tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Seeprahaarniskapää

Seeprahaarniskapää ("Evistias acutirostris") on haarniskapäihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynestämerestä.
Koko ja ulkonäkö.
Seeprahaarniskapää voi kasvaa 60–90 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan litteä ja hyvin korkearuumiinen. Kalan kuono on pitkähkö ja otsaprofiili on hyvin jyrkkä. Leuassa on viiksisäikeitä. Seeprahaarniskapään selkäevä on hyvin korkea. Lajin ruumiissa on mustia ja keltaisia tai valkoisia leveitä pystyraitoja ja kuono on hyvin tumman sininen. Evät ovat vatsaeviä lukuun ottamatta keltaiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Seeprahaarniskapään pohjoinen levinneisyysalue ulottuu eteläisestä Japanista Etelä-Koreaan ja Taiwanille ja eteläinen levinneisyysalue on Lord Howen saarelta Havaijille ja Pääsiäissaarelle. Kala liikkuu joko pareittain tai pieninä parvina kivikkoisten koralliriuttojen läheisyydessä. Lajin ravintoa ovat käärmetähdet ja pienet äyriäiset.
Seeprahaarniskapäätä pidetään toisinaan akvaarioissa.
Maurice Callot (1921)

Maurice Callot (ei Q tunnusta) oli Ranskan laivaston miinanlaskukykyinen kaksoisrunkoinen sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Bordeauxista Forges et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin toukokuussa 1917. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1921 ja valmistui vuoden lopulla.
Palvelus.
Alus poistettiin käytöstä 1936.
Ognjana Petrova

Ognjana Georgieva Petrova (myöh. Duševa, , s. 20. joulukuuta 1964 Svilengrad) on bulgarialainen ratameloja, joka kilpaili pääasiassa kajakkien 500 metrillä. Hän saavutti Soulissa 1988 olympiapronssia yhdessä Borislava Ivanovan, Diana Palijskan ja Vanja Geševan kanssa. Lisäksi Petrova ylsi Ivanka Muerovan kanssa MM-pronssille Duisburgissa 1987.
Dansbacka

Dansbacka on kylä Siuntiossa Uudellamaalla. Kylän nimi viittaa ruotsin kielen sanaan "dansk" (tanskalainen), joko kansallisuusmerkityksessä tai lisänimenä. Konsonanttien s ja b välistä vokaali "a" on voinut kadota varhaisessa vaiheessa. Nimi, yhdessä Danskaruddin kanssa, saattaa myös viitata lyhyeen jaksoon keskiajalla, jolloin tanskalaiset toimivat Uudellamaalla.
Historia.
Muinoin Dansbackan kylää kutsuttiin nimillä Norrbirke ja Birkeby. Kirjallisissa lähteissä kylä mainitaan lahjakirjeessä vuodelta 1389, jossa se kirjoitusvirheen vuoksi esiintyy nimellä "nor byggiom" eikä oikeassa muodossaan "nor bijrkiom". Kylä on todennäköisesti toiminut pohjoisen alueen keskuspaikkana alueella, jonka halki virtaa joki luoteis-Siuntion kautta.
Vuonna 1541 Dansbackassa mainitaan olleen kaksi talonpoikaa. Vuonna 1608 molemmat kylän tilat olivat autioina, mutta toinen niistä otettiin uudelleen viljeltäväksi vuonna 1624. Vuodesta 1633 alkaen kylä kuului Suitian linnan alaisuuteen, jonka omistajana oli Henrik Fleming. 1600-luvun lopulla Dansbackassa mainitaan paikka nimeltä Kapelllada (Kappelilato). Nimi lienee peräisin aiemmin puretusta kappelista, jonka hirsiä käytettiin ladon rakentamiseen. Ei voida kuitenkaan sulkea pois mahdollisuutta, että läheisessä Munksin kylässä olisi sijainnut pieni kirkollinen rakennus.
Kun suurin osa Suitian linnan maa-alueista myytiin Emmanuel Vikbergin toimesta 1800-luvun alussa, osti everstiluutnantti Magnus Ehrnrooth – Lohjalla sijaitsevan Laakspohjan kartanon omistaja – Dansbackan tilan, joka tuolloin tunnettiin nimellä Ängskulla. Tila erotettiin Laakspohjasta vuonna 1896 ja se on siitä lähtien ollut itsenäinen.
Länsi-Helsingin Sopimuspalokunta

Länsi-Helsingin Sopimuspalokunta on 2023 toimintansa aloittanut Sopimuspalokunta. Sopimuspalokunta syntyi kun Haagan VPK ja Vanhan Käpylän VPK yhdistyivät. Paloasema sijaitsee Metsälässä. 
Aiheesta muualla.
Länsi-Helsingin Sopimuspalokunta
Spin doctor

Spin doctor on spinnausta toteuttava henkilö, erityisesti poliittisia päättäjiä palveleva näiden tavoitteisiin sitoutunut viestintä- ja tietoammattilainen. Nimitys viittaa mahdollisuuteen "kehrätä" (engl. spin) kokoon toimeksiantajaa palvelevaa aineistoa. Toinen kuvaileva merkitys liittyy pallolle pelissä, tässä yhteydessä tiedolle, annettavaan "kierteeseen" (spin). Myös sana doctor viittaa tässä yhteydessä mahdollisuuteen parannella eli "tohtoroida" asioita kyseenalaisesti.
Sävyltään spin doctor -nimitys voi olla halventava. Sille ei ole vakiintunutta tai virallista suomennosta. Ilmauksella on ollut mainittu merkitys viimeistään vuodesta 1977, jolloin yhdysvaltalainen kirjailija Saul Bellow käytti sitä luennossaan, joka käsitteli poliitikkojen keinoja saada viestinsä paremmin perille ammattilaisten avulla.
Simon Heffer (1995) kuvaa spin doctorien ja puoluejohdon työnjakoa kärkevästi seuraavaan tapaan: Puoluetoimijat muokkaavat julkisuudessa esiintyvien poliitikkojen näkemyksiä hioen, laimentaen, muotoillen ja muuttaen niitä sävyltään rauhoittaviksi. Spin doctorien tehtävänä puolestaan on pyrkiä "taivuttamaan totuutta sopimaan mihin tahansa olosuhteisiin".
Liikkuva äänestäjä

Liikkuva äänestäjä on äänestäjä, joka ei pysy uskollisena millekään tietylle puolueelle, vaan saattaa äänestää muidenkin puolueiden ehdokkaita. Tämä on perinteisesti ollut poikkeuksellista, sillä puolueuskollisuus on yleistä ja saattaa muodostua jo lapsuusiässä. 1900-luvulta alkaen äänestäjät ovat kuitenkin muuttuneet aiempaa liikkuvammiksi, kun he ovat alkaneet kiinnittää huomiota ehdokkaiden omiin ajatuksiin ja poliittisiin näkökulmiin eivätkä vain puolueiden ideologiaan. Tämä on johtanut siihen, että moni puolue on alkanut etsiä ehdokkaikseen henkilöitä, jotka voisivat vedota myös muiden puolueiden kannattajiin.
Tutkimusten mukaan jotkut liikkuvat äänestäjät tietävät politiikasta vähemmän kuin puolueuskolliset äänestäjät, ja saattavat äänestää henkilökohtaisten mieltymystensä perusteella eivätkä poliittisen analyysin pohjalta. Joidenkin tutkijoiden mukaan liikkuvat äänestäjät heijastavat demokratian ihanteita äänestäessään poliittisten valintojen pohjalta eivätkä puoluesidonnaisesti. Näin liikkuvat äänestäjät toimivat korjaavana mekanismina puolueille, joiden politiikat ja toimet ovat menettäneet äänestäjien valtavirran kannatuksen.
Liikkuvien äänestäjien osuus kasvaa suurten taloudellisten, yhteiskunnallisten ja poliittisten mullistusten kausina.
Länsisefardijuutalaiset

