tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ohotansirkkalintu

Ohotansirkkalintu ("Locustella ochotensis") on itä-aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoidän, Sahalinin, Kuriilit ja Japanin pohjoisosan. Se talvehtii muun muassa Filippiineillä ja Pohjois-Borneossa. Alexander von Middendorff kuvaili lajin holotyypin Udan alajuoksulta Ohotanmeren rannikolta 1853.
Baldwin-marsu

Baldwin on täysin karvaton marsurotu. Se on tahattomasti kehittynyt mutaatio, jota ei ole kehitetty laboratoriokokeisiin, toisin kuin Skinny-marsu. Baldwinilla on syntyessään karvat, mutta ne putoavat vähitellen pois ja 48 päivän ikäisenä se on yleensä pudottanut kaikki karvansa. Ensimmäiset baldwinit syntyivät amerikancrestedin jalostuksen seurauksena Kaliforniassa, Yhdysvalloissa, ja ensimmäinen baldwin-rotuinen marsu tuotiin Suomeen elokuussa vuonna 2006 ja samana vuonna syntyi ensimmäinen poikanen Suomessa.
Baldwinin näyttelystandardissa sanotaan, että sen ihon tulee olla puhdas, hyväkuntoinen ja terve. Kaikki värit, väriyhdistelmät ja kuviot ovat sallittuja. Väriä ei arvostella erikseen.
Irina Derevko

Irina Derevko on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Alias". Hän on päähenkilö Sydney Bristow'n äiti. Häntä esittää näyttelijä Lena Olin.
Taustaa.
Irina Derevko syntyi 22. maaliskuuta 1951 Moskovassa, silloisessa Neuvostoliitossa. Hänet rekrytoitiin KGB:lle hänen ollessa 18-vuotias. Hänet määrättiin viettelemään CIA:n agentti Jack Bristow ja varastamaan CIA:n tietoja, eritoten koskien Projekti Joulua, joka koulutti lapsia "nukkuviksi agenteiksi". Hän meni naimisiin Jackin kanssa nimenään Laura Bristow ja he saivat tyttären, Sydneyn. Vuonna 1981 hän lavasti kuolemansa ja katosi. Näihin aikoihin Irinalla oli ollut suhde Jackin kollegan Arvin Sloanen kanssa, jonka kanssa hän sai tyttären, Nadian, joka vietiin Irinalta heti tämän syntymän jälkeen.
Hahmon tarina.
Ensimmäisellä kaudella Sydney saa kuulla totuuden äidistään ja alkaa epäillä tämän olevan elossa. Kauden lopussa hän kohtaa äitinsä ensimmäistä kertaa sen jälkeen kun hän oli lapsi.
Toisen kauden alussa Irina antautuu CIA:lle ja sanoo auttavansa heitä terroristiorganisaatio Allianssin alasajossa ja 1400-luvulla eläneen tiedemies-profeetta Milo Rambaldin esineiden etsimisessä. Hän kohtaa Jackin ensimmäistä kertaa vuosiin ja Jack ei suostu uskomaan naisin puheita. Kauden kuluessa perhe kuitenkin tekee tiiviisti yhteistyötä ja lopulta Allianssi tuhotaan. Irina kuitenkin pettää CIA:n ja pakenee Sloanen kanssa. 
Irina ei esiinny kolmannella kaudella, mutta hän pitää yhteyttä Jackiin Internetin välityksellä. Kaudella myös paljastuu, että hänellä on toinen tytär, Nadia Santos, suhteestaan Sloanen kanssa.
Neljännellä kaudella selviää, että Irina oli lähettänyt palkkamurhaajan Sydneyn perään, ja Jack oli kostoksi tappanut naisen. Todellisuudessa Jack oli tappanut Irinan geneettisen kaksoisolennon ja Irina oli hänen sisarensa Elenan vankina. Elena oli myös lavastanut Irinan tapattamaan Sydneyn. Jack, Sydney ja Nadia pelastavat Irinan ja hän tapaa Nadian ensimmäistä kertaa sitten tämän syntymän. APO ottaa Elenan kiinni ja Jack päästää Irinan pakenemaan.
Irina palaa kuvioihin viidennellä kaudella. Paljastuu, että hän on yhteistyössä terroristiorganisaatio Prophet 5:n kanssa. Irinan avustuksella Prophet 5 sieppaa Sydneyn ja hypnotisoi hänet saadakseen tietoja Rambaldin Horisontti-laitteen sijainnista. Samalla Irina auttaa pelastamaan Sydneyn syntymättömän lapsen. Sydney on tietämätön äitinsä osallisuudesta tapahtumiin eikä osaa epäillä mitään äitinsä palattua myöhemmin hänen ja Jackin luokse. Perhe lähtee etsimään Horisonttia, minkä löydyttyä Irina pettää perheensä. Sydneyn synnytys käynnistyy ja Irinan avustuksella Sydney synnyttää tyttövauvan. Sen jälkeen hän katoaa jälleen Horisontin kanssa. 
Irina palaa sarjan päätösjaksossa ja on yhteistyössä Sloanen kanssa. He löytävät Rambaldin loppupelin, kuolemattomuuden, Horisontin avulla. Sydney jäljittää Irinan ja taistelee äitinsä kanssa, minkä lopuksi Irina kaatuu pilvenpiirtäjän lasikaton päälle. Katon alkaessa hajota Sydney anelee äitiään tulemaan takaisin, mutta Irina päättää kurkottaa kohti Horisonttia ja putoaa kuolemaansa.
Warhorse (brittiläinen yhtye)

Warhorse oli englantilainen, progressiivista heavy rockia soittanut yhtye, jonka perustajana oli Deep Purplen alkuperäisbasisti Nick Simper. Warhorsen musiikkia on kuvattu "raskaammaksi" versioksi Deep Purplen ensimmäisestä kokoonpanosta. 
Historia.
Vuonna 1969 pian Deep Purplesta erottamisensa jälkeen Nick Simper liittyi basistiksi Marsha Huntin kiertueyhtyeeseen. Simperin suosituksesta yhtyeeseen liittyivät myös rumpali Mac Poole ja kitaristi Ged Peck. Marsha Huntin jäätyä äitiyslomalle yhtye jatkoi toimintaa nimellä Warhorse. Laulajaksi tuli Ashley Holt ja kosketinsoittajaksi Frank Wilson. Myöhemmin Yes-yhtyeestä tunnetuksi tullut Rick Wakeman oli myös jonkin aikaa kosketinsoittajana, mutta häntä ei pidetty sopivana yhtyeeseen. 
Yhtyeen tyylisuunnaksi muodostui Deep Purplen MK 1:n tyylinen progressiivinen rock heavy rock-vaikutteilla. Levytyssopimuksen yhtye sai progressiiviseen rockiin erikoistuneelta Vertigo Recordsilta ja ensimmäinen albumi "Warhorse" ilmestyi marraskuussa 1970. Albumin promotointi oli heikkoa ja se ei noussut listoille, kuten ei myöskään singlenä julkaistu Easybeats-cover "St. Louis". Pian tämän jälkeen kitaristi Ged Peck lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Pete Parks.
Warhorse julkaisi toisen albuminsa "Red Sea" kesäkuussa 1972. Huolimatta hyvistä arvosteluista ja runsaasta keikkailusta Vertigo Records ei tehnyt juurikaan töitä yhtyeen promotoimiseksi joten "Red Sea" ei ensialbumin tapaan menestynyt ja Vertigo tiputti Warhorsen listoiltaan. Näihin aikoihin rumpali Mac Poole liittyi Gong-yhtyeeseen.
Uudeksi rumpaliksi liittyi Barney James ja yhtye alkoi etsiä uutta levytyssopimusta ja lisäsi musiikkiinsa soul-vaikutteita. Samoihin aikoihin Yes-yhtyeessä menestykseen noussut Rick Wakeman alkoi levyttämään myöhemmin Ison-Britannian listakärkeen noussutta "Journey to the Centre of the Earth"-sooloalbumiaan ja lainasi Warhorsesta Ashley Holtin ja Barney Jamesin. Huolimatta Warhorsen mahdollisesta uudesta levytyssopimuksesta miehet päättivät jäädä Wakemanin yhtyeeseen ja kesäkuussa 1974 Nick Simper päätti lopettaa yhtyeen. Warhorse on hajoamisensa jälkeen esiintynyt pariin otteeseen ja yhtyeen albumit on julkaistu cd-painoksina.
Tummasarvipöllö

