontoon vuoden 2012 olympialaisten yhteydessä Averyn tytär Robyn Glynn kävi levittämässä isänsä tuhkat stadionille sille alueelle, jolla kolmiloikkakilpailu järjestettiin. Avery oli toivonut pääsevänsä katsomaan kyseisiä olympialaisia paikan päälle mutta ehtinyt kuolla vuonna 2006. Glynn kertoi tehneensä tuhkien levittämisen salaa radan reunalta ja tuulen avustuksella, niin ettei järjestyshenkilökunta ollut asiaa huomannut.
Tauno Juvonen

Tauno Aleksander Juvonen (4. lokakuuta 1892 Värtsilä - 6. helmikuuta 1918) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Juvonen ja Eva Sofia Määttänen.
Opinnot.
Juvonen kävi viisi luokkaa Värtsilän yhteiskoulua ja Suomen liikemiesten kauppaopiston. 
Jääkärikausi.
Hän työskenteli konttoristina Keskusosuusliike Hankkijalla Helsingissä ennen liittymistään yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 6. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän kävi Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi). 
Suomen sisällissota.
Juvonen saapui takaisin Suomeen 31. tammikuuta 1918 oberzugführer Friedel Jacobssonin komennuskunnan mukana ja liittyi Peräpohjolan yhtyneisiin suojeluskuntiin Tervolassa 2. helmikuuta 1918. Hän otti osaa Tervolan taisteluun ja myöhemmin Jacobsonin osaston 4. joukkueenjohtajana Tornion taisteluun, missä hän kaatui 6. helmikuuta 1918. Juvonen haudattiin Tornioon mutta siirrettiin myöhemmin Värtsilän sankarihautaan. Kapteeniksi Juvonen ylennettiin postuumisti 11.2.1918.
Ruhi Sarıalp

Ruhi Sarıalp (15. joulukuuta 1924 Manisa – 5. maaliskuuta 2001 İzmir) oli turkkilainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti.
Sarıalp saavutti kolmiloikan olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 15,025 m. Hän oli vuoteen 2004 saakka maansa ainoa yleisurheilun olympiamitalisti. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän saavutti pronssia tuloksella 14,53 m voittaen Norjan Rune Nilsenin kolmella ja ruotsalaisen olympiavoittajan Arne Åhmanin viidellä senttimetrillä.
Ubuntu Studio

Ubuntu Studio on Ubuntuun perustuva Linux-jakelu, jossa on runsaasti äänen ja kuvan käsittelyyn tarkoitettuja ohjelmia. Samankaltainen suoraan Debianiin perustuva Linux-jakelu oli Studio 64, jonka ylläpito on lopetettu.
Jakelussa painotetaan audio-, video-, musiikki- ja kuvankäsittelyohjelmistoja.
Jakelussa on käytössä JACK-äänipalvelin ja Linux-ydin on käännetty alhaisen latenssin ominaisuuksilla (RT). Mukana tulee myös äänijärjestelmän hallintaan tarkoitettu "Ubuntu Studio Audio Configuration" -työkalu, jolla voi säätää esimerkiksi latenssi- ja näytteenottotaajuusasetuksia.
Musiikki.
Ubuntu Studio on kerännyt yhteystyössä Edubuntu-projektin kanssa joukon musiikin opetukseen soveltuvia työkaluja, jotka voidaan asentaa Ubuntu Studioon yhdellä kertaa.
Álvar Núñez Cabeza de Vaca

Álvar Núñez Cabeza de Vaca tai usein pelkästään Álvar Núñez (n. 1490 Jerez de la Frontera, Espanja – n. 1560 Sevilla, Espanja) oli espanjalainen tutkimusmatkailija.
Cabeza de Vaca syntyi 1500-luvun taitteessa aateliseen perheeseen Jerez de la Fronterassa. Suku oli saanut lisänimen Cabeza de Vaca ("lehmänpää") Martin Alhajalta, joka auttoi Navarran kuningasta Sancho VII:ttä nujertamaan maurit Las Navas de Tolosan taistelussa vuonna 1212. Alhaja oli merkinnyt Sancholle lehmän päällä solan, jota kannatti käyttää.
Cabeza de Vaca osallistui rahastonhoitajana 1527 Pánfilo de Narváezin johtamalle 300 miehen retkelle Floridan valloittamiseksi ja asuttamiseksi. Floridaan joukko saapui huhtikuussa 1528 ja nousi maihin Tampanlahdella. Narváez johti itse tutkimusmatkaa sisämaahan. Ryhmä kierteli muutaman kuukauden sisämaassa ja menetti miehiä kahakoidessaan intiaanien kanssa. Ryhmän palattua rannikolle syyskuussa laiva oli jo ehtinyt lähteä Kuubaan. Ryhmä odotteli turhaan mereltä saapuvaa pelastusta. He söivät hevosensa ja tekivät niiden nahoista viisi pientä venettä. He lähtivät purjehtimaan Meksikonlahden rannikkoa Meksikoon, joutuivat kovaan myrskyyn ja haaksirikkoutuivat Galveston Islandille marraskuussa. Siinä vaiheessa ryhmä oli pienentynyt noin 80 mieheen. Osa miehistä kuoli merellä ja suurin osa seuraavan talven aikana. Ryhmä lähti etenemään maitse Rio Grandea kohti, ja se pieneni edelleen 15 mieheen. Karankawaintiaanit ottivat jäljelle jääneet vangiksi. Espanjalaiset olivat vankina kuusi vuotta. Cabeza de Vaca onnistui kolmen muun henkilön kanssa pakenemaan vuonna 1534.
Paenneet espanjalaiset elivät kaksi vuotta omillaan. He pärjäsivät kaupankäynnillä vaeltavien heimojen kanssa. Lisäksi he saivat mainetta parantajina. Nelikon tarkka reitti ei ole tiedossa, mutta nykyään oletetaan, että he matkasivat Texasin rannikkoa Rio Grandelle ja kääntyivät sieltä ensin pohjoiseen ja sitten länteen nykyisessä Texasissa ja Meksikon pohjoisosassa. Maaliskuussa 1536 nelikko vihdoin kohtasi espanjalaisia lähellä Culiacánin kaupunkia Länsi-Meksikossa.
Cabeza de Vaca ilmoittautui Méxicossa varakuningas Antonio de Mendozalla ja palasi sitten Espanjaan uuden työn perässä. Hänet nimitettiin vuonna 1540 Río de la Platan alueen kuvernööriksi (nykyinen Paraguay). Vuosina 1540–1541 Cabeza de Vaca johti 1 600 kilometrin mittaista tutkimusmatkaa Brasiliasta Asuncióniin, jossa hän vastaanotti kuvernöörin viran. Vuonna 1544 Cabeza de Vaca syrjäytettiin virasta kapinassa. Hänet kutsuttiin vangittuna takaisin Espanjaan vuonna 1554 ja karkotettiin Afrikkaan. Hänet armahdettiin kahden vuoden kuluttua.
Cabeza de Vacan vuonna 1542 kirjoittama teos "Naufragios y comentarios" Narváezin tutkimusmatkasta ja hänen tarinansa zuni-intiaaneista sekä Cibolan kultaisista kaupungeista inspiroivat espanjalaisia, kuten Hernando de Sotoa ja Francisco Vázquez de Coronadoa, uusiin tutkimusmatkoihin.
Aunuksen kuvernementti