Länsisefardijuutalaiset, joita kutsutaan myös iberianjuutalaisiksi tai espanjalaisiksi ja portugalilaisiksi juutalaisiksi, ovat sefardijuutalaisten alaryhmä. He polveutuvat niistä sefardijuutalaisista, jotka nimellisesti omaksuivat kristinuskon ja jäivät Espanjaan ja Portugaliin, kun toiset, kristinuskoon kääntymättömät sefardijuutalaiset karkotettiin niemimaalta 1490-luvulla. Myöhemmin länsisefardit kääntyivät takaisin juutalaisuuteen muutettuaan suvaitsevammin uskonnollisiin eroihin suhtautuviin maihin. He perustivat yhteisöjä esimerkiksi Amsterdamiin, Pariisiin ja Lontooseen. Länsisefardeja muutti myös Amerikan mantereelle.
Kutin piiritys

Kutin piiritys oli osmanien armeijan suorittama Brittiläiseen 1. armeijaan kuuluneen brittiläis-intialaisen joukko-osaston ("Indian Expeditionary Force)" piiritys Al-Kutissa 3.12.1915–29.4.1916. Se päättyi osmanien voittoon ja yhteensä noin 13 000 britin ja intialaisen antautumiseen. Kutin piiritys oli osa Yhdistyneen kuningaskunnan ja Osmanien valtakunnan välisiä taisteluita ensimmäisessä maailmansodassa. Osmanien voittoisan 6. armeijan komentajana toimi Halil pašša, antautunutta armeijaa johti kenraalimajuri Charles Townsend.
Median puolueellisuus

Median puolueellisuus tarkoittaa sitä, että raportoidessaan asioista, tapahtumista tai keskusteluista media joko avoimesti tai hienovaraisesti suosii tai korostaa yhtä perspektiiviä, näkökulmaa tai henkilöä, ja samalla sivuuttaa vastapuolen.
Median puolueellisuus näkyy harhaanjohtavana tai puutteellisena uutisointina, jonka kautta lukijat saavat asioista vääristyneen kuvan. Media voi esimerkiksi antaa yhdelle osapuolelle enemmän näkyvyyttä, tai valikoida ”asiantuntijat” niin, että he antavat asiaan yksipuolisia kommentteja.
Länsimaissa ihanteena on se, että journalismi tarjoaisi objektiivisesti monimuotoisia näkökulmia, monipuolisia lähteitä ja vaihtelevia perspektiivejä, jotta uutisista, asioista, vaalikampanjoista ja historiasta syntyisi lukijalle tasapuolinen kuva. Totalitaristisissa yhteiskunnissa sen sijaan julkaistaan usein vain yhden perspektiivin mukaisia uutisia, ja vastapuoli esitetään arvottomana.
Dóra Dúró

Dóra Dúró (s. 5. maaliskuuta 1987) on unkarilainen äärioikeistolainen poliitikko.
Poliittinen ura.
Dúró valittiin Jobbikin edustajana Unkarin parlamenttiin vuonna 2010 sen nuorimpana jäsenenä. Hän edusti parlamentissa Jobbikia vuosina 2010–2018, istui siellä sitoutumattomana vuosina 2018–2022 ja liittyi Meidän kotimaamme -liikkeen ryhmään vuonna 2022. Hän oli Jobbikin parlamenttiryhmän varapuheenjohtaja vuosina 2015–2016, ja hänestä tuli Meidän kotimaamme -liikkeen parlamenttiryhmän varapuheenjohtaja vuonna 2023. Dúró on toiminut myös Meidän kotimaamme -liikkeen varapuheenjohtajana. 
Vuonna 2020 Dúró nostatti kohua julkaisemalla sosiaalisessa mediassa videon, jossa hän työntää silppuriin lastenkirjan "Meseország mindenkié" (’Satumaa kuuluu kaikille’), jossa esiintyy mm. samasukupuolisia parisuhteita ja ”poikkeavia” perhemalleja. Osaksi tästä käynnistyneen keskustelun johdosta annettiin kohuttu asetus, jossa lastensuojelulakiin vedoten vaadittiin kirjakauppoja ”folioimaan” eli paketoimaan näkymättömiin homoseksuaalisuutta sisältävät kirjat.
Vuonna 2023 Dúró antoi haastattelun RT:lle. Siinä hän katsoi Ukrainan Nato-jäsenyyden voivan toteutua vain Venäjän hyväksynnällä. Lisäksi hän vaati Ukrainalta alueiden luovuttamista rauhan tähden ja ettei Eurooppa saisi suhtautua omaan etuunsa alisteisena Yhdysvaltain etuun nähden. Lausunnot herättivät Ukrainassa kiukkua, ja Ukrainan edustajat vetosivat vastauksissaan itsemääräämisoikeuteen. Dúró lisättiin Ukrainan vihollisiksi katsotuista henkilöistä koostettuun Myrotvoretsin listaan. Myrotvoretsin mukaan Dúró kannattaa Trianonin sopimuksen kumoamista ja Transkarpatian palauttamista Suur-Unkarin muodostamiseksi.
Yksityiselämä.
Dúró on naimisissa poliitikkokollegansa Előd Novákin kanssa, joka lähti Jobbikista Meidän kotimaamme -liikkeeseen yhdessä hänen kanssaan ja on myös toiminut sen varapuheenjohtajana. Heillä on neljä lasta.
Alena Schillerová

Alena Schillerová (o.s Dupalová 18. maaliskuuta 1964 Brno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen poliitikko, joka toimi maansa valtiovarainministerinä vuosina 2017–2021. Hän liittyi populistiseen ANO 2011 puolueeseen vuonna 2021, ja toimii nykyään yhtenä sen varapuheenjohtajista. 
Elämäkerta.
Schillerová syntyi Brnossa vuonna 1964. Hän opiskeli Masarykin yliopistossa oikeustiedettä, ja vuonna 2000 sai suoritti filosofian tohtorin jatkotutkinnon. Työuransa aikana Schillerová on työskennellyt taloushallinnossa, pisimpään Brno-venkovinin verotoimistossa.
Schillerová nimitettiin Tšekin valtiovarainministeriön vero- ja tulliasioista vastaavaksi asiantuntijaksi vuonna 2016. Seuraavan vuoden hallituskriisissä hänen piti alun perin korvata kohun keskelle joutunut valtiovarainministeri Andrej Babiš, mutta tuolloinen pääministeri Bohuslav Sobotka kieltäytyi ehdotuksesta pitäen Schillerováa Babišin liian läheisenä liittolaisena.
Vuoden 2017 vaalien jälkeen Schillerová nimitettiin Babišin I hallituksen valtiovarainministeriksi, missä tehtävässä hän jatkoi myös Babišin II hallituksessa. Vuonna 2019 hänet nimettiin yhdeksi hallituksen varapääministereistä. Schillerován Praha 1:ssä sijainnut valtion varoilla kustannettu luksusasunto herätti kohun hänen ministerikaudellaan.
Schillerová liittyi pääministeripuolue ANO:n jäsenistöön vasta ministerikautensa loputtua vuoden 2021 vaalien jälkeen. Hän toimii yhtenä puolueen varapuheenjohtajista.
Schillerován ministerikauden jälkeen Tšekin mediassa julkaistiin tietoja, joidenka mukaan hänen johtamansa valtiovarainministeriö oli maksanut lähes kahden miljoonan korunan palkkaa kahdelle kuvaajalle, joidenka teokset julkaistiin Schillerován omilla sosiaalisen median tileillään. Schillerován itsensä mukaan julkaisut selittivät vaikeasti ymmärrettäviä ilmiöitä kansalle. "Hlídač státu" -julkaisun tekemien tutkimusten mukaan lähes puolet 1 023:sta julkaisusta eivät liittyneet millään tavalla ministeriön toimintaan. 
Vuoden 2024 joulukuussa Schillerován Tiktok -palvelussa julkaisema video, jossa hän oli pukeutunut ranskanperunapussiksi ja kritisoi hallituksen politiikkaa, sai huomattavan paljon julkisuutta sekä itse palvelussa, että Tšekin mediassa. 
Yksityiselämä.
Schillerován tytär Petra Rusňáková on toimminut ANO 2011:n edustajana Brnossa. Schillerován vävyä David Rusňákia syytettiin vuonna 2011 tapahtuneesta poliisitiedostojen vuotamisesta, mutta hänen syytteensä keskeytettiin hieman ennen kuin Schillerová nimitettiin valtiovarainministeriksi.
Ulúa

