tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Roberto Dabbene

Roberto Dabbene (1864 Torino – 1938 La Plata) oli italialais-argentiinalainen lintutieteilijä.
Dabbene väitteli tohtoriksi Genovan yliopistossa 1884. Hän muutti Argentiinaan vuonna 1887 ja opetti kemiaa Córdoban kansallisessa yliopistossa. Vuonna 1890 hän muutti Buenos Airesiin työskentelemään kaupungin eläintarhaan.
Dabbene tutki Argentiinan linnustoa yli 40 vuotta ja kirjoitti aiheesta useita merkittäviä kirjoja. Hän osallistui pääkaupunkiseudun lintutieteellisen yhdistyksen (Asociación Ornitológica del Plata (AOP)) perustamiseen vuonna 1916. Dabbene nimesi muun muassa punankaivajan ("Geositta punensis") ja sinikurkkuara ("Ara glaucogularis").
Punankaivaja

Punankaivaja ("Geositta punensis") on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Punankaivaja on pieni, alapuolelta valkoinen ja päältä harmaanruskea lintu, jonka tumma nokka on hieman alaspäin kaartunut.
Esiintyminen.
Punankaivaja elää Etelä-Amerikan Andeilla 3,2–4,6 kilometrin korkeudella eteläisessä Perussa, läntisessä Boliviassa, Pohjois-Chilessä ja Luoteis-Argentiinassa. Sen elinympäristön laajuus on noin 380 000 neliökilometriä.
Elinympäristö.
Punankaivajat asuvat vuoriston heinikkoisilla niityillä ja sorakentillä sekä soilla.
Ravinto.
Punankaivaja on pääasiassa hyönteissyöjä.
Paavo Suomalainen

Paavo Suomalainen (28. lokakuuta 1907 Helsinki – 16. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja professori.
Suomalainen väitteli tohtoriksi vuonna 1936. Hän oli Helsingin yliopiston eläintieteen professori vuodesta 1940 alkaen. Hän oli erikoistunut eläinten, etenkin siilin, lämmönsäätelyn tutkimukseen. Hänet tunnettiin hallintomiehenä ja yliopiston uudistajana.
Paavo Suomalainen oli yksi "Pohjolan linnut värikuvin" -teoksen (1963–1972) kirjoittajista. Hän toimi Suomen Biologian Seura Vanamo ry:n hallituksessa ja seuran kirjastonhoitajana vuosina 1937–1941, hallituksen jäsenenä 1941–1949 ja varapuheenjohtajana 1949–1952. Hän myös toimitti seuran lehteä "Luonnon Tutkija".
Suomalainen toimi Tieteellisten seurain valtuuskunnan puheenjohtajana vuosina 1960–1962 ja Suomalaisen tiedeakatemian esimiehenä 1972–1973.
Paavo Suomalaisen veljiä olivat eläintieteilijä Esko Suomalainen ja biokemisti Heikki Suomalainen.
Jamie Gray

 
Jamie Lynn Gray (o.s. Beyerle, s. 1984 Lebanon, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kivääriampuja ja olympiavoittaja.
Beyerle on saavuttanut tyttöjen sarjassa MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 hopeaa 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa ja joukkuepronssia makuussa.
Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui neljänneksi 10 m ilmakiväärissä ja viidenneksi 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui viidenneksi 10 m ilmakiväärissä ja voitti kultaa 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa.
Tian Wenhua

Tian Wenhua (; s. 1942) on kiinalainen Sanlu-maitoyhtiön entinen toimitusjohtaja. Viranomaisten mukaan Sanlu-yhtiö oli pääsyyllinen Kiinaa syyskuussa 2008 kuohuttaneeseen niin sanottuun maitojauheskandaaliin. Maitoon oli sekoitettu tavallisesti muovin valmistukseen käytettävää melamiinia, jonka tarkoituksena oli ilmeisesti lisätä proteiinipitoisuutta. Tarkastuksissa myrkkykemikaalia löydettiin äidinmaitovastikkeen lisäksi myös muista maitotuotteista, kuten suklaasta ja jogurtista. Ainakin kuusi kiinalaista lasta kuoli ja lähes 300 000 lasta sairastui. Sanlu ajautui sittemmin konkurssiin.
Oikeudenkäynti Tian Wenhuaa ja kolmea muuta yhtiön johtoon kuulunutta henkilöä vastaan alkoi uudenvuodenaattona Shijiazhuangin kaupungissa. Wenhua sai elinkautisen vankeustuomion 22. tammikuuta 2009.
Anni Rapinoja

Anni Rapinoja (s. 28. maaliskuuta 1949 Hailuoto) on suomalainen kuvataiteilija, kuvanveistäjä ja ympäristötaiteilija. 
Taiteellinen työskentely.
Rapinoja käsittelee teoksissaan ympäristöasioita ja käyttää niissä luonnonmateriaaleja, kuten pajunkissoja, varpujen ja puiden lehtiä, suovillaa ja järviruokoa. Hän työstää teoksissaan pääosin kotipaikkansa Hailuodon saaren materiaaleja. Työskentelyperiodit ulkomailla ovat mahdollistaneet myös vieraampien materiaalien ja esittämistapojen kokeilemisen.
Esimerkiksi "Luonnon Garderobi – Wardrobe of Nature" -sarjan teokset kertovat luonnon ja ihmisen suhteesta. Rapinoja on tehnyt muun muassa pajunkissoilla päällystetyt naisten kävelykengät ja saapikkaat, joiden tukimateriaalina on ruispuurolla kovetettu silkkipaperiranka.
Ura.
Rapinoja opiskeli maantiedettä ja kasvitiedettä Oulun yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1974. Hän on osallistunut taidekursseille ja ollut 1995 Imatran taidekoulussa ympäristötaiteen jatkokoulutuksessa.
Rapinoja osallistui Nuorten näyttelyyn 1979. Hän on pitänyt vuodesta 1980 alkaen yksityisnäyttelyjä Suomessa ja myöhemmin myös ulkomailla ja on osallistunut runsaasti yhteisnäyttelyihin. Kesällä 2008 hänen installaatioitaan oli suomalaista taidetta esittelevässä näyttelyssä MoMAn osastona toimivassa P.S.1-nykytaidekeskuksessa. Hänen teoksiaan on Suomen ja Ruotsin valtioiden taidekokoelmissa, Wihurin ja Saastamoisen säätiön kokoelmissa, Oulun taidemuseossa ja lukuisien kuntien kokoelmissa. Taiteen keskustoimikunta myönsi hänelle viisivuotisen taiteilija-apurahan vuodesta 2009 alkaen. Vuonna 2014 Rapinojalle myönnettiin taiteilijaeläke.
Olga Dovgun

Olga Dovgun (s. 1970, Shymkent) on kazakstanilainen kivääriampuja ja maailmanmestari.
Dovgun on saavuttanut kaksi kultaa, joukkuehopean ja pronssin MM-kilpailluissa Lahdessa 2002 ja Zagrebissa 2006. Hän on myös edustanut maataan olympialaisissa Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
Sylwia Bogacka

