tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lamminjärvi (Pori)

Lamminjärvi on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi Kairilan kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa Satakunnan maakunnassa.
Vesistösuhteet.
Järvi saa vetensä ympäristöstä ja laskee edelleen vetensä läheiseen Alinenlammeen. Alinenlammi laskee vetensä ojan kautta Painonjärveen, josta oja johtaa vedet Suodenjokeen ja edelleen Lavian Karhijärveen. Lamminjärven järvinumero on 36.095.1.012.
Vesistöhistoriaa.
Alkujaan Painonjärvi laski Lassilanjokeen ja kuului Lassilanjoen valuma-alueella Lassilanjoen alaosan alueeseen. 1830-luvulla silloinen Painon talon isäntä halusi alkaa kuivattaa tilansa maita. Luvan saatuaan hän kaivoi 1860-luvulla järvestä uuden ojan niin, että nykyään Painonjärvi laskee Suodenjokeen. Koska Lamminjärvi laskee vetensä ojien ja Alinenlammen kautta Painonjärveen, myös Lamminjärven jakovaihe Lassilanjoen valuma-alueella muuttui Lassilanjoen alaosan alueesta Suodenjoen valuma-alueeksi.
Maantiede.
Lamminjärvi sijaitsee yhdystie 2600:n läheisyydessä tien pohjoispuolella. Järven korkeus on 59 mpy , pinta-ala noin 10 hehtaaria ja rantaviivan pituus 1,2 kilometriä .
Lamminjärven etelä- ja itäreunalla on muutama huvila ja vakituista asutusta.
Mataloituminen ja umpeenkasvu.
Lamminjärvillä avovesialaa löytyy enää parin hehtaarin verran järven keskeltä. Vanhan järvenlaskun vuoksi Lamminjärvi on rehevä, laajalti suo- ja luhtarantainen; järveltä löytyy ruoko-, sara-, ja ruoholuhtia. Puustoisempia luhtia ovat paju- ja koivuluhdat. Osa luhdista on luonnontilaisia, ja Lamminjärven lounaiskulmassa on pienialainen uhanalaisluokitukseltaan vaarantunut isovarpuräme.
Kasvillisuus on tyypillistä rehevöityneelle järvelle. Kasvillisuudessa on tavanomaisia rehevien järvien luhta- ja vesikasveja, kuten keltakurjenmiekka, vesikuusi, pohjanlumme, ulpukka, uistinvita, kilpukka, vehka, leveäosmankäämi sekä viilto-, pullo- ja jouhisara.
Linnusto ja luontoarvot.
Lamminjärvellä on arvoa lintuvetenä, ja myös maisema- ja virkistyskäyttöarvo on kairilalaisille tärkeä. Järvellä on luontonsa puolesta edellytyksiä toimia hyvinä lintujärvinä. Kosteikkolinnuston yleinen taantuminen lienee heikentänyt näidenkin lintuvesien arvoa. Lamminjärvi alkaa tosin olla jo liian ummessa useimpien vesilintujen kannalta.
Järvellä on havaittu linnuista ainakin laulujoutsen, telkkä, sinisorsa, kurki ja kalalokki.
Majava on yleinen Lamminjärvellä.
Ylinen Tervalammi (Pori)

Ylinen Tervalammi on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi. Se sijaitsee Kairilan kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa Satakunnan maakunnassa. Järvi saa vetensä läheisiltä soilta ja laskee vetensä Keskiseen Tervalampeen. Ylinen Tervalammi on osa luonnonsuojelualuetta. Järven korkeus on 62 mpy ja pinta-ala noin kahdeksan hehtaaria .
Shahrixon

Shahrixon on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Andižanin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Shahrihonsoyjoen ja Suuren Ferganan kanavan varrella 30 kilometriä Andižanista länteen. Kaupungissa oli 71 400 asukasta vuonna 2016.
Kaupungin on perustanut Kokandin kaani Amir Umarxon 1800-luvun alussa. Se oli huomattava käsityöammattien ja kaupankäynnin keskus. Vuonna 1928 Shahrixoniin rakennettiin sivurata Asakasta.
Kapungissa on varsinkin tekstiiliteollisuutta. Sen kautta kulkee Taškentin ja Ošin välinen valtatie. Ympäröivällä maaseudulla viljellään puuvillaa ja viljaa sekä tuotetaan silkkiä. Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1825 rakennettu Ponsadin moskeija.
Jyhmysjärvi

Jyhmysjärvi on Karvianjoen vesistöön kuuluva melko pieni järvi Kairilan kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa Satakunnan maakunnassa. Jyhmysjärven rantaviivassa on vaikeakulkuista suota ja vesijättömaata. Järvi laskee vetensä Lehmijokeen ja edelleen Suodenjokeen. Järven korkeus on 62 mpy ja pinta-ala noin kahdeksan hehtaaria .
Kypäräjärvi

Kypäräjärvi on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi. Se sijaitsee Haunian kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Laviassa Satakunnan maakunnassa. Kypäräjärvi saa vetensä Lehmijärvennevasta ja Lehmijärvestä, joiden vesi virtaa alaspäin ojitettujen soiden läpi. Järvi laskee ojien kautta vetensä Suodenjokeen. Kypäräjärven korkeus on 68 mpy ja pinta-ala noin kuusi hehtaaria.
Rautianjärvi

Rautianjärvi on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi. Se sijaitsee Rautiankankaalla nykyään Poriin kuuluvassa Laviassa Satakunnan maakunnassa. Järven läheisyydessä on luonnonsuojelualue. Kypäräjärvi saa vetensä läheisiltä vesijättömailta ja vaikeakulkuisilta soilta, ja laskee ojien kautta vetensä Suodenjokeen. Rautianjärven korkeus on 82 mpy ja pinta-ala noin kuusi hehtaaria.
Saavun taas

Saavun taas on suomalaismuusikko Pentti Lasasen soolouran esikoisalbumi vuodelta 1975. Albumi sisältää klassisia ja moderneja joululauluja, joihin Lasanen on tehnyt jazz-henkisiä, instrumentaalisia sovituksia. Lasasta säestää studio-orkesteri, jossa on mukana Suomen eturivin muusikoita.
Albumi julkaistiin EMI-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Vinyylilevystä julkaistiin uusi painos vuonna 1987.
Kappaleet.
Kaikkien kappaleiden sovitukset Pentti Lasanen.
B-puoli.
Lähde:
Tekijät.
Muusikot.
Lähde:
Tuotanto.
Lähde:
Takanebackenin tuulivoimapuisto