Aunuksen kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue Karjalassa ja Luoteis-Venäjällä Äänisjärveä ympäröivillä alueilla. Kuvernementti perustettiin 1801 ja lakkautettiin 1922. 1920 perustettu Karjalan työkansan kommuuni ja sitä 1923 seurannut Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta sijoittuivat osittain entisen kuvernementin alueelle.
Kuvernementin alue käsitti pääosan nykyisen Karjalan tasavallan eteläpuoliskosta sekä Laatokan itäpuolisia alueita nykyisellä Leningradin alueella ja laajoja alueita Äänisen itäpuolelta nykyisillä Arkangelin ja Vologdan alueilla. Kuvernementin pinta-ala oli 130 000 neliövirstaa. Vuonna 1896 kuvernementissa oli 376 102 asukasta, näistä 62 695 oli karjalaisia, 19 917 vepsäläisiä (tšuudeja) ja 2 666 suomalaisia.
Kuvernementin pääkaupunki oli Petroskoi. Kuvernementti jakautui seitsemään kihlakuntaan, jotka oli nimetty niiden keskuskaupunkien mukaan.
Vahvan karjalaisasutuksen luonnehtimaa kuvernementin länsiosaa, sen Aunuksen, Petroskoin ja Poventsan kihlakuntien aluetta, on Suomessa kutsuttu Aunuksen Karjalaksi.
Avalanche Studios

Avalanche Studios on ruotsalainen pelitalo. Sen perustivat vuonna 2003 Christofer Sundberg, Linus Blomberg ja Viktor Blomberg.
Pelien lisäksi yhtiö on kehittänyt Avalanche Engine -pelimoottorin, joka mahdollistaa suurten pelialueiden sekä erilaisten ilmastojen, sääolojen ja vuorokaudenaikojen mallintamisen.
Nordisk Film ilmoitti 30. toukokuuta 2018 ostavansa kokonaan Avalanche Studiosin 117 miljoonalla eurolla. Kesäkuussa 2024 yritys kertoi sulkevansa studionsa New Yorkissa ja Montrealissa. Syyskuussa 2025 yritys kertoi sulkevansa Liverpoolin studionsa ja vähentävänsä väkeä Malmön ja Tukholman studioissaan.
Pelit.
Avalanche Studios on kehittänyt "Just Cause" -pelisarjan sekä muun muassa pelit "The Hunter" ja vuoden 2015 videopelin "Mad Max".
E3 2018 -tapahtumassa kerrottiin yhtiön kehittävän "Rage"-pelin jatko-osaa "Rage 2".
Huoneistosauna

Huoneistosauna on asunto-osakeyhtiöiden kerrostalohuoneistoissa etenkin 1980-luvulla yleistynyt saunatyyppi. Huoneistosaunat korvasivat yhteiset talosaunat, joihin kukin asukas sai halutessaan oman viikkovuoron.
Asuntokohtainen huoneistosauna kuvastaa asumisen laadun ja varustetason nousua kiivaan lähiörakentamisen ajoista. Nykyisin huoneistosauna rakennetaan uusiin asuntoihin lähes poikkeuksetta. Toisaalta asuntomarkkinoille on haluttu lisää vaihtoehtoja esimerkiksi halvempien pienasuntojen muodossa. Yksi tapa tähän olisi saunaton pienasunto. Nykyään noin kaksi kolmasosaa omistaa huoneistosaunan.
Talosauna

Talosauna on kerros- tai rivitaloissa asukkaiden yhteiskäytössä oleva sauna. Asukkaat saavat halutessaan viikoittaisen oman saunavuoronsa. Usein on järjestetty myös miesten ja naisten yleisiä vuoroja, "lenkkisaunoja".
1980-luvulta alkaen asuntoihin ryhdyttiin tekemään asuntokohtaisia huoneistosaunoja, jotka ovat osittain korvanneet talosaunat. Uusia talosaunoja rakennetaan silti edelleenkin.
Savusaunan kiuas

Savusaunan kiuas on kiuastyyppi, jossa tulipesästä savu pääsee levittäytymään vapaasti koko löylyhuoneeseen. Tulipesä on osittain auki yläpuoliseen kivitilaan, ja savukaasut pääsevät virtaamaan kivien välitse. Löylyhuoneesta savu tuuletetaan pois seinän "räppänästä", raollaan olevasta ovesta tai katon "lakeisesta". Kiuas on "kertalämmitteinen", sillä tulipesässä ei pidetä tulta kylpemisen aikana. Lämmityksen aikana saunassa ei puolestaan voi kylpeä korkean häkäpitoisuuden vuoksi (häkämyrkytyksen vaara). Jotta lämpöä saadaan varattua riittävästi, on kiukaan kivimäärä varsin suuri: useita satoja kiloja.
Koska savusaunan kiukaan tulitilasta savukaasut nousevat itse saunatilaan, on tuli pidettävä suhteellisen pienenä ja tasaisena. Liian suurella liekillä kiukaasta nousevat palokaasut voivat leimahtaa kiukaan yläpuolella ja aiheuttaa tulipalon.
Nykyisin esimerkiksi kylpylöissä voi olla käytössä perinteisen savusaunakiukaan muunnoksia, joissa savukaasut pääsevät löylyhuoneeseen vapaasti vain osan lämmitysajasta, tai kiukaita, joissa on pyritty yhdistämään savusaunakiukaan ja jatkuvalämmitteisen kiukaan ominaisuuksia esimerkiksi lisäämällä kiukaaseen sähkövastukset kylpyaikaa pidentämään.
Rantasauna