Sylwia Katarzyna Bogacka (s. 1981, Jelenia Góra) on puolalainen kivääriampuja.
Bogacka on saavuttanut MM-kilpailuissa Zagrabissa 2006 hopeaa 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Ateenassa 2004, Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Lontoossa Bogacka voitti karsintakilpailun ja johti loppukilpailua vielä kahdeksanteen laukaukseen saakka. Lopulta hän sijoittui hopealle.
Nokia 5800 XpressMusic

Nokia 5800 XpressMusic on Nokian valmistama kosketusnäytöllinen älypuhelin. 
Nokia 5800 XpressMusic (kehitysnimeltään "Tube") käyttää Symbian 9.4 -käyttöjärjestelmää ja sen päällä toimivaa S60 5th edition -ohjelmistoalustaa, joka on tarkoitettu kosketusnäytöllisille älypuhelimille. 5800 XpressMusic on Nokian ensimmäinen massamarkkinoille suunnattu kosketusnäytöllinen älypuhelin.
5800xp muistuttaa paljon Nokia 5230 -puhelinta – erona on se, että 5230 ei sisällä wifiä eikä kakkoskameraa.
Ominaisuudet.
Puhelimessa on automaattitarkennuksella varustettu kamera jonka tarkkuus on 3,2 megapikseliä (2 048 × 1 536 pikseliä). Kameralla voi kuvata VGA-laatuista (640 × 480) videokuvaa 30 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on Carl Zeiss -optiikka ja LED-kaksoiskuvausvalo. Puhelimen toinen kamera on tarkoitettu videopuheluihin, mutta firmware-päivityksen (v20.0.0.12) jälkeen sillä voi kuvata myös pääkameran tapaan.
Näyttö on 3,2 tuuman kosketusnäyttö, jonka tarkkuus on 360 × 640 pikseliä. Se toistaa 16,7 miljoonaa väriä ja se on toteutettu TFT-tekniikalla. Näytön kuvasuhde on 16:9. Puhelinta voi ohjata mm. stylus-kynällä, plektralla tai sormenpäällä. Puhelimeen on integroitu kiihtyvyysanturi, joten näyttö kääntyy sen mukaan, onko laite vaaka- tai pystyasennosasa. 
Puhelimen ominaisuuksiin kuuluu myös RDS-radio, sähköposti, musiikkisoitin, sisäänrakennettu A-GPS, TV-ulostulo, microUSB-liitäntä ja 3,5 mm kuulokeliitäntä.
Puhelimen paino on 109 grammaa. Mitat ovat 111 × 51,7 × 15,5 mm.
Ilmoitettu puheaika on 5 tuntia ja valmiusaika 406 tuntia. Myyntipakkaukseen sisältyy 1 320 mAh:n BL-5J akku (jännite 3,7 V).
Puhelimen uusin ohjelmistoversio on v 60.0.003.
Tietoliikenneyhteydet.
HSDPA Cat 6, enimmäislatausnopeus (3,6 Mbit/s). 3G-versiossa on sisäänrakennettu WLAN (IEEE 802.11 b/g).
Syöttötavat.
Käyttöliittymässä on kosketusnäytöllä ohjattava aakkosnumeraalinen- tai QWERTY-näppäimistö sekä käsialantunnistus.
Multimediaominaisuudet.
Puhelimessa on stereokaiuttimet surroundäänellä. Puhelin kykenee toistamaan VGA-laatuista (640x480 pikseliä) mp4-koodattua videokuvaa 30 kuvaa sekunnissa. Puhelin toistaa myös Adobe Flash -mediatiedostoja.
Muisti.
Puhelimessa on 81 Mt sisäistä muistia. Myyntipakkauksen mukana tulee 8 Gt:n MicroSDHC-muistikortti ja puhelin tukee 16 gigatavun MicroSDHC-muisteja.
Bežanitsyn piiri

Bežanitsyn piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 3 535 neliökilometriä. Vuonna 2010 siellä asui 13 264 henkeä.
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Bežanitsyn (, 4 333 as.) kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu Krasnyi Lutšin (, 1 020 as.) kaupunkimainen taajama ja 10 maalaiskuntaa:
Piirin kautta kulkee Pihkovan ja Velikije Lukin välinen maantie sekä Dnon ja Novosokolnikin välinen rautatie.
Talous perustuu maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan, perunan ja rehun viljelyyn. Pellava jalostetaan paikallisessa laitoksessa. Huomattavin teollisuuslaitos on Krasnyi Lutšin lasitehdas.
Nähtävyyksiä ovat vuosina 1850–1900 rakennettu puinen Tihvinän Jumalanäidin ikonin kirkko Aksjonovon kylässä sekä Bežanitsyn kotiseutumuseo.
Wu Liuxi

Wu Liuxi (s. 1984, Shanxi) on kiinalainen kivääriampuja.
Wu on saavuttanut MM-kilpailuissa Zagrebissa 2006 joukkuepronssia 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
Antónis Nikolaḯdis

Antónis Nikolaḯdis (, s. 1967, Lontoo) on kyproslainen haulikkoampuja.
Nikolaḯdis on saavuttanut kaksi joukkuekultaa MM-kilpailuissa Nikosiassa 2003 ja 2007. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Barcelonassa 1992, Atlantassa 1996, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
Olympialaiset 2008.
Nikolaḯdis kisaili skeet-ammunnassa Pekingin olympialaisissa 2008. Hän oli karsinnassa kuuden parhaan joukossa ja ylsi finaaliin jossa hän jäi jaettuun kolmanteen sijaan Ranskan Anthony Terrasta vastaan, sen syystä joutui ottamaan uusinnan pronssimitalista jonka Terras voitti ja Nikolaḯdis hävisi, tulos oli 3-2. Jos Nikolaḯdis olisi voittanut, hän oli saanut pronssimitalin ja samalla Kyproksen kaikkien aikojen ensimmäinen olympiamitali.
Dedovitšin piiri

Dedovitšin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen koillisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 2 188 neliökilometriä. Vuonna 2010 siellä asui 14 692 henkeä.
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Dedovitšin () kaupunkimainen taajama (8 798 as.).
Piirin kautta kulkee Dnon ja Novosokolnikin välinen rautatie. Seudulta saa alkunsa Šelonjoki.
Seutu on perinteistä maatalousaluetta. Vuonna 1993 aloitti toimintansa Pihkovan sähkövoimala. Muuta teollisuutta edustavat meijeri, leipomo, pellavatehdas ja puunjalostuskombinaatti. Dedovitšin taajamaan suunnitellaan selluloosa- ja kartonkitehdasta.
Nähtävyyksiä ovat vuonna 1885 rakennettu Arkkienkeli Mikaelin kirkko Vyšegorodissa, klassistinen Profeetta Eliaan kirkko Krasnyje Gorkissa vuodelta 1833, Kristuksen syntymän kirkko Požerevitsissa, Krasnaja Gorkan kartano sekä Dedovitšin kotiseutumuseo.
Thou Shalt Suffer