Takanebackenin tuulivoimapuisto on Pohjanmaalla Maalahden Petolahdella sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 5 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 29 megawattia ja vuosituotanto noin 100 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut Energiequelle, sen omistaa Norra Pörtom Vindpark Ab, joka kuuluu Commerz Realin hallinnoimalle KlimaVestin rahastolle, ja sitä operoi Energiequelle.
Yleistä.
Tuulivoimapuisto sijaitsee 25 kilometriä Maalahdelta etelään ja 11 kilometriä Petolahdelta kaakkoon, Rainebäckin ja Rönnholmin itäpuolella. Sen pituus on 1,9 kilometriä, leveys 1,2 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Voimala-alue on asumatonta metsätalousmaata, mutta lähimmät asunnot sijaitsevat länsipuolella kilometrin etäisyydellä lähimmästä voimalaitoksesta. Voimalaitokset sijaitsevat Takanen, Stormyranin ja Takanebackenin seuduilla. Alueelle johtaa huoltotiet Petolahden ja Norrbackenin väliseltä yhdystieltä 6780.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordexin valmistamaa N163-mallia, jonka napakorkeus on 148 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 163 metriä, ja jonka kapasiteetti on 5,7 megawattia. Tuulivoimaloiden perusmallit ovat 5,5 megawatin tehoisia, mutta niiden toiminta on päivitetty 5,7 megawattisiksi. Voimalat sijaitsevat 45–48 metrin korkeudella mpy. Tuotettu sähkö siirretään maakaapelissa viiden kilometrin päähän Närpiössä sijaitsevalle Brändskogenin sähköasemalle, jossa sen jännite nostetaan siirtolinjalle sopivalle tasolle.
Historiaa.
Energiequelle hankki hankeoikeudet sen varhaisessa vaiheessa vuonna 2016 . Osayleiskaavaa suunniteltiin yhteistyössä maalahden kunnan kanssa. Kaavaluonnos oli julkisesti nähtävillä joulukuusta 2016 tammikuuhun 2017. Kaavaehdotus oli vuorostaan nähtävillä touko- ja kesäkuussa 2017. Tuulivoimapuiston osayleiskaava hyväksyttiin Maalahden kunnanvaltuustossa syyskuussa ja sen rakennusluvat marraskuussa 2017. Osayleiskaavasta kuitenkin valitettiin Vaasan hallinto-oikeudelle, joka kuitenkin hylkäsi valituksen maaliskuussa 2020, ja kaava sai lainvoiman kuukautta myöhemmin. Tuulivoimapuiston rahoittajaksi tuli saksalainen yksityispankki Berenberg , jonka jälkeen voimalaitokset tilattiin saksalaiselta Nordexilta huhtikuussa 2021. Tilaus tehtiin yhdessä Torvenkylän tuulivoimapuiston kanssa.
Rakennustyöt aloitettiin kesällä 2021 . Maarakennustyöt urakoi Ab Tallqvist Infra Oy ja sähkötyöt VEO Oy. Voimalaitoksien perustukset valmistuivat alkutalvesta 2022 ja seuraavana kesänä pystytettiin voimalaitokset. Voimaloiden käyttöönotto tapahtui syksyn kuluessa ja vuodenvaihteeseen mennessä olivat kaikki voimalaitokset toimintakunnossa. Säännöllinen sähköntuotanto käynnistyi vuoden 2022 lopulla. Valmistumisen jälkeen tuulivoimapuisto ostettiin osaksi KlimaVestin rahastoa, jota hallinnoi saksalainen Commerz Real. Kesäkuussa 2023 pidettiin voimala-alueella avajaiset. Voimaloiden huollosta vastaa Nordex Finland Oy, jonka kanssa on tehty 35 vuoden huoltosopimus. Energiequelle toimii tuulipuiston operaattorina.
Rantakidusankerias

 
Rantakidusankerias ("Alabes dorsalis") on imureihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australian rannikolta.
Koko ja ulkonäkö.
Rantakidusankerias kasvaa suurimmillaan noin 12 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja litteähkö. Kalan selkä-, pyrstö- ja peräevät ovat yhtyneet toisiinsa. Rantakidusankeriaalla ei ole rintaeviä ja vatsaevistä on muodostunut alkeellinen imulevy. Väriltään laji vaihtelee vihreästä oranssiin ja ruskeaan. Varsinkin täysikasvuisilla kaloilla on kyljissään mustia laikkuja.
Levinneisyys ja elintavat.
Rantakidusankeriaan levinneisyysalue ulottuu Queenslandin eteläosista itäiseen Etelä-Australiaan ja Tasmaniaan. Kala elää rannikkojen riutoilla, kivikkoisilla leviä kasvavilla aleuilla ja vuorovesilammikoissa.
Eva Tulenheimo

Eva Debora Tulenheimo o.s. Héman (3. toukokuuta 1885 Lammi – 5. elokuuta 1977 Helsinki) oli sotavuosina Lotta-Svärd -järjestön keskusjohtokunnan 2. varapuheenjohtaja ja ennen sotia Pohjois-Hämeen piirin puheenjohtaja sekä "Lotta-Svärd" -lehden toimituskunnassa. Ammatiltaan hän oli lääkäri.
Eva Tulenheimon vanhemmat olivat rovasti, asessori, valtiopäivämies ja kirjailija Gustaf Adolf Héman, aik. Mäkelä (1855–1917) ja Lydia Lovisa os. Silander (1860–1920). Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1910 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1915. Hän työskenteli sen jälkeen pääasiassa kotikuntansa Kangasalan kunnanlääkärin viransijaisena ja toimi paikkakunnan koululääkärinä. Hä oli naimisissa kangasalalaisen insinöörin Martti Tulenheimon (v:teen 1906 Thulé) kanssa. Eva Tulenheimo oli aktiivi vapaaehtoistyön tekijä toimien lottien ohella Mannerheimin Lastensuojeluliitossa, partiossa sekä erilaisissa kunnallisissa luottamustehtävissä.
Eva Tulenheimo oli perustamassa Lotta Svärdin Pohjois-Hämeen piiriä, ja hänet valittiin piirin ensimmäisen johtokunnan varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1936 hän valittiin piirin puheenjohtajaksi. Samaan aikaan hän toimi piirinsä lääkintäjaoston päällikkönä. Vuonna 1941 hänet valittiin Lotta Svärdin keskusjohtokuntaan, sen 2. varapuheenjohtajaksi. Samaan aikaan hän toimi järjestön lehden "Lotta Svärd"-lehden toimituskunnassa. Hän otti järjestön lääkintäjaoston päällikkyyden vuonna 1943 Suoma Lottaranta-Airilan erotessa tehtävästä. Järjestöä alasajettaessa syksyllä 1944 Eva Tulenheimo oli mukana tässä työssä. 
Sotien jälkeen Eva Tulenheimo oli lakkautetun Lotta Svärd-järjestön pohjalta perustetun Naisten Huoltosäätiön hallituksen varajäsenenä. Miehensä Martti Paloheimon kuoleman jälkeen hän joutui johtamaan perheen omistamaa Kangasalan urkutehdasta siihen asti, kunnes heidän poikansa Pertti (1923-1983) otti vastuun yrityksestä. Vapauduttuaan urkutehtaan operatiivisesta johtajuudesta hän siirtyi Huoltosäätiön luottamustehtäviin; ensin jäseneksi ja myöhemmin puheenjohtajaksi. Lisäksi hän toimi kotikuntansa Kangasalan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1945-1950.
Porin vapaaseurakunta

Porin vapaaseurakunta on Porissa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1899. Seurakunnan johtaja ja pastori on Mika Tapio. Seurakunta kokoontuu Porin keskustassa Karhunkadulla sijaitsevassa vapaakirkossa. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi nuortenillat, kerhot, äiti-lapsi-illat, tyttökerhot, opetustilaisuudet, raamattupiirit sekä kuorotoiminta. 
Vapaakirkollisuus saapui Poriin vuonna 1898. Seuraavana vuonna Otto Kaipainen aloitti säännöllisen toiminnan ja seurakunta perustettiin vuonna 1899. Perustamisvaiheessa seurakuntaan liittyi kahdeksan jäsentä. Oma rukoushuone rakennettiin Poriin vuonna 1903. Saarnaajaveljekset Eeli Jokinen ja William Jokinen pitivät suuria herätyskokouksia Porissa vuonna 1912. Vuodesta 1999 lähtien seurakunnan piriissä on tehty Joykids-tanssiryhmätyötä.
Michelle Remembers