Ulúa on Hondurasissa virtaava joki. Se saa alkunsa maan keskiosien ylänköalueelta ja virtaa koilliseen laskien lopulta Atlantin valtamereen Puerto Cortésin kaupungin koillispuolella. Matkallaan joki virtaa banaaniviljelmistään tunnetun Sulan laakson läpi.
My Winter Car

My Winter Car on Amistech Gamesin kehitteillä oleva jatko-osa suositulle My Summer Car -simulaatiopelille. Pelin kehittäjä Johannes Rojola kertoi ensimmäistä kertaa pelistä vuonna 2020 Steamin keskustelupalstoilla. Pelissä on hyvinkin sama idea kun edeltäjässään My Summer Carissa. Tällä kertaa projektiautona toimii Ford Taunus TC. Peli sijoittuu samalle kuvitteellisessa Alivieskan kunnassa olevalle Peräjärvelle. Myös pelaajan pakettiauto, Toyota Hiace on korvattu uudella autolla, Talbot 1510:lla. Pelin kehittäjä on kertonut pelin olevan huomattavasti vaikeampi kuin edeltäjänsä. My Winter Carin uusiin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa järven jäällä järjestettävät jäärata-ajot, uusi kirpputori josta pelaaja voi hankkia osia autoonsa, uusi täyspäiväinen työpaikka, energiajuomat ja pankkikortti. Peli tulee käyttämään samaa Unity-versiota 5.0.0f4, sillä pelin kehittäjän mukaan sen päivittäminen olisi ollut mahdotonta.
Lähteet.
https://steamcommunity.com/app/516750/discussions/7/2993170476565936949/
https://respawn.fi/my-summer-car-2-pelista-eli-my-winter-carsta-julkaistiin-ensimmainen-kuva-ja-verkkosivut/
Katariinan katedraali

Katariinan katedraali () on ortodoksinen katedraali H’ersonissa Ukrainassa. Vuosina 1781–1786 rakennettu kirkko on pyhitetty Katariina Aleksandrialaiselle, joka oli keisarinna Katariina Suuren suojeluspyhimys.
Katedraali on rakennettu kalkkikivestä venäläiseen klassiseen tyyliin. Jumalanpalvelukset lopetettiin vuonna 1930, jolloin siitä tehtiin ateistinen museo ja sitä käytettiin myös varastona. Kirkolliseen käyttöön se palautettiin vuonna 1991.
Lokakuussa 2022, H’ersonin venäläismiehityksen lähestyessä loppuaan, miehittäjät veivät kirkosta kenraali Grigori Potjomkinin luut ja veivät ne Venäjälle. Samassa yhteydessä kirkosta vietiin myös patsaita.
Myles Lewis-Skelly

Myles Anthony Lewis-Skelly (s. 26. syyskuuta 2006 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, mutta pystyy pelaamaan myös vasempana laitapuolustajana.
Seurajoukkuera.
Arsenal (2024-).
Myles Lewis-Skelly on pelannut Arsenalin juniorijoukkueissa kahdeksanvuotiaasta lähtien. Hän liittyi Arsenalin junioriakatemiaan 2015. Lewis-Skelly teki debyyttinsä edustusjoukkueessa 22. syyskuuta 2024 pelatussa ottelussa Manchester Citya vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 2. helmikuuta 2025 5-1 voitossa Manchester Citysta. Hän pelasi kauden 2024–2025 aikana 23 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 15. Yhtä vaille kaikki ottelut hän pelasi vasempana laitapuolustajana. Mestarien liigassa hän oli seitsemässä ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli kolme kertaa vaihdosta kentälle. Hän antoi kaksi maalisyöttöä.
Maajoukkuera.
Lewis-Skelly on edustanut Englannin nuorisomaajoukkueita vuodesta 2021 lähtien. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkueessa MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan maaliskuussa 2025. Samassa ottelussa hän teki myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa ja hänestä tuli Englannin historian nuorin maalintekijä 18 vuoden ja 176 päivän iässä rikkoen Marcis Rashfordin edellisen ennätyksen (18 vuotta, 209 päivää). Kaikkiaan hän on juhannukseen 2025 mennessä pelannut kolme A-maaottelua.
Etelka Freund

Etelka Freund (1879 – 27. toukokuuta 1977 Zürich) oli unkarilainen pianisti.
Freund opiskeli 11–15-vuotiaana István Thománin johdolla Budapestissa. Hän pääsi soittamaan toistuvasti Johannes Brahmsille, joka ihaili häntä. Freund lähti 16-vuotiaana Wieniin opiskellakseen Theodor Leschetizkyn johdolla. Hän kuitenkin valitsi opettajakseen Ignaz Brüllin ja sai lisäksi musiikin teorian opetusta Eusebius Mandyczewskiltä. Freund hyväksyttiin vuonna 1898 Ferruccio Busonin mestarikursseille Weimariin ja Berliiniin. Hän sai vuosina 1902–1903 kontrapunktin ja sävellyksen opetusta Béla Bartókilta. Hän oli Bartókin elinikäinen ystävä ja tämän musiikin tulkitsija.
Freund teki debyyttinsä vuonna 1901 Ferruccio Busonin johtaessa Berliinin filharmonikkoja. Konsertissa esitettiin Ludwig van Beethovenin pianokonsertto nro 3 ja Johannes Brahmsin pianokonsertto nro 1. Freund pääsi pian Euroopan-kiertueelle. Hän keskeytti konserttiuransa mentyään vuonna 1910 naimisiin. Hänelle syntyi kaksi poikaa. Freund palasi konserttilavoille vuonna 1936 miehensä joutuessa jäämään eläkkeelle. Hän teki esiintymisiä Unkarissa, Lontoossa ja Alankomaissa. Freund muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1946 ja teki ensimmäisen esiintymisensä siellä National Gallery of Artissa Washington DC:ssa vuonna 1947. Hän sai Yhdysvalloissa kuitenkin vain vähän esiintymistilaisuuksia.
Freund esiintyi radiossa ja teki äänitteitä. Parissa äänitteessä attribuutio on kuitenkin epävarma. Freundin vanhempi veli Robert oli myös pianisti, joka sai opetusta Ignaz Moschelesilta, Carl Tausigilta ja Franz Lisztiltä.
Bertha Froriep

