tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Percy (soundtrack)

Percy on The Kinks -yhtyeen maaliskuussa 1971 julkaistu soundtrack-albumi "Percy" -komediaelokuvaa varten. Se jäi yhtyeen viimeiseksi Pye Recordsin julkaisemaksi albumiksi ja sitä ei julkaistu lainkaan Yhdysvalloissa. "Percy" -albumi ei saanut osakseen kaupallista menestystä ja myös arvostelut olivat heikkoja. Kappaleet ovat Ray Daviesin käsialaa ja mukana on joukko instrumentaaleja.
Albumin on sanottu sisältävän Ray Daviesin henkilökohtaisinta ja koskettavinta lyriikkaa. Niissä kuultavia teemoja kuultiin paljon myös yhtyeen tulevilla julkaisuilla. Niihin sisältyivät pelko teknologian terrorista ja byrokratiasta. 
Itse elokuva oli kertomus miehestä, jolle tehdään peniksensiirto. Siinä esiintyivät muun muassa Elke Sommer ja Britt Ekland.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Peetu Piiroinen

Peetu Ilari Piiroinen (s. 15. helmikuuta 1988 Hyvinkää) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija. Hänen päälajejaan olivat half-pipe, slopestyle ja big air. Vancouverin olympialaisissa 2010 Piiroinen voitti lumikourussa hopeaa. 
Piiroisen saavutuksiin kuuluu myös TTR World Snowboard Tour -lumilautailukiertueen voitto vuosina 2009, 2010, 2011 ja 2013. Hän on ensimmäinen urheilija, joka on voittanut kiertueen kolme kertaa peräkkäin ja ensimmäinen, joka on voittanut kyseisen kiertueen neljästi.
Piiroinen edusti hyvinkääläistä Sputnik Snowboardersia. Hän käytti Burtonin lautoja. Hänet on valittu vuoden 2008 nuoreksi urheilijaksi sekä vuosien 2008, 2009,2010 ja 2016 lumilautailijaksi.
Piiroinen lopetti uransa lumilautailijana kesäkuussa 2018.
Vuonna 2008 Piiroinen perusti oman yrityksen, Peetu Piiroinen Oy:n, jonka toimialaan kuuluvat muun muassa tapahtumien järjestäminen sekä lumilautailuelokuvien kuvaus, tuottaminen ja levitys.
Piiroisen pikkuveli on big airin maailmanmestari Petja Piiroinen.
Peter Eriksson (poliitikko)

Lars-Johan Peter Eriksson (s. 3. elokuuta 1958 Säby) on ruotsalainen vihreä poliitikko. Hän on toiminut Ruotsin asunto- ja digitalisaatioministerinä toukokuusta 2016. Eriksson oli Euroopan parlamentin jäsen ja Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja 2014–2016. Sitä ennen hän oli Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1994–1998 ja 2002–2014. Eriksson oli vihreiden toinen puheenjohtaja Maria Wetterstrandin kanssa 2002–2011.
Vuosina 1999–2004 Eriksson oli Kalixin kunnan kunnanhallituksen puheenjohtaja, kunnallisneuvos (). Eriksson on puolueensa puoluehallituksen pitkäaikainen jäsen ja 1990-luvun alussa hän oli ympäristöpuolueen ensimmäisen puolueohjelman pääasiallinen kirjoittaja.
Eriksson on koulutukseltaan lukion opettaja, aineina liiketalous ja yhteiskuntaoppi. Hänellä on kaksi lasta, molemmat tyttäriä.
Oranssihelttakookako

Oranssihelttakookako ("Callaeas cinereus") eli aiemmalta nimeltään kokako on äärimmäisen uhanalainen Uudessa-Seelannissa tavattava kookakoihin kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji "Callaes cinereus" jaettiin alalajeihin "C. c cinereus" ja "C. c. wilsoni", mutta ne on sittemmin jaettu omiksi lajeikseen oranssihelttakookako ja kookako "Callaeas wilsoni".
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan oranssihelttakookako on noin 38 cm. Väritykseltään laji on siniharmaa, ja silmien ympärillä on musta maski. Heltat ovat oranssit.
Elinympäristö.
Molemmat kookakolajit olivat 1900-luvun alussa yleisiä Uuden-Seelannin lehti- ja podokarpusmetsissä. Oranssihelttakookakosta, joka elää Eteläsaarella ja Stewartinsaarella, ei ole tehty havaintoja vuoden 2007 jälkeen, ja se saattaa olla kuollut sukupuuttoon. Sen uskotaankin olevan hävinnyt. Pohjoisempi laji elää laikuttaisesti Pohjoissaarella. Laji elää pääasiassa luonnontilaisissa metsissä eikä ole sopeutunut talousmetsiin.
Elintavat ja ravinto.
Oranssihelttakookako ei ole erityisen hyvä lentäjä, minkä vuoksi se liikkuu mieluummin juosten. Laji elää territorioittain. Yhtä aluetta hallitsee joko koiraan ja naaraan muodostama pari, kahden koiraan pari, yksi koiras tai lyhyen aikaa myös yksittäinen naarasyksilö. Naaras munii pesään yleensä kolme munaa. Kahden koiraankin pari voi tehdä pesän. Oranssihelttakookako on tiettävästi ainoa lintulaji, jolle koiraiden yhteinen pesiminen on ominaista.
Oranssihelttakookakon ravinto vaihtelee kausittain. Sen pääasiallista ravintoa ovat hedelmät, mutta se syö myös lehtiä, nuppuja, kukkia, mettä sekä selkärangattomia eläimiä.
Uhat.
Oranssihelttakookakoja ei ole tavattu luonnossa vuoden 2007 jälkeen. Jotkut tutkijat arvelevat lajin jo hävinneen. BirdLife International arvioi 2016 lajin äärimmäisen uhanalaiseksi ja sen kannaksi alle 50 sukukypsää yksilöä. Aikaisemmin laajamittainen metsien hakkuu oli syynä kannan romahtamiseen. Nykyään suurimman uhan muodostavat saarelle levinneet saalistajat kuten isorotat, kettukusut ja kärpät.
Jens Munk

Jens Munk (3. kesäkuuta 1579 - 28. kesäkuuta 1628) oli norjalais-tanskalainen merenkävijä, joka yritti löytää lyhyemmän meritien kaukoitään Luoteisväylän tai Koillisväylän kautta. Hän lähti ensi kertaa merille jo 12-vuotiaana.
Tanskan kuningas Kristian IV lähetti Jens Munkin etsimään Luoteisväylää 64 miehen ja kahden laivan kanssa vuonna 1619. Munk oli niin varma retken onnistumisesta, ettei ottanut mukaan suksia eikä lämpimiä vaatteita. Munk saapui nykyiselle Hudsoninlahdelle. Syyskuussa Munk myönsi, että retki oli umpikujassa. Hän perusti nykyisen Churchilljoen suulle leiripaikan, jonka hän kastoi Nova Daniaksi, uudeksi Tanskaksi.
Miehiä kuitenkin kuoli koko ajan. Kun jää ja lumi 28. toukokuuta 1620 olivat sulamassa, vain seitsemän miestä oli elossa. Helluntaina Munkin lisäksi hengissä oli vain kaksi miestä. Vähitellen heidän voimansa alkoivat palautua. Kesäkuun lopussa miehet päättivät yrittää kotiin pienemmällä "Lamprenen"-aluksella. Tuskallisen taipaleen jälkeen miehet saapuivat syyskuussa Norjaan. Kun Munk palasi Tanskaan, kuningas Kristian IV ei ollut iloinen. Hän halusi lähettää Munkin uudelle matkalle, mutta se ei onnistunut, koska miehistöä ei saatu kasaan. Jens Munk kuoli vuonna 1628.
Jens Munkin päiväkirjan avulla Nova Dania löydettiin vuonna 1964. Etsijät löysivät sieltä muun muassa tykinkuulia sekä kukkulan, jonne kuolleet miehet oli jätetty - Munk kertoo päiväkirjassaan että eloonjääneet olivat liian väsyneitä hautaamaan heitä.
Aleksandros Aeropoksen poika