Rantasauna on rannalla sijaitseva yleensä ulospäin lämpiävä puulämmitteinen tai sähkölämmitteinen sauna, harvemmin sisäänpäin lämpiävä sauna eli savusauna, jota käytetään perheiden tai yritysten ja muiden yhteisöjen virkistyskäyttöön. Rantasaunan ajatuksena on se, että saunasta voi siirtyä suoraan veteen.
Rantasaunojen vaikutukseen maisemiin on kiinnitetty huomiota eikä niitä saa Suomessa enää rakentaa rantaviivalle, vaan yleensä jonkin matkan päähän rannasta siten, että saunat peittyvät puustoon järveltä tai lammelta katseltaessa.
Saunarakennus

Saunarakennus on rakennus, jossa saunotaan. Kokonaisuus sisältää usein "löylyhuoneen" lisäksi myös pukuhuoneen ja kuistin. Saunarakennuksen käsittämiä tilakokonaisuuksia voi olla myös kerrostalojen yleisissä tiloissa ja huoneistoissa pesuhuoneen yhteydessä.
Saunarakennelmia on myös kuntosalien ja uimahallien sekä hotellien yhteydessä.
Aluksi saunarakennelmat olivat asuntojen yhteydessä: saunoissa asuttiin. Toisessa vaiheessa palovaaran vuoksi saunat rakennettiin erilleen muista asumuksista. Kolmannessa vaiheessa karjakeittiöiden yleistyttyä saunat rakennettiin niiden yhteyteen vedenkannon ja puunkannon järkeistämiseksi samoin kuin siksi, että karjakeittiön lämmöstä osan tuottivat naudat ruumiinlämmöllään.
Obadele Thompson

Obadele Thompson (s. 30. maaliskuuta 1976 Saint Michael, Barbados) on barbadoslainen pikajuoksija, 100 metrin olympiamitalisti.
Thompson sijoittui Fukuokan universiadeissa 1995 toiseksi 100 metrin juoksussa. Saman vuoden Göteborgin MM-kilpailuissa hän eteni 100 metrillä toisiin alkueriin ja 200 metrillä välieriin. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi ajalla 20,14 , mutta karsiutui 100 metrillä välierissä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli 200 metrillä kuudes juostuaan ajan 20,37. Puolta lyhyemmällä matkalla hän eteni välieriin. GP-finaalissa hän sijoittui 200 metrillä toiseksi.
Thompson voitti vuonna 1998 Johannesburgin maailmancupissa 100 metriä ennätyksellään 9,87. Hän sijoittui samalla matkalla lisäksi kolmanneksi kansainyhteisön kisoissa ja toiseksi GP-finaalissa. Maebashin MM-hallikisoissa 1999 hän saavutti Frankie Fredericksin jälkeen hopeaa 200 metrillä maanosaennätyksellä 20,26. Sevillan MM-kilpailuissa Thompson sijoittui molemmilla pikamatkoilla neljänneksi. 100 metrillä hän jäi pronssista kolmen sadasosasekunnin päähän , 200 metrillä eroa oli 0,12 sekuntia.
Thompson saavutti Maurice Greenen ja Ato Boldonin jälkeen olympiapronssia 100 metrillä Sydneyssä 2000 ajalla 10,04. Kyseessä oli Barbadoksen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa olympiamitali. 200 metrillä hän sijoittui neljänneksi samalla ajalla (20,20) kuin pronssimitalisti Ato Boldon. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 Thompson karsiutui 100 metrillä välierissä ja Pariisin MM-kilpailuissa 2003 toisissa alkuerissä. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli 100 metrillä seitsemäs ajalla 10,10. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän putosi samalla matkalla toisissa alkuerissä.
Thompson teki vuonna 1994 junioreiden maailmanennätyksen. Hänen nimissään on ollut myös kaikkien aikojen nopein 100 metrin tulos hänen juostuaan huhtikuussa 1996 El Pasossa ajan 9,69. Tulos ei kuitenkaan ollut tilastokelpoinen, sillä myötätuulta oli yli 5 m/s.
Thompson solmi helmikuussa 2007 avioliiton Marion Jonesin kanssa.
100 metriä – 9,87 (1998)
200 metriä – 19,97 (2000)
400 metriä – 45,38 (1996)
55 metriä – 5,99 (1997)
60 metriä – 6,56 (1999)
200 metriä – 20,36 (1996)
Luettelo Venäjällä poliittisista syistä vangituista suomalaisista kansanedustajista

Tämä on luettelo Venäjällä ja Neuvostoliitossa vangituita entisistä ja tulevista suomalaisista kansanedustajista. Useimmat vangitut vangittiin poliittisista syistä.
Kalterijääkärit.
Kalterijääkärit vangittiin toiminnastaan jääkäriliikkeessä.
Autonomian aikana majesteettirikoksesta vangitut tai Siperiaan karkotetut.
Autonomian aikana vangittiin majesteettirikoksesta tai karkotettiin Siperiaan myös silloisia tai tulevia kansanedustajia. Heidät luetellaan Suomessa vangittujen kansanedustajien luettelon vastaavassa osiossa.
Stalinin vainoissa vangitut.
Stalinin poliittisen terrorin aikana vangittiin ja teloitettiin myös suomalaisia kansanedustajia.
Paulo Assunção