Bertha Froriep (16. toukokuuta 1833 Berliini – 3. joulukuuta 1920 Weimar) oli saksalainen muotokuva- ja genremaalari, joka työskenteli pääasiassa Weimarissa.
Elämä ja ura.
Bertha Froriep syntyi Berliinissä ja sai taideopetusta Friedrich Martersteigiltä ja Ferdinand Pauwelsilta Weimarissa. Hän osallistui Dresdenin ja Berliinin akatemia-näyttelyihin vuodesta 1870 alkaen. Froriep työskenteli useilla tekniikoilla, kuten öljyväri-, pastelli- ja akvarellimaaleilla.
Hänen tunnetuimpia teoksiaan on runoilija Friedrich Rückertin muotokuva vuodelta 1864, joka oli aiemmin esillä Berliinin kansallisgalleriassa. Hän maalasi myös toisen, muotokuvan Rückertistä vuonna 1884. Froriep toteutti useita professorien muotokuvia Tübingenin yliopiston aulaan sekä taidemaalari Victoria Åbergin muotokuvan, joka on Helsingin Ateneumin kokoelmissa. Hänen vuonna 1872 maalattu omakuvansa on esillä Weimarin suurherttuallisessa museossa.
Kaunis nainen (Tapani Kansan albumi)

Kaunis nainen on suomalaisen iskelmälaulaja Tapani Kansan seitsemästoista, vuonna 1986 julkaistu studioalbumi. Levy sisältää ainoastaan käännöskappaleita, joiden alkuperäisesittäjiä ovat olleet muun muassa The Beatles (”Ovensuu”), Procol Harum (”Merisairaat kasvot”) sekä The Rolling Stones (”Jo riittää”). Albumilta ei noussut yhtäkään todellista hittikappaletta eikä se noussut albumilistoille.
Finnlevy julkaisi albumin Scandia-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset Tapani Kansa, ellei toisin mainita.
Alma Erdmann

Alma Erdmann (s. 1872 Saksassa) oli saksalainen taidemaalari.
Erdmannin töitä ovat mm. "Nainen Schwarzwaldista" (1899), joka kuuluu Berliinin kansallisgallerian kokoelmaan. Teos oli myös esillä Ateneumin näyttelyssä "Rajojen rikkojat" vuonna 2025, joka esitteli 1800-luvun vähemmän tunnettuja naistaitelijoita.
Prizrenin yliopisto

Prizrenin yliopisto (), joka tunnetaan myös nimellä Ukshin Hoti, on yliopisto Kosovossa Prizrenin kaupungissa. Se perustettiin vuonna 1962 pedagogisena korkeakouluna nimellä "Shkolla e Lartë Pedagogjike - SHLP" ja nykyisessä muodossaan se aloitti toimintansa vuonna 2010.
Tiedekunnat.
Yliopistolla on 6 tiedekuntaa, jotka ovat:
Sara Ohlsson

Sara Ohlsson (s. 1977 Öölanti) on ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hänen esikoisteoksensa "Jag är tyvärr död och kan inte komma till skolan idag" ilmestyi vuonna 2011. Yhdessä kuvittaja Lisen Adbågen kanssa hän on tehnyt Frallan-nimisestä tytöstä kertovan kirjasarjan.
Ohlsson on kotoisin Mörbylångasta ja asuu Tukholmassa.
Heretics

Heretics () on G. K. Chestertonin filosofinen kirjallisuuskriittinen esseekokoelma vuodelta 1905.
Tässä kirjassa tekijä käsittelee "harhaoppisia", taiteilijoita, kirjailijoita ja kulttuurivaikuttajia, jotka haastavat ikivanhoja arvoja ja oletuksia. Chesterton kohtaa ​​kirjallisuuden merkkihenkilöt, kuten George Bernard Shawn ja H.G. Wellsin. Lyhyissä luvuissa Chesterton tarkastelee aikansa ajattelijoiden väitteitä, jotka hylkäävät perinteisen ajattelun, ja hän pitää niitä puutteellisina. Kirjan aiheisiin kuuluvat muun muassa imperialismi, Nietzschen yli-ihminen ja edistys, joita käsitellään Chestertonin tunnusomaisella nokkelalla tyylillä, joka on usein ytimekäs ja humoristinen. 
Teosta on pidetty yhtenä Chestertonin tärkeimmistä, mutta samalla yhtenä unohdetuimmista. Tekijälle "harhaoppi" on erityistä terveen järjen () puutetta. Harhaoppi on parhaimmillaan puolitotuus, mutta yleensä vähemmän. Se on fragmentti, jota on liioteltu totuuden kokonaisuuden kustannuksella. Chesterton kirjoitti teoksen ja sen jatko-osan "Oikea oppi" anglikaanina.
Kriitikko G. S. Street kommentoi teosta ja haastoi Chestertonia julkituomaan oman filosofisen vaihtoehtonsa paremmuuden. Tähän haasteeseen Chesterton tarttui ja tuloksena oli vuonna 1908 julkaistu "Oikea oppi", joka on monella tapaa henkilökohtainen kronikka tuolloin 34-vuotiaan Chestertonin matkasta skeptisyydestä kristinuskoon tuon ajan keskeisten ajatusten ja argumenttien virrassa.
Frieda Valenzi

Frieda Valenzi (15. toukokuuta 1910 Wien – 2002) oli itävaltalainen pianisti.
Valenzi opiskeli Wienin musiikki- ja teatteriakatemiassa. Hänen opettajiaan olivat Joseph Marx, Franz Schmidt, Walter Kerschbaumer ja Friedrich Wührer. Valenzi teki debyyttinsä Wienin Musikvereinissa, jossa hän esitti Edvard Griegin pianokonserton. Hän esiintyi laajoilla kansainvälisillä kiertueillaan muun muassa Saksassa, Italiassa, Portugalissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Mosambikissa. Valenzin ohjelmistoon kuului kattava valikoima hänen oman aikansa musiikkia. Siihen sisältyi konserttoja Cristóbal Halffterilta, Karl Amadeus Hartmannilta, Wilhelm Hübneriltä, Ernst Krenekiltä, Bruno Madernalta, Frank Martinilta, Joseph Marxilta, Karl Franz Mülleriltä, Alois Pacherneggilta, Sergei Prokofjevilta, Albert Rousselilta, Arnold Schönbergiltä, Oscar Strausilta, Igor Stravinskylta, Erich Urbannerilta, Francesco Valdambrinilta, Roger Vuatazilta ja Heinz Walbergilta.
Valenzi opetti Wienin musiikki- ja teatteriakatemiassa ennen toista maailmansotaa ja sitten uudelleen vuodesta 1950. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1959. Valenzi jäi eläkkeelle opetustehtävistä vuonna 1980, mutta jatkoi työskentelyä vielä kahden vuoden ajan, kunnes aivoverenkiertohäiriön aiheuttama toispuoleinen halvaus teki mahdottomaksi niin opettamisen kuin esiintymisenkin. Valenzi teki kolme äänitystä Remington-levymerkille noin vuonna 1951 ja äänitti myös RAI:n lähetyksiä varten. Hänen äänitteisiinsä kuuluu tulkintoja Enrique Granadosin teoksista.
Lisen Adbåge

Lisen Adbåge (s. 1982 Linköping) on ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija, sarjakuvantekijä ja kuvittaja. Hänen esikoisteoksensa "Ellen och Bebis" ilmestyi vuonna 2001. Adbåge tunnetaan muun muassa "Kurt och Kio" ja "Koko och Bosse" -kirjasarjoista. Sara Ohlssonin kanssa hän on tehnyt "Frallan"-kirjoja. Lisäksi hän on kuvittanut monien muiden kirjoja.
Adbåge varttui Itä-Götanmaalla sijaitsevassa Syassa ja asuu nykyään Göteborgissa. Myös Adbågen sisko Emma Adbåge on kirjailija, ja he ovat kirjoittaneet muutamia kirjoja yhdessä.
Kálmán Darányi