Aleksandros Aeropoksen poika (, kuoli 330 eaa.), myös Aleksanteri Lynkestisläinen, oli makedonialainen ylimys ja sotilas. Hän oli luultavasti Lynkestis-maakunnan entisen kuningashuoneen vesa.
Aleksandros oli naimisissa Antipatroksen tyättären kanssa. Aleksandroksella oli kaksi veljeä, Heromenes ja Arrabaeus, jotka kummatkin teloitettiin koska heidän epäiltiin olleen osallisia Makedonian kuninkaan Filippos II:n salamurhaan. Aleksandros selvisi veljiensä kohtalolta koska oli ensimmäinen joka kutsui kaimansa Aleksanteria kuninkaaksi. Aleksanteri nimitti Aleksandroksen pian Traakian strategokseksi.
Theba nousi vähän ajan päästä kapinaan sen jälkeen kun huhut kertoivat Aleksanteri Suuren kaatuneen taistelussa. Kun makedonian armeija marssi Thebaa vastaan huhuttiin taas että sitä johti Aleksanterin sijaan Aleksandros.
Aleksandros seurasi kuninkaan mukana Persian sotaretkellä. Aleksanteri Suuri ei ehkä luottanut kaimaansa. Hänet nimitettiin kuitenkin thessalialaisen ratsuväen komentajaksi. Aleksandros kerkesi olemaan tässä tehtävässä vain muutaman kuukauden.
Talvella 334/333 eaa. Parmenion ilmoitti Aleksanteri Suurelle että eräs persialainen Sisines oli vangittu. Sisinellä oli ollut kirje Persian kuninkaalta Dareios III:a Aleksandrokselle. Dareios lupasi Aleksandrokselle 1000 talenttia kultaa jos hän murhaisi kuninkaan. Aleksandros vangittiin, mutta hänet teloitettiin vasta vuonna 330 eaa. pian Filiotaan salajuonen jälkeen.
Työmiehen vaimo

Työmiehen vaimo on Minna Canthin näytelmä vuodelta 1885. Se on yksi Canthin tunnetuimpia ja yhteiskunnallisesti radikaaleimpia teoksia. Näytelmä kritisoi alkoholia ja miehen valta-asemaa avioliitossa. Sen ensi-ilta oli Suomalaisessa Teatterissa. "Työmiehen vaimo" on Suomen ensimmäinen kaupunkityöläisistä kertova näytelmä.
Juoni.
Työmiehen vaimo on näytelmän muotoon kirjoitettu kirja, jonka päähenkilö Johanna on mennyt juuri naimisiin Riston kanssa. Risto ei osoittaudu hyväksi aviomieheksi vaan juo Johannan säästöt ja saattaa perheensä kurjuuteen. Lisäksi Risto vikittelee entistä rakastettuaan romani tyttö Homsantuuta, joka Riston todellisen luonteen huomattuaan yrittää kostaa ja ampua miehen siinä kuitenkaan onnistumatta. "”Teidän lakinne ja oikeutenne, hahaha – Niitähän minun pitikin ampua!”" Homsantuu sanoo.
Vastaanotto.
"Työmiehen vaimo" oli suosittu näytelmä. Se sai ensimmäisellä näytäntökaudella Suomalaisessa teatterissa peräti yhdeksän esityskertaa, mikä oli poikkeuksellista. Kolmena seuraavana vuonna esityksiä oli yhteensä vielä ennätykselliset 19. Lehdissä näytelmästä väiteltiin melkein kaksi kuukautta. Teos herätti innostusta varsinkin nuorisossa, mutta konservatiivit paheksuivat sitä. Agathon Meurmanin mielestä näytelmä oli jumalaton eikä taidetta lainkaan. Keväällä 1886 "Työmiehen vaimoa" esitettiin myös Tukholmassa. Näytelmä johti lakimuutokseen, jolla kumottiin miehen oikeus puolison työansioihin.
San Stefanon rauha

San Stefanon rauha solmittiin Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan välillä Turkin sodan (1877–1878) päätteeksi. 
Rauhansopimus.
Rauhansopimus allekirjoitettiin San Stefanossa (nykyinen Yeşilköy) Marmaranmeren rannalla 3. maaliskuuta 1878. Bulgariassa päivää juhlitaan nykyisin maan itsenäisyyspäivänä. Venäjä saneli pitkälti rauhanehdot ja kasvatti vaikutusvaltaansa Balkanilla voimakkaasti. 
San Stefanossa sovittiin itsehallinnollisen Suur-Bulgarian ruhtinaskunnan luomisesta. Tämä takasi Venäjälle satamayhteyden Välimerelle. Serbia ja Montenegro saivat itsenäisyyden ja erosivat Osmanien valtakunnasta. Myös Romania sai itsenäisyyden ja Dobrudjan provinssin, mutta menetti Venäjälle Bessarabian eteläosan. Bosnia ja Hertsegovina saivat autonomian ja lupauksen uudistuksista. Suuri osa Koillis-Anatoliasta liitettiin Venäjään. 
Seuraukset.
Muut Euroopan suurvallat pelästyivät Venäjän vallan äkillistä kasvua, ja vielä samana vuonna kokoontui Berliinin kongressi, jossa San Stefanon rajoja muutettiin radikaalisti Osmanien valtakunnalle edullisemmiksi.
Kingdom Hearts (pelisarja)

Kingdom Hearts () on Square Enixin kehittämä ja julkaisema videopelisarja. Pelisarjan osat ovat japanilaistyylisiä fantasiamaisia toimintaroolipelejä. Peleissä seikkailee 14-vuotias (myöhemmin 15-vuotias tai 16-vuotias) keyblade-nimistä asetta käyttävä poika nimeltään Sora. Pelisarjan pelejä on yleensä julkaistu PlayStation 2:lle tai Nintendon käsikonsoleille. Vuonna 2021 niitä julkaistiin ensimmäistä kertaa myös Microsoft Windowsille yksinoikeudella Epic Games Storeen maaliskuussa 2021.
Pelisarjan universumi.
Universumi jakautuu useisiin eri maailmoihin, joihin kuuluu sekä alkuperäisiä maailmoja tai Disney-elokuviin perustuvia maailmoja. Alkuperäisten hahmojen ja Disney-hahmojen (myöhemmissä peleissä myös Pixar-hahmojen) lisäksi näissä maailmoissa asuu myös joitain "Final Fantasy" -pelisarjasta tai "The World Ends with You" -pelistä tuttuja hahmoja. Jokainen näissä maailmoissa elävä olento koostuu yleensä ruumiista, sielusta ja sydämestä. Maailmojen välillä liikkuminen on mahdollista alkuperäisessä "Kingdom Heartsissa" sekä "Kingdom Hearts II:ssa" gummi-aluksen avulla, ' pimeyden käytävien avulla, ' keyblade-glidereiden avulla, tai "" nukkuvien avaimenreikien kautta.
On myös olemassa pimeyden maailma, johon muut maailmat voivat vajota, jos pimeys pääsee kyseisten maailmojen omiin sydäminä toimiviin avaimenreikiin (). Myös elävä olento voi menettää sydämensä pimeydelle ja siten hänen sydämestään tulee olento, jota kutsutaan sydämettömäksi. Kun taas jäljelle jääneestä ruumiista ja sielusta tulee olento, jota kutsutaan ei-keneksikään.
Pelit.
Pimeyden etsijä -saaga.
Seuraavat pelit muodostavat Pimeyden etsijä -saagan ().
Kadonnut mestari -tarinakaari.
Seuraavat pelit muodostavat Kadonnut mestari -tarinakaaren ().
São Paulon yliopisto

