Kabyle

Kabyle (, myös , ; ), myöhemmin Diospolis (), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Pontisessa Traakiassa nykyisen Bulgarian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Kabilen kylää.
Maantiede.
Kabylen kaupunki sijaitsi Traakian sisäosissa länteen Mesembriasta ja Apolloniasta. Se oli rakennettu Tonzos tai Tonsos (nyk. Tundja) -joen varrelle sen länsipuolelle, joessa olevan mutkan kohdalle. Antiikin aikana joki kulki kaupungin kohdalla 3–4 kilometriä lähempänä ja aivan kaupungin sivuitse. Nykyisin paikalla on Tundjan sivuhaara. Kaupungin paikka on noin 1,2 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Kabilen kylästä ja seitsemän kilometriä pohjoiseen nykyisestä Jambolin kaupungista.
Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina toimi nykyinen Zaiči vruhin kukkula. Alakaupunki levittäytyi sen itäpuolelle kukkulan ja joen väliselle alueelle.
Historia.
Kabylen paikalla on ollut asutusta viimeistään pronssikaudella 1000-luvulla eaa. Antiikin aikana paikalla oli traakialaisten asutus. Makedonialaiset valloittivat sen Filippos II:n aikana vuonna 342/341 eaa. Filippos perusti paikalle kaupungin, jonka hänen kerrotaan asuttaneen kapinallisilla makedonialaisilla. Näin se oli eräänlainen sotilassiirtokunta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Kabylēnos" ().
Nuoren Aleksanteri Suuren katsotaan käyttäneen Kabyleä tukikohtanaan ollessaan sotatoimissa alueella. 300-luvun eaa. lopulta eli hellenistisen kauden alusta alkaen Kabyle oli traakialaisen Odrysian kuningaskunnan merkittäviä kauppakaupunkeja. Kaupungissa katsotaan olleen makedonialainen varuskunta aina noin vuoteen 280 eaa. saakka. Tämän jälkeen sitä hallitsivat paikalliset hallitsijat, joista tunnetaan Spartokos ja Skostokos. Heidän aikanaan 200-luvulla eaa. kaupunki löi omaa rahaa.
Kabyle vaikuttaa taantuneen 100-luvulla eaa. Marcus Luculluksen johtama armeija valtasi Kabylen Roomalle vuonna 72 eaa. Roomalaisella kaudella kaupunki kuului Thracian provinssiin. Vuodesta 136 jaa. Kabyle toimi merkittävänä roomalaisena sotilastukikohtana alueella, ja sinne oli sijoitettu kohortti Cohors II Lucensium vuosina 136–192 ja Cohors I Atoitorum tämän jälkeen 200-luvun lopulle saakka. 200-luvun lopulla paikalla oli ilmeisesti kolmaskin kohortti.
Jossakin vaiheessa kaupungin nimeksi muutettiin "Diospolis". Viimeistään vuonna 343 kaupunki oli piispanistuin, sillä sen piispa Severus mainitaan tuolloin Serdican kirkolliskokouksen osanottajien joukossa. Myöhäisantiikin aikana kaupunki oli toistuvasti barbaarien hyökkäysten kohteena. Vuonna 377/378 jaa. Kabylen lähellä käytiin taistelu roomalaisten ja länsigoottien välillä, ja kaupunki joutui goottien valtaan. Avaarit tuhosivat kaupungin 500-luvulla.
Bysanttilaisella keskiajalla 1000-luvulla paikalle syntyi uusi asutus, josta käytettiin nimeä "Goloë" (); kyseisen nimen mainitsee Anna Komnena. Se säilyi olemassa 1300-luvulle saakka.
Paikan arkeologiset tutkimukset alkoivat vuonna 1912. Kabylen arkeologinen kohde julistettiin Bulgarian kansallisperintökohteeksi vuonna 1927 ja kansalliseksi arkeologiseksi suojelukohteeksi vuonna 1969. Kaupungin paikalla on suoritettu järjestelmällisiä arkeologisia kaivauksia vuodesta 1972 lähtien.
Rakennukset ja löydökset.
Kabylen kaupungin ydin oli alun perin sen akropoliilla. Kukkulalta on löydetty rautakaudelle palautuva kulttipaikka. Antiikin aikana se oli Artemis/Hekate Fosforionille ja Herakleelle omistettu pyhäkkö.
Kaupunki oli ympäröity muurilla, joka ajoitetaan 300-luvulle eaa. Siitä samoin kuin sen länsiportista on löydetty jäänteitä. Kaupungin löydöksiin lukeutuvat myös agora, Apollonille omistettu temppeli, kaksi roomalaista kylpylää, "horreum" sekä "tribunorium" eli sotilaskomentajien rakennus. Lisäksi on löydetty sotilaskasarmien ja asuinrakennusten jäänteitä sekä kaksi varhaiskristillisen ajan basilikakirkkoa. Kaupungin ulkopuolelta on löydetty hautoja, joista osa on tumuluksia.
Kabylesta tehtyjä esinelöytöjä on Jambolin alueellisessa museossa sekä Kabylen arkeologisella alueella olevassa museossa.