Thou Shalt Suffer oli norjalainen death metal -yhtye joka perustettiin 1990. Yhtye hajosi vuonna 1991, minkä jälkeen jäsenet perustivat Emperorin. Hajoamisen jälkeen Ihsahn jatkoi "Thou Shalt Suffer" -nimen käyttöä ja julkaisi ambient-tyylisen albumin vuonna 2000.
Historiaa.
Yhtye sai alkunsa vuonna 1990, kun laulaja Ihsahn tapasi kitaristi Samothin bändikoulussa. He alkoivat tehdä yhdessä musiikkia eri nimillä, kuten Dark Device, Xerasia ja Embryonic. Lopulta yhtyeen nimeksi tuli Thou Shalt Suffer. Samoihin aikoihin Ihsahn alkoi kehittää taitojaan kosketinsoittajana, ja hänen tavaramerkikseen muodostunut äänimaailma on kuultavissa yhtyeen levytyksissä. Samana vuonna yhtye levytti kaksi demoa "Into The Woods Of Belial" ja "Open The Mysteries Of Your Creation".
Kun Samoth alkoi säveltää musiikkia yhtyeen ulkopuolella, niin Thou Shalt Suffer hajosi. Basisti Ildjarn ja rumpali Thorbjørn Akkerhaugen erosivat yhtyeestä. Ildjarn perusti oman sooloprojektinsa ja Akkerhaugen perusti Akkerhaugen Studios -yrityksen. Näihin aikoihin (loppuvuodesta 1991) Emperor aloitti toimintansa.
Yhtyeen ensimmäinen albumi "Somnium" ilmestyi vuonna 2000. Sen säveltämisestä ja tuottamisesta vastasi kokonaisuudessa Ihsahn. Tyyliltään albumi oli ambientia yhdistettynä keskiaikaiseen musiikkiin. Yhtyeen molemmat demot julkaistiin vuonna 1997 kokoelma-albumina nimellä "Into The Woods Of Belial" ja se julkaistiin uudelleen vuonna 2004.
Nykyisin yhtye on tauolla Ihsahnin keskittyessä soolouraansa, kun hänen toinen yhtyeensä Peccatum on hajonnut.
Qu Ridong

Qu Ridong (s. 1968, Guizhou) on kiinalainen haulikkoampuja.
Qu on saavuttanut MM-kilpailuissa Nikosiassa 2003 joukkuehopeaa skeetissä. Olympialaisissa Pekingissä 2008 hän oli kuudes skeetissä.
Pääverbi

Pääverbi on liittomuodoissa verbi, joka osoittaa lauseen varsinaisen merkityksen, erotuksena apuverbistä. Suomessa pääverbiä tarvitaan lähinnä perfektissä, ja pluskvamperfektissä, jolloin pääverbistä käytetään toista partisiippimuotoa, mutta se esiintyy myös joissakin muissa tapauksissa, kuten rektioissa.
Esimerkiksi lauseessa "Minä olen tavannut sinut" pääverbi on "tavannut". Sen vaihtaminen muuttaa lauseen merkityksen, esimerkiksi "Minä olen huomannut sinut".
Jeffrey Holguin

Jeffrey Holguin (s. 1978 Fullerton, Kalifornia), on yhdysvaltalainen haulikkoampuja.
Holguin on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksoistrapissa miesten sarjassa kolme joukkuekultaa, henkilökohtaisen hopean ja joukkuepronssin, sekä poikien sarjassa joukkuehopean ja joukkuepronssin. Olympialaisissa Pekingissä 2008 hän oli neljässä kaksoistrapissa.
Hronsek

Hronsek () on kylä ja kunta Slovakiassa, Banská Bystrican alueella ja Banská Bystrican piirissä. Se on pinta-alaltaan 7,3 neliökilometriä ja siellä on 645 asukasta.
Hronsek sijaitsee suurin piirtein Banská Bystrican ja Zvolenin kaupunkien puolimatkassa Hron-joen vasemmalla rannalla. Kunnassa on kaksi vanhaa linnaa. Vanhempi linnoista on rakennettu vuonna 1576. Se on suuri ja hyvin suojattu, sillä se rakennettiin turkkilaisia vastaan. Barokkityylillä rakennettu Soos-Géczyn linna on vuodelta 1775. Kunnan merkittävin nähtävyys on kuitenkin puukirkko vuodelta 1726.
45 (luku)

45 (neljäkymmentäviisi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 44 ja seuraa luku 46.
Dnon piiri

Dnon piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen koillisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 1 194 neliökilometriä. Asukkaita on 13 900 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Dnon kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 5 maalaiskuntaa:
Dno on yksi Luoteis-Venäjän tärkeimmistä rautatiesolmuista, jossa risteytyvät Pietarista Vitebskiin sekä Moskovasta Pihkovaan johtavat radat. Piirin talous perustuu rautatieliikennettä palvelevien yritysten toimintaan. Lisäksi on metalli- ja elektroniikkateollisuutta, hiontalaitetehdas ja leipätehdas. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Nähtävyyksiä ovat vuonna 1838 rakennettu klassistinen Neitsyt Marian syntymän kirkko Belajan kylässä sekä vuonna 1821 rakennettu Arkkienkeli Mikaelin kirkko Dnossa.
John Costelloe

John Costelloe (8. marraskuuta 1961 Brooklyn, New York – 16. joulukuuta 2008 Sunset Park, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Costelloe näytteli useissa elokuvissa (muun muassa "Die Hard 2") ja "Sopranos"-televisiosarjassa neljän jakson ajan vuonna 2006. 
Costelloe kuoli 47-vuotiaana kotonaan New Yorkin Brooklynissa tehtyään itsemurhan ampumalla.
Grootegast

Grootegast on kunta Groningenin provinssissa Alankomaissa. Kunnassa on arviolta 12 155 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 86,78 neliökilometriä.
Joissakin kylissä puhutaan yhä länsifriisin kieltä. Grootegastin yksi asutuskeskus, Lutjegast, on löytöretkeilijä Abel Tasmanin synnyinpaikka.
Asutuskeskukset.
Doezum, Enumatil, Faan, Grootegast, Kornhorn, Lutjegast, Niekerk, Oldekerk, Opende, Sebaldeburen.
Up – kohti korkeuksia

Up – kohti korkeuksia on Pixarin luoma ja Disneyn julkaisema 3D-animaatioelokuva, jonka Yhdysvaltain ensi-ilta oli 29. toukokuuta 2009. Suomen ensi-ilta oli lokakuussa 2009. Suomessa alkuperäisen version lisäksi esitettiin jälkiäänitetty 3D-versio sekä alkuperäinen 3D-versio. Se sai myös parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2010.
Juoni.
Nyt 78-vuotias ilmapallokauppias Karl Fredrickson (Edward Asner) tapasi lapsena pikkukaupungissa asuneen Ellien, ja pari päätyi myöhemmin naimisiin. Ellie haaveili koko elämänsä seikkailusta vuorilla, mutta kuoli ennen kuin ehti toteuttaa haaveensa. Kun Karlia ollaan siirtämässä vanhustentaloon, hän päättääkin täyttää lupauksensa Ellielle, ja saa huomaamattaan apurikseen kahdeksanvuotiaan partiopoika Rasmuksen (Jordan Nagai). Yhdessä he, kuin toistensa vastakohdat, matkaavat seikkailuun ja törmäävät muun muassa tutkimattomiin kyliin ja viidakoihin.
Vastaanotto.
"Ilta-Sanomien" Tarmo Poussu arvioi heti ensi-illan aikaan elokuvan nousevan yhdeksi modernin animaation klassikoista.
Olof Prytz