Michelle Remembers on vuonna 1980 ilmestynyt kanadalaisen psykiatrin Lawrence Pazderin kirja. Teos on tositarinana markkinoitu kertomus nuoresta naisesta, joka lapsena oli joutunut saatananpalvojien hyväksikäyttämäksi.
Michelle Smith (salanimi) oli 27-vuotias yhdysvaltalainen, joka hakeutui psykiatriseen hoitoon masennuksen ja keskenmenon aiheuttaman surun vuoksi. Smithillä oli myös epämääräinen mielikuva siitä, että hänen täytyi muistaa jotakin tärkeää. Psykiatrinsa Lawrence Pazderin kanssa Smith piti jopa kuusituntisia istuntoja, joiden myötä hän vakuuttui olleensa mustan messun vastentahtoinen osallinen. 81 päivää kestäneen piinan päätteeksi Neitsyt Maria pelasti Smithin, poisti merkit kidutuksesta ja antoi hänen unohtaa kokemansa kauhut todeten, että muistot palaisivat, kun aika ja paikka olisivat oikeat.
Pazder oli 1960-luvulla työskennellyt Länsi-Afrikassa, missä hän oli kuullut tarinoita mustasta magiasta ja lapsia kiduttavista kulteista. Pazder uskoi Smithin kokeneen jotain samankaltaista. Smith epäili, että hänen kiduttajansa olivat noitia, mutta Pazder syytti tapahtuneesta ”Saatanan kirkkoa”, joka oli ”kristillistä kirkkoa vanhempi maailmanlaajuinen organisaatio”. ”Asiantuntijat uskovat, että [Brittiläisen Kolumbian] Victoria ja Sveitsin Geneve ovat Saatanan kirkon viralliset päämajat”, mutta järjestö oli aktiivinen myös Yhdysvalloissa. Näennäisesti sen jäsenet elivät tavallista elämää, mutta kulissien takana he suorittivat saatanallisia rituaaleja.
"Michelle Remembers" oli myyntimenestys ja teki Pazderista ja Smithistä rikkaita. Heihin alettiin suhtautua saatananpalvonnan asiantuntijoina, ja monet lehdet kirjoittivat heidän tarinastaan kyseenalaistamatta sen aitoutta. Pazder ja Smith esiintyivät radiossa ja televisiossa ja kouluttivat poliiseja ja sosiaalityöntekijöitä eri puolilla Yhdysvaltoja ja Kanadaa. American Psychiatric Associationin kokouksessa 1981 Pazder käytti ensimmäisen kerran termiä "ritual abuse" (). Pian tämän jälkeen eri puolilla Yhdysvaltoja alkoi esiintyä "Satanic ritual abuse" -epäilyjä (SRA). Useimmiten syytökset kohdistuivat päiväkotien ja esikoulujen henkilökuntaan. Ilmestyi myös suuri joukko samankaltaisia selviytymistarinoita.
Kun "Michelle Remembersin" väitteitä alettiin tutkia tarkemmin, huomattiin, ettei sen tarina voinut pitää paikkaansa. Smith esimerkiksi kävi normaalisti koulua aikana, jona hän väittää olleensa saatananpalvojien vankina. Afrikkalaisen kidutuskultin olemassaolosta ei ole näyttöä, vaikka valkoisten lähetyssaarnaajien parissa tällaista huhuttiinkin 1960-luvun alussa. Kalifornialaisen Saatanan kirkon johtaja Anton LaVey haastoi Pazderin oikeuteen. Tämä joutui julkisesti tunnustamaan, ettei Saatanan kirkko ollut vastuussa Smithin pahoinpitelemisestä..
Paimenmuisto

Paimenmuisto () on papistoa, tuomiokapitulia, koulujen opettajistoa y. m. kirkollisia toimihenkilöitä koskeva, henkilötietoja sisältävä historiallinen esitys joltain tietyltä kirkolliselta alueelta. Useisiin paimenmuistoihin sisältyy lisäksi tietoja seurakunnista ja niiden kirkoista. Huomattavimmat Suomea koskevat vanhemmat paimenmuistot ovat: 
C. H. Strandberg, "Åbo stifts herdaminne ifrån reformationens början till närvarande tid". I-II (1832-34). M. Akiander, "Herdaminne för fordna Wiborgs och nuvarande Borgå stift", I-II (1868-69), O. I. Colliander, "Suomen kirkon paimenmuisto", I (1910). K. G. Leinberg, "Det odelade finska biskopsstiftets herdaminne" (ulottuu v:een 1554). L. Wennerström, "Tilastollinen ja biografillinen Suomen evankelis-lutherilaisten seurakuntain ja papiston matrikkeli" (1885) sekä A. Neovius, "Suomen evankelis-lutherilaisen kirkon matrikkeli" (1898).
Työväen Joulualbumi

Työväen Joulualbumi oli Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton vuosina 1925-1947 julkaisema joululehti.
Saatanallinen paniikki

Saatanallinen paniikki on Katri Ylisen vuonna 2024 ilmestynyt tietokirja, jonka on julkaissut Kosmos-kustantamo. Teos käsittelee Suomen 1990-luvun saatananpalvontapaniikkia. Kirjasta on otettu kolme loppuunmyytyä painosta.
Kustantamon kuvauksen mukaan ”Tarina kulkee Mustasta raamatusta metallimusiikkiin ja "Poliisi-tv:stä" psykoterapiaan, kunnes kertoja löytää itsensä nykyajasta salaliittoteorioiden, kilipukkitarrojen ja galaktisten satanistinatsien keskeltä.” 
Teos käsittelee muun muassa Hyvinkään paloittelusurmaa ja Anneli Auerin tapausta. Ylisen haastateltavia ovat olleet muun muassa Riku Rinne, Jiri Keronen ja Satanic Warmaster. Kirjan kansikuvassa on muunnelma Nokian vaakunasta.
Vastaanotto.
"Imperiumi"-metallimusiikkisivuston arviossa Jesse Ryhänen kirjoitti muistavansa teoksen aiheen eli ”hämmentävät mittasuhteet saaneen mylläkkän, jossa nähtiin saatanoita vähän joka kulman takana.” Ylinen selostaa muun muassa salaliittoteorioiden taustalla vaikuttaneita psykologisia teorioita, jotka on myöhemmin kyseenalaistettu. Aiheen laajuuden vuoksi joidenkin ilmiöiden käsittely jää lyhyeksi. Ryhäsen mukaan kirja on monipuolinen, hauska ja opettavainen.
"Kulttuuritoimitus"-verkkojulkaisun arvostelijan mukaan "Saatanallisen paniikin" tutkimus on tehty huolella. ”Satanismi ja satanistit ovat Suomessakin olemassa oleva ilmiö, erilaisina versioina, mutta ilman suurempaa vaaraa itselleen tai toisille.” "Suomen Kuvalehdessä" toimittaja Kari Salminen kirjoitti, että ”Paremmin kirjoitettua kirjaa saa hakea pimeiden voimien kanssa eikä löydy.”
Ahafo

Ahafo on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Goaso, pinta-ala 5 196 km² ja väkiluku vuoden 2021 laskennassa 564 668.
Ahafon alue on osa Ghanan metsävyöhykettä. Sen maisemalle on tyypillistä savanni, jossa kasvaa saarekkeina kuivuutta kestäviä puita, kuten baobabeja tai eri akaasialajeja.
Myra (Lyykia)