Tummasarvipöllö ("Asio stygius") on keskikokoinen tummasävyinen pöllö. Sillä on keltaiset silmät, musta nokka, tumma mustanpuhuva naama ja valkoiset kulmat. Alapuolelta se on likaisen nahanvärinen, ja siinä on ruskeita juovia ja viiruja. Yläpuoli on käänteinen, nahanvärisiä juovia ja viiruja, tummalla pohjalla.
Tummasarvipöllön elinaluetta ovat kuivat ja kosteat alavat ja vuoristometsät, laidunalueet ja maaseudun puutarhat. Se elää lehti- ja ikivihreissä metsissä ja avoimilla alueilla, joissa on metsäläikkiä. Se elää merenpinnan tasolta 3 100 metrin korkeuteen.
Laji syö erilaisia saaliseläimiä, kuten lintuja, pikkunisäkkäitä, matelijoita, sammakkoeläimiä, äyriäisiä ja hyönteisiä. Se saalistaa öisin.
Tummasarvipöllö munii kaksi munaa risupesään, jonka muut linnut ovat tehneet, mutta joskus se voi pesiä maassa, kuten sen sukulainen suopöllö.
Tummasarvipöllö ei ole kaikkialla uhanalainen, joskin sen status vaihtelee suuresti sen levinneisyysalueella. Se elää Etelä-Amerikassa ja osissa Keski-Amerikkaa. Se on dokumentoitu kahdesti Texasissa.
Sen tieteellisen nimen osa "stygius" tarkoittaa "Styks-jokeen liittyvää", mutta yleisesti se tarkoittaa kaikkea tummaa ja synkkää.
Tummasarvipöllöllä on kuusi alalajia:
Oral Robertsin yliopisto

Oral Robertsin yliopisto (, ORU) on yhdysvaltalainen, yksityinen karismaattisen liikkeen yliopisto, joka toimii Tulsassa Oklahoman osavaltiossa. Yliopistossa opiskelee noin 3 790 opiskelijaa 49 osavaltiosta yhdessä kaikkiaan 56 eri maasta tulevien kansainvälisten opiskelijoiden kanssa. Vuonna 1963 perustettu yliopisto on nimetty perustajansa evankelista Oral Robertsin mukaan.
Yliopiston kampus on kooltaan noin kaksi neliökilometriä. ORU:n on hyväksyttänyt "Higher Learning Commission of the North Central Association of Colleges and Schools" (NCA) ja mahdollistaa 65 eri alan pääaineopiskelun. Niistä 14:ssä opiskelija voi edetä maisterintutkintoon sekä kahdessa tohtorintutkintoon. ORU on luokiteltu "Carnegie Foundation for the Advancement of Teaching" -säätiön jaottelussa tohtori- ja tutkimusyliopistoksi "The Princeton Review" -konsultointiyhtiö on listannut ORU:n yhdeksi parhaimmista, "Best in the West" (paras lännessä).
Kentauri (pikkuplaneetta)

Kentaurit ovat pikkuplaneettoja, jotka kiertävät Aurinkoa Jupiterin ja Neptunuksen välillä ja niiden periheli on Jupiterin radan takana. Kaasujättiläisten vetovoimahäiriöiden takia kentaurien radat ovat epävakaita. Dynaamisten mallien mukaan kentarit ovat olleet transneptunisia kohteita (Kuiperin vyöhykkeen kappaleita), jotka ovat joutuneet sisempään Aurinkokuntaan.
Osa kentaureista luokitellaan myös komeetoiksi tai niistä voi tulla komeettoja. Kentaurien kiertoradat ylittävät jättiläisplaneettojen kiertoratoja. Tämä pienkappaleiden ryhmä on nimetty mytologisten kentaurien mukaan. Damocloidit kuten 5335 Damocles muistuttavat kentaureja etäisyytensä puolesta, mutta eivät pysy Jupiterin takana. Suurin kentauri on 10199 Chariklo, jonka läpimitta on 248 ± 18 kilometriä. Sillä on myös oma rengasjärjestelmänsä. 
Läpimitaltaan yli kilometrin kokoisia kentaureja on arvioitu olevan yli 44 000.
Luettelo kentaureista.
Tunnettuja kentaureja:
Valhalla Rising

Valhalla Rising on tanskalais-brittiläinen toiminnallinen, historiaan sijoittuva seikkailuelokuva.
Juoni.
Jo vuosien ajan heimopäällikkö Barde on pitänyt voimakasta soturia, Yksisilmää, vangittuna. Tämän onnistuu paeta nuoren apurinsa Aren kanssa viikinkilaivalla. He rantautuvat tuntemattomaan maahan, jonka maaperästä huokuvat salaisuudet.
Arvioita.
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu piti elokuvaa piinallisen hidastempoisena ja rujon väkivaltaisena, joskin toisaalta myös visuaalisesti taidokkaana.
Minna Parikka