São Paulon yliopisto (port. "Universidade de São Paulo"; USP) on yliopisto Brasiliassa São Paulon kaupungissa. Se on yksi kolmesta São Paulon kaupungin rahoittamasta julkisesta yliopistosta.
São Paulon yliopisto on perustettu 1934. Se on yksi suurimmista korkeakouluista Brasiliassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Yliopistolla on noin 75 000 opiskelijaa. Kampuksia on yksitoista, joista neljä sijaitsee São Paulon kaupungissa. Pääkampus Campus Armando de Salles Oliveira on 744 hehtaarin suuruinen. Kampuksia on myös Baurussa, Lorenassa, Piracicabassa, Pirassunungassa, Ribeirão Pretossa ja kaksi São Carlosissa.
The Times Higher Education 2008 World University Rankings sijoitti USP:n sijalle 196 maailman parhaiden yliopistojen listalla. Se oli paras sijoitus Latinalaisen Amerikan yliopistolle.
Shanghain Jiao Tong -yliopiston julkaiseman listan mukaan, USP on maailman parhaiden yliopistojen listalla vuonna 2015 101.–151. parhaan ryhmässä, eli sijoittuu Brasilian yliopistoista parhaiten.
Hääilo

Hääilo oli vuosina 2008–2011 Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaan kustantama vuosittain ilmestynyt suomalainen häälehti. Ensimmäisen kerran "Hääilo" ilmestyi "Kotimaan" liitelehti-"Ilon" erikoisnumerona vuoden 2008 alussa. "Hääilo" määritteli itsensä ”kirkkohäiden äänenkannattajaksi”. Lehteä tehtiin seurakuntien tarpeisiin jaettavaksi ensisijaisesti kihla-, kuulutus- ja hääpareille. Lehden sisällössä keskityttiin häävalmistelujen lisäksi vihkitapahtumaan ja parisuhteeseen. 
Ensimmäisen "Hääilon" painos oli 15 000 ja se painettiin Virossa. Formaatiltaan lehti oli ns. leikattu tabloid. Vuoden 2009 "Hääilon" formaatti muuttui perinteiseksi liimaselkäiseksi aikakauslehdeksi ja se painettiin Iisalmessa. "Hääilon" päätoimittajina olivat Olli Seppälä ja Annmari Salmela.
Itämainen kysymys

Itämaiseksi kysymykseksi kutsuttiin niitä ongelmia, joita Osmanien valtakunnan rappeutuminen aiheutti Euroopan maiden välisessä diplomatiassa aina 1800-luvun puolivaiheilta 1900-luvun alkuun. Kiistaa aiheutti erityisesti ottomaanien heikkenevä vaikutus Balkanilla, ja kuinka alueen kristityn slaavilaisväestön olot tulisi järjestää. 
Venäjä kilpaili turkkilaisten perinnöstä Itävalta-Unkarin kanssa, ja tsaarien unelmana oli vallata jonain päivänä Konstantinopoli (nykyinen Istanbul) takaisin ortodokseille, sillä he pitivät Venäjää kolmantena Roomana. Panslavismin leviäminen antoi pontta Venäjän pyrkimyksille vapauttaa veljeskansansa; sitä toisaalta lietsoi kristittyjen huono kohtelu. Nationalismi sai jalansijaa muidenkin Turkkiin kuuluneiden kansojen keskuudessa. Kapinayritysten kukistaminen ja ajoittaiset kristittyjen vainot vaurioittivat Turkin julkista kuvaa myös lännessä.
Itämainen kysymys johti moniin sotiin, muun muassa Krimin sotaan (1853-1856, tunnetaan myös "Itämaisena sotana"), Turkin sotaan (1877-1878) ja Italian-Turkin sotaan (1911-1912).
Ulvilan Seutu

Ulvilan Seutu on Ulvilassa kerran viikossa ilmestyvä sitoutumaton paikallislehti. Lehden päätoimittaja oli Juhani Seppälä ennen omistajanvaihdosta 2014. Lalli Oy:n tullessa uudeksi omistajaksi, päätoimittajana aloittaa Kim Huovinlahti.
Lehden omisti aiemmin Kehitys Oy, jolle Seija ja Onni Vihavainen myivät sen vuonna 2000. Tätä nykyä lehti on Juhani Seppälän ja tämän yritysten omistuksessa. Hän hankki lehden 2011.
Lehteä uhkasi lopetus sillä omistaja Juhani Seppälä oli maaliskuussa 2014 hakemassa painotaloa ja julkaisuyhtiötä konkurssiin. Lehti kuitenkin välttyi lopetukselta, sillä sen julkaisutoiminnan osti Lalli Oy, joka on julkaissut aiemmin ilmestynyttä keskustalaista Lallia. Lehden päätoimittajana aloittaa Lallin muitakin lehtiä päätoimittava Kim Huovinlahti, entisiä toimittajia ei palkata, vaan jutut tehdään Satakunnan Viikon toimittajien voimin.
Latvian salibandyliiga

Latvian salibandyliiga () on maan korkein salibandyn sarjataso. Liigassa pelaa 12 joukkuetta. Latvian salibandyliigaa on pelattu vuodesta 1996 lähtien.
Manuel Pablo

Manuel Pablo García Díaz (s. 25. tammikuuta 1976 Arucas, Las Palmas) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti vuoteen 1998 saakka Espanjan Segunda Divisiónissa Las Palmasia ja kausina 1998–2016 Primera ja Segunda Divisiónissa Deportivo de La Coruñaa. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Manuel Pablo siirtyi kesällä 1998, 22-vuotiaana, kotikaupunkinsa joukkueesta Las Palmasista Deportivoon. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjassa 15. marraskuuta 1998 ottelussa Alavésia vastaan. Hän oli yksi Deportivon tärkeimpiä pelaajia, kun joukkue voitti historiansa ensimmäisen Espanjan pääsarjamestaruuden vuonna 2000. Manuel Pablo pelasi tuolla kaudella 37 liigaottelua, joissa hän oli 33 ottelussa kentällä täydet minuutit. Neljännellä kaudellaan Deportivossa hän loukkaantui vakavasti 30. syyskuuta 2001 Everton Giovanellan taklatessa häntä ja joutui koko loppukaudeksi syrjään.
Manuel Pablo pelasi Deportivossa 16 kauden aikana pääsarjassa 347 ottelua ja teki niissä yhden maalin, syyskuussa 2000 Racing de Santanderia vastaan. Kausina 2011–2012 ja 2013–2014 Deportivo pelasi toisella sarjatasolla mutta nousi molemmilla kerroilla heti takaisin pääsarjaan.
Manuel Pablo teki ensiesiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa 16. elokuuta 2000 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Hän pelasi vuosina 2000–2001 maajoukkueessa seitsemän MM-karsintaottelua ja viisi ystävyysottelua. Uransa 13. ja samalla viimeisen A-maaottelun hän pelasi huhtikuussa 2004 ystävyysottelussa Italiaa vastaan. Hän pelasi A-maaotteluissaan kymmenen kertaa avauskokoonpanossa.
White Tiger (albumi)