Paulo Assunção da Silva (s. 25. tammikuuta 1980 Várzea Grande, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa São Pauloa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Assunçãolla on myös Portugalin kansalaisuus.
Ura.
Assunção aloitti uransa Palmeirasissa. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi madeiralaisseura Nacionaliin ja teki ensiesiintymisensä Portugalin pääsarjassa 26. tammikuuta 2003 Vitória Guimarãesia vastaan.
Kahden hyvin menneen kauden jälkeen Assunção siirtyi Portoon, hänet kuitenkin lainattiin ensimmäisenä kautenaan kreikkalaiseen AEK Ateenaan. Heinäkuussa 2005 hän palasi Portoon ja onnistui vakiinnuttamaan paikkansa joukkueessa. Hän voitti Portossa kolme peräkkäista liigamestaruutta vuosina 2006, 2007 ja 2008.
Heinäkuussa 2008 Assunção siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridiin. Hän onnistui nopeasti vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen kauden päätteeksi joukkue sijoittui neljänneksi ja selvisi näin seuraavan kauden Mestarien liigan karsintoihin. Assunção teki ensimmäisen maalinsa Atléticossa 17. tammikuuta 2010 kotiottelussa Sporting Gijónia vastaan. Toukokuussa 2010 hän oli mukana voittamassa Eurooppa-liigaa, jossa hän pelasi kaikissa pudotuspelivaiheen otteluissa. Assunção voitti samana vuonna myös UEFA Super Cupin sekä Eurooppa-liigan toistamiseen vuonna 2012. Hän siirtyi nykyiseen seuraansa heinäkuussa 2012.
Brion James

Brion Howard James (20. helmikuuta 1945 Redlands, Kalifornia, Yhdysvallat – 7. elokuuta 1999 Malibu, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Ridley Scottin ohjaamassa elokuvassa "Blade Runner". James näytteli vuonna 1991 televisiosarjan "Kauhua kryptasta" jaksossa ”Split Second”.
Lapsuus.
Brion syntyi 20. helmikuuta 1945 Redlandsissa, Kaliforniassa Ida Maelle ja Jimmy Jamesille. Jimmy rakensi kaupunkiin pienen elokuvateatterin poikansa ollessa parivuotias. Brion oppi nopeasti käyttämään projektoria isän työskentelyä vierestä seuraamalla. Melkein päivittäin 1950-lukulaisia elokuvia katsellessaan hänelle kehkeytyi pian haave päästä itsekin näyttelemään elokuviin.
Kuolema.
Brion kuoli 7. elokuuta 1999 Kalifornian Malibussa sydänkohtaukseen 54-vuotiaana.
Eddie Anderson

Edward "Eddie" Anderson (18. syyskuuta 1905 Oakland, Kalifornia – 28. helmikuuta 1977 Los Angeles) oli afroamerikkalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten esittämästään Rochesterin roolista radio- ja televisiosarjassa "The Jack Benny Program".
Andersonin isä oli minstrel-esiintyjä ja äiti sirkuksen nuorallatanssija. Ensimmäisen merkittävän roolinsa valkokankaalla Anderson sai vuonna 1936 elokuvassa "Vihreät laitumet". Pian sen jälkeen hän vieraili "Jack Benny Program"issa rautatiekantajan roolissa ja pian hänen roolinsa vakinaistettiin. Anderson roolihahmosta kehittyi myöhemmin Jack Bennyn autonkuljettaja Rochester. Alkuvaiheessa Rochesterin roolihahmo oli stereotyyppisen afroamerikkalainen, mutta vuosien varrella siihen saatiin lisää syvyyttä ja stereotyyppisyys väheni.
Anderson esiintyi myös useissa elokuvissa yhdessä Jack Bennyn kanssa. Hänen muista rooleistaan tunnetuimpia on Uncle Peter elokuvassa "Tuulen viemää".
Eddie Anderson nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2001.
Paraksantiini

Paraksantiini (1,7-dimetyyliksantiini) on ksantiinin johdannainen. Ainetta tavataan luonnossa kilpiliaanissa ("Sinomenium acutum") . Paraksantiini muistuttaa rakenteeltaan huomattavasti kofeiinia ja on sen pääaineenvaihduntatuote , jopa 80–90 prosenttia kofeiinista muuttuu ihmiskehossa paraksantiiniksi . 
Paraksantiinia voidaan valmistaa synteettisesti joko suoraan ksantiinista tai kokonaissynteesillä isopropyylihydratsiinista ja 2-syano-3-etoksi-akryylihapon etyyliesteristä .
Paraksantiinilla on monia biologisia vaikutuksia, joista useat ovat kofeiinin kaltaisia . Paraksantiinin on todettu muun muassa nostavan verenpainetta, lisäävän veriplasman adrenaliinipitoisuutta, lisäävän vapaiden rasvahappojen määrää, lisäävän Ca2+-ionien määrää luustolihaksissa ja salpaavan adenosiinireseptoreja . Lisäksi eläinkokeissa on todettu paraksantiinilla olevan rauhoittava vaikutus hiiriin . Teofylliini ja teobromiini ovat paraksantiinin isomeerejä.
Futon

Futon (; ) on japaninkielinen sana, joka tarkoittaa vuodevaatteita, joita käytetään muun muassa Japanissa ja Etelä-Koreassa. Futon koostuu alla käytettävästä patjasta "shikibutonista" (敷き布団) ja päällä käytettävästä peitosta "kakebutonista" (掛け布団). Futon voidaan asettaa sekä vuoteeseen että lattialle, joka Japanissa on yleensä päällystetty tatamilla. Japanissa futon laitetaan usein päiväksi pois tatamilta sitä varten huoneeseen rakennettuun kaappiin "oshiireen" (押入れ).
Futoneja on aina valmistettu monista raaka-aineista, kuten untuvasta, höyhenistä, luonnonkumista, kookoskuidusta, villasta, silkistä sekä puuvillasta, joka ajan myötä vakiintui yleisimmäksi perinteisen futonin materiaaliksi. Nykyään futoneita valmistetaan myös vaahtomuovista ja erilaisista kemiallisista kuiduista.
Länsimaissa futon-sanaa käytetään laajasti kuvaamaan itse patjaa tai tietyntyyppistä vuodesohvaa.
Operaatio Dragoon