Olof Lars Alarik Prytz () oli suomalainen jääkärimajuri.
Perhetausta.
Prytzin vanhemmat olivat Suomen valtiokonttorin johtaja, laamanni Lars Knut Prytz ja Agnes Amanda Tavaststjerna.
Opinnot.
Prytz kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaista yhteiskoulusta vuonna 1907 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1908–1915. 
Jääkärikausi.
Liittyi Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 5. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin 31. elokuuta 1915 hänet sijoitettiin juuri perustettuun Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana kapteeniksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan pataljoonan komentajaksi ensin 2. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan komentajaksi. Prytz otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Prytz palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja viimein Tampereen rykmentti, jossa hän toimi II pataljoonan komentajana. Hän erosi armeija palveluksesta 21. toukokuuta 1921. Hän työskenteli armeijasta eronsa jälkeen pankkivirkailijana ja myöhemmin prokuristina Pohjoismaiden Yhdyspankki osakeyhtiössä Helsingissä. Hänet on haudattu Helsingin vanhalle hautausmaalle. 
Luottamustoimet.
Prytz toimi 3. Divisioonan kunniatuomioistuimen jäsenenä vuonna 1919 ja varajäsenenä vuonna 1920. Tampereen rykmentin kunnianeuvoston jäsenenä hän toimi vuonna 1920.
Krasnogorodskin piiri

Krasnogorodskin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen lounaisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 1 320 neliökilometriä. Vuonna 2010 asukkaita oli 7 328 henkeä.
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Krasnogorodskin kaupunkimainen taajama (3 870 as.). Lisäksi siihen kuuluu 3 maalaiskuntaa.
Kunjan piiri

Kunjan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 2 613 neliökilometriä ja vuonna 2010 asukkaita oli 10 277 henkeä.
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Kunjan taajama (3 127 as.).
Piirin kautta kulkee Rževin ja Velikije Lukin välinen rautatie sekä Moskovan ja Latvian rajan välinen M9-valtatie.
Pääelinkeino on maidon ja lihan tuotantoon erikoistunut maatalous. Lisäksi harjoitetaan rakennustarvikkeiden tuotantoa, metsänhankintaa ja -jalostusta.
Nähtävyyksistä huomattavin on Modest Musorgskin kartanomuseo Naumovon kylässä. Kunjassa toimii kotiseutumuseo.
Loknjan piiri

Loknjan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 2 412 neliökilometriä. Vuonna 2010 siellä asui 9 535 henkeä.
Piirin hallinnollinen keskus on Loknjan (ven. Локня) kaupunkimainen taajama (3 872 as.). Lisäksi siihen kuuluu 6 maalaiskuntaa:
Alueen kautta kulkee Pietarin, Pihkovan ja Velikije Lukin välinen rautatie.
Pienteollisuusyritykset tuottavat elintarvikkeita, huonekaluja ja puutavaraa. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan ja rehun viljelyyn.
Nähtävyyksiä ovat vuonna 1772 rakennettu puinen Pokrovan kirkko Medvedevossa, vuonna 1783 rakennettu Pyhän kolminaisuuden kirkko Miritinitsyssa sekä Loknjan kotiseutumuseo.
Gustav

Gustav, varsinkin Ruotsissa myös Gustaf, on alun perin skandinaavinen miehen etunimi. Nimi johtuu todennäköisesti sanoista, jotka tarkoittavat goottien johtajaa. Nimi on ollut muun muassa useilla Ruotsin kuninkailla, joista kuitenkin suomen kielessä käytetään vakiintuneesti nimen suomenkielistä vastinetta Kustaa. Samaa alkuperää ovat myös nimet Kustavi ja Kyösti.
Suomessa nimi Gustav on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta toukokuun 2025 loppuun mennessä 7 101 ja Gustaf 4 371 miehelle, nimi Gustaf myös alle viidelle naiselle.
Ruotsinkielisen kalenterin mukaan Gustavin nimipäivä on 6. kesäkuuta, Kustaa Vaasan kruunajaisten vuosipäivänä, joka nykyään on myös Ruotsin kansallispäivä. Sama päivä on myös suomenkielisen kalenterin mukaan Kustaan, Kyöstin ja Kustavin nimipäivä.
Nevelin piiri

Nevelin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen eteläosassa Valko-Venäjän rajalla sijaitsevan piirin pinta-ala on 2 640 neliökilometriä. Asukkaita on 27 200 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1963 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Nevelin kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluu 10 maalaiskuntaa.
Piirin kautta kulkevat Pietarin ja Kiovan sekä Velikije Lukin ja Polotskin väliset rautatiet sekä Pietarin, Pihkovan ja Valko-Venäjän rajan välinen M20-valtatie.
Teollisuus tuottaa lähinnä elintarvikkeita sekä vaatteita ja jalkineita. Tärkeä merkitys on myös puunhankinnalla ja -jalostuksella. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan ja rehun viljelyyn.
Nähtävyyksiä ovat 1700-luvun puolivälissä rakennettu puinen Pyhän hengen kirkko Plissyn kylässä, Ivanovon kartanoalue ja siihen liittyvä Johannes Kastajan kirkko (1805) sekä Nevelin kotiseutumuseo.
David Hemblen

David Hemblen (16. syyskuuta 1941 Lontoo – 16. marraskuuta 2020) oli englantilais-kanadalainen Genie-ehdokkuuden saanut näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Perhe joka hajosi. Hän on näytellyt 1970-luvulta lähtien televisiossa, elokuvissa ja teatterissa, sekä tehnyt satunnaisesti äänirooleja animaatioihin 1990-luvulta lähtien. Hemblen oli muun muassa Magneton äänenä vuoden 1992 X-Men-piirrossarjassa.
Stein Bagger

Stein Bagger (s. 20. tammikuuta 1967) on tanskalais-norjalainen liikemies. Hän oli tanskalaisen IT Factory:n johtaja 2001–2008. Ernst &amp; Young nimesi hänet Tanskan vuoden 2008 yrittäjäksi. Pian sen jälkeen paljastui, että yritys olikin lumebisnes ja vastaavanlainen Ponzi-huijaus kuin Bernard Madoffin joulukuussa 2008 paljastunut huijaus.
IT Factory.
IT Factoryn lumebisnes hävitti 1,2 miljardia Tanskan kruunua. Hanke oli liisauskaruselli. Toimitusjohtaja Stein Bagger, 41, hävisi Dubaissa 27. marraskuuta 2008. Paljastui väärennettyjä nimikirjoituksia, salainen konttori, Hell's Angel -henkivartija ja yrityksen konkurssi. Danske Bank menetti 350 miljoonaa kruunua. Tapaus voi olla suurimpia huijauksia Tanskassa vuosiin. Stein Bagger etsintäkuulutettiin Interpolin kautta.
Stein Bagger antautui Los Angelesin poliisiasemalla 6. joulukuuta 2008. Hän itki ja kertoi neljän vuoden kiristyksestä. Bagger kertoi lehtimiehille, että häntä oli uhattu aseella 25-30 kertaa. Hänet vangittiin 23. joulukuuta 2008.
Koulutus.
Stein Baggerilla on hänen itse antamiensa tietojen mukaan useita akateemisia tutkintoja: MBA, ja PhD "San Francisco Technical University". PC Worldin mukaan ainakin jälkimmäinen tieto on harhaanjohtava.
Novorževin piiri