White Tiger on yhdysvaltalaisen rock-yhtye White Tigerin samanniminen studioalbumi vuodelta 1986. Albumin tuotti yhtyeen kitaristi Mark St. John, ja albumi julkaistiin indie-levy-yhtiö E.M.C. Recordsin jakelemana vuonna 1986. Albumista julkaistiin vuonna 2000 uusintapainos CD-levynä. Uusintapainos sisältää myös Michael Wagnerin uudelleen miksaaman kappaleen ”Rock Warriors”.
Albumia myytiin Yhdysvalloissa noin 50 000 kappaletta. "White Tiger" jäi yhtyeen ainoaksi studioalbumiksi, sillä yhtye hajosi vuonna 1988 ennen toisen albuminsa tekemistä.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet Mark St. John sekä David Donato.
Congo (elokuva)

Congo on Michael Crichtonin vuonna 1980 julkaistuun menestysromaaniin perustuva seikkailuelokuva. Se valmistui vuonna 1995. Ohjauksesta vastasi Frank Marshall.
Elokuva menestyi kaupallisesti hyvin, mutta arvostelijat kritisoivat sitä gorilla-pukujen käytöstä CGI-tekniikan sijaan. Syy tähän on, että toisin kuin Jurassic Parkin nahkapeitteiset dinosaurukset, olisi karvaisten gorillojen animointi ollut todella vaikeaa.
Gorillojen äänet loi monipuolinen ääninäyttelijä Frank Welker, joka on tunnettu useista elokuvista etenkin eläinten äänenä.
Tarina.
TraviCom-viestintäteknologiaorganisaation johtaja R.B. Travis (Baker) lähettää uudenlaisen satelliittiteknologian onnistumisen toivossa elektroniikkaekspertti Karen Rossin (Linney) Afrikkaan, Kongon viidakkoon etsimään timantteja ja poikaansa Charlieta (Campbell), jonka retkikunta katosi etsiessään timantteja yhtiön laser-projektia varten. Samaan aikaan eläintutkija Peter Elliott (Walsh) ja hänen apulaisensa Richard (Heslov) valmistautuvat matkaan päämääränä myös Kongo, tarkoituksenaan palauttaa koetestigorilla Amy sen omaan elinympäristöön. Ainoa ongelma on, ettei Peter saa tutkimuslaitokselta rahoitusta matkaa varten. Romanialainen, hyväntekijäksi itseään kutsuva rikas mies Herkermer Homolka (Curry) saapuu Peterin luokse ja sanoo kustantavansa matkan, perimmäisenä syynä löytää muinainen Zinjin kaupunki timantteineen. Lentokentällä kuitenkin ilmenee ongelmia polttoaineen maksamisessa ja silloin Karen tulee paikalle. Hän pääsee mukaan samalla lentokoneella maksettuaan polttoaineen. 
Retkikunta saapuu Afrikkaan, jossa heidän oppaakseen liittyy palkkionmetsästäjä Munro Kelly (Hudson). Seurue yrittävää salamatkustaa Zaireen, sillä presidentti yritettiin juuri salamurhata ja koko maa on poikkeustilassa. He jäävät kiinni mutta lahjottuaan kapteeni Wantan (Lindo) he pääsevät lentokoneella Zairen rajalle mukanaan kymmenen apulaista. Pian heidät kuitenkin huomataan ja kone yritetään ampua alas lämpöhakuisilla ohjuksilla ja kaikki joutuvat hyppäämään laskuvarjoilla alas. 
Matka syviin, tuntemattomiin metsiin voi alkaa. Retkikunta pääsee vaikeuksien kautta perille ja he päätyvät Zinjin kadonneeseen kaupunkiin. Siellä he joutuvat kamppailuun ennennäkemättömiä tappajagorilloja vastaan ja lopulta vain Karen, Peter, Munro ja Amy pääsevät pois hengissä. Tulivuoren purkauksen seurauksena alkaa maanjäristys ja Peterin hyvästeltyä Amyn, kolmikko häipyy pois kuumailmapallolla.
Chiloloba

Chiloloba on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva suku.
Duncan James

Duncan Matthew James Inglis (s. 7. huhtikuuta 1978 Salisbury, Wiltshire, Englanti) on englantilainen laulaja, näyttelijä, televisiojuontaja ja poikabändi Bluen jäsen.
Musiikkiura.
2000-luvun alussa James perusti ystävänsä Anthony Costan kanssa poikabändin nimeltä Blue, johon he pyysivät mukaan kaverinsa Lee Ryanin ja Simon Webben. Bluen R'n'B -vaikutteinen pop johti menestykseen Isossa-Britanniassa ja monissa muissa maissa, kuten Irlannissa, Portugalissa, Belgiassa, Italiassa, Ranskassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Menestys jatkui muutamia vuosia, kunnes vuonna 2005 yhtye hajosi ja kukin jäsen lähti luomaan omaa uraansa. Vuonna 2009 jäsenet kuitenkin palasivat yhteen ja ryhtyivät työstämään uutta musiikkia. Toukokuussa 2011 James edusti muiden Bluen jäsenten kanssa Isoa-Britanniaa Saksan Euroviisuissa. He sijoittuivat 11. sadalla pisteellä. Loppuvuodesta 2012 Blue aloittaa Kiinan kiertueen ja tekee samalla uutta albumia.
Sooloura.
Lokakuussa 2004 James julkaisi singlen "I Believe My Heart" laulajatar Keedien kanssa. Kappale pääsi Ison-Britannian sinkkulistalla toiseksi. James jatkoi soolouraan toukokuussa 2006 singlensä "Sooner or Later" kanssa, joka ei menestynyt kovin hyvin. Samoin kävi seuraavien sikkujen "Can't Stop a River" ja "Amazed" kanssa. Huonon menestyksen takia James irtisanottiin levytyssopimuksestaan, ja sen jälkeen hän itse ilmoitti lopettaneensa soolouransa.
Yksityiselämä.
James asuu tällä hetkellä Hatfieldissä, Hertfordshiressä. Jamesillä on tytär (s.2005) nimeltä Tianie-Finn entisen tyttöystävänsä Claire Graingerin kanssa. James kuuluu katoliseen kirkkoon. Heinäkuussa 2009 hän kertoi haastattelussa olevansa bi-seksuaali.
Ron Weiner

Ron Weiner on yhdysvaltalainen kaksi kertaa Writers Guild of America -palkinnolla ja kerran Annie-palkinnolla palkittu käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjoista "Futurama" ja "30 Rock".
Luettelo televisiosarjan Digimon Adventure jaksoista

Tämä on luettelo japanilaisen animesarjan "Digimon Adventure" jaksoista. Luettelossa näkyvät myös jaksojen englanninkieliset nimet.
26 ensimmäistä jaksoa on dubannut dubbausyhtiö Agapio Racing Team, jonka dubbaustyyli sai niin paljon huonoa palautetta, että siitä eteenpäin jaksot dubbasi Tuotantotalo Werne. Tämän takia jaksojen nimet on muutettu jälkimmäisten dubbausten kannalta järkevimpiin muotoihin.
Agapion jälkiäänittämät jaksot esitettiin Nelosella 10. tammikuuta–26. syyskuuta 2001 (jaksojen 20 ja 21 välillä oli kesätauko), Wernen dubbaamista jaksoista 27–41 esitettiin 31. lokakuuta 2001–13. helmikuuta 2002 ja 42–54 1. kesäkuuta 2002–17. elokuuta 2002. Jaksojen ensiesitykset olivat jaksoon 41 asti keskiviikkoisin ja ne uusittiin seuraavana lauantaina. Lokakuussa 2001 uusittiin muutama jakso ennen kuin Wernen jälkiäänittämät jaksot pääsivät alkamaan kuun lopussa. Kesällä 2002 uudet jaksot esitettiin lauantaisin. Wernen dubbaama toinen puolisko nähtiin uusintana helmikuusta syyskuuhun 2003.
Ennen sarjan julkaisua Japanissa esitettiin "Digimon Adventure" -lyhytelokuva, jonka tapahtumat sijoittuvat neljä vuotta ennen sarjan tapahtumia. Elokuva on tiivistetty kahden seuraavan lyhytelokuvan ohella Japanin ulkopuolella "Digimon-elokuvaksi".
Välikorvaontelo