Operaatio Dragoon (”rakuuna”) oli länsiliittoutuneiden onnistunut maihinnousu Etelä-Ranskaan toisessa maailmansodassa. Operaatio tapahtui 15. elokuuta 1944 ja maihinnousupaikka oli Toulonin sekä Cannesin kaupunkien välissä. Operaation nimi juontui Draguignan-nimisestä kaupungista, joka oli lähellä maihinnousupaikkaa.
Huolimatta operaation suuruudesta, Dragoon ei ole kovinkaan tunnettu. Se on usein jäänyt Pohjois-Ranskassa samana kesänä taisteltun Normandian maihinnousun varjoon. Dragoon oli kuitenkin liittoutuneiden kannalta tärkeä operaatio, sillä se avasi Ranskaan uuden rintaman ja hellitti Normandiassa taisteleviin kohdistuvaa painetta. Operaatiossa saatiin lisäksi haltuun tärkeä Marseillen satamakaupunki, joka muodostui yhdeksi tärkeimmäksi länsiliittoutuneiden huolto- ja tarvikelähteeksi.
Maihinnousu.
Operaatio alkoi aamuyöllä 15. elokuuta maahanlaskujoukkojen pudotuksella 20 kilometriä sisämaahan päin, Le Muyn kunnan alueelle. Pudotus epäonnistui, ja laskuvarjojoukot ajautuivat kilometrien päähän laskeutumispaikastaan. Saksalaisten selusta oli kuitenkin puutteellisesti miehitetty, ja ainoat kohdatut saksalaiset kukistettiin nopeasti. Ennen maihinnousua Ranskan vastarintaliike oli auttanut liittoutuneiden toimintaa selustassa muun muassa tuhoamalla puhelinlinjoja ja kuljetusyhteyksiä.
Itse maihinnousu alkoi kello 8.00 ilmavoimien ja laivaston tykistötulella. Maihinnousujoukot kokivat rannoilla vain vähäistä vastarintaa: suuri osa saksalaisista oli joko saksalaisten miehittämiltä alueilta koottuja joukkoja tai itärintamalta irrotettuja veteraaneja, jotka antautuivat nopeasti. Liittoutuneet pääsivätkin lähes kaikilta maihinnousurannoilta etenemään nopeasti yhdistäen laskuvarjojoukkojen valtaamat alueet sillanpääasemaan.
Liittoutuneiden eteneminen pohjoiseen.
Saksalaisten koettua raskaita tappioita yhdysvaltalaisten onnistuneessa operaatio Cobrassa Normandiassa, alivoimaisilla saksalaisilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin aloittaa täysi perääntyminen koko Etelä-Ranskan alueella. Yhdysvaltalaiset etenivät pohjoiseen, vapauttaen Dignen 18. elokuuta ja Lyonin 3. syyskuuta. Samaan aikaan ranskalaiset etenivät rannikkoa pitkin. Toulon ja Marseille vapautettiin molemmat saman päivän aikana, 27. elokuuta.
Vajaassa kuukaudessa liittoutuneet olivat edenneet yli 800 kilometriä. Sotavangeiksi saatuja antautuneita saksalaisia oli 100 000, noin kolmannes kaikista Etelä-Ranskan saksalaissotilaista. Liittoutuneiden tappiot olivat yhteensä noin 17 000 kaatunutta ja haavoittunutta. 10. syyskuuta ensimmäiset liittoutuneiden sotilaat tapasivat Normandiassa taistelleen Yhdysvaltain 3. armeijan.
Samantha Beckinsale

Samantha Jane Beckinsale (s. 23. heinäkuuta 1966 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Shelley" (1989–1992), "London's Burning" (1990–1992), "Time After Time" (1994–1995), "Get Well Soon" (1997) sekä "Duck Patrol" (1998). 
Hän on naimisissa näyttelijä Richard Trinderin kanssa.
Hänen isänsä on edesmennyt näyttelijä Richard Beckinsale ja sisarpuolensa näyttelijä Kate Beckinsale.
Live After Death (video)

Live After Death on Iron Maidenin nauhoitettu konsertti, joka julkaistiin vuonna 1985 VHS:nä, Betamaxina, Laserdiscinä, VHD:nä, Hi-8:nä ja vuonna 2008 DVD:nä. Konsertti nauhoitettiin samannimiselle albumille vuonna 1985.
Videolla on Iron Maidenin loppuunmyyty konsertti Long Beach Arenalla maaliskuussa 1985 World Slavery Tour -kiertuellaan. Videolla on materiaalia kuin albumilla. Konsertti esitettiin alun perin MTV:llä. Kyseistä taltiointia on esitetty myös Suomen televisiossa 1990-luvun alkupuoliskolla. YLE:n televisiossa esitettyjen musiikkiohjelmien tapaan kaikkien kappaleiden sanat oli tekstitetty suomeksi, ja koko ohjelman nimeksi oli laitettu "Live After Death - Meno päällä".
Iron Maiden julkaisi "Live After Deathin" DVD:nä 4. helmikuuta 2008 eli samaan aikaan, kun yhtyeen Somewhere Back in Time World Tour -kiertue oli käynnissä. 
Uudessa versiossa on kaksi miksattua versiota: Martin Birchin versio, jossa on alkuperäinen konsertti ja uusi Kevin Shirleyn monikanavaääninen 5.1 Stereo -miksaus.
"Live After Deathin" suunnitteli Yhdysvalloissa Universal Music Group ja Sony BMG Music Entertainment. Muissa maissa videon julkaisi EMI.
Unholy Blessings

Unholy Blessings on suomalaisen black metal -yhtye Beheritin materiaalista koostettu bootleg, joka julkaistiin vuonna 1993. 
Kokoelma sisältää demot "The Seventh Blasphemy" (1990), "Demonomancy" (1990) ja "Promo 92" (1992) sekä EP:n "Dawn Of Satans Millennium" (1990). Loput viisi liveraitaa on poimittu 20. lokakuuta 1990 järjestetystä konsertista.
1 = demolta "The Seventh Blasphemy"
2 = demolta "Demonomancy"
3 = demolta "Promo 92"
4 = EP:ltä "Dawn of Satan's Millennium"
Fabrizio Mori