Minna Parikka (s. 1980 Helsinki) on suomalainen kenkäsuunnittelija ja yrittäjä. Vuonna 2002 hän valmistui kenkäsuunnittelijaksi Englannissa De Montfortin yliopistosta. Valmistuttuaan Parikka työskenteli Italiassa kenkävalmistajalla, kunnes muutti takaisin Helsinkiin ja perusti vuonna 2005 oman yrityksen.
Yrityksen toiminta päättyi 20. joulukuuta 2020.
Parikka on saanut huomiota, kun hänen merkkinsä tuotteita on nähty sekä suomalaisilla että kansainvälisillä julkisuuden henkilöillä kuten Cara Delevingne, Taylor Swift, Lady Gaga ja Kylie Jenner.
Vuonna 2014 Parikka sai Vuoden nuori muotoilija -palkinnon.
Ura.
Parikka lanseerasi omaa nimeänsä kantavan Minna Parikka -[|brändi]]n vuonna 2005 palattuaan Suomeen Britanniasta ja Italiasta. Ensimmäinen mallisto tuli markkinoille syksyllä 2006. Sittemmin joka vuosi valmistui kaksi uutta mallistoa: kevät–kesä sekä syksy–talvi. Kenkien lisäksi mallistoissa oli myös muita asusteita, kuten laukkuja, käsineitä, huiveja, sekä lompakoita.
Minna Parikka -tuotteet valmistetaan käsityönä Espanjassa Alicanten lähellä toimivilla alaan erikoistuneilla tehtailla. Materiaalina käytetään nahkaa. Parikan kenkiä on myyty 25 maassa (2016). Suomessa brändillä oli marraskuusta 2012 lähtien lippulaivaliike Helsingin Aleksanterinkadulla, liikkeestä hoidettiin myös kansainvälisesti toimivaa nettikauppaa. Liike suljettiin vuonna 2020.
Parikka lopetti yritystoiminnan vuoden 2020 lopulla mutta säilytti Minna Parikka Shoes oy -yrityksen toiminnassa tekijänoikeuksien ja brändin suojaamisen vuoksi. Lokakuussa 2021 Parikka ilmoitti jatkavansa suunnittelua yksikseen niin, että tekee yhteistyöprojekteja eri kumppaniyritysten kanssa. Ensimmäisenä oli vuorossa 160-vuotisjuhlia 2022 viettänyt kauppayhtiö Stockmann ja sitten lastenvaatevalmistaja Reima.
Minna Parikka -tuotteita on ollut esillä useissa kansainvälisissä muotilehdissä, esimerkiksi "Voguessa", "Ellessä" ja "Glamourissa". Lisäksi Parikan tuotteita on ollut käytössä monilla suomalaisilla ja kansainvälisillä julkisuuden henkilöillä, kuten Beth Dittolla, Paloma Faithlla, Fergiellä, Cara Delevingnellä sekä Taylor Swiftillä. Parikka myös suunnitteli Lady Gagalle platinakengät, jotka tämä sai palkintona "The Fame Monster" -albuminsa tuplaplatinamyynnistä.
Parikan tuotemerkin on Kiinassa rekisteröinyt vuonna 2007 kiinalainen yritys, ja Parikka käy oikeutta siitä.
Yksityiselämä.
Parikka oli naimisissa kuubalaisen miehen kanssa, mutta aviopari jätti eroanomuksen syksyllä 2018. Heillä on yksi lapsi.
Milan Stepanov

Milan Stepanov (; s. 2. huhtikuuta 1983 Novi Sad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä turkkilaista Bursasporia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura.
Stepanov aloitti ammattilaisuransa Vojvodinasta vuonna 2000, jota ennen hän oli pelannut seuran juniorijoukkueessa. Viisi vuotta myöhemmin hän nousi edustusjoukkueen kapteeniksi, mutta siirtyi kesken kauden turkkilaiseen Trabzonsporiin.
Heinäkuussa 2007 Stepanov teki sopimuksen portugalilaisjätti Porton kanssa. Joukkue maksoi hänestä 3,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Alotettuaan vaihtopelaajana, hän nousi pikkuhiljaa joukkueen avauskokoonpanoon. 28. marraskuuta 2007 pelatussa Mestarien liigan ottelussa englantilaista Liverpoolia vastaan Stepanov pelasi surkeasti ja jatkossa menetti avauskokoonpanopaikkansa veteraanipuolustaja Pedro Emanuelille. Toisena vuotenaan hän asemansa heikkeni entisestään, kun Porto hankki kesällä 2008 Rolandon Belenensesistä.
25. heinäkuuta 2009 Stepanov siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaiseen Málagaan. Siirto sisälsi mahdollisen osto-option kauden päättyessä. Kauden ensimmäisellä puoliskolla hän pelasi vain neljässä ottelussa, tämän jälkeen hän oli kokoonpanon ulkopuolella lähes kolmen kuukauden ajan, kunnes palasi pelaamaan avauskokoonpanoon 7. helmikuuta 2007 ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.
Heinäkuussa 2010 hän siirtyi turkkilaisseura Bursasporiin ilmaisella siirrolla.
Maajoukkue.
Stepanov teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 16. elokuuta 2006 pelatussa ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. Maaliskuussa 2007 hän oli mukana kahdessa vuoden 2008 EM-karsintaottelussa Kazakstania ja Portugalia vastaan. Ensimmäisessä ottelussa Kazakstania vastaan hän oli avauskokoonpanossa, mutta Portugalia vastaan hän aloitti vaihdosta.
Suomen urheiluhistoriallinen seura

Suomen urheiluhistoriallinen seura (SUHS) on vuonna 1992 perustettu järjestö, jonka tarkoituksena on koota yhteen urheilu- ja liikuntahistorian harrastajia ja tutkijoita sekä edistää alan monipuolista tutkimusta, toimintaa ja keskustelua Suomessa. Seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan (TSV) ja Suomen Tiedekustantajien liiton jäsen sekä International Society for the History of Physical Education and Sport (ISHPES) yhteisöjäsen.
Seuran puheenjohtaja on Heikki Roiko-Jokela. Seura on vuodesta 1994 julkaissut vuosikirjaa, joka on vuodesta 2008 lähtien ollut vertaisarvioitu.
Seura on perustettu Helsingissä 8.12.1992. Se jatkoi Liikuntatieteellisen Seuran vuonna 1976 aloittaman Suomen liikuntahistoria -projektin toimintaa. SUHS:n perustamisasiakirjan allekirjoittivat Antero Heikkinen, Seppo Hentilä, Kenth Sjöblom, Leena Laine, Antti O. Arponen ja Heikki Klemola. Perustajajäseniä oli paikalla 23. Ensimmäiseen hallitukseen valittiin perustamisasiakirjan allekirjoittajat ja Esa Sironen.
Puheenjohtajat.
Heikkinen ja Laine on kutsuttu järjestön kunniajäseniksi.
Haamilainen teoria

Haamilainen teoria oli siirtomaakautena suosittu teoria, jonka mukaan Afrikan mustalla väestöllä ei ollut itsenäistä omaksumiskykyä ja siksi kaikki sivistykseen viittaavat piirteet tässä kulttuurissa olivat haamilaisten valloittajien ansiota. Haamilaiset "rodullisesti" ylivertaisina valloittajina olivat tuoneet teknologiset, yhteiskunnalliset ja sivistykselliset innovaatiot Afrikkaan. Teorian mukaan vietyjen ideoiden hyväksikäyttö oli passiivista verrattuna aktiiviseen lainaamiseen.
John Hanning Speken vuonna 1863 julkaistussa matkakirjassa "Journal of the Discovery of the Source of the Nile" esitettiin, että Ruandan väestöstä tutsit olivat haamilainen heimo, kun taas hutut kuuluvat mustan Afrikan alempiin banturotuihin. Speken käsitystä eivät tukeneet kielitieteellisetkään seikat, sillä Ruandassa sekä tutsit että hutut puhuvat samaa bantukieliin kuuluvaa ruandan (kinyarwandan) kieltä. Kuitenkin hänen näkemyksestään tuli nopeasti yleisesti hyväksytty totuus, joka muovasi tulevien siirtomaaisäntien hallintoa ja politiikkaa. Tämä toimi myöhemmin osavaikuttimena Ruandan kansanmurhaan.
Non-verbaalinen viestintä

Non-verbaalinen viestintä (myös nonverbaalinen viestintä) on viestintä, joka ei perustu sanojen merkityksiin.
 Non-verbaalista viestintää ovat ruumiinkielen piirteet kuten katseet, eleet, ilmeet, kosketukset, liikkeet ja vartalon asennot sekä myös äänensävyt, puheen nopeus ja puheen voimakkuus. Nämä välittävät tietoa viestinnän osapuolten välillä esimerkiksi puhujan mielentilasta, asennoitumisesta ja iästä. Non-verbaalinen viestintä voi olla tahallista tai tiedostamatonta.
Non-verbaaliseksi viestinnäksi voidaan katsoa myös ihmisen ja muunlajisten eläinten välinen vuorovaikutus. Kotieläimet ja työjuhdat voivat oppia ymmärtämään ihmisen ohjausta.
Glasgow School of Art