Kálmán Darányi (22. maaliskuuta 1886 Budapest – 1. marraskuuta 1939 Budapest) oli unkarilainen poliitikko, maatalousministeri ja Unkarin pääministeri vuosina 1936-1938. Hän oli edustajainhuoneen puhemies vuodesta 1938 kuolemaansa asti marraskuun alkuun 1939 asti.
Kálmán Darányi syntyi vaikutusvaltaiseen aatelisperheeseen. Hänen setänsä Ignáz Darányi oli Unkarin maatalousministeri vuosina 1895-1903. Suoritettuaan oikeustieteen opinnot vuonna 1909 Darányi aloitti työuransa Unkarin kuningaskunnan hallinnossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi husaariyliluutnantin arvoisena komppanianpäällikkönä tammikuusta 1915 tammikuuhun 1917 Venäjän ja Romanian vastaisella rintamalla. 
Maailmansodan päätyttyä hän osallistui Unkarin lyhytaikaisen kommunistisen hallituksen kaatamiseen. Vuonna 1927 hänet valittiin parlamenttiin valtaapitäneen yhtenäisyyspuolueen jäsenenä. Seuraavana vuonna hänestä tuli pääministerin kanslian valtiosihteeri. Vuonna 1935 hänestä tuli maatalousministeri Gyula Gömbösin hallitukseen. Gömbösin jäätyä sairaslomalle ensimmäisen kerran toukokuussa 1936 Darányi alkoi toimia v.t. pääministerinä ja jatkoi vielä Gömbösin 6. lokakuuta 1936 tapahtuneen kuoleman jälkeen. 
Valtionhoitaja Miklós Horthy nimitti hänet pääministeriksi 10. lokakuuta 1936. Darányi pysyi myös edelleen maatalousministerinä pääministerin asemansa lisäksi. Uusi pääministeri halusi palata István Bethlenin aikanaan johtamaan perustuslaillisuuteen vastustamatta jyrkästi Gömbösin "poliittista testamenttia". Hän jatkoi edeltäjänsä ulkopolitiikkaa ja ollen tiiviissä yhteistyössä Hitlerin ja Mussolinin hallinnon kanssa. Darányi teki ensimmäisen ulkomaanmatkansa Italiaan marraskuun puolivälissä 1936. Sisäisesti hän tukahdutti lehdistön, laajensi keskushallinnon valtuuksia ja suoritti ensimmäiset kostotoimet juutalaisia ​​vastaan.
Darányin Unkarin hallituksen johdossa katsottiin myötäilleen liiaksi oikeistolaisia voimia, joiden koettiin saaneen lisää uskoa toimintamahdollisuuksiin Saksan miehitettyä Itävallan. Näin Saksasta oli tullut Unkarin rajanaapuri. Darányin oli tässä tilanteessa 13. toukokuuta 1938 erottava, ja hänestä tuli parlamentin puhemies. Hän oli tässä tehtävässä aina kuolemaansa eli marraskuun alkuun 1939 asti.
Eevi Nivanka

Eevi Annikki Nivanka (s. 31. joulukuuta 1941 Helsinki) on suomalais-virolainen kääntäjä, kielenopettaja ja oppikirjantekijä. Hän työskenteli muun muassa Helsingin yliopistossa ranskan lehtorina ja kuului ylioppilastutkintolautakuntaan.
Opinnot ja ura.
Eevi Nivangan perhe muutti Suomesta Pariisiin vuonna 1951. Sieltä hän muutti äitinsä ja siskonsa kanssa vuonna 1953 Tukholmaan, jossa hän kävi ranskankielistä koulua viiden vuoden ajan.
Nivanka valmistui ylioppilaaksi Tehtaanpuiston yhteiskoulusta vuonna 1961. Hän sai kuusi laudaturia. Sen jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa romaanista ja englantilaista filologiaa. Vuosina 1964–1965 hän täydensi opintojaan Pariisissa. Työuransa hän teki ranskan kielen opettajana ja kääntäjänä, osaksi myös äitinsä kotimaassa Virossa. Vuonna 1990 hän opetti ranskan kieltä Tallinnassa ja käänsi myös presidentti Lennart Meren kirjeitä ja puheita ranskaksi.
Nivanka työskenteli Helsingin yliopistossa ranskan lehtorina ja kuului ylioppilastutkintolautakuntaan vuosina 1998–2006.
Tuotanto.
Eevi Nivanka on kirjoittanut useita ranskan kielen oppikirjoja sekä suomentanut ranskalaista kirjallisuutta.
Yksityiselämä.
Eevi Nivangan vanhemmat olivat suomalainen kirjastonhoitaja ja kirjallisuudentutkija Eino Nivanka (aiemmin Nylander) ja virolainen Erika Viirsalu (aiemmin Veidenbaum), joka oli Viron yleisradion ensimmäinen naispuolinen radiokuuluttaja, presidentin kanslian tiedottaja ja Viron valtion propagandatoimiston kulttuurisihteeri. Kielikurssilla vuonna 1937 Unkarin Debrecenissä tavannut pari muutti avioiduttuaan Suomeen.
Eevi Nivangan nuorempi sisar Leena Nivanka on työskennellyt Helsingin kaupunginteatterin tuotantopäällikkönä ja Suomen kansallisoopperan tiedottajana.
Sofia Jahnukainen

Sofia Jahnukainen (s. 12. marraskuuta 2006) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Kansallisessa liigassa Helsingin Palloseuraa kaudella 2024 ja Helsingin Jalkapalloklubia kaudella 2025.
Jahnukainen edusti kausina 2021–2023 Ykkösessä Pallokerho Keski-Uusimaata, joka nousi kaudeksi 2024 Kansalliseen liigaan. Hän pelasi kaudella 2024 HPS:ssä 23 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia, huhtikuussa Jyväskylän Pallokerhoa ja kesäkuussa Tampereen Ilvestä vastaan. Keväällä 2025 hän voitti HJK:n joukkueessa naisten liigacupin eli Kansallisen cupin ja teki loppuottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan yhden joukkueensa kolmesta maalista. Hän voitti vuonna 2025 myös liigamestaruuden ja Suomen Cupin. Hän pelasi liigassa kauden aikana 22 ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Jahnukainen on pelannut Suomen alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2022.
Sarolt