Novorževin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen keskiosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 1 683 neliökilometriä. Asukkaita on 10 500 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Novorževin kaupunki, jonka lisäksi siihen kuuluu 8 maalaiskuntaa.
Piirin kautta kulkee Pihkovan ja Velikije Lukin välinen maantie.
Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä rehun, pellavan ja viljan viljelyyn.
Nähtävyyksiä ovat 1400-luvun maalinnoituksen jäänteet Vyborissa, 1700–1800-luvuilla rakennettu barokin, klassismin ja muinaisvenäläisen arkkitehtuurin sekoitusta edustava Pokrovan kirkko Barutassa, vuosina 1758–1763 rakennettu Kristuksen kirkastumisen kirkko Vehnossa (barokin ja klassismin sekatyyliä, 1700-luvun ikonostaasi), 1700-luvun puolivälin aateliskartano Ladinossa ym. Novorževin kotiseutumuseo esittelee maaseudun kauppiaiden ja aateliston elämää, sotavuosien tapahtumia ja paikallista käsityötaidetta.
Don Francks

Donald Harvey Francks (28. helmikuuta 1932 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 3. huhtikuuta 2016) oli kanadalainen näyttelijä, muusikko ja jazzlaulaja. Hän esiintyi televisiossa 1950-luvulta lähtien televisiosarjoissa ja elokuvissa sekä teki äänirooleja piirrossarjoihin 1970-luvulta lähtien. Francks tunnettiin muun muassa elokuvasta "Huumekatu" ja sarjasta "The Phoenix Team" 1980-luvulla. Näiden ohella hän esiintyi vaudevillessa ja useissa eri jazztapahtumissa.
Francks oli naimisissa näyttelijä Lili Francksin kanssa ja heillä oli kaksi lasta: Cree Summer ja Rainbow Sun Francks.
Rutumi

Rutumi () on kylä Lapinjärven kunnassa ja sijaitsee valtatie 6:n varrella. Rutumi sijaitsee Lapinjärven läntisessä osassa rajoittuen lännessä Liljendaliin ja koillisessa Ingermaninkylään. Rutumin läpi virtaa Rutuminjoki. Alueella sijaitsee myös Tenalampi.
Nimen historia liittynee lautamies Jöns Rudin, josta Rudom olisi syntynyt: om-pääte on tyypillinen Itä-Uudellamaalla, erityisesti Pernajassa ja Liljendalissa.
Rutumissa sijaitsee myös Rutumin kartano (), joka perustettiin 1732. 
Neuvostoliittolaisten lentäjien muistolaatta.
Rutumiin putosi 10. elokuuta 1941 neuvostoliittolainen pommituslentokone Petljakov Pe-8, jonka miehistöstä kuolivat: päälentäjä yliluutnantti (vanhempi luutnantti) A. I. Panfilov (1908), suunnistaja G. S. Boloboshko (1906), lentoinsinööri A. G. Gainutdinov (1911), apulaislentoinsinööri V. E. Tjushkin (1910), pommittaja- ja nokka-ampuja luutnantti I. V. Shatrov (1914). Myöhemmin turmasta saamiinsa vammoihin kuoli radisti kersantti V. I. Stanevski (1920). Heidän muistokseen on Rutumiin graniittikiveen kiinnitetty muistolaatta 5. toukokuuta 1985. Kivessä on myös pienoismalli lentokoneesta.
Vilho Tattari

Vilho Toivo Tattari () oli suomalainen jääkärivänrikki. 
Perhetausta.
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Aleksanteri Tattari ja Maria Haikonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aleksandra Niikon kanssa, joka kuoli vuonna 1935 ja hän avioitui toisen kerran vuonna 1937 Tyyne Ruuskan kanssa.
Opinnot.
Tattari kävi kansakoulun ja Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin vuonna 1924 sekä yksityisen autonkuljettajakursssin vuonna 1925 ja armeijan autokurssin vuonna 1934.
Jääkäriaika.
Tattari työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 8. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Tattari siirrettiin pataljoona 2. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917. 
Suomen sisällissota.
Tattari astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 vannottuaan ensin lippuvalan ja allekirjoitettuaan palvelusitoumuksen. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin varavääpeliksi. Saksasta Suomeen hän saapui 18. helmikuuta 1918 aselaivoja seuranneen jääkäreiden etukomennuskunnan mukana Vaasaan. Vaasasta hänet määrättiin joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin Seinäjoen pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti sisällissodassa osaa taisteluihin Kuhmoisissa, Länkipohjassa, Orivedellä, Vääksyn-Kangasalan akselilla, Moisiossa, Lempäälässä ja Vesilahdella sekä rykmentin etenemisliikkeeseen Valkeakosken, Hauhon, Tuuloksen ja Lammin kautta Koskelle.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Tattari siirrettiin sisällissodan jälkeen 17. heinäkuuta 1918 Suomen valkoisen kaartin 1. konekiväärikomppaniaan, josta hän erosi 16. helmikuuta 1919 ja siirtyi myöhemmin Salmin rajavartioston palvelukseen 1. komppanian vääpeliksi. Salmissa hän palveli vuoteen 1923 saakka, jolloin hän siirtyi koulutusaliupseeriksi Karjalan kaartin rykmentin 2. konekiväärikomppaniaan, missä hän palveli 22. tammikuuta 1925 asti. Takaisin Salmiin hän siirtyi 4. tammikuuta 1926 ja hänet sijoitettiin päälliköksi Salmin rajavartiostoon. Päällikkönä hän ei tosin ollut kuin 30. huhtikuuta 1926 saakka, jolloin hän siirtyi koulutusaliupseeriksi Savon jääkärirykmentin 6. komppaniaan, missä hän palveli 1. marraskuuta 1927 saakka. Marraskuun alussa vuonna 1927 hänet siirrettiin koulutusaliupseeriksi Kuormastopataljoonan (myöhemmin Huoltopataljoona 2.) kuormastokomppaniaan, kunnes 31. joulukuuta 1927 hän siirtyi autonkuljettajaksi autokomppaniaan. Vuoden 1932 alussa hänet siirrettiin korjaamon johtajaksi Vuoksen jääkäripataljoonaan (myöhemmin Jääkäripataljoona 4). Vuoksen jääkäripataljoonassa hän siirtyi seuraavaksi 1. toukokuuta 1934 alkaen moottoriajoneuvoaliupseeriksi. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1938 sairauden takia. Myöhemmin hän työskenteli vielä Ammuslataamon autonkuljettajana. Hänet haudattiin Kangasalle.
Bruno K. Öijer