Glasgow School of Art on riippumaton taidekoulu Skotlannissa. Se sijaitsee Garnethillin alueella Glasgow'ssa. 
Glasgow School of Art perustettiin vuonna 1845 nimellä "Glasgow Government School of Design", nimi vaihtui nykyiseksi vuonna 1853. Koululle valmistui 1899 Charles Rennie Mackintoshin suunnittelema rakennus. Koulussa on valokuvauksen, maalauksen, taidegrafiikan, kuvanveiston ja ympäristötaiteen, tuotesuunnittelun, tekstiilitaiteen, sisustussuunnittelun, arkkitehtuurin, visuaalisen viestinnän sekä hopeasepän linjat.
Glasgow School of Artissa on 1900 opiskelijaa, joista 20 prosenttia on ulkomailta. Useimmat Skotlannin johtavat nykytaiteilijat ovat valmistuneet Glasgow School of Artista, kuten monet Turner Prize -ehdokkaat ja voittajat. Tunnettuja alumneja ovat muun muassa Charles Rennie Mackintosh, kirjailija Alasdair Gray, Hannah Frank, animaattori Norman McLaren, näyttelijä Robbie Coltrane ja sarjakuvapiirtäjä John Byrne. Myös Suomessa vaikuttava Charles Sandison on opiskellut koulussa.
Koulussa syttyi 16. kesäkuuta 2018 kello 23.30 tulipalo jo toisen kerran. Edellinen tulipalo oli vuonna 2014.
Ove Pedersen

Ove Pedersen (s. 30. elokuuta 1954) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Kesäkuusta 2017 lähtien hän on toiminut FC Midtjyllandin urheilutoimenjohtajana.
Ura.
Pedersen aloitti vaatimattomaksi jääneen uransa Ikast FS:ssä 1980. Hän siirtyi kahden kauden jälkeen Herning Fremadiin, jossa pelasi uransa loppuun eli vuoteen 1986 saakka. Seuraavana vuonna Pedersen siirtyi valmentajaksi Viborgiin. Lyhyeksi jääneen pestinsä jälkeen hän toimi Vildbjergin päävalmentajana, kunnes palasi 1991 entiseen seuraansa Herning Fremadiin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa läpi 1990-luvun vieraillen 1996-97 lyhyen aikaa Qatarin alle 17-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana. 
Vuonna 1999 Pedersenin luotsaama Herning Fremad ja Ikast FS yhdistyivät FC Midtjyllandiksi, jonka päävalmentaja Pedersenistä tuli. Hänen johdollaan seura voitti Tanskan ykkösdivisioonan mestaruuden kaudella 1999/2000 ja nousi superliigaan. Seura nousi nopeasti kärkikahinoihin ja sijoittui Pedersenin johdolla neljänneksi ja kolmanneksi. Lisäksi se eteni Tanskan cupissa välieriin 2000/01.
Kesällä 2002 Pedersen siirtyi Esbjerg fB:n päävalmentajaksi. Hän jatkoi seurassa hyvää työtään ja saavutti parhaimmillaan kolmossijan Tanskan superliigassa kaudella 2003/04. Marraskuussa 2005 Pedersen siirtyi Esbjergistä Arhus GF:n päävalmentajaksi. Pedersen ei pystynyt estämään AGF:n putoamista liigasta kaudella 2005/06, mutta sai silti jatkaa tehtävässään ja nosti AGF:n takaisin jo seuraavana keväänä. 
Tammikuussa 2009 Pedersen siirtyi AGF:stä takaisin Esbjerg fB:n päävalmentajaksi. Pedersenin johdolla EfB sijoittui parhaimmillaan Tanskan liigassa neljänneksi kaudella 2009/10. Seuraava kausi oli kuitenkin vaikea ja EfB vajosi putoamiskamppailuun. Pedersen erosi tehtävästään maaliskuussa 2011. 
Kesäkuun lopussa 2011 Pedersenistä tuli Tanskan 1. divisioonassa pelaavan FC Vestsjællandin päävalmentaja. Kaudella 2012/13 Pedersen luotsasi Vestsjællandin 1. divisioonan hopealle tasapistein mestaruuden vieneen Viborgin kanssa. Sijoituksen myötä vuonna 2008 perustettu seura nousi ensimmäistä kertaa Tanskan Superliigaan. Pedersen jatkoi seuran päävalmentajana liigassa ja debyyttikausi pääsarjatasolla päättyi yhdeksänteen sijaan, minkä myötä seura säilytti sarjapaikkansa. Toukokuussa Pedersen ilmoitti jättävänsä seuran kesällä 2014, kun hänen sopimuksensa päättyy. 
Lokakuun alussa 2014 Pedersen korvasi erotetun Troels Bechin Tanskan liigan häntäpäähän juuttuneen Odense BK:n peräsimessä. Pedersenin johdolla OB selvisi putoamiskamppailusta ja yhdeksäs sija takasi sarjapaikan säilymisen. Hyvästä tuloksesta huolimatta hän jätti seuran kauden jälkeen. 
Marraskuun lopulla 2015 Pedersen palkatiin pelastamaan jumbojoukkue Hobro IK:ta putoamiselta. Pedersen ei onnistunut nostamaan Hobroa sarjajumbon paikalta pois ja joukkue putosi kauden jälkeen. Hobro erotti Pedersenin marraskuussa 2016, vaikka joukkue johti Tanskan 1. divisioonaa.
Kesäkuussa 2017 Pedersenistä tuli FC Midtjyllandin urheilutoimenjohtaja.
Krilliöljy

Krilliöljy on krilliravuista valmistettava ravintolisä. Sitä käytetään omega-3 -rasvahappojen lähteenä kalaöljyn tapaan. Krilliöljy toimii pääsääntöisesti samoin kuin kalaöljy, mutta krilliöljyä riittää kalaöljyä pienempi annos.
Krilliöljyn sisältö.
Krilliöljy valmistetaan pelkästään krilliravuista. Se sisältää omega-3 rasvahappoja sekä fosfolipidejä ja astaksantiini -nimisiä antioksidantteja. Astaksantiini on yhteydessä ravun punaiseen väriin. Vesiliukoisten fosfolipidien ja astaksantiinin väitetään tekevän krilliöljystä poikkeuksellisen tehokkaan omega-3 -lähteen. Krilliöljyn vaikutuksesta terveyteen on tehty viime aikoina lisätutkimuksia, mutta kalaöljystä löytyy edelleen enemmän tutkimuksia kansainvälisestä lääketieteen tietokannasta (PubMed). Krilliöljyn omega 3 -rasvahappojen fosfatidyylikoliinin on todettu aktivoivan tehokkaammin ikääntyvien kognitiivisia toimintoja kuin sardiiniöljyn omega 3 -rasvahappojen triglyseridien.
Krilliöljyn valmistus.
Krilliöljyssä käytettävät krilliravut kalastetaan Antarktiksen rannoilta. Jäämeren puhtauden vuoksi krilliöljy sisältää huomattavan vähän ympäristömyrkkyjä. Antarktiksen ekosysteemiä suojellaan tarkasti. Krillien kalastusta valvoo järjestö Convention for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources, ja kalastuksesta raportoidaan WWF:lle. Kalastetut ravut murskataan ja niistä valmistetaan öljyä. Useat luonnonsuojelujärjestöt, kuten Marine Conservation Alliance, Pew Environmental Group ja Ocean Conservancy vastustavat arktisilla merialueilla tapahtuvaa krillin kalastusta, biodiversiteetin vaarantumisen vuoksi. 
Suomessa krilliöljyä myyvät apteekit ja luontaistuotekaupat.
Eco Harvesting