Myra oli muinainen kreikkalainen satamakaupunki historiallisessa Lyykiassa lounaisessa Turkissa. 
Apostolien teoissa mainitaan Paavalin poikenneen Myrassa matkallaan Italiaan. 300-luvulla Pyhä Nikolaus toimi legendan mukaan Myran piispana. Itä-Rooman keisari Theodosius II teki Myrasta Bysantin valtakunnassa Lyykian pääkaupungin. Vuonna 808 arabit valloittivat sen. 
Kaupungin akropoliin reunalla on kallioon kaiverrettuja hautoja 500–300-luvuilta eaa. Ne jäljittelevät taloja ja pyhäkköjä pylväin varustettuine julkisivuineen ja koristeveistoksineen. Akropoliin juurella on kreikkalaisen teatterin hyvin säilyneet rauniot.
Bono East

Bono East on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Techiman, pinta-ala 23 248 km² ja väkiluku vuoden 2021 laskennassa 1 203 400.
Bono Eastin alue muodostettiin vuoden 2018 hallinnonuudistuksessa osasta Brong Ahafon aluetta. Sen alueellaon monia matkailukohteita kuten Kintampon vesiputopukset.
Koukkumatoinfektio

Koukkumatoinfektion aiheuttajia ovat "Ancylostoma duodenale" ja "Necator americanus". Matoja esiintyy trooppisten ja subtrooppisissa maissa sekä myös Etelä-Euroopassa. Muna leviää ulosteesta kosteean ja lämpimään maaperään. Siellä siitä kuoriutuu toukka. Tämä etenee terveen ihon läpi, esimerkiksi varvasväleistä verenkiertoon. Toukka jatkaa etenemistä laskimoverenkiertoon, sieltä keuhkoihin, keuhkoputkiin, nielun kautta ruokatorveen ja lopulta suolistoon. Toukka kasvaa aikuiseksi 4-7 viikossa. Siellä se kiinnittyy limakalvoon suun ympärillä olevilla koukuilla ja imee verta ravinnokseen.
Usein koukkumatoinfektio ei aiheuta mitään oireita. Oireena voi olla paikallista kutinaa ja ihottumaa kun madot ovat tunkeutuneet ihon lävitse. Matojen liikkuessa voi esiintyä lievää yskää tai ärsytystä nielussa. Harvoin myös astman kaltaisia oireita, kuumetta, keuhkovarjostumia ja eosinofiilisten valkosolujen määrän kasvua. Oireet voivat muistuttaa pohjukaissuolihaavaa polttavina ylämahakipuina ja ajoittaisena ripulina. Sadat madot voivat aiheuttaa anemiaa. 
Tauti todetaan ulostenäytteestä mikrosskoopilla. Ne näkyvät ulosteessa vasta useiden viikkojen kulttua tartunnasta. Myös laaja ulosteen parasiittien nukleiinihappojen osoitustesti auttaa diagnoosissa. Koukkumatoinfektion aiheuttavat madot kuolevat itsestään 1-2 vuoden sisällä. Koukkumatoinfektion hoidoksi käytetään mebendatsolia ja albendatsolia. Tartuntoja ehkäistään hyvällä käymälähygienialla, puhtaalla juomavedellä ja ruoalla sekä kenkien käytöllä trooppisissa ja subtrooppisissa maissa.
Otin hallintoalue

Oti on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Dambai, pinta-ala 11 066 km² ja väkiluku vuoden 2021 laskennassa 747 248.
Oti erotettiin Voltan hallintoalueesta vuoden 2018 aluehallinnon uudistuksessa.
Voltan tekojärvi sijaitsee Otin alueen länsirajalla. Kyabobon kansallispuisto on Otin itäosassa, Togon vastaisella rajalla.
Savannah (Ghana)

Savannah on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Damongo, pinta-ala 34 790 km² ja väkiluku vuoden 2021 laskennassa 653 266.
Miinanraivaajaveteraanien muistomerkki

Miinanraivaajaveteraanien muistomerkki (Miinanraivaaja-muistomerkki) on Kalajoella Kalajoen hiekkasärkille Keskuskarin venesataman viereen vuonna 2002 miinanraivaajille pystytetty muistomerkki. Muistomerkin ovat pystyttäneet Miinanraivaajakilta ja Kalajoen kaupunki. Muistomerkki on vanhan merimiinan mallinen, ja sen laatassa on teksti:
"RAIVAAJAVETERAANEILLE
jotka vuosina 1944–1950 raivasivat
miinoista meremme vapaiksi purjehtia.
Mukana 16 kalajokista."
Uuden Ajan Kynnyksellä

Uuden Ajan Kynnyksellä oli Työväen Sanomalehti Osakeyhtiön vuosina 1898-1916 julkaisema joululehti. Sen ensimmäinen numero julkaistiin nimellä "Vuossadan kynnyksellä". Lehden alanimikkeinä olivat 1898-1901 "Suomen Työväen Alpumi" ja 1902-1916 "Suomen Työväen Joulualpumi".
Flöte-vero

Flöte-vero (), oli eräs Suomessa uuden ajan alussa veron alle joutuneesta entisestä rälssimaasta suoritettu sääntövero.
Suomen keskiajan aatelistolla oli köyhälistönsä niin kuin muillakin kansanluokilla. Löytyi rälssisukuja ja sukuhaaroja, jotka aikojen kuluessa olivat joutuneet rappiolle, niin etteivät ne kyenneet suorittamaan ratsupalvelusta. He kadottivat siitä johtuen rälssiarvonsa ja maksoivat maistaan kruunulle erityisen veron, jota kutsuttiin flöte-veroksi. Sellaista flöte-veroa suorittivat muutkin talonpojat, jotka jollakin tavalla olivat joutuneet rälssiluontoisen maan omistajiksi. Vanhimmat tiedot flöteverosta Suomessa tavataan eräässä Raaseporin linnaläänin veroluettelossa vuodelta 1451. Uuden ajan alussa, kuningas Kustaa Vaasan aikana ja myöhemminkin, mainitaan flöteveron suorittajia Varsinais-Suomessa, Satakunnassa, Ahvenanmaalla, Uudellamaalla ja Viipurin linnaläänissä. Muutamat heistä kuuluvat Kurki-, Tavast- ja Fleming-sukujen haaroihin. Muiden flöte-verolaisten joukosta voidaan mainita Aroi ja Heikoinen (Paimiossa), Hirvo (Nummella), Keipi (Pöytyällä), Suksi (Halikossa) ja Untoinen (Huittisissa). Hirvo-suvusta tiedetään, että se 1440-luvulla kuului rälssiaatelistoon. Nämä muutkin suomalaisilla sukunimillä varustetut flöte-verolaiset olivat nähtävästi entisten rälssimiesten jälkeläisiä.
Rumblesushi

Rumblesushi Ltd (vuoteen 2020 RumbleSushi 3D) on vuonna 2010 perustettu indie-pelien kehitysstudio ja julkaisija, Oman Adobe Flash-pohjaisen pelimoottorinsa tekijä. Studio tunnetaan Super Drift-pelisarjastaan, joista ensimmäinen keräsi venäläisten verkkosivustojen analyysin mukaan yli miljardi pelaajaa maailmanlaajuisesti.
Systiserkoosi