Fabrizio Mori (s. 28. kesäkuuta 1969 Livorno) on entinen italialainen 400 metrin aitajuoksija, lajin maailmanmestari.
Mori sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 kuudenneksi ajalla 48,41. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli neljäs juostuaan ajan 48,05, jolla jäi pronssimitalista 0,17 sekunnin päähän . Hän kuului myös Italian 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka sijoittui kahdeksanneksi . Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän saavutti aitajuoksussa pronssia ajalla 48,71 .
Mori voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Sevillassa 1999. Hänen voittoaikansa oli 47,72 ja hän kukisti hopeamitalisti Stéphane Diaganan 0,4 sekunnilla. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 Mori sijoittui toiseksi ennätyksellään 47,54. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Felix Sánchezille viisi sadasosasekuntia. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli neljäs.
Mori voitti kolme kertaa 400 metrin aitajuoksun Euroopan cupissa. Hän paransi matkan Italian ennätystä yhteensä viisi kertaa. Hän on pituudeltaan 175 cm ja painoi aktiivivuosinaan 68 kg.
Pikkukipuaja

Pikkukipuaja ("Glyphorynchus spirurus") on pieni ruskea amerikkalainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 14–15 cm ja paino 14–16,5 g. Pikkukipuaja on punaruskea ja sen päässä ja rinnassa on vaaleita viiruja ja täpliä. Nokka on suora, kapean kartiomainen. Sen pyrstösulat ovat kankeat ja lintu nojaa pyrstöönsä kivutessaan puunrunkoa ja oksia ylös. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Pikkukipuaja on yleinen lintu Keski- ja Etelä-Amerikassa, Etelä-Meksikosta Pohjois-Boliviaan ja Amazonin alueella. Tyynenmeren rannikoilta se kuitenkin enimmäkseen puuttuu. Laji on enimmäkseen paikkalintu, mutta paikallisia vaelluksia voi tapahtua. Lajin elinympäristön laajuus on 7,2 miljoonaa neliökilometriä. Lajista tunnetaan 14 alalajia.
Elinympäristö.
Pikkukipuajat elävät alavien maiden sulkeutuneissa metsissä. Niitä ei yleensä tavata vuoristossa kilometriä korkeammalla.
Lisääntyminen.
Pikkukipuaja rakentaa kuppimaisen pesänsä tavallisesti puunrungon halkeamaan tai onkaloon. Pesä on yleensä matalalla lähellä maanpintaa, mutta voi olla jopa 6 m korkealla. Naaras munii tavallisesti kaksi valkoista munaa.
Ravinto.
Pikkukipuaja etsii ravintonsa puun kuoresta ja kuoren alta naputtelemalla nokallaan kuorta samalla kun se kiipeää runkoa ylöspäin. Ravintona ovat hyönteiset ja hämähäkit.
Maiden England

Maiden England on Iron Maidenin livevideo "Seventh Son of a Seventh Son" -kiertueelta, jonka nimi oli Seventh Tour of a Seventh Tour.
Video äänitettiin Birminghamissa, Englannissa 27 ja 28. marraskuuta 1988 ja julkaistiin VHS:nä vuonna 1989 ja rajoitettuna painoksena vuonna 1994 videona/cd:nä. CD:llä ei ollut kaikkia VHS:llä olevia kappaleita. Videolta julkaistiin singlenä kappale "Infinite Dreams".
Videon ohjasi ja editoi Iron Maidenin basisti ja perustaja Steve Harris.
Pitkänokkakipuaja

Pitkänokkakipuaja ("Nasica longirostris") on eteläamerikkalainen pitkänokkainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 36 cm. Pitkänokkakipuajan höyhenpuku on pääosin punaruskea. Sen kurkku ja silmäkulmajuova ovat valkoiset ja päässä sekä niskassa on valkoisia raitoja. Sen nokka on pitkä ja lievästi alaspäin kaareva. Pyrstösulat ovat kankeat.
Esiintyminen.
Pitkänokkakipuajat elävät Etelä-Amerikassa Venezuelasta Pohjois-Boliviaan ja Amazonin alueella. Lajin elinympäristön laajuus on 5,4 miljoonaa neliökilometriä.
Elinympäristö.
Laji elää trooppisissa metsissä.
Lisääntyminen.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto.
Pitkänokkakipuaja etsii ravintonsa pitkän nokkansa avulla puiden kuoren alta ja runkoa peittävien päällyskasvien alta. Ravintona ovat hyönteiset, hämähäkit ja muut pienet eläimet.
Suomukipuaja

Suomukipuaja ("Dendrocolaptes certhia") on amerikkalainen muurahaisia seuraileva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 28 cm. Suomukipuajan höyhenpuku on pääosin punaruskea. Päässä, niskassa ja vatsapuolella on tummia raitoja. Sen nokka on keskimittainen ja sen väritys vaihtelee maantieteellisesti. Pyrstösulat ovat kankeat. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Suomukipuajat elävät Etelä-Amerikassa Venezuelasta Pohjois-Boliviaan ja Amazonin alueella. Lajin elinympäristön laajuus on 6,7 miljoonaa neliökilometriä. Lajista tunnetaan 6 alalajia.
Elinympäristö.
Suomukipuaja elää trooppisissa alavien maiden sulkeutuneissa metsissä.
Lisääntyminen.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Laji rakentaa pesän puunrungon halkeamaan tai onkaloon 1,5–6 m:n korkeudelle. Munia on tavallisesti kaksi.
Ravinto.
Suomukipuaja seurailee maassa vaeltavia muurahaislaumoja ja saalistaa niiden pelottamia hyönteisiä, hämähäkkejä, sammakoita, liskoja ja muita pikkueläimiä. Se myös kiipeilee puunrungoilla muiden kipuajien tavoin etsien ötököitä kaarnan raoista.
Donington Live 1992

Donington Live 1992 on Iron Maidenin video live-albumista "Live at Donington". Videolla on Iron Maidenin konsertti Doningtonista Monsters of Rock -festiivalilla vuonna 1992 järjestetystä "Fear of the Dark" -kiertueelta.
Yhtye yllätti fanit kutsumalla vanhan Iron Maidenin kitaristin Adrian Smithin lavalle "Running Free" -kappaleen aikana.
Soittajat.
mukana
Raising Hell