Bruno Keats Öijer (alk. "Bruno Kenneth Öijer", nimenmuutos 1999), s. 26. marraskuuta 1951 Linköping, Itä-Götanmaan lääni, Ruotsi) on ruotsalainen runoilija ja kirjailija. Hänen puolisonsa on taiteilija Maya Eizin Öijer.
Bruno K. Öijer kuvaa itse runojaan sanoin:
 Öijer pitää harvakseltaan yhden miehen näytöksiä, joissa hän esittää runojaan kehittämänään runoperformanssina.
Öijer on esikoiskokoelmansa ilmestyttyä 1973 ollut usein esiintymislavalla esittämässä yleisölle runojaan, ja hän kiersi joitakin vuosia 1970-luvun puolivälissä Per-Eric Söderin, Erik Fylkesonin, Leif Elggrenin ja muiden kanssa runoryhmänä nimellä "Vesuvius". Hänen näyttämöilmaisunsa muistuttaa rockmusiikkia, ja 1986 hän ja Brynn Settels julkaisivat yhdessä albumin "Skugga kommer". Öijer on myös useita kertoja ollut yhteistyössä Fläskkvartettenin kanssa, joka soitti hänen kanssaan televisiossa muun muassa ohjelmassa ”Skisser till ett av dödens tal”. 6. kesäkuuta 2003 Öijer esiintyi yhtyeen Kent konsertissa Tukholman stadionilla. Syksyllä 2008 Öijer oli kiertueella, joka koostui pääasiassa vastikään julkaistulta kokoelmasta "Svart som silver". Ruotsin televisio on kuvannut joitakin esiintymisiä, esimerkiksi Södra teaternissa Tukholmassa marraskuun lopulla 2008.
Öijer on saanut taiteilijantyölleen Ruotsin valtion ansiotakuun.
Teokset.
Romaani.
"Chivas Regal" (1978)
Lapinkylä (Lapinjärvi)

Lapinkylä () on kylä Lapinjärven kunnassa. Lapinkylä sijaitsee Liljendalin, Pernajan ja Lapinjärven rajojen risteyskohdassa, Harsbölen pohjoispuolella, Heikinkylän ja Pekinkylän eteläpuolella. Lapinkylässä on 57 asukasta, ja se on Lapinjärven toiseksi pienin kylä asukasluvultaan ennen Harsböleä. 
Lapinkylän nimi tulee Labbe-nimisen miehen nimestä.
Lindkoski

Lindkoski on kylä Lapinjärven kunnassa. Se rajoittuu lännessä Vasarankylään ja Kirkonkylään, idässä Ruotsinpyhtääseen, pohjoisessa Pukaroon ja etelässä Heikinkylään. Siellä on 223 asukasta. Kylän nimi juontuu koskesta, joka virtaa sen läpi. Lindkoski on Vasarankylän ohella Lapinjärven vanhimpia asutuskeskuksia ja siellä on ollut asutusta jo kivikaudelta lähtien.
Kansakunnan Lehti

Kansakunnan Lehti oli suomalainen kansallismielinen sanomalehti, joka ilmestyi nelisivuisena Helsingissä 15. lokakuuta 1863 - 12. maaliskuuta 1864. Lehden perustaja, kustantaja ja kantava voima oli kielitieteilijä David Europaeus, joka tunnetaan paremmin yhtenä Suomettaren perustajista. Europaeus kirjoitti terävästi yhteiskunnallisista aiheista, ja perusti lehden, koska ei muuten saanut ajatuksilleen riittävästi palstatilaa. Kokonaisuudessaan lehden nimi kuului Kansakunnan Lehti - Kansakunnallinen keskustelemus-lehti Helsingistä. 
Kansakunnan Lehteä julkaistiin kaikkiaan kahdeksan numeroa. Se ilmestyi epäsäännöllisin välein torstaisin. Kansakunnan Lehden levikki jäi kuitenkin niin pieneksi, ettei se elänyt puolta vuotta kauemmin.
Changeling – vaihdokas

Changeling – vaihdokas () on yhdysvaltalainen vuonna 2008 valmistunut draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Clint Eastwood. Sen päosissa ovat Angelina Jolie, Gattlin Griffith ja John Malkovich. Elokuva perustuu tositapahtumiin.
Elokuva sai Suomen ensi-iltansa 9. tammikuuta 2009.
Juoni.
"Changeling" sijoittuu vuoden 1928 Los Angelesiin. Lauantaiaamuna Christine Collins (Angelina Jolie) hyvästeli Walter-poikansa ja lähti töihin. Palattuaan kotiin hän huomasi pojan kadonneen. Seuraa tulokseton etsintä ja kuukausia myöhemmin itseään Walteriksi väittävä poika palautetaan kotiin. Christine ei kuitenkaan tunnista poikaa omakseen. Poliisien, toimittajien ja omien ristiriitaisten tunteittensa pökerryttämä Christine antaa pojan kuitenkin jäädä yhdeksi yöksi. Harhaiseksi ja sopimattomaksi solvattuna hän löytää liittolaisen papista nimeltä Gustav Briegleb (John Malkovich).
Lähteet.
Changeling - vaihdokas Finnkinon sivuilla
Casto (jalkapalloilija)

Casto Espinosa Barriga, yleensä vain Casto (s. 18. kesäkuuta 1982 Badajoz, Extremadura, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Real Betisiä.
Seurajoukkueura.
Casto siirtyi vuonna 2006 Real Betisin riveihin. Ensimmäisenä kautenaan sevillalaisseurassa hän toimi lähinnä edustusjoukkueen kolmosmaalivahtina, täten hän pelasi pääosin Betisin reservijoukkueessa. Seuraavana kautena Betisiin hankittiin portugalilaisvahti Ricardo ja näytti siltä, että Casto jää jälleen kolmosvahdiksi. Myöhemmin kauden aikana Toni Doblasin vakavan loukkaantumisen takia, Casto kutsuttiin edustusjoukkueeseen. Ricardon heikkojen esityksien myötä, Casto sai mahdollisuuden ja debytoi pääsarjassa 16. joulukuuta 2007 ottelussa Almeríaa vastaan.
Maaliskuussa 2008 hän nousi ohi Ricardon joukkueen ykkösvahdiksi. Caston ensimmäisissä viidessä ottelussa, Betis voitti niistä neljä ja otti kolme voittoa putkeen yli kahteen vuoteen. Hän piti kolmessa ottelussa maalinsa puhtaana.
Kaudella 2008–2009 Francisco Chaparron jäätyä joukkueen luotsiksi, Casto jatkoi joukkueen kiistattomana ykkösvahtina, voitettuaan Ricardon kamppailussa ykkösvahdin paikasta.
Novosokolnikin piiri