Eco-Harvesting on Aker BioMarine -yhtiön kehittämä kalastustekniikka.
Eco-Harvesting-teknologiaa käytetään krillirapujen pyytämiseen. Kalastusprosessi tapahtuu kokonaan veden alla, mistä krillit pumpataan suoraan laivan kannen tuotantokoneistoon. Krilleistä valmistetaan krilliöljyä. Toisin kuin tavallisen kalastuksen, Eco-Harvesting-teknologian väitetään olevan ympäristöystävällistä. Kalastusta valvoo järjestö Convention for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources.
Eco-Harvesting-menetelmällä tuotettua krilliöljyä voi Suomessa ostaa luontaistuotekaupoista.
Tapio Tuomela

Tapio Juhani Tuomela (s. 11. lokakuuta 1958 Kuusamo) on suomalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän on opiskellut sävellystä mm. Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Magnus Lindberg, Eero Hämeenniemi ja Paavo Heininen. Hänen pääteoksiaan ovat kolme oopperaa, "Äidit ja tyttäret", "Kamariooppera Antti Puuhaara" ja "Neljäntienristeys", sekä kolme sinfoniaa ja kaksi konserttoa. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu runsaasti muuta orkesteri-, soitin- ja laulumusiikkia. Tuomela on toiminut Musiikin aika -festivaalin taiteellisena johtajana 1999–2008 ja Suomen Säveltäjät ry:n puheenjohtajana 2010-2014.
Tuomela on palkittu muun muassa Suomen Itsenäisyyden 70- ja 75-vuotisjuhlasävellyskilpailuissa, ja hän sai Kalevalaseuran palkinnon vuonna 2005.
Hän on saanut Ranskan valtiolta tunnustuksen Ordre National du merit upseerimerkin 2014 ja Suomen Leijonan ritarimerkin 2018.
Giovanni Benedetto Platti

Giovanni Benedetto Platti (9. heinäkuuta 1697 – 11. tammikuuta 1763, ei varmuutta) oli italialainen barokin ajan säveltäjä.
Vain osa Plattin tuotannosta on säilynyt, kuten:
Goldsmiths’ College

Goldsmiths' College on Lontoon yliopistoon kuuluva college Lontoossa. Se perustettiin vuonna 1891 nimellä "Goldsmiths' Technical and Recreative Institute" ja liitettiin Lontoon yliopistoon vuonna 1904, jolloin nimeksi tuli Goldsmiths' College. Sana 'College' pudotettiin pois vuonna 2006. "Goldsmiths' College" (heittomerkillä) on kuitenkin säilynyt koulun virallisena nimenä, ja se tunnetaan myös nimellä Goldsmiths, University of London. Goldsmiths on erikoistunut etenkin taiteisiin, designiin ja yhteiskuntatieteisiin.
Goldsmiths' Collegen taiteen osastoa pidetään Ison-Britannian maineikkaimpiin ja tärkeimpiin kuuluvana taidekouluna, josta on valmistunut Young British Artists -ryhmän jäseniä ja kymmeniä Turner Prize -ehdokkaita. Koulussa ovat opiskelleet muun muassa Damien Hirst, Lucian Freud, Antony Gormley, Angus Fairhurst, Bridget Riley sekä muotisuunnittelijat Mary Quant ja Vivienne Westwood.
Goldsmiths' College sijaitsee New Crossin alueella Lontoon kaakkoisosassa. Koulun 1844 valmistunut Richard Hoggart -päärakennus on John Shaw nuoremman suunnittelema.
HMS A.1

HMS A.1 oli Britannian kuninkaallisen laivaston A-luokan sukellusvene. Alus oli 12 metriä pidennetty versio aiemmista Holland-luokan sukellusveneistä ja se valmistui vuonna 1902. Merkittävin parannus edeltäneisiin aluksiin oli uusi komentotorni.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers, Sons &amp; Maximilta Barrow-in-Furnessista. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1902 ja otettiin palvelukseen 9. heinäkuuta.
Palvelus.
"SS Berwick Castle" törmäsi 18. maaliskuuta 1904 pinnan alla olleeseen sukellusveneeseen, joka upposi vieden mukanaan koko miehistön. Hylky nostettiin 18. huhtikuuta, minkä jälkeen alus palautettiin palvelukseen.
Aluksella tapahtui polttoaineen aiheuttama räjähdys elokuussa 1911, minkä jälkeen se muutettiin koealukseksi Amiraliteetin sukellusveneidentorjuntalautakunnalle. Alus tuhoutui vuotta myöhemmin radio-ohjattuna maalialuksena, mutta tällä kertaa ilman miehistötappioita. Uppoamispaikka pysyi salassa aina vuoteen 1989, jolloin kalastaja löysi aluksen hylyn Brackleshamin lahdelta.
Julie Coin

Julie Coin (s. 2. joulukuuta 1982) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 60 heinäkuussa 2009. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
Tennisura.
2008.
Coinin läpimurto tapahtui Yhdysvaltain avoimissa 2008, jonne hän lähti maailmanlistan 188:ntena. Hän pääsi mukaan pääsarjaan voittamalla karsinnoissa Amanda McDowellin, Sesil Karatantchevan ja Elena Baltachan. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun hän pääsi pääsarjaan WTA-turnauksessa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Casey Dellacquan 7–6(6), 7–6(4). Toisella kierroksella hän teki jättiyllätyksen voittamalla maailmanlistan ykkösen ja turnauksen ykköseksi sijoitetun Ana Ivanovićin 6–3, 4–6, 6–3.. ESPN ja Sports Illustrated kutsuivat voittoa tennishistorian mahtavimpana yllätyksenä. Kolmannella kierroksella Coin ei pystynyt enää yllättämään, vaan hävisi Amélie Mauresmolle 4–6, 4–6.
2009.
Brisbanen turnauksessa Coin hävisi Amélie Mauresmolle toisella kierroksella. Naiset pelasivat noin 3 tuntia, ja Mauresmo voitti ottelun 5–7, 6–2, 7–6(11).
Coin voitti Elena Vesninan 6–4, 4–6, 6–1 ensimmäisellä kierroksella Australian avoimissa.
2010.
Australian avointen 1. kierroksella Coin hävisi australialaiselle Alicia Molikille 3–6, 7–6, 6–3 ja Ranskan avoimissa Kateryna Bondarenkolle. Wimbledonin avauskierroksella hän hävisi Sara Erranille ja US Openissa Alexandra Dulgherulle.
Pauline Parmentier

Pauline Parmentier (s. 31. tammikuuta 1986 Cucq) on ranskalainen tennispelaaja.
Parmentier pääsi toiselle kierrokselle Yhdysvaltoin avoimissa 2007 voittamalla Tatjana Malekin. Toisella kierroksella hän hävisi Martina Hingisille. Hänen paras Grand Slam -saavutuksensa on pääsy neljännelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2014.
Parmentier on voittanut neljä WTA-turnausta kaksinpelissä. Ensimmäinen voitto tuli 6. lokakuuta 2007 Taškentissa, Uzbekistanissa, jolloin finaalivastus oli Viktoryja Azarenka. Toinen turnausvoitto tuli 20. heinäkuuta 2008 Bad Gasteinissa, Itävallassa, jolloin finaalivastus oli Lucie Hradecká. Semifinaalissa Parmentier voitti ykköseksi sijoitetun Ágnes Szávayn 6–4, 6–2. Seuraavat turnausvoittonsa hän saavutti vasta vuonna 2018, kun hän huhtikuussa voitti Istanbulin loppuottelussa Polona Hercogin ja syyskuussa Quebec Cityn loppuottelussa Jessica Pegulan.
Stéphanie Dubois