Välikorvaontelo (lat. "cavitas tympani") on tärykalvon ("membrana tympani") sisäpuolella sijaitseva ilman täyttämä välikorvan osa. Välikorvaontelossa sijaitsevat kuuloluut ("ossicula auditus"), kuuloluihin kiinnittyvät lihakset, täryjouhi ("corda tympani") sekä pyöreä ikkuna ("fenestra rotundum") ja soikea ikkuna ("fenestra ovale"). Välikorvaontelon etuosasta lähtee sen ilmanpainetta tasaava korvatorvi ("tuba auditiva") nenänieluun.
Välikorvaontelo sijaitsee ohimoluussa ja sen mediaalipuolella sijaitsee sisäkorva ("auris interna"), lateraalipuolella tärykalvo ja korvakäytävä ("meatus acusticus externus"), yläpuolella keskimmäisen kallokuopan pohja ("fossa cranialis medius"), etupuolella sisempi kaulavaltimo ("arteria carotis internus"), alapuolella sisempi kaulalaskimo ("vena jugularis internus") ja takapuolella ohimoluun onteloita ("cellulae mastoideae").
Arnold Toynbee

Arnold Toynbee (23. elokuuta 1852 – 9. maaliskuuta 1883) oli brittiläinen taloushistorioitsija, joka tunnetaan pääteoksestaan "Lectures on The Industrial Revolution in England" (1884). Tämä kirja toi käsitteen "teollinen vallankumous" yleiseen tietoisuuteen.. Arnold J. Toynbee on hänen veljenpoikansa.
Toynbee tuo kirjassaan esille seuraavia ajatuksia:
Useat myöhemmätkin tutkimukset ovat tarkastelleet teollista vallankumousta seuraavista, jo Toynbeeltä löytyvistä näkökulmista:
Ulosottomiehet

Ulosottomiehet () on vuonna 1929 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Ohukaisen ja Paksukaisen tähdittämä lyhyt mykkäkomediaelokuva, jonka on ohjannut Lewis R. Foster.
Leo McCarey ja H. M. Walker laativat käsikirjoituksen. "Ulosottomiehet" on mustavalkoinen ja pituudeltaan 20 minuuttia. Elokuva kuvattiin viikossa helmikuussa 1929. "Ulosottomiehet" sai ensi-iltansa kotimaassaan 19. lokakuuta vuonna 1929. Metro-Goldwyn-Mayer ja Hal Roach Studios -yhtiöt tuottivat elokuvan.
Petre Ispirescu

Petre Ispirescu (tammikuu 1830 Bukarest – 27. marraskuuta 1887) oli romanialainen toimittaja, folkloristi (Romanian kansanperinteen kerääjä), kertoja, kirjailija ja typografi.
Bukarestissa vuonna 1830 köyhään perheeseen syntynyt Petre Ispirescu kävi lyhyesti koulussa ja pääsi jo nuorena oppipojaksi erääseen kirjapainoon. Sen jälkeen hänestä tuli kirjapainon johtaja ja kirjapainon omistaja, mutta tästä huolimatta hän eli vaatimatonta elämää suuren perheensä takia. Ispirescu oli keskinkertainen omissa teoksissaan, mutta hän osoitti olevansa lahjakas perinnetieteilijä ja kertoja (Hänestä ei kuitenkaan tullut Creangăn vertaista kertojaa). Kirja, joka ilahdutti monien sukupolvien lapsia, mukaan lukien nykyisiä lapsia, on "Legendele si basmele românilor" (’Romanialaisten legendat ja tarinat’. Se ilmestyi vuonna 1882 kuuluisan romanialaisen kirjailijan Vasile Alecsandrin innostuneella esipuheella varustettuna. Siihen oli koottu noin 80 satua.
Manuel Osborne-Paradis

Manuel Osborne-Paradis (s. 8. helmikuuta 1984 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka laskee lähinnä syöksylaskua ja supersuurpujottelua.
Osborne-Paradis saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen supersuurpujottelussa Mariborissa 2004. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli syöksylaskussa kolmastoista ja Åren MM-kilpailuissa 2007 samassa lajissa yhdeksäs. Hän saavutti Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 pronssia supersuurpujottelussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa neljästoista. 
Osborne-Paradis sijoittui maailmancupin osakilpailussa ensimmäisen kerran kolmen parhaan joukkoon oltuaan toinen Lake Louisen syöksykilpailussa marraskuussa 2006. Hän sijoittui samassa lajissa lisäksi kolmanneksi Val d'Isere'ssä tammikuussa 2007, Wengenissä tammikuussa 2008 ja Val Gardenassa joulukuussa 2008. Hän sijoittui kuudenneksi syöksycupin kokonaispisteissä kaudella 2007–2008.
Osborne-Paradis saavutti ensimmäisen voittonsa maailmancupissa Kvitfjellin syöksykilpailussa 6. maaliskuuta 2009. Seuraavana päivänä oli kolmas Kvitfjellin toisessa syöksykilpailussa. Syöksycupin kokonaispisteissä hän oli kaudella 2008–2009 viides. 
Osborne-Paradis voitti maailmancupkaudella 2009–2010 Lake Louisen supersuurpujottelun sekä Val Gardenan syöksylaskun ja oli toinen Wengenin syöksylaskussa. Syöksylaskun cup-pisteissä hän oli neljäs.
Maailmancupkaudella 2014–2015 Osborne-Paradis sijoittui toiseksi Lake Louisen ja Kvitfjellin syöksylaskuissa.
Johann Friedrich Böttger

Johann Friedrich Böttger (4. helmikuuta 1682 Schleiz – 13. maaliskuuta 1719 Dresden) oli saksilainen kemisti, joka onnistui ensimmäisenä eurooppalaisena valmistamaan valkoista posliinia. Alun perin hänen väitettiin pystyvän valmistamaan kultaa hopeakolikoista. Kun Preussin kuningas Fredrik II vaati häntä valmistamaan hänelle kultaa uudestaan (hänen väitettiin onnistuneen valmistamaan kultaa vuonna 1701), Böttger pakeni Saksiin, mutta hänet saatiin kiinni. Sotilaat eivät kuitenkaan vieneet häntä Preussiin, koska Saksin vaaliruhtinas August II Väkevä kielsi sen. August pani kuitenkin pani Böttgerin valmistamaan hänelle kultaa, missä hän ei onnistunut. Böttgerin pelasti hirsipuulta Augustin hovineuvos Ehrenfried Walther von Tschirnhaus (1651−1708), joka yritti valmistaa "valkoista kultaa" eli posliinia.
Böttgeristä tuli hänen apulaisensa. Työt kuitenkin keskeytyivät vuosiksi 1706−1707, kun Kaarle XII:n armeija valtasi Saksin. Lopulta onnistuttiin valmistamaan kivitavaraa, joka oli yhtä kovaa kuin posliini, mutta se oli punaista eikä valkoista. Kun Tschirnhaus kuoli vuonna 1708, Böttger jatkoi työtä yksin. Lopulta onnistuttiin valmistamaan valkoista posliinia. Böttgeristä tuli pian Messenin posliinitehtaan johtaja. Böttger kuoli vuonna 1719 vain 37-vuotiaana.
The Circus (Take Thatin albumi)