Novosokolnikin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 1 616 neliökilometriä. Asukkaita on 17 200 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Novosokolnikin kaupunki, jonka lisäksi siihen kuuluu 9 maalaiskuntaa.
Piirin kautta kulkevat Pietarista etelään ja Moskovasta Riikaan johtavat rautatiet, jotka risteävät Novosokolnikin kaupungissa. Piirin ja kaupungin kautta kulkee itä-länsisuunnassa myös Moskovasta Latvian rajalle johtava M9-valtatie.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon. Teollisuutta edustavat leipätehdas, ompelimo, pellavanjalostuslaitos sekä tien- ja talonrakennusta harjoittava yritys. Tärkeä merkitys on myös rautatieliikenteellä, jonka palveluksessa on 15 % työvoimasta.
Nähtävyyksiä ovat 1100–1200-luvun maalinnoituksen jäänteet Novojen kylässä, vuonna 1884 rakennettu Pokrovan kirkko Runovossa sekä Novosokolnikin kotiseutumuseo.
Tuiran seurakunta

Tuiran seurakunta on yksi Oulun seurakuntayhtymän seitsemästä seurakunnasta. Seurakunta toimii Oulun kaupungin Tuiran, Puolivälinkankaan, Koskelan, Pateniemen ja Kaijonharjun alueilla.
Vuoden 2025 heinäkuussa Tuiran seurakuntaan kuului 39 100 jäsentä. Vuoden 2024 lopussa seurakunnan jäseninä oli 60,2 prosenttia sen toimialueen asukkaista.
Historia.
Tuiran seurakunta aloitti toimintansa vuonna 1966. Oulun, Oulujoen kunnan ja Pateniemen kuntaliitoksessa Oulun tuomiokirkkoseurakunta kasvoi, kun Pateniemen alue liitettiin siihen. Seurakuntaa pidettiin liian suurena, niinpä tuomiokirkkoseurakunnan ja Oulujoen seurakunnan yhteinen kirkkovaltuusto päätti, että nämä kaksi seurakuntaa jaettaisiin neljäksi seurakunnaksi. Yksi näistä neljästä oli Tuiraan seurakunta. Kirkkohallitus ja valtioneuvosto vahvistivat päätöksen kesällä 1965 ja jako astui voimaan vuoden 1966 alusta. Seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra oli Paavo Paakinaho. Tuiran seurakunnan nykyinen, järjestyksessä neljäs, kirkkoherra on Niilo Pesonen. Kirkolliskokous valitsi 7.5.2025 Pesonen Kirkkohallituksen uudeksi kansliapäälliköksi 1.9.2025 alkaen.
Herätysliikkeet.
Vanhoillislestadiolaisuuden ydinkannatus on keskittynyt erityisesti Oulun ympäristöön. Oulu on vanhoillislestadiolaisen suunnan luonnollinen keskuspaikka. Suhteessa kaupungin väkimäärään kannatus on ympäristöä vähäisempi. Myös muilla lestadiolaissuuntauksilla on Oulussa omat kannattajaryhmänsä. Muista herätysliikkeistä Oulussa toimivat myös kansanlähetys ja herännäisyys sekä jossain määrin evankelinen herätysliike.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Tuiran seurakunnan kirkkoherroina:
Veliini

Veliini () on hieno, ohut ja sileä pergamenttilaatu. Pergamentista alettiin 200–300-luvuilla erotella karkeampi ja hienompi laatu. Karkeaa kutsuttiin edelleen pergamentiksi ja hienommasta alettiin käyttää nimitystä veliini. 
Veliini valmistetaan karitsan-, vohlan- tai vasikannahasta. Yleensä veliiniin käytettiin alle kuuden viikon ikäisten eläinten nahkaa. Valmistaminen tapahtuu samalla tavalla kuin pergamentin valmistus mutta laatu on ohutta, pehmeää ja yleensä kestävää. Keskiajalla veliiniä käytettiin erityisesti hienoimmissa kirjossa ja kirjansidonnassa kansiin ja selkiin. Kirjojen sivuihin sen käyttö alkoi hiipua 1400–1600-luvuilla mutta nykyisin sitä käytetään lähinnä erikoistarkoituksiin ja myös taiteilijat ja kirjansitojat käyttävät sitä vieläkin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa lait kirjoitetaan edelleenkin veliinille. Perusteluna on sen että se on huomattavasti kestävämpää kuin paperi. Nykyisin veliiniksi voidaan kutsua myös veliini- eli silopaperia.
Brad Dourif

Bradford Claude ”Brad” Dourif (s. 18. maaliskuuta 1950 Huntington, Länsi-Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Dourif tuli tunnetuksi änkyttävän nuorukaisen roolistaan elokuvassa "Yksi lensi yli käenpesän" (1975), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden. Pian hän sai päärooliin nuorena saarnaajapyrkyrinä John Hustonin draamakomediassa "Wise Blood – levoton veri" (1979). Hänen muita elokuviaan ovat "Mississippi palaa" (1988), "Vapauden kahleet" (1990), "Manaaja III" (1990), "Graveyard Shift – yövuoro" (1990), "Body Parts" (1991), "Alien – ylösnousemus" (1997), "" (2003), "Halloween" (2007) ja "Halloween 2" (2009). 
Seitsenosaisessa kauhuelokuvasarjassa "Child’s Play" hän toimii tappajanukke Chuckyn äänenä. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Deadwood", "Kova laki", "Ponderosa", "" ja "Miami Vice". Dourif on myös vieraillut yhdessä "Salaisten kansioiden" jaksossa murhaajana.
Yksityiselämä.
Dourif oli naimisissa Joni Dourifin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, joista Fiona Dourif on myös näyttelijä.
Jukka Pojan diskografia

Tämä on suomalaisen reggaeartisti Jukka Pojan diskografia. 
Jukka Poika on mukana molemmissa sessioissa nimellä Kapteeni Jukka.
Kapteeni Ä-ni mukana "Kuka sua kuskaa" -kappaleella.
Kapteeni Jukka esiintyy kappaleella "Äänestä" yhdessä MattiP:n kanssa.
Jukka Poika on mukana kappaleissa "Hälytys" sekä "Hälytys Dub".
Jukka Poika on mukana kasetin bonus-raidalla.
Kokoelmalevyllä on mukana varhainen versio Jenkkarekan kappaleesta "Sticks for the Stove".
Kokoelmalevy, jolla on mukana Kapteeni Ä-ni, Soul Captain Band ja Kompostikopla. Kapteeni Ä-neltä on mukana ennenjulkaisemattomia kappaleita.
Jukka Poika on mukana kokoelmalevyn kappaleella "Mulla svengaa taas".
Mukana kappaleella "Luotu ajamaan".
Jukka Poika vierailee yhdenssä Sandran kanssa taustalaulajana Jonsun kappaleessa "Sydänten tiellä / Bridge of Memories"
Mukana kappaleella "Elämä kantaa".
Mukana kappaleella "Se tekee hyvää".
Tohtori Ei

Tohtori Ei (alkuteos: "Dr. No") on vuonna 1958 ilmestynyt Ian Flemingin kuudes James Bond -romaani. Markku Lahtelan suomennos ilmestyi 1963, julkaisijana Gummerus.
Kirjan pohjalta on valmistunut elokuva "Salainen agentti 007 ja tohtori No".
Steve Cuden