Sarolt (n. 950 – n. 1008) oli Unkarin ruhtinas Gézan vaimo ja kuningas Tapani I Pyhän äiti.
Suku ja tausta.
Sarolt mainitaan useissa kronikoissa ”Gyulan” tyttärenä. "Gyula," josta sittemmin on tullut miehennimi, oli alun perin jonkinlaisen korkean sotapäällikön arvonimi. Tällä nimellä mainitaan vanhoissa lähteissä sekä Saroltin isää että hänen sukunsa muita jäseniä. Saroltin isä oli ilmeisesti Transilvaniassa hallitseva paikallisruhtinas, kronikoiden mukaan maahantulon aikaisen unkarilaispäällikön Töhötömin (Tétény) pojanpoika. Bysanttilaisten lähteiden mukaan hän kävi 950-luvulla Konstantinopolissa, missä hän otti kasteen ja sai mukaansa Hierotheos-nimisen munkin, joka kastoi useita hänen alamaisiaan. Mahdollisesti myös Sarolt oli kastettu ortodoksiseen uskoon.
Saroltin nimi on tulkittu turkkilaisperäiseksi "(šar-oldu" ’valkoinen kärppä’), ja hänellä kerrotaan olleen Karolt (’musta kärppä’) -niminen sisar. György Györffyn mukaan Saroltin nimeä heijastaisivat Unkarissa paikannimet "Sarud" (Hevesin läänissä) ja "Sarród" (Győr-Moson-Sopronin läänissä, Sopronin lähistöllä).
Avioliitto ja toiminta.
Ruhtinas Gézan ja Saroltin avioliitto solmittiin luultavasti 970-luvulla. Erikoista tässä liitossa oli se, että Géza, toisin kuin Árpád-suvun ruhtinaat yleensä, ei hakenut puolisokseen ulkomaista ruhtinaantytärtä. Gyula Kristón mukaan tämän voi tulkita merkitsevän, että Transilvanian Gyulan hallitsema alue oli käytännössä irronnut Gézan hallitsemasta ”Unkarista” omaksi yksikökseen. Géza ei avioliittoa solmittaessa ollut enää nuori vaan varmaankin yli 30-vuotias, joten hänellä on saattanut ennen Saroltia olla jo toinen puoliso, mutta tästä ei ole säilynyt mitään tietoa.
Saksalainen piispa Thietmar Merseburgilainen kuvaa kronikassaan Saroltia hurjana naisena, joka ”joi kohtuuttomasti, istui ratsailla kuin sotilas ja kerran pikaistuksissaan tappoi miehen”. Bruno Querfurtilainen, joka toisin kuin Thietmar oleskeli itse useita vuosia Unkarissa, antaa Saroltista samantapaisen kuvan. Hänen mukaansa piispa Adalbert kerran ”lähetti kirjeen unkarilaisten ruhtinaalle, tai paremminkin tämän puolisolle, joka piti koko maata hallinnassaan miehen kädellä ja määräsi itse kaikesta, mikä kuului hänen miehelleen”. Tämä on luultavasti tapahtunut 990-luvun alussa, jolloin Géza oli viisissäkymmenissä ja saattoi jo olla iän tai sairauksien heikentämä. 
Brunon mukaan Saroltin vaikutuksesta maassa pakanuuteen sekoittui ”saastutettu usko”, joka oli pakanuutta pahempi. Tämä viittaa Saroltin todennäköisesti ortodoksiseen uskoon. Saroltin nimissä luultavasti perustettiin Veszprémvölgyn ortodoksinen naisluostari.
Gézan kuoltua kuningas Tapani joutui tarun mukaan kukistamaan pakanallisen päällikkö Koppányn johtaman kapinan. 1300-luvun kronikoiden mukaan syynä tähän yhteenottoon olisi ollut, että Koppány tavoitteli leskeksi jäänyttä Saroltia puolisokseen. Tämän tarinan, kuten Koppány-hahmon itsensäkin historiallisuutta on sittemmin epäilty. Tämän jälkeen Saroltista, hänen loppuelämästään ja kuolemastaan ei ole tietoa kronikoissa. Saroltia ei myöskään mainita yhdessäkään Tapani Pyhän legendan kolmesta versiosta.
Texas Terri

Terri Lyn Laird (s. 6. huhtikuuta 1955 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen punkrock-laulaja. Hänet tunnetaan taiteilijanimellä Texas Terri. Hän tuli tunnetuksi Los Angelesin punk-piireissä 1990- ja 2000-luvuilla. Terri Laird muutti Los Angelesiin Texasista vuonna 1985 ja perusti rock-yhtyeen nimeltä Killer Crows. Yhtye oli suosittu Los Angelesin punk-piireissä, mutta sen studiomateriaalia ei koskaan julkaistu. Laird asui Hollywoodin kerrostalossa, joka tuli tunnetuksi siitä, että juuri siellä Red Hot Chili Peppersin kitaristi Hillel Slovak kuoli yliannostukseen vuonna 1988. Kuoliniltana Laird oli se, joka soitti apua.
Killer Crows yhtyeen hajottua Texas Terri siirtyi soolouralle ja perusti kitaristi Don ”Demon Boy” Cilurson kanssa Texas Terri &amp; the Stiff Onesin. Texas Terri nousi esiin erityisesti energisen esiintymisensä takia. Hän esiintyi usein osittain alastomana tai muuten shokeeraavana, ja se toi hänelle maineen yhtenä uuden sukupolvensa räikeimmistä punk-hahmoista. Laulaja ja entinen strippari Terri Laird toi kriitikoiden silmissä usein mieleen Iggy Popin, Crampsin laulajan Lux Interiorin ja Wendy O. Williamsin. 
Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "Eat Shit!" vuonna 1998. Vuonna 1999 Rock City News nimesi sen Los Angelesin ”psykoottisimmaksi yhtyeeksi” ja "Flipside"-lehti valitsi Lairdin parhaaksi naislaulajaksi. Vuonna 2000 "The Los Angeles Weekly" myönsi yhtyeelle parhaan punk-yhtyeen palkinnon. Texas Terri &amp; the Stiff Onesin debyyttialbumi julkaistiin myöhemmin uudelleen nimillä "Eat Shit + 1" (yhdellä bonuskappaleella) ja "Eat Shit! + 4" (neljällä bonuskappaleella). Cilurson lähdettyä yhtyeestä Texas Terri nimesi kokoonpanon uudelleen Texas Terri Bomb! -nimiseksi, ja julkaisi albumin "Your Lips... My Ass!" vuonna 2004. 
Hän on tehnyt yhteistyötä Ryan Roxien (ex-Alice Cooper) ja The Runaways -yhtyeen laulajan Cherie Currien sekä Wayne Kramerin (MC5) kanssa. Ammatikseen Laird toimii kampaajana. Hän on vuodesta 2007asunut Berliinissä Saksassa. Vuonna 2010 hän julkaisi albumin "Firestorm" yhdessä kitaristi Kevin K:n kanssa. Albumilla kuullaan cover-versiot Johnny Thundersin ”London Boys”- ja The Dead Boysin ”What Love Is” -kappaleista. Vuonna 2012 hän teki keikkoja The Damnedin kitaristin Brian Jamesin ja rumpalin Rat Scabiesin kanssa. 
Vuonna 2010, Texas Terri esiintyi Suomessa Tampereen Vastavirta-klubilla. Hän on myös näytellyt vuosien varrella useissa elokuvissa kuten "8 mm - kahdeksan millimetriä" ja "Hellbent".
Nadera Shalhoub-Kevorkian

Nadera Shalhoub-Kevorkian (, ; s. 1960 Haifa, Israel) on israelilainen oikeustieteilijä ja feministi, kansallisuudeltaan arabi. Shalhoub-Kevorkian oli Jerusalemin heprealaisen yliopiston oikeustieteen professori. Mediatietojen mukaan hän eläköityi elokuussa 2024.
Shalhoub-Kevorkianin työ on keskittynyt traumoihin, valtiorikoksiin, kansanmurhaan sekä sukupuoleen perustuvaan väkivaltaan ja valvontaan. Hän on ollut Jerusalemin heprealaisen yliopiston oikeustieteen professori ja Lontoon Queen Maryn yliopiston kansainvälisen oikeustieteen professori.
Pidätys keväällä 2024.
Israelin viranomaiset pidättivät Shalhoub-Kevorkianin huhtikuussa 2024. Pidätyksen syyksi ilmoitettiin Shalhoub-Kevorkianin podcast-vieraana esittämät kommentit. Poliisin mukaan Shalhoub-Kevorkiania epäiltiin terrorismiin, väkivaltaan ja rasismiin yllyttämisestä. Shalhoub-Kevorkian oli todennut haastattelussa, että Israel käyttää väitteitä lokakuun 7. päivän hyökkäyksen raiskauksista ja surmatuista vauvoista oikeuttaakseen toimiaan Gazassa.
Häntä pidettiin yön yli olosuhteissa, joita hänen asianajajansa kuvailivat ”kauheiksi” ja nöyryyttäviksi, kunnes tuomioistuin määräsi Shalhoub-Kevorkianin vapautettavaksi ja hylkäsi poliisin vaatimuksen pidentää hänen pidätystään. 
Heprealainen yliopisto julkaisi lausunnon, jonka mukaan yliopisto on eri mieltä Shalhoub-Kevorkianin kanssa, mutta huolissaan tämän pidätyksestä, jos sen syynä ovat hänen lausuntonsa.
Loppuvuodesta 2023 Heprealaisen yliopiston rehtori oli kehottanut Shalhoub-Kevorkiania eroamaan, koska hän oli allekirjoittanut kirjeen, jossa hän vaati tulitaukoa Gazan kaistalle ja kuvaili Israelin toimia Gazan sodassa kansanmurhaksi. Maaliskuussa 2024 Shalhoub-Kevorkian oli hyllytetty lyhyeksi ajaksi, koska hän oli sanonut podcast-jaksossa että sionismi tulisi lopettaa.
= Lähteet=
Plaza hundida