Systiserkoosi on sian kapean heisimadon ("Taenia solium") aiheuttama sairaus. Sitä esiinty alueilla, joissa syödään paljon sianlihaa. Tartunta tapahtuu kun "Taenia solium" -madon muna joutuu ulosteesta suuhun, joko toisesta ihmisestä tai sianlihasta. Elimistössä munasta vapautuvat toukat tunkeutuvat ja koteloituvat kudoksiin. Systiserkus-kystia (rakkuloita) muodostuu useammin ihoon, lihaksiin, sisäelimiin ja keskushermostoon. Tämä tila on systiserkoosi, joka on Aasiassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa epilepsian tärkeimpiä aiheuttajia. 
Maailmanlaajuisesti tautitapauksia on vuosittain noin kolme miljoonaa alueilla, joilla sianlihan kulutus on suurta. Suomessa näitä tapauksia todetaan vuosittain muutama maahanmuuttajien keskuudessa sekä suomalaisilla, jotka ovat oleilleet alueella.
Aikuinen "Taenia solium" on noin 3-5 metriä pitkä ja se aiheuttaa harvoin oireita. Jos matoja on paljon, ne voivat aiheuttaa epämääräisiä vatsavaivoja.
Oireet riippuvat elimestä, jonne kystia on muodostunut. Keskushermostossa kystat aiheuttavat yleisemmin päänsärkyä, epilepsiaa ja halvausoireita. Oireet tulevat aikaisintaan kuukausien ja aivo-oireet yleensä vasta vuosien päästä tartunnasta. Sairaus todetaan pään tietokone- tai magneettikuvauksessa, jossa nähdään systiserkus-kystia. Kalkkeutuneita kystia voidaan havaita myös lihaksissa tai ihossa. Veren vasta-ainetutkimus auttaa diagnoosissa. Ulosteesta voidaan mikroskoopilla löytää madon palasia tai sen munia.
Hoitona voi olla pelkkä seuranta, epilepsialääkitys, matolääke (albendatsoli) kortisonilääkityksen kanssa tai harvoin kirurgia. Ennaltaehkäisyyn kuuluu lihan tarkistaminen, hyvä elintarvikehygienia ja sianlihan kypsentäminen kunnolla. Potilaan lähipiirin ulostenäytteet tulee tutkia, jotta aikuisen madon kantaja saadaan hoidon piiriin.
Finnerödja

Finnerödja on taajama Laxån kunnassa Örebron läänissä Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 517 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hasselfors

Hasselfors on taajama Laxån kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 379 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Mullhyttan

Mullhyttan on taajama Lekebergin kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 561 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rengonpoika

Rengonpoika-suku oli huomattava turkulainen porvarissuku 1400-luvulla.
Suvun jäseniin kuuluvat:
Insjön

Insjön on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 110 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tavarataloketju Åhléns perustettiin postimyyntiyrityksenä Insjönissä. Myös Clas Ohlson on kotoisin Insjönstä.
Siljansnäs

Siljansnäs on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 297 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Häradsbygden

Häradsbygden on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 713 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tällberg

Tällberg on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 933 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tällberg on nykyisin suosittu matkailukohde, ja siellä on useita hotelleja.
Gustaf Ankarcrona

Sten Gustaf Herman Ankarcrona (11. toukokuuta 1869 Hakarp – 1933) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän opiskeli Saksassa ja maalasi Taalainmaalla kansallisromanttisia historia- ja maisematauluja. Hän vaikutti myös vanhan paikalliskulttuurin säilyttämisen puolesta.
Västanvik

Västanvik on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 516 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Västanvikissa sijaitsee kuuroille tarkoitettu Västanvikin kansanopisto.
Västanvikin kansanopisto

Västanvikin kansanopisto () on Leksandin kunnassa Ruotsin Taalainmaalla sijaitseva kuuroille aikuisille tarkoitettu kansanopisto. Vuonna 1969 avattua oppilaitosta ylläpitää Sveriges Dövas Riksförbund. Kaikki opetus tapahtuu viittomakielellä.
Boro Din

Boro Din (), tunnetaan myös nimellä Khristmas (), on perinteinen bengalien nimitys joululle. Se on Bengalin kristittyjen vuoden suurin juhla. Nykypäivänä muutkin uskonnot ovat alkaneet viettää joulua Bangladeshissa ja muun Bengalin alueella.
Historia.
Portugalilaiset kauppiaat ja lähetyssaarnaajat toivat kristinuskon Bengalin alueelle 1500-luvulla. Vuonna 2022 kristittyjä oli bengaleista noin prosentti. 
Juhlinta.
Joulua vietetään Bengalin alueella joulupäivänä 25. joulukuuta. Bengalin kristityt antavat jouluna lahjoja toisilleen ja vierailevat toistensa luona kylässä. Joulupäivänä he vierailevat kirkoissa ja tekevät perinteisiä joululeivonnaisia. Lapset saavat aikuisilta joululahjaksi rahaa tai leluja. Ihmiset tervehtivät jouluna toisiaan sanomalla ”shubho Boro Din” (’suuren päivän tervehdys’). Perinteisiä jouluruokia ovat joulukakku, pitha ja erilaiset keksit.
Maaseudulla koristeluun käytetään yleisemmin banaanipuita, omatekoisia koristeita ja kasvien lehtiä. Kaupungeissa tavallisia joulukoristeita ovat joulukuuset, ilmapallot ja käsin tehdyt koristeet. Hotelleissa ja huviloissa järjestetään erikoistapahtumia. Kirkot koristellaan jouluna jouluvaloin ja joulukuusin. Kirkkokuorot esittävät perinteisiä bengalilaisia joululauluja. Kirkossa pidetyistä jouluaaton juhlista käytetään nimeä "preeti bhoj" ja siellä lauletuista hymneistä nimeä "kirtan".
Sveriges Dövas Riksförbund

Sveriges Dövas Riksförbund (lyh. SDR) on Ruotsin kuurojen keskusliitto. Se on perustettu vuonna 1922. Ensimmäinen kuurojen yhdistys oli perustettu Tukholmassa jo 1868. SDR ylläpitää Västanvikin kansanopistoa Taalainmaalla ja julkaisee "Dövas tidning" -jäsenlehteä.
Djura

Djura on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 382 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Alvik (Leksand)

Alvik on taajama Leksandin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 315 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Wim Anderiesen

Willem Gerardus ”Wim” Anderiesen (27. marraskuuta 1903 Amsterdam, Alankomaat – 18. heinäkuuta 1944) oli alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Anderiesen edusti koko seurauransa Ajaxia, ensin sen akatemiajoukkueessa ja myöhemmin edustusjoukkueessa. Hän liittyi Alankomaiden A-maajoukkueeseen kesäkuussa 1926 ja pelasi joukkueessa 46 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1934 ja 1938.
Hilma Pohjanpalo