Stéphanie Dubois (s. 31. lokakuuta 1986 Laval) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli naisten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 87 tammikuussa 2012. Hän voitti kymmenen ITF-turnausta kaksinpelissä.
Tennisura.
Vuonna 2007 Stéphanie Dubois ja Renata Voráčová selviytyivät Bell Challengen nelinpelin finaaliin, mutta hävisivät Christina Fusanolle ja Raquel Kops-Jonesille kahdessa erässä. Vuonna 2008 Dubois pääsi pääsarjaan Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa. Wimbledonin ensimmäisen kierroksen ottelussa Duboisilla oli kolme ottelupalloa kahdeksanneksi sijoitettua Anna Tšakvetadzea vastaan, mutta ei pystynyt hyödyntämään niitä ja hävisi ottelun luvuin 2–6, 6–1, 8–6.
Vuonna 2009 Dubois voitti Vancouverissa 75 000 dollarin ITF-turnauksen loppuottelussa ykköseksi sijoitetun Sania Mirzan kolmessa erässä 1–6, 6–4, 6–4. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti Kristina Mladenovicin ensimmäisellä kierroksella, kunnes hävisi Sorana Cîrstealle toisella kierroksella.
Vuoden 2010 Ranskan avoimissa Dubois hävisi ensimmäisellä kierroksella Stephanie Cohen-Alorolle luvuin 6–7, 6–1, 6–3.
Dubois lopetti uransa syyskuussa 2014.
Kosti Pollari

Kosti Johannes Pollari () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan komppanianpäällikkönä Valkoisessa armeijassa. 
Perhe ja koulutus.
Pollarin vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Pollari ja Anna Passi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aili Susanna Iso-Somppin kanssa. Hän kävi kansakoulun. Hän kävi armeijan aseupseerikurssin Kuopiossa vuonna 1918.
Jääkärikausi.
Pollari työskenteli maanviljelijänä Kauhavalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Pollari astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918. Hänet ylennettiin aliupseeriksi sen jälkeen kun hän oli vannonut sotilasvalan ja allekirjoittanut palvelusitoumuksensa. Takaisin Suomeen hän palasi jääkärien etujoukon mukana Vaasaan 18. helmikuuta 1918. Vaasasta hänet komennettiin aluksi komppanianpäälliköksi Virtain pataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin Porin rykmentin II pataljoonan 6. komppanian päälliköksi. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Vaskivedellä, Kurussa, Muroleessa, Teiskossa, Viljakkalassa, Ylöjärvellä, Tampereella ja Vammalassa. Vammalan taistelun jälkeen hän koulutti noin viikon ajan Punkalaitumen suojeluskuntaa.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Pollari siirrettiin sisällissodan jälkeen 4. heinäkuuta 1918 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Valkoisen kaartin rykmenttiin, josta hänet siirrettiin edelleen 17. elokuuta 1918 alkaen Karjalan kaartin rykmenttiin. Armeijasta hän erosi 28. helmikuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön 7. helmikuuta 1919 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Kauhavan suojeluskuntaan, jossa hän palveli 15. maaliskuuta 1924 saakka. Hän toimi tuona aikana myös sotilasohjaajana Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirissä 1. kesäkuuta - 31. joulukuuta 1920 välisen ajan. Myöhemmin hän työskenteli maanviljelijänä Kauhavalla. 
Talvi- ja jatkosota.
Pollari osallistui talvisotaan komppanianpäällikkönä 45. Kuormastokomppaniassa ja Osasto Haapaveden komentajana Jalkaväenkoulutuskeskus 5:ssä. Jatkosodan puhjettua hän toimi niin ikään kuormastokomppanian päällikkönä ja osallistui sotatoimiin Uhtualla. Vuonna 1942 hänet vapautettiin sotapalveluksesta. Sotien jälkeen hänet pidätettiin asekätkennästä. Hänet on haudattu Kauhavalle.
Shenay Perry

Shenay Perry (s. 6. heinäkuuta 1984 Washington, DC) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla sijalle 40 elokuussa 2006.
Perry ei ole voittanut urallaan yhtään WTA-turnausta, mutta ITF-turnausvoittoja hänellä on kaksinpelissä yhdeksän kappaletta, jotka kaikki ovat tulleet Yhdysvalloissa. Nelinpelissä ITF-turnausvoittoja Perryllä on seitsemän, joista kaikki ovat tulleet Yhdysvalloissa ja yhdysvaltalaisen parin kanssa.
Grand Slam -turnauksissa Perryn paras saavutus on neljännelle kierrokselle pääsy Wimbledonissa vuonna 2006. Ranskan avoimissa vuonna 2006 hän pääsi kolmannelle kierrokselle asti.
Fed Cupissa Perry edusti Yhdysvaltoja maailmanlohkon puolivälierissä Saksaa vastaan. Maaottelun ratkettua Yhdysvaltojen voitoksi hän pääsi pelaamaan Vania Kingin kanssa Anna-Lena Grönefeldiä ja Jasmin Wöhriä vastaan häviten ottelunsa.
NLK

Sanaa NLK käytetään ainakin tässä yhteydessä:
Heino Ponkala

Heino Vilho Ponkala () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa. Vielä ikämiehenä hän osallistui talvi- ja jatkosotaan konekiväärikomppanian päällikkönä ja kaatui lopulta jatkosodassa Vermajoella käydyissä taisteluissa.
Perhe ja koulutus.
Ponkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Arvid Ponkala ja Eeva Briitta Kunnari. Hänet vihittiin avioliittoon ensimmäisen kerran vuonna 1919 Alma Piessan kanssa, joka kuoli vuonna 1925. Toistamiseen hän avioitui vuonna 1928 Saima Pälven kanssa. Hän kävi kansakoulun. Hän kävi suojeluskuntaupseerikurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1922 ja Reserviupseerikoulun vuonna 1928.
Jääkärikausi.
Ponkala työskenteli maanviljelijänä Alatorniolla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 28. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota.
Ponkala astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, jossa haavoittui pahasti 28. maaliskuuta 1918.
Suomen sisällissodan jälkeinen aika.
Sisällissodassa saamistaan haavoista parannuttuaan Ponkala astui palvelukseen ja määrättiin Suomen valkoisen kaartin 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 7. syyskuuta 1918 alkaen Kuopion jalkaväkirykmentti 4:n 5. komppaniaan. Hän erosi armeijan palveluksesta 11. helmikuuta 1919 ja astui Rajavartioston palveluksee, jossa hänet sijoitettiin Tornion rajavartiopataljoonaan, jossa hän palveli 1. elokuuta 1919 saakka. Rajavartiostosta hän siirtyi Suojeluskuntajärjestöön, missä hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Tornion suojeluskuntaan, jossa hän palveli 31. tammikuuta 1924 saakka. Helmikuun alusta hänet maarättiin Pohjolan suojeluskuntapiirin VII alueen päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota.
Ponkala osallistui talvisotaan komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 27:n konekiväärikomppaniassa ja osallistui taisteluihin Suomussalmella, Raattella ja Kuhmossa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 54:n konekiväärikomppaniaan ja osallistui taisteluihin Tuutijärvellä, Polkuvaarassa, Sulatevaaralla, Alakurtissa ja Vermajoella, jossa hän kaatui taistelussa. Hänet on haudattu Tornioon.
Myyrä (kirja)