Raising Hell on Iron Maidenin videojulkaisu vuodelta 1994. Video kuvattiin 28. elokuuta 1993 Pinewood Studiosilla Lontoossa ja esitettiin maksullisena lähetyksenä televisiossa Yhdysvalloissa.
Myöhemmin BBC osti nauhan ja esitti sen Britanniassa muokattuna versiona. Sen julkaisi VHS:nä ja DVD:nä Yhdysvalloissa BMG. Muualla maailmassa "Raising Hellin" julkaisi EMI.
Konsertti oli viimeinen, jossa laulaja Bruce Dickinson esiintyi (kunnes hän palasi Iron Maideniin vuonna 1999). Yhtye soitti lavalla yhdessä kauhutaikuri Simon Draken kanssa. Kappaleiden aikana ja välissä näkee Draken lukuisia taikatemppuja.
Jim Härtull

Anders Jim Erik Härtull (s. 11. maaliskuuta 1990 Vöyri) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt yhdistetyn hiihtäjä. Hän nousi vuonna 2008 Ounasvaaran suomenmestaruuskilpailuissa kansalliseen ryhmään. Hän edusti Lahden Hiihtoseuraa. Härtull otti ensimmäisen kerran osaa miesten arvokisoihin hiihdon MM-kisoissa 2009 normaalimäen Gundersen-kilpailussa, jolloin hän sijoittui 51:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli samalla sijalla suurmäen Gundersen-kilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 50:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 29:s ja suurmäen kilpailussa 27:s. Uransa parhaan arvokisamenestyksen hän saavutti Falunin MM-kilpailujen parisprintissä, (suurmäki HS 134 + 2×7,5 km hiihto) neljännen sijan yhdessä Ilkka Herolan kanssa.
Maailmancupissa Härtull saavutti ensimmäiset pisteensä Kuusamossa 26. marraskuuta 2011 oltuaan 24:s. Parhaimmillaan hän on ollut 21:s Klingenthalissa helmikuussa 2012 sekä Sapporossa tammikuussa 2015.
Toukokuussa 2017 Härtull ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa yhdistetyn parissa. Koulutukseltaan hän on hieroja ja on tehnyt alan töitä urheilu-uransa päättymisen jälkeen.
Germán Denis

Germán Denis (s. 10. syyskuuta 1981 Remedios de Escalada) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelaa Italian Serie B:ssä Regginan joukkueessa. Hän on edustanut Italiassa Serie A:ssa Napolia, Udinesea ja Atalantaa sekä uransa alkupuolella alemmilla sarjatasoilla Cesenaa. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi myös yhden vuoden Perussa.
Denis pelaa hyökkääjän roolissa. Hän on ollut kaikissa pelaamissaan joukkueissa hyvä maalintekijä, niin myös Napolissa, jossa hän vei aloituskokoonpanopaikan kokeneelta uruguaylaiselta Marcelo Zalayetalta.
Denis teki ensimmäisen "virallisen" maalinsa Napolin paidassa 14. elokuuta 2008 Vllazniaa vastaan UEFA Cupin ottelussa. Hän viimeisteli maalin myös Benficaa vastaan, niin ikään UEFA Cupissa. Lokakuun 29. päivänä Denis teki uransa ensimmäisen hattutempun Serie A:ssa, kun Napoli voitti Regginan 3–0.
Denis on pelannut Argentiinan maajoukkueessa viisi ottelua: lokakuussa 2007 MM-karsintaottelussa Venezuelaa, marraskuussa 2007 MM-karsintaottelussa Boliviaa, elokuussa 2008 ystävyysottelussa Valko-Venäjää, syyskuussa 2008 MM-karsintaottelussa Perua ja marraskuussa 2008 ystävyysottelussa Skotlantia vastaan. Valko-Venäjä-ottelu oli ainoa, jossa hän pelasi avauskokoonpanossa.
Cem Özdemir

Cem Özdemir (turk. , saks. ; s. 21. joulukuuta 1965 Bad Urach, Länsi-Saksa), on saksalainen Liittouma 90/Vihreät -puolueen poliitikko, joka toimi Saksan maatalousministerinä vuosina 2021–2025. Hän oli vihreiden puheenjohtaja 2008–2018 yhdessä Claudia Rothin ja Simone Peterin kanssa.
Tausta.
Özdemir syntyi turkkilaiselle äidille ja adygelaiselle isälle Länsi-Saksassa vuonna 1965. Hän liittyi Saksan vihreisiin vuonna 1981 ja sai Saksan liittotasavallan kansalaisuuden vuonna 1984. Vuonna 1994 hän valmistui Reutlingenin evankelisesta ammattikorkeakoulusta pääaineenaan sosiaalipedagogiikka.
Vuonna 1994 hänet valittiin ensimmäisenä turkkilaisperäisenä Saksan liittopäiville. Vuosina 2004–2009 hän toimi Saksan vihreiden edustajana Euroopan parlamentissa.
Özdemir on vegaani ja pyöräilyaktivisti.
Poliittinen ura.
Özdemir on ollut vihreiden jäsen vuodesta 1981. Hän aloitti uransa Ludwigsburgin alueen vihreissä ennen siirtymistä Baden-Württembergin osavaltion vihreiden johtokuntaan. Siellä hän ehti toimia viisi vuotta ennen kuin hän päätti aloittaa kampanjansa Saksan liittopäivävaaleja varten. 
Vuosien 1994 ja 2002 välillä hän oli edustajana Saksan liittopäivillä, ja vuosien 1998 ja 2002 välillä hän ajoi Saksan kansalaisuuslakien uudistamista vihreiden ja vasemmistolaisten edustajien kanssa.
Vuonna 2004 hänet valittiin Euroopan parlamenttiin osana Greens/EFA-ryhmää. 
Özdemiriä on pidetty laajasti pioneerina vähemmistöjen oikeuksia ajavien ryhmien keskuudessa. Ennen Armenian Kansanmurhan virallista tunnustamista, Özdir tuki kansamurhan virallista tunnustamista vaativia tahoja. Özdemir tukee myös kurdeja, ja hän on useasti kritisoinut Turkkia ja turkkilaisia poliitikkoja näiden kurdivastaisesta politiikasta. Vuonna 1999 kurdiyhteisöt ja turkkilaisyhteisöt joutuivat poliittiseen konfiktiin turkkilaisyhteisöjen vaatiessa Saksan hallinnolta oikeutta opiskella omalla äidinkielellä, mutta vastustaessa samalla saman oikeuden suomsita kurdeille ja muille Itä-Turkin alkuperäiskansoille. Özdemir oli kritisoinut aikaisemminkin turkkilaisyhteisöjä sanomalla: ”Meillä [turkkilaisilla] on jalat täällä Saksassa, mutta pää [mentaliteetti] Turkissa”.
Özdemir on ollut myös pitkään Yhdysvaltojen juutalaiskomitean Berliinin toimiston neuvottelukunnan jäsen ja neuvoja.
Steve Seymour