Hilma Johanna Pohjanpalo (vuoteen 1906 Friis) (20. elokuuta 1874 Kalajoki – 10. heinäkuuta 1965 Kokkola) oli ennen sotavuosia Lotta-Svärd -järjestön keskusjohtokunnan varapuheenjohtaja vuonna 1925 ja toimi järjestön kansliapäällikkönä sekä sihteerinä vuodet 1926–1937.
Hilma Pohjanpalon vanhemmat olivat Kalajoen lukkari Johan Friis (vuodesta 1906 Pohjanpalo) ja Katariina Margareeta (Kaisa) Iso-Pöntiö. Hän kävi Oulun Suomalaisen Tyttökoulun ja oleskeli jonkin aikaa mm. Venäjällä. Pohjanpalon veljet ja isä omistivat yhden Kokkolan merkittävimmistä yrityksistä, metallivalimon "Veljekset Friis Oy". Hilma Pohjanpalo työskenteli 20 vuotta Veljekset Friis Oy:n prokuristina ja kassanhoitajana.
Vuonna 1924 Hilma Pohjanpalo muutti Tuusulaan sisarensa opettaja Maija Pohjanpalon luo. Molemmat sisaret liittyivät juuri perustettuun Tuusulan lottaosastoon. Näihin aikoihin käytiin taistelua ruotsinkielisten ja suomenkielisten asemasta lottaliikkeessä. Suomenkieliset olivat nostamassa aitosuomalaisena sukuna tunnetun kokkolalaisen Pohjanpalon suvun edustajaa Hilma Pohjanpaloa puheenjohtajaksi, jota asiasta lopullisesti päättävä suojeluskuntaliikkeen silloinen viransijaisylipäällikkö Per Zilliacus ei hyväksynyt. Pian sen jälkeen Hilma valittiin kuitenkin keskusjohtokunnan varapuheenjohtajaksi vuonna 1925. Sen jälkeen hän toimi järjestön kansliapäällikkönä sekä sihteerinä vuodet 1926–1937. Hänen seuraajansa vuodesta 1938 oli Irma Turunen järjestön lakkauttamiseen eli vuoteen 1944 asti.
Toksaskariaasi

Toksaskariaasi on koirista ja kissoista ihmiseen leviävä loisen aiheuttama infektio. Yhdysvaltojen tartuntatautivirasto DCD kertoo verkkosivuillaan toksaskariaasi -infektiosta yleisölle. Esimerkiksi Yhdysvalloissa trooppiset taudit, kuten toksaskariaasi on yleinen köyhillä. 
Monet tartunnan saaneet ovat oireettomia, mutta joillakin se aiheuttaa kuumetta, yskää tai vatsakipua ja voi vahingoittaa silmiä. Silmän toksokariaasi vaikuttaa vain yhteen silmään. Sairaus leviää ihmisiin kosketuksesta kissojen ja koirien ulosteeseen. Harvoissa tapauksissa loinen leviää kun syödään alikypsennettyä tai raakaa lihaa, esimerkiksi karitsan- tai kaniininlihaa. Oireet ovat todennäköisempiä pienillä lapsilla, jotka ovat syöneet tai leikkineet lemmikkien ulosteella likaantuneilla esineillä. 
Sairautta ennaltaehkäistään huolehtimalla etenkin nuorten lemmikkien madotuksesta ja eläinlääkärikäynneistä. Käsienpesu vedellä ja saippualla lemmikkien tai muiden eläinten kanssa leikkimisen jälkeen estää tartuntoja. Lemmikkien ulosteiden kerääminen ja hävittäminen vähentää myös taudin leviämisriskiä. Kädet tulee pestä myös ulosteiden käsittelyn jälkeen. Lapsia tulee ohjeistaa, että maaperän tai lian syöminen voi olla vaarallista. 
Toksaskariaasidiagnoosi saadaan ottamalla etsimällä vasta-aineita verikokeilla sekä näytteillä silmänesteestä. Sairautta voidaan hoitaa lääkkeillä ja silmäinfektiossa lääkkeiden lisäksi voidaan tarvita leikkausta näkökyvyn pelastamiseksi.
Western Ghana

Western Ghana on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Takoradi, pinta-ala 13 842 km² ja väkiluku vuoden 2021 laskennassa 2 060 585.
Western North

Western North on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Sefwi-Wiawso, pinta-ala 10 079 km² ja väkiluku vuoden 2021 laskennassa 880 921.
North East

North East on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Nalerigu, pinta-ala 9 070 km² ja väkiluku vuoden 2021 laskennassa 658 946.
Tuberkuloosiliiton joulumerkit

Tuberkuloosiliiton joulumerkit ovat Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen vuosina 1912–2001 julkaisemia postimerkin kaltaisia joulutervehdyksiin liimattavia merkkejä, joiden myynnillä kerättiin varoja liiton toimintaan. 
Historia.
Tuberkuloosiliiton joulumerkkien esikuvana oli Tanskan kuninkaallinen postilaitoksen vuodesta 1904 lähtien julkaisemat joulupostimerkit, joiden myynnistä saadut varat käytettiin vaikeasti sairaiden lasten hoitoon. Suomessa Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys julkaisi ensimmäisen joulumerkkinsä vuonna 1912 ja sen jälkeen vuosittain vuosina 1926–2001. Vuonna 1926 merkkien julkaisun aloitteentekijöinä olivat yhdistyksen puheenjohtaja Richard Sievers ja sihteeri professori Severi Savonen. Ensimmäisen joulumerkin hinta oli 50 penniä ja painos kaksi miljoonaa kappaletta. Joullumerkkejä painettiin enimmillään 5–7 miljoonaa kappaletta vuositta. Vuodesta 1927 alkaen joulumerkeissä oli tunnuksena kansainvälisen tuberkuloosin vastustamistyön tunnuksena toimiva punainen kaksoisristi. Merkeillä kerättiin aluksi varoja tubekuloosin vastustamistyöhön ja myöhemmin vastasyntyneille tarkoitettujen joulumerkkikotien ylläpitoon. Joulumerkkikoteja toimi Tampereella 1936–1973, Oulussa 1945–1969 ja Kuopiossa 1954–1964. Lisäksi Pälkäneellä toimi Tampereen joulumerkkikodin sivuosasto 1939–1948.
Tuberkuloosiliiton joulumerkkejä piirsivät muun muassa Väinö Blomstedt, Martta Wendelin, Signe Hammarsten-Jansson ja Erik Bruun. Vaikka Tuberkuloosiliiton joulumerkit eivät ole postimerkkejä, ovat ne suosittuja keräilykohteita filatelistien keskuudessa. 
Joulumerkkien ohella 1910–1920-luvuilla julkaistiin ympäri vuoden myynnissä olleita merkkejä, joiden suunnittelusta vastasi muun muassa Akseli Gallen-Kallela.
Nao Kusaka

Nao Kusaka (, s. 28. marraskuuta 2000) on japanilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja, MM-mitalisti ja Aasian-mestari. Hän painii 77 kilogramman painoluokassa.
Kusaka saavutti nuorten Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia 72 kilogramman sarjassa vuonna 2018 ja 77-kiloisissa 2019. Hän sai alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia 72 kilogramman painoluokassa vuonna 2019 ja 77-kiloisissa 2022.
Kusaka saavutti Belgradin MM-kilpailuissa 2023 pronssia 77 kg:n sarjassa. Seuraavana vuonna hän voitti Aasian-mestaruuden Biškekissä. Hän voitti 77-kiloisten olympiakultaa Pariisissa 2024 kukistettuaan loppuottelussa kazakstanilaisen Demeu Žadrajevin.
Hoo (artisti)

Toni Huurinainen (s. 24. kesäkuuta 1998), tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Hoo, on mäntsäläläinen rap-artisti. Vuonna 2020 Hoo julkaisi singlen ”Volvo”, joka nousi Spotifyn ”Suomen - 50 viraalisinta” listan sijalle 4, ja striimasi kultaa vuonna 2023.
Maluma (laulaja)