The Circus on brittiläisen poikabändi Take Thatin viides studioalbumi, joka julkaistiin ensimmäisenä Saksassa 28. marraskuuta 2008. Isossa-Britanniassa se julkaistiin 1. joulukuuta. Albumin julkaisusta ilmoitettiin ensimmäisen kerran 13. lokakuuta yhtyeen jäsenen Gary Barlowin vieraillessa Chris Moylesin radio-ohjelmassa Radio 1 -kanavalla .
Albumista julkaistiin myös kirjan sisältänyt erikoispainos.
Vastaanotto.
Kaupallinen menestys.
Ensimmäisten neljän päivän aikana "The Circus" myi Isossa-Britanniassa 306 000 kappaletta, mikä teki siitä vuoden nopeimmin myyneen albumin ja yhden kaikkien aikojen nopeimmin myyneistä maassa. Yhteensä ensimmäisellä viikolla albumia myytiin 432 490 kappaletta, mikä oli maan historian kolmanneksi korkein ensimmäisen viikon myyntimäärä . "The Circus" nousi myös heti Ison-Britannian albumilistan ykköseksi. 19. joulukuuta se ylitti miljoonan kappaleen myynnin ollen Oasiksen "Be Here Now" -levyn jälkeen toiseksi nopeimmin Isossa-Britanniassa miljoona kappaletta myynyt albumi. Toistaiseksi "The Circus" on myynyt 1 133 000 kappaletta, mikä ylittää platinarajan nelinkertaisesti. Irlannin albumilistalla "The Circus" nousi suoraan kolmanneksi ja nousi kärkipaikalle seuraavalla viikolla.
Kappaleet.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin 24. marraskuuta "Greatest Day".
Kiertue.
Albumin julkaisuun liittyen Take That lähtee "The Circus Live" -stadionkiertueelle vuonna 2009. Kiertueesta tuli Ison-Britannian kaikkien aikojen nopeimmin myynyt, kun pääsylippuja myytiin päivässä 35 miljoonan punnan edestä ja viidessä tunnissa myytiin 600 000 lippua . Aikaisemmin ennätystä piti hallussaan Michael Jacksonin "Bad World Tour" vuonna 1987 .
Marie-Christine Debourse

Marie-Christine Debourse (ent. Wartel, Denis, s. 24. syyskuuta 1951 Wambrechies, Nord, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajeina olivat viisiottelu ja korkeushyppy.
Marie-Christine Debourse sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 viisiottelussa 11:nneksi tuloksella 4 419 pistettä. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän karsiutui korkeushypyssä tuloksella 171 cm. Münchenin 1972 olympialaisten viisiottelussa hän sijoittui 17:nneksi 4 239 pisteellä. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hänen lajinaan oli korkeushyppy ja saavutuksena yhdeksäs sija tuloksella 183 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui korkeushypyssä 15:nneksi tuloksella 184 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän saavutti korkeushypyssä hopeaa Katowicessa 1975 tuloksella 183 cm; itäsaksalainen Rosemarie Witschas voitti hänet yhdeksän senttimetrin erolla. Seuraavana vuonna Münchenin EM-hallikisoissa Debourse sijoittui neljänneksi tuloksella 186 cm.
Debourse voitti korkeushypyssä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1971 ja 1973–1977 sekä sisäradoilla vuosina 1975–1976. Viisiottelussa hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1969, 1972–1973 ja 1975–1977. Ranskan ennätystä hän paransi korkeushypyssä kuudesti vuosina 1973–1977 sekä viisiottelussa kahdeksan kertaa vuosina 1969–1977. Kesäkuussa 1977 tekemänsä viisiotteluennätyksen 4 228 pistettä hän menetti seuraavana vuonna Florence Picaut'lle ja samalla kertaa tekemänsä korkeushyppyennätyksen 188 cm kesäkuussa 1982 Charles-Line Scaronille.
Marcel Hirscher

Marcel Hirscher (s. 2. maaliskuuta 1989 Annaberg-Lungötz, Salzburg, Itävalta) on uransa jo kertaalleen lopettanut itävaltalainen alppihiihtäjä, joka on menestynyt pääasiassa tekniikkalajeissa, eli pujottelussa ja suurpujottelussa. Hän on kahdeksankertainen maailmancupin kokonaiskilpailun voittaja, kuusinkertainen pujottelu- ja suurpujottelucupin voittaja, kolminkertainen pujottelun ja kaksinkertainen joukkuekilpailun maailmanmestari, suurpujottelun ja alppiyhdistetyn olympiavoittaja ja maailmanmestari sekä pujottelun olympiamitalisti.
Hirscher voitti junioreiden MM-kilpailuissa Flachaussa 2007 kultaa suurpujottelussa ja hopeaa pujottelussa. Seuraavana vuonna hän voitti Formigalissa junioreiden maailmanmestaruuden sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa neljäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi ja pujottelussa viidenneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän voitti kultaa pujottelussa ja joukkuekilpailussa, sekä hopeaa suurpujottelussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai pujottelussa hopeaa ja sijoittui suurpujottelussa neljänneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Hirscher saavutti alppiyhdistetyn ja joukkuekilpailun kultaa sekä suurpujottelun hopeaa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti pujottelun ja suurpujottelun maailmanmestaruduen ja sai alppiyhdistetyssä hopeaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa suurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä. Åren vuoden 2019 MM-kilpailuissa Hirscher voitti kultaa pujottelussa ja sai hopeaa suurpujottelussa.
Hirscher saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa maailmancupissa oltuaan kolmas Kranjska Goran pujottelukilpailussa 9. maaliskuuta 2008. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän sai Val d'Isere'n suurpujottelussa 13. joulukuuta 2009. Toisen voittonsa Hirscher otti 12. joulukuuta 2010 Val d'Isere'n pujottelussa. Kolmannen voittonsa hän saavutti Beaver Creekin suurpujottelussa 4. joulukuuta 2011. Hän voitti kaudella 2011–2012 maailmancupin kokonaiskilpailun ja suurpujottelucupin sekä sijoittui pujottelucupissa kolmanneksi. Kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja pujottelucupin ja sijoittui suurpujottelucupissa toiseksi. Kaudella 2014–2015 hän voitti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun että pujottelu- ja suurpujottelucupin. Kaudella 2015–2016 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja suurpujottelucupin sekä sijoittui pujottelucupissa toiseksi. Kaudella 2016–2017 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ennätyksellisesti kuudennen kerran peräkkäin. Lisäksi hän voitti pujottelu- ja suurpujottelucupit. Hän voitti kokonaiscupin, pujottelucupin ja suurpujottelucupin myös kausilla 2017–2018 ja 2018–2019.
Hirscher voitti Eurooppa cupin kokonaiskilpailun ja pujottelucupin kaudella 2007–2008. 
Vuonna 2024 lokakuussa Hirscher ilmoitti jatkavansa uraansa, mutta äitinsä kotimaan Hollannin joukkueessa.
Harry Enfield