Stephen "Steve" Seymour (4. lokakuuta 1920 – 18. kesäkuuta 1973) oli yhdysvaltalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.
Seymour saavutti keihäänheitossa olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 67,56 m. Hän hävisi Suomen Tapio Rautavaaralle 2,21 metriä. Vuoden 1951 Pan-Amerikan kisoissa hän sai hopeaa tuloksella 67,08 m. Argentiinan Ricardo Heber voitti hänet tasan metrillä.
Rock in Rio (video)

Rock in Rio on Iron Maidenin DVD (julkaistiin myös VHS:lle ja UMD:lle) vuodelta 2002. Videolla on Iron Maidenin konsertti Rock in Rio -festivaalilla Brasiliassa. Toisella levyllä on kolme ekstraa: yhtyeen jäsenten haastattelu, lyhyt dokumentti Iron Maidenin päivästä ja virallisen valokuvaajan Ross Halfinin ottamia kuvia. DVD sijoittui ensimmäiseksi US Soundscan Music DVD Charts -listalla ensimmäisellä viikollaan ja toiseksi Soundscan Music Video Charts -listalla.
DVD:n julkaisi maailmanlaajuisesti EMI 10. heinäkuuta 2002, ja Yhdysvalloissa sen julkaisi Columbia Music Video. Se on viimeinen konsertti yhtyeen "Brave New World" -albumia tukeneella kiertueella vuosina 2000-2001.
Konsertilla oli yli 250 000 katsojaa. Videon editoi Iron Maidenin perustaja ja basisti Steve Harris.
Noëmi Simonetto de Portela

Noëmi Simonetto de Portela (1. helmikuuta 1926 – 20. helmikuuta 2011) oli argentiinalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti. Hän voitti maanosansa mestaruuksia myös 100 metrin juoksussa.
Simonetto de Portela saavutti pituushypyssä olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 560 cm. Hän hävisi Unkarin Olga Gyarmatille 9,5 senttimetriä.
Simonetto de Portela voitti Etelä-Amerikan mestaruuden pituushypyssä vuosina 1943 (527 cm), 1945 (544 cm) ja 1947 (540 cm). Lisäksi hän voitti Etelä-Amerikan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1943 ja 1947 (molemmilla kerroilla aika 12,4 s).
Pauliina Feodoroff

Pauliina Feodoroff (s. 1977 Inari) on kolttasaamelainen elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja, jonka tuotannossa teatteri ja elokuva yhdistyvät usein ympäristönsuojelun teemoihin. 
Feodoroff on valmistunut Teatterikorkeakoulun ohjauksen ja dramaturgian koulutusohjelmasta vuonna 2002. Hänen esikoiselokuvansa "Non Profit" sai ensi-iltansa Skábmagovat – Kaamoksen kuvat -festivaalilla Inarissa tammikuussa 2007. Viidestä tutkijanaisesta kertova fiktiivinen elokuva pohti ekologian ja huipputekniikan kytköstä. Elokuvan kymmenen vuotta kestänyt tuotantoprosessi toteutettiin Suomenkin oloissa poikkeuksellisen pienellä, vain runsaan 20 000 euron budjetilla. "Non Profit" on myös kaikkien aikojen ensimmäinen kolttasaamelainen elokuva, ja yksi Suomen ensimmäisistä pitkistä indie-elokuvista. 
Syntyperältään kolttasaamelainen Feodoroff on esiintynyt aktiivisesti saamelaiskulttuurin ja saamelaisten oikeuksien puolestapuhujana. Hän toimi kaksivuotiskauden 2007–2008 Saamelaisneuvoston puheenjohtajana, ja on ylläpitänyt keskustelua saamelaisten oikeuksista myös taiteellisella työllään. Vuoden 2022 Venetsian biennaalin Sámi-paviljongissa ensiesitetty "Matriarkaatti"-esitys käsitteli pohjoisten metsien hakkuun seurauksia luonnon monimuotoisuudelle ja saamelaisen elämäntavalle. Vuonna 2017 Trondheimissa esitettiin Feodoroffin ohjaama dokumentaariseen teatterityöskentelyyn perustunut esitys "CO2lonialNATION". Samana vuonna Feodoroff kuratoi Baltic Circle -tapahtumaan Ensimmäiset kansat -elokuvanäytöksen.
Feodoroff aloitti vuoden 2009 alussa Teatteri Takomon taiteellisena johtajana yhdessä Milja Sarkolan kanssa. Hän on toiminut myös teatteriryhmä Rospuutossa.
Suomen arvostelijain liitto palkitsi Feodoroffin vuonna 2007 Kritiikin kannukset -palkinnolla Non Profit -elokuvasta. Vuonna 2022 hänelle myönnettiin monitaiteen valtionpalkinto. Vuonna 2023 Feodoroff oli ehdolla myös Vuoden kulttuuripersoona -tunnustuksen saajaksi.
Audrey Williamson

Audrey Doreen Swayne Williamson (28. syyskuuta 1926 – 29. huhtikuuta 2010) oli brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Williamson saavutti 200 metrin juoksussa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ajalla 25,1 s. Hän hävisi ylivoimaiselle Fanny Blankers-Koenille 0,7 sekuntia.