Juan Luis Londoño Arias (s. 28. tammikuuta 1994 Medellín, Kolumbia), taiteilijanimeltään Maluma, on kolumbialainen laulaja-lauluntekijä ja rap-artisti, joka tunnetaan erityisesti reggaetonin ja latinalaisen popin artistina. Maluma nousi kansainväliseen kuuluisuuteen 2010-luvun alussa, ja hän on julkaissut useita menestyneitä albumeita, kuten "Magia" (2012), "Pretty Boy, Dirty Boy" (2015), "F.A.M.E." (2018), "11:11" (2019), "Papi Juancho" (2020) ja "Don Juan" (2023).
Maluma nousi musiikkimaailman tietoisuuteen vuonna 2011, kun hänen kappaleensa "Farandulera" ja "Obsesión" alkoivat soida Kolumbiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Hän on luonut vaikuttavan uran urbaanin musiikin kentällä, saavuttaen suurta menestystä. Hän on näytellyt myös elokuvassa "Marry Me" (2020) yhdessä Jennifer Lopezin kanssa.
Maluma on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia urallaan, mukaan lukien Latin Grammy -palkinto ja MTV Video Music -palkinto. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa ”Felices los 4”, ”Borro Cassette” ja ”Hawái”. Hän on myös tehnyt yhteistyötä lukuisten kansainvälisten artistien kanssa, kuten Shakiran, Ricky Martinin ja J Balvinin kanssa.
Vuonna 2024 Maluma esiintyi Playgirl-lehden kuvissa, jotka olivat suunnattu aikuisyleisölle. Kuvissa hänet nähtiin muun muassa cowboy-asussa, suihkussa sekä Calvin Kleinin alusvaatteissa. Lisäksi hän poseerasi erilaisissa arkisissa tilanteissa, kuten tarjoilemassa aamiaismuroja.
Lapsuus ja nuoruus.
Kymmenvuotiaana Maluman vanhemmat erosivat, mikä vaikutti perheen taloudelliseen tilanteeseen. Hän ryhtyi ostamaan karkkeja ja myymään niitä toisen koulun oppilaille tukeakseen perheensä arkea. Maluma harkitsi aluksi uraa jalkapallon parissa, mutta 18-vuotiaana hän päätti keskittyä musiikkiin perheensä vaikean taloudellisen tilanteen vuoksi. Hänen tätinsä auttoi häntä alkuvaiheessa esittelemällä hänet musiikkituottajille.
Lauri Pautola

Lauri Johannes Pautola (15. lokakuuta 1908 Kalajoki – 6. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen opettaja, virkamies ja nuorisoasioiden kehittäjä.
Henkilöhistoria.
Pautolan vanhemmat olivat opettaja Jaakko Fredrik Hiivala ja Katri Sofia Siipola ja puoliso vuodesta 1940 Hilkka Maila Marjatta Rainiemi. Pautola tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Hän oli Kulmakoulun uskonnon ja suomenkielen opettaja 1933–1941 ja opetusministeriön nuorisoasiain esittelijä 1944–1957. Pautola oli myös Suomen teiniliiton kuraattori 1940–48, valtion nuorisotyölautakunnan sihteeri 1944–1957 ja sukupuoli- ja siveellisyyskasvatuksen keskustoimikunnan puheenjohtaja 1948–1951.
Bolwieser

Bolwieser on Rainer Werner Fassbinderin käsikirjoittama ja ohjaama televisioelokuva vuodelta 1977. Yli kolmetuntinen kolmiodraama perustuu baijerilaisen kirjailijan Oskar Maria Grafin (1894–1967) romaaniin "Die Ehe des Herrn Bolwieser". Pääosia näyttelevät Kurt Raab, Elisabeth Trissenaar ja Bernhard Helfrich.
Juoni.
Vaatimattomalla ja työteliäällä asemapäälliköllä Xaver Bolwieserillä on 1930-luvun taitteen Saksassa nuori ja kaunis Hanni-vaimo, joka ei tyydy arkeensa vaan hakeutuu muiden miesten seuraan. Yksi näistä on tyylikäs Merkl, jonka kanssa Hanni aikoo ryhtyä ravintolanpitäjäksi.
Vastaanotto.
"Bolwieser" esitettiin Saksassa alun perin kaksiosaisena, yhteensä yli kolmen tunnin televisioelokuvana. Fassbinderin kuoleman jälkeen se lyhennettiin teatteriesityksiä varten 112 minuuttiin.
"Bolwieser" esitettiin Suomessa Kolmoskanavalla marraskuussa 1987 ja julkaistiin lähes puolta lyhyempänä 108-minuuttisena versiona VHS-kasetilla 1998. "Helsingin Sanomien" Mikael Fräntin mukaan elokuva etenee vääjäämättä kohti traagisia tapahtumia, joissa miehen epätoivo on mittaamaton. ”"Bolwieser" on elämän kauneuden ja raadollisuuden näyttävä, hienovaraisesti viiltävä järistys, joka puhuu painavaa kieltä ihmisolon perusasioista.” Hänestä yli kolmetuntinen elokuva olisi kuitenkin toiminut katsojalle paremmin kahdessa osassa esitettynä.
"The New York Timesin" Vincent Canby ei pitänyt "Bolwieseriä" aivan "Maria Braunin avioliiton", "Lolan" tai "Veronika Vossin kaipuun" veroisena Fassbinder-teoksena, muttei paljon huonompanakaan. Ollakseen televisioelokuva "Bolwieser" on hänestä epätavallisen rentorytminen, myös Fassbinderin yleensä tiukaksi hiotulle tuotannolle harvinaisella tavalla.
Rei Higuchi

Rei Higuchi (, s. 28. tammikuuta 1996 Ibaraki; Osakan prefektuuri) on japanilainen vapaapainin olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian-mestari. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen. Hän edustaa Nippon Sport Science Universityn joukkuetta. Hän on kilpaillut aikuisiällä 57–65 kilogramman painoluokissa. Häntä ovat valmentaneet Kenichi Yumoto, Kazuhito Sakae ja Takahiro Wada.
Higuchi voitti kadettien eli alle 17-vuotiaiden Aasian-mestaruuden 54 kilogramman sarjassa vuonna 2012. Hän saavutti olympiahopeaa 57 kg:n painoluokassa Rio de Janeirossa 2016. Loppuottelussa hän hävisi georgialaiselle Vladimer Khintšegašvilille pistein 3–4. Seuraavana vuonna hän sai Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia 61 kg:n sarjassa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden 65-kiloisissa vuonna 2018.
Higuchi voitti 61 kg:n painoluokassa Aasian-mestaruuden vuonna 2022. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän voitti saman sarjan maailmanmestaruuden kukistettuaan loppuottelussa iranilaisen Reza Atrin ylivoimaisella pistevoitolla. MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti 57 kg:n sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa serbialaiselle Stevan Mićićille pistein 4–7. Hän voitti olympiakultaa 57-kiloisissa Pariisissa 2024 kukistettuaan loppuottelussa yhdysvaltalaisen Spencer Leen pistein 4–2.
Kōtarō Kiyooka

Kōtarō Kiyooka (, s. 12. huhtikuuta 2001) on japanilainen vapaapainin olympiavoittaja.
Kiyooka voitti Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 65 kilogramman painoluokassa. Välieräottelussa hän voitti mongolialaisen Tömör-Ochiryn Tulgan pistein 5–1 ja loppuottelussa iranilaisen Rahman Amouzadin pistein 10–3.
Kiyooka voitti Japanin-mestaruuden 65 kg:n sarjassa vuonna 2024. Hän voitti samana vuonna olympiakarsintaturnauksen.
Kansalaissodassa 1918 kaatuneiden muistomerkki