Steve Cuden (s. Pittsburgh) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja, joka on kirjoittanut sarjoja 1980-luvulta lähtien. Hän on muun muassa käsikirjoittanut jaksoja animaatioihin, kuten Hopon poppoo, X-Men, Rautamies, The Mask, Gargoyles, Nokkapokka, Tosi viilee haamujengi, , Sonic Underground, Xiaolin Showdown, Prätkähiiret, Loonatics Unleashed ja The Batman.
Vuonna 2002 Cuden tuotti ja ohjasi elokuvan Lucky, josta hänet palkittiin neljässä eri elokuvajuhlissa muun muassa parhaasta ohjauksesta No Dance elokuvajuhlissa.
Bruno

Bruno on alkujaan saksalainen miehen nimi. Nimi johtuu joko muinaissaksan ruskeaa tarkoittavasta sanasta tai se on lyhentymä nimistä kuten Brunolf tai Brunwart, joissa "Brun" tarkoittaa panssaripaitaa.
Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu lokakuuhun 2025 mennessä 3 311 pojalle nimeksi Bruno. Suosituimmillaan nimi oli 1900-luvun alkuvuosikymmenillä.
Mamba (albumi)

Mamba (KRÄLP 22) on Mamban vuonna 1985 ilmestynyt ensimmäinen albumi. Albumin avausraita ja ensimmäinen single ”Mitä yhdestä särkyneestä sydämestä” nousi hitiksi julkaisuvuonna 1984. Myös kappaletta ”Kantakaa Lassi jo pois” soitettiin kohtalaisen paljon julkaisuvuonna. ”Jäähyväiset”-kappale on Tero Vaaralle niin henkilökohtainen, ettei sitä olla soitettu vuoden 1989 jälkeen keikoilla.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset Tero Vaara, sovitukset Mamba.
Heikki Hirvas

Heikki Juhani Hirvas (2. elokuuta 1943 Helsinki – 5. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen geologi. Hän toimi Geologian tutkimuskeskuksessa yli 40 vuoden ajan erikoisalanaan moreenistratigrafia ja malminetsinnälliset maaperätutkimukset. 
Hirvas oli Geologian tutkimuskeskuksen tutkimusassistentti 1967–1968 ja geologi 1968–1998, sekä YK:n asiantuntijageologi kultatutkimuksissa Perun Andeilla. Hän teki tutkimusmatkan Antarktikselle Vestfold Hillsin alueelle 1988–1989. Hän palasi GTK:n toimialapäälliköksi 1998, ja oli vt. maaperägeologian professori vuodesta 2001. Hirvas osallistui Karijoella Susiluolan tutkimuksiin koko tutkimusten ajan.
Hirvas oli maaperägeologian dosentti Oulun yliopistossa.
Hirvaksen puoliso oli Marju Rosa Sallinen.
Opotškan piiri

Opotškan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen keskiosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 2 036 neliökilometriä. Asukkaita on 21 100 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Opotškan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 8 maalaiskuntaa:
Piirin kautta kulkee Pietarin, Pihkovan ja Valko-Venäjän rajan välinen M20-valtatie.
Talous perustuu elintarviketeollisuuteen sekä lihan ja maidon tuotantoon erikoistuneeseen maatalouteen. Lisäksi toimii metallitehdas, konepaja, pellavanjalostamo sekä pieniä sahoja.
40 Dayz &amp; 40 Nightz

40 Dayz &amp; 40 Nightz on rap-artisti Xzibitin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 1998.
Ville Pernaa

Ville Antti Pernaa (s. 28. joulukuuta 1974 Paimio) on suomalainen poliittisen historian tutkija, Turun yliopiston dosentti ja vuoden 2019 loppuun Suomen Kuvalehden päätoimittaja. Ennen siirtymistään Suomen Kuvalehden päätoimittajaksi hän toimi Turun yliopiston Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtajana.
Poliittisen historian tutkijana Pernaan keskeinen tutkimuskohde on Suomen lähihistoria. Hän väitteli vuonna 2002 valtiotieteen tohtoriksi Turun yliopistosta väitöskirjan aiheena Suomen ja Neuvostoliiton kulttuurisuhteita edistänyt Neuvostoliittoinstituutti. Pernaa on sittemmin tutkinut muun muassa suomalaisen koulutuspolitiikan historiaa sekä politiikan mediajulkisuuden muutosta. 
Pernaa oli Suomen Kuvalehden päätoimittaja 2014–2019. Suomen Kuvalehden päätoimittajan tehtävien lisäksi hän toimi vuodesta 2009 Kanavan päätoimittajana ja vuodesta 2014 myös Parnasson päätoimittajana.
Pernaa oli vuoden 2022 alusta Valtion taloudellisen tutkimustoimiston viestintäpäällikkö. Hän siirtyi lokakuussa 2024 A-lehtiin ja aloitti Avun päätoimittajana Marja Aarnipuron jäätyä loppuvuodesta eläkkeelle.
Pernaa kertoi irtisanoutuneensa Avun päätoimittajan tehtävästä helmikuussa 2025.
Xisco (jalkapalloilija, 1980)

Francisco Javier Muñoz Llompart eli Xisco (s. 5. syyskuuta 1980, Manacor, Baleaarit, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän voi pelata vasempana laitalinkkinä sekä hyökkääjänä.
Xisco on lähtöisin Valencian junioriakatemiasta, josta hän siirtyi Recreativo Huelvaan. Kauden aikana hän pelasi yhteensä 38 ottelua ja teki 10 maalia. Vuonna 2001 hän siirtyi Tenerifen riveihin ja palasi kauden jälkeen takaisin Recreativoon. Valencian riveissä hän debytoi kaudella 2003–2004, ja voitti kauden päätteeksi pääsarjamestaruuden. Valenciassa hän pelasi kahden kauden aikana yhteensä 44 ottelua. 
Vuonna 2005 Xisco teki sopimuksen sevillalaisen Betisin kanssa. Hän pelasi joukkueessa neljän kauden ajan. Kesällä 2009 hän siirtyi Levanteen.
Lasse Sammalisto

Lauri (Lasse) Tapani Sammalisto (26. joulukuuta 1933 – 1. marraskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen lintutieteilijä.
Sammalisto suoritti ylioppilastutkinnon Helsingin normaalilyseossa vuonna 1952. Hän opiskeli biologiaa ja väitteli filosofian tohtoriksi 24-vuotiaana 1958. Hänen väitöskirjansa kohdelajina oli keltavästäräkki ("Motacilla flava").
Sammalisto toimi Helsingin yliopiston eläinmuseon museonhoitajana 1971–1982. Hänen vastuullaan olivat muun muassa talvilintulaskennat. Sammalisto oli myös yliopiston perinnöllisyystieteen dosentti vuosina 1967–1982 ja Oulun yliopiston vt. perinnöllisyystieteen professori 1970–1971.
Sammalisto kirjoitti 1960-luvulla luonnontieteitä käsitelleitä kirjoituksia Pentti Saarikosken päätoimittamaan "Aikalainen"-lehteen ja hänen on sanottu vaikuttaneen Saarikosken luonnonlyrikkaan saman vuosikymmenen lopulla. Sammalisto kirjoitti osan teokseen "Minne kukat kadonneet" (1969), jonka toimitti Jukka Pakkanen.