Myyrä on suomalaisen kirjailija Jari Tervon vuonna 2004 julkaistu romaani. Teos kertoo Suojelupoliisin etsivän Jura Karhun tehtävästä paljastaa Suomen poliittisen johdon huipulla oleva vakooja eli myyrä. Romaani on Suomen itsenäisyyden ajan poliittista historiaa käsittelevän trilogian ensimmäinen osa. Toinen ja kolmas osa ovat romaanit Ohrana (2006) ja Troikka (2008). Teos on julkaistu myös äänikirjana.
Myyrä oli ilmestyessään arvostelu- ja myyntimenestys. Kirja oli ehdolla vuoden 2004 Finlandia-palkinnon saajaksi. Palkinto myönnettiin kuitenkin Helena Sinervon teokselle Runoilijan talossa.
Ohrana (kirja)

Ohrana on vuonna 2006 ilmestynyt Jari Tervon romaani. Se on Suomen itsenäisyyden ajan poliittista historiaa käsittelevän trilogian toinen osa. Sarjan muut osat ovat romaanit "Myyrä" (2004) ja "Troikka" (2008). "Ohrana" oli ilmestyessään arvostelu- ja myyntimenestys. Teos on julkaistu myös äänikirjana..
"Ohrana" on suku- ja sotaromaani, jossa satakuusivuotias Attila Rahja muistelee perheensä ja Suomen kohtaloita Helsingin pommituksissa vuonna 1944. "Ohranan" päähenkilöitä ovat Suomeen desanttina jatkosodan aikana pudotettu Janne Mutka ja hänen rakastettunsa Vilja Oljenpalo. Janne Mutkan esikuva on desantti Risto Westerlund.
Kondensoitu maito

Kondensoitu maito on lehmän maidosta valmistettu maitotiiviste. Se on koostumukseltaan paksua ja tahmeaa, jopa siirappimaista. Se on erittäin makeaa ja monesti sitä käytetään ainesosana jälkiruoissa ja leivonnaisissa. Kondensoitu maito valmistetaan haihduttamalla maidosta tai kuoritusta maidosta vettä. Vettä haihdutetaan maidosta niin paljon, että se tiivistyy noin neljännekseen alkuperäisestä tilavuudestaan. Noin 45 % valmiista tuotteesta on sokeria. Metalliseen ilmatiiviiseen purkkiin säilöttynä elintarvike säilyy avaamattomana pitkiäkin aikoja, jopa vuosia. Avaamatonta purkkia voi säilyttää huoneenlämmössä, mutta avattu purkki säilyy jääkaapissa vain muutamia päiviä.
Suomessa kondensoitua maitoa myydään yleensä etnisissä kaupoissa tai suurimmissa marketeissa. Sitä myydään tavallisesti makeutettuna, mutta saatavilla on myös makeuttamatonta kondensoitua maitoa. Kondensoitua maitoa käytetään yleensä ainesosana makeissa leivonnaisissa ja jälkiruoissa. Sitä käytetään jälkiruoissa monissa maissa, erityisesti Venäjällä ja entisen Neuvostoliiton valtioissa. Osissa Aasiaa ja Eurooppaa sitä käytetään kahvin ja teen makeuttamiseen. Aasiassa sitä käytetään myös leivän päällä marmeladin tai hillon tapaan. Kondensoitua maitoa käytetään myös monissa intialaisissa jälkiruoissa ja makeisissa. Sitä käytetään myös lähinnä kerman tai maidon asemesta suklaa-, makeis- ja jäätelöteollisuudessa. Suomessa sitä käytetään myös jugurtin valmistukseen.
Kuluttajat saattavat helposti sekoittaa kondensoidun maidon maitojauheeseen. Pääsääntöisesti maitojauhe on kuitenkin makeuttamaton, kun taas kondensoitu maito sisältää paljon sokeria. Erilaisen maun ja koostumuksen vuoksi niitä ei voi käyttää korvaamaan toisiaan. Keittämällä kondensoidusta maidosta voi valmistaa paksua karamellinväristä toffeekastiketta. Sitä voi käyttää esimerkiksi piirakoiden ja kakkujen täytteenä.
HMS A.3

HMS A.3 oli Britannian kuninkaallisen laivaston A-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1902-1903 laivasto-ohjelmaa Vickers, Sons &amp; Maximilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 6. marraskuuta 1902. Alus laskettiin vesille 9. toukokuuta 1903 ja valmistui 13. heinäkuuta 1904.
Palvelus.
"A.3" joutui 2. helmikuuta 1912 Isle of Wightin edustalla pintaan noustuaan sukellusveneiden emälaiva "HMS Hazardin" yliajamaksi. Alus upposi vieden mukanaan koko miehistönsä. Hylky nostettiin myöhemmin ja se upotettiin 12. toukokuuta 1912 Portland Billin lähistöllä tykistömaalina.
Aki Mäki

Aki Mäki (s. 13. huhtikuuta 1976 Rauma) on suomalainen laulaja. Mäki palkittiin "Iskelmä Niityt" –tapahtumassa kesällä 2009 Suomi Iskelmän SM-kisojen parhaimpana mieslaulajana. Mäkeä säestää Iltatähti-orkesteri. Yritystilaisuuksissa ja ravintoloissa Mäki esittää myös suomirockia ja rautalankaa Jokerit Companyn säestyksellä.
Veikko Vainikainen

Veikko Vainikainen (14. maaliskuuta 1902 Helsinki – 19. heinäkuuta 1992 Karkkila) oli suomalainen kauppalansihteeri ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Veikko Rajakoski", "Nappi", "Vasara" ja "Tuomas Torppa".
Vainikainen toimi 1948–1963 Karkkilan kauppalansihteerinä. Hän kuului Karkkilan Seutu-lehden perustajiin 1948 ja toimi lehden ensimmäisenä päätoimittajana.
Vainikainen aloitti kirjailijan uransa jo 1930-luvulla kun hän nimimerkillä "Veikko Rajakoski" avusti Tulenkantajia ja kirjoitti näytelmiä.
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Veikko Rajakoski":
Nimimerkillä "Tuomas Torppa":
Nimimerkillä "Vasara":
Tioniini

Tioniini eli Lauthin violetti (C12H9N3S) on tiatsiinin rakenteen sisältävä orgaaninen yhdiste, jota käytetään väriaineena. Sillä voidaan värjätä muun muassa silkkiä tai villaa ja lisäksi sitä käytetään redox-indikaattorina.
Valmistus.
Charles Lauth syntetisoi tioniinia ensimmäisenä vuonna 1876. Lähtöaineina hän käytti p-fenyleenidiamiinia ja rikkivetyä ja hapetti muodostuneen tuotteen. Myöhemmin BASF:n tutkijat käyttivät samaa menetelmää tioniinin johdannaisen, metyleenisinisen valmistamiseen.
Käyttö.
Kiinteänä tioniini on väriltään vihreää. Se värjää kankaat, kuten silkin violetiksi. 
Tioniinia voidaan käyttää myös redox-indikaattorina. Yhdisteen väri muuttuu sinivioletista värittömäksi, kun se pelkistyy leuko-muodokseen. 
Tioniini fluoresoi virittyneessä tilassaan. Tätä voidaan käyttää hyväksi biologisissa tutkimuksissa. Tioniini voidaan virittää, jolloin se fluoresoi sinisenä. Virittyneessä tilassa yhdiste voi myös hapettaa useiden entsyymien koentsyymeinä toimivien NADH:n tai NADPH:n. Näiden hapettuessa tioniini palaa perustilaansa ja fluoresenssi heikkenee. Tätä voidaan käyttää hyväksi entsyymitutkimuksissa.. Myös tioniini leuko-muoto fluoresoi ja fluoresenssi on jopa voimakkaampaa ja pitkäkestoisempaa kuin tioniinilla.
A. Aallon Rytmiorkesteri (albumi)