Kansalaissodassa 1918 kaatuneiden muistomerkki (vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistokivi) on vuonna 1939 pystytetty muistomerkki Hyvinkäällä Puolimatkan hautausmaalla. Punagraniittisessa muistomerkissä on kuvattuina auringonsäteet ja sylilasta kantava äiti. Muistomerkissä on teksti:
"Kansalaissodassa kaatuneitten muistolle
Hyvinkään ja sen ympäristön työläiset v 1939"
Vuonna 2019 lisättiin muistomerkkiin 140:n Suomen sisällissodassa kaatuneen punaisen nimet.
Tioflaviini T

Tioflaviini T (C17H19SN2Cl) eli Basic Yellow 1 on bentsotiatsolijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa tioflaviini T on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin etanoliin. 
Tioflaviini T:n synteesin ensimmäisessä vaiheessa p-toluidiinia kuumennetaan rikin kanssa, jolloin muodostuu dehydrotio-p-toluidiinia. Tämä yhdiste alkyloidaan dimetyylisulfaatin tai metanolin avulla happamissa oloissa.
Tioflaviini T:tä käytetään värjäämään tektiilejä vihertävänkeltaisiksi ja mustekynien musteissa. Aine sitoutuu erityisesti proteiinien beetalaskoksiin ja värjää erityisesti proteiineja, joissa on runsaasti beetalaskoksia. Tällaisia ovat muun muassa beeta-amyloidi, musiinit ja hyaliini. Värjäytynyt proteiini fluoresoi ja tioflaviini T:tä käytetään esimerkiksi Alzheimerin taudin diagnostiikassa ja virusten värjäämiseen. Tioflaviini T:tä sulfonoimalla saadaan toista väriainetta tioflaviini S:ää.
Gʻazalkent

Gʻazalkent on kaupunki ja Boʻstonliqin piirin hallinnollinen keskus Taškentin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Chirchiqjoen vasemmalla rannalla Oqsoqotajoen suussa 65 kilometriä Taškentista koilliseen. Kaupungissa oli 21 600 asukasta vuonna 2016.
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1932 Chirchiqin vesivoimalaitosten rakentamisen yhteydessä. Siitä tuli kaupunki vuonna 1964. Gʻazalkentissa toimii elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta sekä lasitehdas. Sen lähellä on vesivoimala ja vesirakennuskompleksi. Ympäröivällä maaseudulla tuotetaan lihaa, maitoa, viljaa, vihanneksia, hedelmiä ja silkkikuitua. Chorvoqin tekojärvi ja siihen laskevat vuoristojoet ovat suosittu matkailukohde.
Akari Fujinami

Akari Fujinami (, s. 11. marraskuuta 2003 Yokkaichi, Mien prefektuuri) on japanilainen vapaapainin olympiavoittaja, maailmanmestari, Aasian kisojen voittaja ja Aasian mestari. Hän on pituudeltaan 164-senttimetrinen ja saavuttanut arvokilpailuvoittonsa alle 53 kilogramman painoluokassa.
Fujinami voitti "kadettien" maailman- ja Aasian-mestaruuden alle 49 kilogramman sarjassa vuonna 2018. Hän voitti samana vuonna alle 15-vuotiaiden Aasian-mestaruuden 54 kg:n painoluokassa.
Fujinami voitti maailmanmestaruuden 53 kilogramman sarjassa Oslossa 2021 kukistettuaan loppuottelussa moldovalaisen Iulia Leordan. Hän voitti Aasian-mestaruuden samassa painoluokassa 2022 ja 2023. Hän voitti 53-kiloisten maailmanmestaruuden jälleen Belgradissa 2023 voitettuaan loppuottelussa itsenäisenä urheilijana kilpailleen Vanesa Kaladzinskajan ylivoimaisella pistevoitolla. Hän voitti samana vuonna kultaa myös Aasian kisoissa.
Fujinami voitti Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 53 kilogramman painoluokassa. Loppuottelussa hän voitti ecuadorilaisen Lucía Yépezin ylivoimaisella pistevoitolla. Tämä oli hänen 137. peräkkäinen voitto-ottelunsa. Edellisen kerran hän on hävinnyt ottelun Japanin kansallisissa koulukilpailuissa 2017.
Mulkkujärvi (Pori)

Mulkkujärvi on Karvianjoen vesistöön kuuluva melko pieni järvi Satakunnassa Porissa entisten Lavian ja Noormarkun kuntien rajalla. Järvi saa vetensä soilta kuten Porrasnevalta, Rajanevalta ja Papinniitusta. Mulkkujärvi laskee vetensä ojan kautta Pitkäjärveen. Mulkkujärven korkeus on 70 mpy ja pinta-ala noin neljä hehtaaria .
Vähä Särkijärvi (Pori)

Vähä Särkijärvi on Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi Satakunnassa. Järvi sijaitsee Porin Noormarkussa Kairilan kylässä melko lähellä Pomarkun rajaa. Vetensä järvi saa muun muassa suojellulta Vähäjärvenkeitaalta. Vähä Särkijärven korkeus on 67 mpy ja pinta-ala noin neljä hehtaaria .
Kotajärvi (Pori)

Kotajärvi on Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi Satakunnassa nykyään Poriin kuuluvassa Laviassa. Kotajärvi saa vetensä läheisiltä vesijättömailta ja soilta, ja laskee ojan kautta vetensä Suodenjokeen. Järven korkeus on 58 mpy ja pinta-ala noin kolme hehtaaria.
Vähäjärvi (Pori, Suodenjoen valuma-alue)

Vähäjärvi on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi. Se sijaitsee Kairilan kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa Satakunnan maakunnassa. Järvi saa vetensä läheisiltä soilta ja ojaa pitkin Kommerinjärvestä. Vähäjärvi laskee vetensä Kommerinojan kautta. Järven korkeus on 70 mpy ja pinta-ala noin kolme hehtaaria .
Lehmijärvi (Pori)

Lehmijärvi on Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi Satakunnassa nykyään Poriin kuuluvassa Laviassa. Lehmijärvi saa vetensä läheisiltä soilta ja laskee ojan kautta vetensä Kypäräjärveen. Järven korkeus on 68 mpy ja pinta-ala noin kolme hehtaaria.
Alinen Tervalammi (Pori)

Alinen Tervalammi on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi. Se sijaitsee Kairilan kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa Satakunnan maakunnassa. Järvi saa vetensä Ylisestä Tervalammista ja Keskisestä Tervalammista. Alinen Tervalammi laskee vetensä Alinenlammeen. Alinen Tervalammi sijaitsee lähellä luonnonsuojelualuetta. Järven korkeus on 60 mpy ja pinta-ala noin kaksi hehtaaria .
Keskinen Tervalammi

Keskinen Tervalammi on melko pieni Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi. Se sijaitsee Kairilan kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa Satakunnan maakunnassa. Järvi saa vetensä Ylisestä Tervalammista ja läheisiltä soilta. Keskinen Tervalammi laskee vetensä Aliseen Tervalammiin. Keskinen Tervalammi sijaitsee lähellä luonnonsuojelualuetta. Järven korkeus on 61 mpy ja pinta-ala noin kaksi hehtaaria .