Plaza hundida on Andien esihistorialliselle arkkitehtuurille ominainen madallettu aukio tai sisäpiha. Se rakennettiin kaivamalla maahan tasapohjainen kuoppa, muuraamalla maaseinät piiloon ja rakentamalla kuopan vastakkaisiin päätyihin portaat, jotka johtivat ympäröivän maan tasalle.
Madallettuja pihoja alettiin rakentaa esikeraamisen kauden lopulla. Ensimmäiset rakennettiin nykyisen Perun pohjoisosissa 3. vuosituhannella eaa. Ne olivat aluksi pyöreitä. Chavín de Huantarissa ne muuttuivat varhaisen horisontin aikaan nelikulmaisiksi. Tämä muoto säilyi Tiwanakun romahdukseen noin 1100 jaa. saakka.
Selina Leem

Selina Neirok Leem (s. 1997 Majuro) on marshallinsaarelainen ilmastoaktivisti, julkinen puhuja ja runoilija.
Leem opiskeli Freiburgin UWC Robert Bosch Collegessa Saksassa vuosina 2014–2016. Hän kiinnostui voimakkaasti ilmastoasioista tilanteessa, jossa suhteellisen maltillinenkin merenpinnan nousu muodosti uhan hänen kotisaarensa asuinkelpoisuudelle. Leem osallistui vuonna 2015 nuorimpana puhujana Pariisin ilmastokokoukseen, jossa hänen kanssaan esiintyi Marshallinsaarten silloinen ulkoministeri Tony deBrum. Hän sai puheellaan maailmanlaajuista huomiota. Leem on esiintynyt myös muun muassa TED-konferenssissa, Glasgow’n ilmastokokouksessa 2021, Skoll World Forumissa ja Saksan G20-mielenosoituksissa. Hän on One Young Worldin lähettiläs. Leem esiintyi Leonardo DiCaprion ilmastoaiheisessa dokumentissa "Before the Flood". Hän oli yksi kirjoittajista emeritusprofessori Andrew Garrodin julkaisussa "I Talk of Dreams".
Cathie Wood

Cathie Wood (s. 1955) on yhdysvaltalainen toimitusjohtaja ja suursijoittaja.
Wood opiskeli taloustiedettä Etelä-Kalifornian yliopistossa, jossa häntä opetti Arthur Laffer. Hän aloitti uransa finanssipalveluiden parissa 1970-luvun loppupuolella. Wood perusti vuonna 2014 Ark Invest -sijoitusyhtiön, jonka lippulaivatuote on Ark Innovation -rahasto. Wood on keskittynyt sijoittamaan vahvan kasvupotentiaalin yhtiöihin, joihin liittyy myös korkea volatiliteetti. Ark Invest -yhtiö on sijoittanut innovaatioihin, kuten robottiautoihin ja genomiikkaan.
Wood tunnetaan Teslan tukijana. Maaliskuussa 2025 hän odotti Teslan osakkeen saavuttavan 2 600 dollarin kappalehinnan viiden vuoden sisällä. Hän perusteli tätä robottiajoneuvoilla arvonnousun ajureina. Ark Innovation -rahastossa suurin paino oli tuolloin yhä Teslalla, vaikka osakkeen arvo oli marraskuusta 2024 lähtien noin puolittunut.
Rebecca Penneys

Rebecca Penneys (s. 1946) on yhdysvaltalainen pianisti ja pianopedagogi.
Penneys teki debyyttinsä resitalistina 9-vuotiaana ja soitti jo 11-vuotiaana Los Angelesin filharmonisen orkesterin solistina. Hän sai vuonna 1965 kriitikkojen erikoispalkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa. Hänet palkittiin myös kansainvälisessä Vianna da Motta -musiikkikilpailussa vuonna 1970 ja kansainvälisessä Paloma O’Shea -pianokilpailussa vuonna 1975. Penneys sai opetusta muiden muassa Menahem Pressleriltä, György Sebőkilta, Iannis Xenakikselta, Leonard Steinilta, Rosina Lhévinneltä ja Arthur Rubinsteinilta. Hän teki New Yorkin -debyyttinsä Alice Tully Hallissa vuonna 1972. Penneys on myöhemmin kiertänyt esiintyjänä eri puolilla maailmaa.
Penneys perusti vuonna 1974 New Arts Trion, jolle myönnettiin Naumburg-kamarimusiikkipalkinnot vuosina 1980 ja 1982. Hän perusti Chautauqua Institutionin kamarimusiikkiohjelman vuonna 1978 ja opetti siellä pitkään. Hän aloitti opettamisen Eastman School of Musicissa vuonna 1980 ja on opettanut myös muissa yhdysvaltalaisissa oppilaitoksissa. Penneys on lisäksi tehnyt kansainvälisiä opetusmatkoja muun muassa Etelä-Koreaan, Kiinaan, Hongkongiin, Thaimaahan, Kolumbiaan ja Chileen. Hänestä tuli vuonna 2001 St. Petersburg Collegen residenssitaiteilija. Penneysin perustamaa ja hänen nimeään kantavaa, vuonna 2013 avajaiskautensa käynnistänyttä pianofestivaalia on isännöinnyt Etelä-Floridan yliopisto. Penneys on tehnyt monia levytyksiä.
Vanha Gerby

Vanha Gerby () on Vaasan Gerbyn keskiosassa sijaitseva pienalue, joka muodostaa Vaasan 31. kaupunginosan yhdessä Gerbyn niemen luoteisosan ja Länsimetsän kanssa. Vanhan Gerbyn pienalueen itärajana on Västervikintie Kortelaaksontiehen asti ja alueen läpäisee Mäntymaantie. Gerbyn rantatien varrella Rantalahdentien ja Västervikintien välillä sijaitsevat kerrostalot kuuluvat myös pienalueeseen.
Alueen nimestä huolimatta Gerbyn vanhimmat rakennukset löytyvät viereisen kaupunginosan Lillbyn puolelta. Vanhan Gerbyn rakennuskanta on kuitenkin ajallisesti vaihtelevaa. Alueen itäosassa Västervikintien varrella oleva asutus on pääosin 1940- ja 1960-lukujen väliltä. Mäntymaantien talot ovat uudempia, niitä on rakennettu 1980-luvulta aina 2000-luvun loppuun asti. Vanhassa Gerbyssä on muutamia kaupungin vuokrataloja.
Vaasan kaupunki suunnittelee Gerbyn rinne -nimistä, noin 300 asukkaan asuinaluetta Mäntymaantien länsipuolella sijaitsevalle virkistyskäytössä olevalle metsäalueelle. Suunnitelma on herättänyt vastustusta paikallisissa ja hanketta vastustanut adressi keräsi lähes kaksituhatta nimeä.
Palvelut.
Vanhan Gerbyn alueella sijaitsevat Gerbyn ruotsinkielinen päiväkoti, suomenkielinen Paakarin päiväkoti ja Gerbyn seurakuntakoti. Mäntymaantiellä on Gerbyn terveysasema, jonka tiloissa toimii nykyään vain lastenneuvola. Hammashoito sekä lääkärin ja hoitajan vastaanotot muuttivat keskustaan vuosien 2022 ja 2023 aikana.
Väestö.
Vuonna 2015 Vanhan Gerbyn pienalueella asui 987 asukasta.
Vanhan Gerbyn asukkaista äidinkielenään suomea puhui 57,2 %, ruotsia 25,5 % ja muita kieliä 17,2 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 21,2 % ja työttömiä 14,5 % vuonna 2013. Muihin Gerbyn alueisiin verrattuna työttömien ja opiskelijoiden määrä on huomattavan suurta Vanhassa Gerbyssä. Myös muunkielisten osuus on suurin kaikista Gerbyn pienalueista.
Ğəlimcan Şərəf