Henry "Harry" Richard Enfield (s. 30. toukokuuta 1961, Horsham, West Sussex, Englanti) on brittiläinen koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja, joka on tullut tunnetuksi myös ohjaajana.
Perhe ja koulutus.
Enfield on englantilaisen radio- ja sanomalehtitoimittajan Edward Enfieldin poika. Hänellä on kaksi sisarta, Elizabeth (syntynyt 1966) ja Lucy Katherine (syntynyt 1969). Enfield on käynyt koulua ja opiskellut useissa eri paikoissa, muun muassa Yorkin yliopistossa.
Viihdeura.
Harry Enfield tuli laajempaan tietoisuuteen esiintyessään Channel 4:n Saturday Live -ohjelmassa eri hahmoina, jotka hän oli luonut näyttelijä Paul Whitehousen kanssa.
Viimeisimmät työt.
Enfield näyttelee Channel 4:n suositussa Skins-sarjassa Tony &amp; Effy Stonemin isää Jim Stonemia. Enfield on esiintynyt sarjan ensimmäisellä, toisella sekä kolmannella tuotantokaudella. Hän on myös ohjannut muutaman toisen ja kolmannen tuotantokauden jakson. Hän on lisäksi tehnyt sketsisarjaa "Harry &amp; Paul" Paul Whitehousen kanssa BBC:lle vuodesta 2007 alkaen.
Yksityiselämä.
Enfield oli usean vuoden ajan yhdessä Alison Owenin kanssa, joka on Lily Allenin äiti. Enfield ja Owen elivät yhdessä kolmen vuoden ajan ja olivat menossa naimisiin, mutta lopulta he erosivat vuonna 1995. Vuonna 1997 Enfield nai Lucy Lysterin ja heillä on yksi poika, Archie Edward Enfield (syntynyt 1997) ja kaksi nuorempaa tytärtä, Poppy Sophia (syntynyt 1999) ja Nell Florence Enfield (syntynyt 2003).
SimCity 2000

SimCity 2000 (lyhyesti SC2K) on Maxisin kehittämä ja Maxisin ja Electronic Artsin julkaisema kaupunginrakennuspeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Mac OS:lle ja MS-DOS:lle. Peli kuuluu "SimCity"-sarjaan.
Peli on julkaistu myös OS/2:lle.
Pelaaminen.
Pelissä rakennetaan ja ohjataan kaupunkia. Pelin alkamisvuodeksi voi valita 1900-, 1950-, 2000- tai 2050-luvun.
Pelissä on useita muutoksia verrattuna aiempaan vuoden 1989 "SimCityyn":
Vastaanotto.
Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 90%.
Vuonna 1995 "SimCity 2000" voitti "Best Military or Strategy Computer Game" () -palkinnon Origins Award -palkintogaalassa.
SimCity 2000: Network Edition.
Pelistä julkaistiin myös "SimCity 2000: Network Edition" -niminen versio, jossa oli moninpelituki.
.eu

.eu on Euroopan unionin (EU) Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. ICANN hyväksyi maatunnuksen Euroopan komission pyynnöstä maaliskuussa 2005. Tunnus tuli Euroopan unionissa sijaitsevien yritysten tai järjestöjen sekä EU:n jäsenvaltioiden asukkaiden saataville 7. joulukuuta 2005. Tammikuusta 2014 .eu-maakoodi laajennettiin koko Euroopan talousalueen käytettäväksi, joten myös Islannissa, Liechtensteinissa ja Norjassa sijaitsevat käyttäjät voivat rekisteröidä .eu-maakoodin sisältäviä verkkotunnuksia. Internet-maatunnuksen hallinnointia varten perustettiin EURid-niminen järjestö, joka koostuu Belgian, Ruotsin, Italian ja Tšekin kansallisten maatunnusten hallinnointijärjestöistä.
Yhdistyneen kuningaskunnan erottua Euroopan unionista brittiläiset .eu-maakoodia käyttävät verkkotunnukset lakkautettiin tammikuussa 2022, elleivät niiden haltijat olleet siirtyneet Euroopan unioniin.
Odette Ducas

Odette Ducas (o.s. Delcellier, s. 4. marraskuuta 1940 Chevrainvilliers, Seine-et-Marne, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajeina olivat pituushyppy ja viisiottelu.
Odette Ducas sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 viisiottelussa kuudenneksi tuloksella 4 926 pistettä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 14,5 s 100 metrin aitajuoksussa, 12,53 m kuulantyönnössä, 166 cm korkeushypyssä, 650 cm pituushypyssä sekä 24,8 s 200 metrin juoksussa. Hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Ranskan joukkue sijoittui seitsemänneksi ajalla 45,5 s. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui viisiottelussa 22:nneksi pistein 4 101 sekä karsiutui pituushypyssä tuloksella 616 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1969 Belgradissa Ducas voitti kultaa 4×1 kierroksen viestijuoksussa.
Ranskan mestaruuden Ducas voitti pituushypyssä vuosina 1962 ja 1968–1973 sekä viisiottelussa vuosina 1970–1971. Ranskan ennätystä hän paransi pituushypyssä kolmesti vuosina 1968–1971 sekä viisiottelussa neljä kertaa vuosina 1970–1971. Hänen viimeisimmän pituushyppyennätyksensä 649 cm ylitti Jacqueline Curtet syyskuussa 1977. Viimeisimmän viisiotteluennätyksensä 4 925 pistettä, joka taulukkomuutoksen myötä muuttui 4 330 pisteeksi, Ducas menetti kesäkuussa 1972 Marie-Christine Debourselle.
Malesian jääkiekkomaajoukkue

Malesian jääkiekkomaajoukkue edustaa Malesiaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Malesia on liittynyt Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 2006. Maa sijoitettiin ensimmäistä kertaa jääkiekon maailmanrankingiin vuonna 2020. Vuonna 2022 maassa oli sata rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja kaksi jäähallia. 
Vuonna 2022 maajoukkueen otti osaa maailmanmestaruuskilpailujen 4. divisioonan turnaukseen. 
Joukkueen kokoonpano.
Maalivahdit
Puolustajat
Hyökkääjät
Päävalmentaja
Perhesurma

Perhesurma on henkirikos, jossa henkilö surmaa oman perheenjäsenensä, osan perhettä tai koko perheen. Usein tekijä riistää lopuksi hengen myös itseltään.
Suomessa.
Suomen sisäministeriön selvityksen mukaan Suomessa tehtiin vuosina 2003–2012 seitsemän perhesurmaa, joista kolme vuonna 2011. Perhesurmaksi määriteltiin tapaukset, joissa vanhempi surmasi yhden tai useamman lapsensa sekä avo- tai aviopuolison. Yhteensä perhesurmissa kuoli 19 henkilöä.
Vuosina 2003–2011 perhesurmat olivat yhtä lukuun ottamatta miesten tekemiä. Keskeisiä tekijöitä perhesurmien taustalla olivat taloudelliset vaikeudet, parisuhteen ongelmat sekä eroaikeet. Monet perhesurmien tekijöistä kärsivät mielenterveysongelmista kuten masennuksesta, psykoosista tai henkisestä väsymyksestä, ja puolet oli käyttänyt mielenterveyspalveluja surmaa edeltäneen vuoden aikana.
Anne Kaupin tutkimuksen mukaan vuosina 1994–2007 perhesurmat olivat yli puolessa tapauksista naisten tekemiä. Perhesurman tehnyt nainen kärsi usein psykoosi- ja masennussairauksista ja näkivät lastensakin olevan liian heikkoja tai kärsiviä jäämään elämään. Joskus naisilla oli taustalla parisuhde- tai perheväkivaltaongelmia. Perheensä surmannut isä oli usein ”hauras ihminen”, joka oli altis persoonallisuushäiriöille ja masennukselle. Usein taustalla oli traumaattisia väkivaltakokemuksia ja alkoholismia, ja noin 70 prosentilla perhesurman tehneistä diagnosoitiin persoonallisuushäiriö.
T.I. vs. T.I.P.

