Lurcher

Lurcher () on brittiläinen vinttikoiraristeytys. Se tunnetaan myös nimillä mustalaiskoira ("didycoy dog") ja salametsästäjänkoira ("poacher's dog"), minkä lisäksi joissain maissa sitä kutsutaan "irlanninvinttikoiraksi". Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty "Canis vertagus", millä kuitenkin alun perin viitattiin kelttienvinttikoiraan. 
Ulkomuoto.
Lurcher on yleensä "takkuisen" vinttikoiran näköinen. Usein siinä on vain yksi neljäsosa lammaskoiraa ja loput vinttikoiraa, koska moni risteyttää puolilammaskoiria puhtaiden vinttikoirien kanssa. Näin saadaan korostettua enemmän vinttikoiran ominaisuuksia. Näyttelytuomareiden silmissä lurcher näyttää sekarotuiselta eikä sillä näin ollen ole toivoakaan virallisen rodun asemasta. Toisaalta harrastajille sen työominaisuudetkin ovat paljon ulkomuotoa tärkeämpiä.
Lurcherista on olemassa myös pienempi muunnos.
Luonne ja käyttäytyminen.
Risteytykseltä toivotaan lammaskoiran sisua ja älyä ja vinttikoiran nopeutta. Se on ystävällinen, tyyni, rakastava ja omanarvontuntoinen. Sitä sanotaan englanninvinttikoiraa avoimemmaksi ja ystävällisemmäksi.
Alkuperä.
Lurcher on tunnettu 1600-luvulta lähtien. Sen nimitys tulee romanin kielen sanasta "lur" eli varas. Se jalostettiin pääsääntöisesti kaniini- ja jäniskoiraksi, mutta se pystyy metsästämään monenlaista riistaa. Aiempina vuosisatoina sitä pidettiin "laittomana rotuna" sekä salametsästäjien tai mustalaisten koirana. Vuonna 1790 Thomas Bewick kuvaili sitä: "Sen asenne on yrmeä, ja sen käytös josta se on saanut nimensä on synkkää ja kieroa." Kyseinen kirjoitus on kuitenkin kaukana nykyisestä rodusta, ja Mario Cantonin mukaan se olisi sopinut ennemminkin lurcherin omistajiin kuin koiriin itseensä.
Lurcher ei ole oikeastaan mikään koirarotu, koska nimitys voi viitata mihin tahansa koiraan, jonka toinen vanhemmista on vinttikoira ja toinen työkoira. Useimmiten risteytyksen emä on lammaskoira ja isä vinttikoira. Pienemmän muunnoksen takana voi olla joko bordercollie ja whippet tai shetlanninlammaskoira ja whippet. Joidenkin harrastajien mielestä ainoastaan vinttikoira x collie -risteytys on "aito" lurcher, mutta taustalla voi yhtä hyvin olla skotlanninhirvikoiraa, salukia, whippettiä, bedlingtoninterrieriä tai partacollieta - sekä viimeaikoina myös belgianpaimenkoira malinoisia ja australiankelpietä. Hieman erikoisempia risteytyksiä ovat olleet whippet ja airedalenterrieri sekä partacollie ja dobermanni - mutta tavanomainen yhdistelmä on edelleen vinttikoira ja paimenkoira. Hirvikoira-, bedlington- ja smithfield- taustaiset yksilöt eroavat huomattavasti vaikkapa whippet-, bull- ja partacollie- taustaisista. 
Vuonna 1971 harrastajat alkoivat järjestää epävirallisia lurcher-näyttelyitä, ja nykyisin niitä pidetään vuosittain jopa 50. 5000 yksilön populaatiolla lurcher on yksi yleisimmistä koirista Britannian maaseudulla.
Joitain risteytyksiä:
Lurcher Britannian ulkopuolella.
Irakissa on jo pitkään teetetty salukin ja paikallisen lammaskoiran välisiä risteytyksiä, jotka tunnetaan nimellä "luqi". Niitä käytetään ketun, jäniksen ja gasellin metsästykseen kivikkoisessa maastossa. Niitä arvostetaan erinomaisen hajuaistinsa vuoksi, joka toimii myös olosuhteissa joissa vainuaminen on vaikeaa. Lammaskoiran perimä on vaikuttanut siten, että "luqi" on tottelevaisempi kuin puhdasrotuinen saluki.
Etelä-Syyriassa arabit ovat jalostaneet pointteria käyttämällä variaation nimeltä "zaghuri", tavoitteenaan parempi hajuaisti. Kurdit puolestaan risteyttävät keskenään salukia ja kurdilaista lammaskoiraa, ja tulosta kutsutaan nimellä "khilasi". Tavoitteena on koira, joka on sekä hyvävainuinen että tottelevainen.