Ğəlimcan Şərəf (Ğəlimcan Şərəfetdin ulı Şərəf, Галимҗан Шәрәфетдин улы Шәрәф; 1896 Kazanin kuvernementti – 1950 Kazan) oli tataarien poliitikko, yhteiskunnallinen vaikuttaja ja kielitieteilijä. 
Şərəf oli keskeinen hahmo Tatarstanin autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan perustamisessa (1920; nyk. Tatarsanin tasavalta). Hän oli asiantuntijana määrittelemässä tasavallan rajoja. Tätä ennen hän osallistui Venäjän muslimien yleiskokoukseen sekä Milli Məcles -kansalliskokoukseen kansanedustajana.
Vuonna 1926 Şərəf otti osaa ensimmäiseen turkologien Neuvostoliiton kongressiin Bakussa. Se keskittyi kirjaimiston latinalaistamiseen. Şərəf itse suosi arabialaisen kirjaimiston käyttämistä, ja lähetti seuraavana vuonna Stalinille kirjeen jossa alleviivasi sen tärkeyttä. Tämän jälkeen Şərəfiä alettiin perheineen vainota. Hän lopulta päätyi vankileirille. Päästyään vapaaksi vuonna 1945 Şərəf toimi tataarin kielen opettajana. 
Şərəf valmistui Kazanin yliopiston historiallis-filologisesta tiedekunnasta. Hän työskenteli itämaisten tieteiden osaston johtajana. Şərəf julkaisi teoksia, jotka keskittyivät etenkin tataarin kielen fonetiikkaan. Hänen kirjallinen työnsä sai merkittävää arvostusta ulkomailla. Şərəf julkaisi runoilija Ğabdulla Tuqayn kanssa ensimmäisen tataarinkielisen kirjallisuuden lukukirjan vuonna 1912 (Мәктәптә әдәбият дәресләре, 'kirjallisuuden oppitunnit koulussa').
Kortelaakso

Kortelaakso () on Vaasan kaupungissa Gerbyn suuralueella sijaitseva pienalue, joka myös muodostaa Vaasan asemakaavoitetun 32. kaupunginosan. Kortelaakso on rakennettu vuosien 1980–2009 aikana ja se on Gerbyn alueille tyypillisesti omakoti- ja rivitalovaltainen.
Kaupunginosaan kuuluu lähes kaikki Kortelaaksontien varrella ja sen sivukujilla olevat rakennukset. Se rajautuu idässä Västervikintiehen ja alueen pohjoisin asutus on Tiilismaantiellä sekä Forsnerintiellä. 
Kortelaaksossa on ruotsinkielinen peruskoulu Gerby skola.
Väestö.
Vuonna 2015 Kortelaakson alueella asui 1 365 asukasta.
Kortelaakson asukkaista äidinkielenään suomea puhui 65,3 %, ruotsia 32,0 % ja muita kieliä 2,6 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 12,6 % ja työttömiä 5,0 % vuonna 2013.
Markku Ryynänen (professori)

Markku Antti Ryynänen (s. 3. heinäkuuta 1945 Lappee) on suomalainen lääkäri ja emeritusprofessori. 
Markku Ryynänen syntyi Erkki Olavi Ryynäsen ja Tyyne Meri Suomisen perheeseen. Hän avioitui 1976 Jaana Hintikan kanssa. Ryynänen tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan lyseosta 1964 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Kuopion yliopistossa 1982. Lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Ryynänen suoritti Baselissa Sveitsissä 1972. 
Ryynänen oli terveyskeskuslääkäri Kemijärvellä 1973–1974 ja apulaislääkäri Kuopion yliopistollisessa sairaalassa ja Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa 1974–1981. Kuopiossa hän oli vielä erikoislääkäri 1983–1989 ja osaston ylilääkäri 1990–1998. Kuopion yliopiston dosentiksi Ryynänen tuli 1989. Hän toimi tutkijana Oxfordissa Englannissa 1982–1986 ja Philadelphiassa Yhdysvalloissa 1990–1992. Oulun yliopiston professoriksi 1998 tullut Ryynänen on toiminut professorina myös Jefferson Medical Collegessa Yhdysvalloissa.
Zayne Parekh

Zayne Parekh (s. 15. helmikuuta 2006 Nobleton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Parekh edustaa NHL-joukkue Calgary Flamesia. Hänellä on tulokassopimus joukkueen kanssa kauden 2027–2028 loppuun saakka.
Ennen NHL-uraansa Parekh pelasi OHL-juniorisarjassa Saginaw Spiritin joukkuessa. Calgary Flames varasi hänet ensimmäisellä kierroksella yhdeksännellä varausvuorolla . Parekh on pelannut yhden NHL:n runkosarjan ottelun. Tässä ottelussa hän on tehnyt yhden maalin. Uran tilastot päivitetty 18. huhtikuuta 2025.
Nelli Kalske

Nelli Kalske (s. 7. joulukuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia.
Kalske pelasi juniorina Espoon Palloseurassa ja pääsi myös seuran edustusjoukkueessa pelaamaan naisten Kolmosta ja Kakkosta. Hän siirtyi kauden 2022 jälkeen Helsingin Jalkapalloklubiin ja pelasi viisi liigaottelua kaudella 2023. Hän pelasi tuolla kaudella myös Ykkösessä Pallokerho Keski-Uusimaan joukkueessa. Kaudella 2024 Kalske pelasi liigassa 24 ottelua ja teki elokuussa maalin Åland Unitedia vastaan. Hän voitti kaudella 2024 liigamestaruuden ja Suomen Cupin. Kaudella 2025 hän pelasi 17 liigaottelua tekemättä maaleja. Hän voitti toistamiseen liigamestaruuden ja Suomen Cupin.
Kalske on pelannut Suomen alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2022.
Nelli Kalskeen kaksossisko Lotta Kalske pelaa jalkapalloa Kansallisessa liigassa.
Lotta Kalske

Lotta Kalske (s. 7. joulukuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia.
Kalske pelasi juniorina Espoon Palloseurassa ja pääsi myös seuran edustusjoukkueessa pelaamaan naisten Kolmosta ja Kakkosta. Hän siirtyi kauden 2022 jälkeen Helsingin Jalkapalloklubiin. Hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan 20 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia, joista kolme maalia kesäkuussa Oulu Nice Socceria vastaan. Hän pelasi tuolla kaudella myös yhden ottelun Ykkösessä Pallokerho Keski-Uusimaan joukkueessa ja teki siinä kolme maalia. Kaudella 2024 Kalske pelasi liigassa 24 ottelua ja teki niissä 13 maalia, millä hän oli joukkueensa paras ja koko liigan kolmanneksi paras maalintekijä. Hän voitti kaudella 2024 liigamestaruuden ja Suomen Cupin, ja hänet valittiin vuoden liigapelaajaksi. Kaudella 2025 hän pelasi 23 liigaottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Hän voitti jälleen liigamestaruuden ja Suomen Cupin.
Kalske on pelannut Suomen alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2022.
Lotta Kalskeen kaksossisko Nelli Kalske pelaa jalkapalloa Kansallisessa liigassa.