T.I. vs. T.I.P. on rap -artisti T.I.:n viides studioalbumi vuodelta 2007. Ensimmäisen viikon aikana albumi ylitti kultarajan myydessään 468,000 kappaletta. Albumi on Yhdysvalloissa myynyt 1,3 miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti 2 miljoonaa kappaletta.
T.I. ja T.I.P..
Albumin etukannessa on itse T.I., kun takakannessa taas T.I.:n niin sanottu alter ego T.I.P.. Myös levyllä olevista kappaleista huomaa T.I.:n sekä T.I.P.:n erot, sillä T.I.P. kiroilee kappaleilla enemmän, kuin T.I..
Renate Müller

Renate Müller (26. huhtikuuta 1906 München, Baijeri, Saksa – 7. lokakuuta 1937 Berliini, Saksa) oli saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Liebe im Ring", "Das Flötenkonzert von Sans-souci", "Die Privatsekretärin", "Die Blumenfrau von Lindenau", "Saison in Kairo", "Walzerkrieg", "Viktor und Viktoria", "Liebesleute", "Allotria" ja "Hänen virallinen rouvansa".
Renate Müller kuoli ollessaan vain 31-vuotias pudotessaan hotellihuoneensa ikkunasta.
Kalevi Korsman

Kalevi Allan Korsman (8. helmikuuta 1939 Ulvila – 1. huhtikuuta 2019 Vihti) oli suomalainen geologi. 
Hän työskenteli Geologian tutkimuskeskuksessageologina 1967–1993, toimi kallioperäosaston osastonjohtajana 1993–1997 sekä tutkimusprofessorina 1998–2002. Väitöskirjan ohella hänellä on noin 55 julkaisua geologian ja mineralogian alalta.
Tutkimustyössään Korsman erikoistui Fennoskandian geologiaan ja prekambrisiin kiviin. Hän teki paljon yhteistyötä venäläisten tutkijoiden kanssa, ja vuonna 1999 hänet kutsuttiin Venäjän Luonnontieteiden akatemian jäseneksi.
Korsmanin puoliso on Sirkka Inkeri Salminen, ja heillä on kaksi lasta.
Lähteet.
GIUK-linja

GIUK-linja (; "Greenland, Iceland, United Kingdom") on merialue Pohjois-Atlantilla Grönlannin, Islannin ja Britteinsaarten välissä. Alue on sotilaallisesti merkittävä, sillä se toimii porttina Pohjois-Atlantin ja Norjanmeren välillä.
Scapa Flow, Britannian tärkein laivastotukikohta ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa, sijaitsi Skotlannin rannikolla Orkneysaarilla.
Toisen maailmansodan aikana liittoutuneet estivät saksalaisten pinta-alusten pääsyä alueen läpi Atlantille saattueiden kimppuun. Vuosina 1940–1942 Tanskansalmi oli alueen heikko kohta, koska alueella partioivien Britannian kuninkaallisten ilmavoimien pommikoneiden toimintasäde ei riittänyt Tanskansalmeen asti. Saksalla oli laivastotukikohtia Pohjois-Saksassa ja Norjassa. Kun Saksa valloitti Ranskan, saksalaiset saivat laivastotukikohtia Ranskan rannikolla, jolloin alueen merkitys muuttui.
Kylmän sodan aikana Yhdysvaltain ja Britannian strategiana oli tarvittaessa sulkea alue, jotta Neuvostoliiton Kuolan niemimaalta operoivat sukellusveneet eivät pääsisi sen läpi. Alueelle rakennettiin SOSUS-järjestelmä, jolla kuunneltiin vedenalaista toimintaa. Neuvostoliitto puolestaan suunnitteli torjuvansa Naton aluksia tällä alueella: Neuvostoliitto valvoi aluetta laivoilla, sukellusveneillä ja Tupolev Tu-95 -merivalvontakoneilla. 
Alue on muuttolintujen muuttoreitti.
Władysław Raginis

Władysław Raginis (27. kesäkuuta 1908 – 10. syyskuuta 1939) oli puolalainen upseeri, joka johti puolalaisia joukkoja Saksaa vastaan Wiznan taistelussa 1939.
Raginis syntyi Väinänlinnan kaupungissa Liivinmaalla, nykyisen Latvian alueella. Käytyään lukion hän liittyi armeijaan suorittaen jalkaväen aliupseerikoulun sekä jalkaväen upseerikoulun. Valmistuttuaan 15. heinäkuuta 1930 hän palveli joukkueenjohtajana 76. jalkaväkirykmentissä Grodnossa. Siirryttyään rajavartiojoukkoihin konekiväärikomppanian päälliköksi hänet ylennettiin ensin luutnantiksi ja myöhemmin kapteeniksi.
Toisen maailmansodan alettua Raginis yksiköineen siirrettiin Wiznan alueelle, jossa hän otti komentoonsa kaikki alueella olevat puolalaiset joukot 2. syyskuuta.
Syyskuun 7. päivä saksalaiset hyökkäsivät Raginisin joukkoja (720 sotilasta) vastaan yli 42 000 sotilaalla, 350 panssarivaunulla, 657 tykillä ja kranaatinheittimellä sekä ilmavoimien tuella. Pitääkseen yllä taistelutahtoa, Raginis lupasi, ettei jätä asemiaan elävänä.
10. syyskuuta vaikeasti haavoittuneena Raginis johti bunkkeria, joka oli yksi viimeisimmistä tukikohdista, joka edelleen teki vastarintaa. Keskipäivän aikaan saksalaisjoukkojen komentaja Heinz Guderian uhkasi, että kaikki puolalaiset sotavangit ammutaan, mikäli bunkkeri ei antaudu. Raginis päätti lopettaa vastarinnan ja räjäytti itsensä käsikranaatilla.
Hänen bunkkerinsa rauniot ovat nykypäivänä Wiznan taistelun muistomerkkinä. Paikallinen peruskoulu ja useita katuja Puolassa on nimetty hänen mukaansa.
Toukokuun 13. 1970 kapteeni Raginisille myönnettiin postuumisti korkein puolalainen sotilaskunniamerkki, Virtuti Militari.
Laiton uhkaus

 Laiton uhkaus on Suomessa sanallisesti tai aseella tapahtuva toisen ihmisen henkeen tai terveyteen kohdistuva rikoksella uhkaus, jonka perusteella uhatulla on syytä pelätä henkilökohtaisen turvallisuuden tai omaisuuden olevan vakavassa vaarassa. Se on Suomen rikoslain mukaan rikos, josta rangaistaan sakoilla tai enintään kahden vuoden vankeusrangaistuksella. Laittomasta uhkauksesta, joka kohdistuu henkeen, käytetään myös sanaa tappouhkaus.
Laiton uhkaus on virallisen syytteen alainen rikos tilanteissa, joissa uhkaus kohdistuu henkilöön hänen työtehtävänsä tai julkisen luottamustehtävänsä vuoksi.
Duality

”Duality” on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin kappale vuoden 2004 albumilta "". Kappale julkaistiin singlenä albumin julkaisun alla toukokuussa 2004.
Kappale on ylittänyt miljardin kuuntelun rajan Spotifyssa.