A. Aallon Rytmiorkesteri on samannimisen suomalaisyhtyeen ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1992. Se on äänitetty syksyllä 1991 Kesärannassa MTV-MOBILElla sekä keväällä 1992 MTV:n musiikkistudioilla. Äänittäjänä on ollut Jorma Hämäläinen ja tuotantoyhtiönä MTV-Musiikki.
Kannen on suunnitellut Samuli Rauhala CLAYsta. Levyn saatesanat on allekirjoittanut Porissa 25. syyskuuta 1992 äänilevymoguliksikin itseään nimittävä Johnny-Kai Forssell. Niissä muun muassa kuvitteellinen rytmikitaristi arvuuttelee kevyeen sävyyn, onko yhtyeen johtohahmo Alvar vai Arvo Aalto.
Kiitoksissa on mainittu Hämis, Ari, Kauppuri (in memoriam), Kape, Raittiusseura, Sytelä, Hjalmar, SeRoKa-team ja O. Lehtinen.
Kappaleet.
B-puoli.
Kappaleen "Strip-tease tanssija" on tehnyt Asko Raivio. Kappaleen "Läähätän ja läkähdyn" on säveltänyt J.M. Bridge ja suomalaiset sanat on tehnyt K. Tuomisaari. Muut kappaleet on säveltänyt Jouko Maijala ja sanoittanut Kari Savio. Kappaleiden oikeudet omistaa MANUS paitsi A2 Fazer Musiikki Oy ja A5 Sweden Music Ab.
Suvi Isotalo

Suvi Isotalo (s. 17. kesäkuuta 1983) on helsinkiläinen lauluntekijä-muusikko, jolta on julkaistu kolme albumia: "Jollet rakasta" (2010) ja "P.S. Maj'lle" (2011) ja "Näin minusta tuli ihminen" (2014). Oman tuotantonsa lisäksi Isotalo on säveltänyt musiikkia useisiin näyttämöteoksiin. Suvi on ollut myös mukana tekemässä kappaleita muille artisteille.
Diskografia.
Sooloalbumit
Muut albumit
Atte Ennala

Atte (Adrian) Ennala, sukunimi aik. "Ekman" (6. syyskuuta 1891 Kuorevesi – 30. syyskuuta 1982 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja, pankinjohtaja ja lastenkirjailija.
Ennala valmistui kansakoulunopettajaksi 1914 Jyväskylän opettajaseminaarista. Hän oli vuosina 1914–1924 opettajana Kuorevedellä, Suomussalmella, Pielisjärvellä, Kontiolahdella, Suomusjärvellä sekä Yläneellä.
Ennala toimi lähes 30 vuoden ajan vuosina 1925–1954 Pusulan Hyönölän koulun opettajana. Ankarana opettajana tunnettu Ennala joutui kuitenkin lähtemään Pusulasta, ja myöhemmin hän oli muun muassa pankinjohtajana Haapavedellä. Viimeksi Ennala asui eläkkeellä ollessaan Oulussa.
Ennala julkaisi satukokoelmia lapsille sekä kirjoitti myös pieniä satunäytelmiä ja vuoropuheluita.
Atte Ennala oli kaksi kertaa naimisissa. Hänellä oli viisi lasta, joista tunnetuin oli toimittaja ja kirjailija Veikko Ennala.
Andrejs Šulcs

Andrejs Šulcs (14. toukokuuta 1910 – 25. marraskuuta 2006) oli liiviläinen taidemaalari. 
Elämäkerta.
Andrejs Šulcs syntyi Miķeļtornisin kylässä kalastajaperheeseen. Hän suoritti lukio-opintonsa Ventspilsissä vuonna 1930 ja meni sen jälkeen Latvian taideakatemiaan, josta hän valmistui vuonna 1938 diplomityöllään "Riga". 1940-luvulla hän toimi opettajana, ja vuosina 1947-68 Ventspilsin historian museon johtajana. Vuonna 1997 hän sai kolmen tähden ritarikunnan jäsenyyden.
Työt.
Šulcs teki lähinnä öljyväritöitä maa- ja merimaisemista. Hänen ensimmäinen ammattimainen taidenäyttelynsä avattiin vuonna 1931 Ventspilsissä, ja sen jälkeen hänellä oli useita näyttelyitä Ventspilsissä sekä Riiassa. Erityisen paljon hänen näyttelyitään oli 1980-luvulla. Hänen töitään on ollut esillä myös muun muassa Virossa, Suomessa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Brasiliassa. Hänen töidensä tyyliä on kuvailtu kirkkaaksi ja värikkääksi.
Castle Crashers

Castle Crashers on The Behemothin kehittämä ja julkaisema beat ’em up -videopeli. Peli on julkaistu vuonna Xbox 360:lle ja kaksi vuotta myöhemmin PlayStation 3:lle.
Josemi

José Miguel González Rey eli Josemi (s. 15. marraskuuta 1979 Torremolinos, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös keskuspuolustajana.
Ura.
Josemi aloitti uransa paikallisseura Málagasta. Kauden 2000–2001 lopussa 17. kesäkuuta 2001 hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan. Jatkossa hän nousi andalusialaisseuran puolustuksen johtohahmoksi ja oli mukana voittamassa vuoden 2002 Uefan Intertoto Cupia.
Kesällä 2004 Josemista tuli tuoreen Liverpool-valmentaja Rafael Benítezin ensimmäinen hankinta, kun hän siirtyi englantilaisseuraan 2 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa 15 ottelua. Kauden 2004–2005 päätteeksi Liverpool pääsi juhlimaan Mestarien liigan voittoa. Valioliigassa joukkue sijoittui viidenneksi. Toinen kausi joukkueessa alkoi Josemin osalta vaihtopenkiltä, eikä hänelle kertynyt vastuuta kuin kuuden ottelun verran kauden ensimmäisellä puoliskolla.
29. joulukuuta 2005 ilmoitettiin Liverpoolin ja Villarrealin päässeen sopimukseen Josemin siirtymisestä espanjalaisseuraan. Osana kauppaa Jan Kromkamp matkasi Liverpooliin. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 2006–2007 Villarrealissa hän pelasi yhteensä 22 ottelua. Seuraavalla kaudella Josemi ei pelannut kuin yhden ottelun ja tämän vuoksi heinäkuussa 2008 hän teki sopimuksen toisen pääsarjaseura Mallorcan kanssa.
Hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan 23. marraskuuta 2008 kasvattajaseuraansa Málagaa vastaan.
Senja Svahn

Senja Svahn (s. 1973, Hyvinkää) on suomalainen dosentti ja verkostoasiantuntija. Svahn on opettanut kahdeksassa yliopistossa Suomessa sekä vieraillut ulkomailla muun muassa Stanfordin ja Aucklandin yliopistoissa. Svahn on ollut mukana kirjoittajatiimissä kirjoittamassa laajimman suomenkielisen kirjan liiketoimintaverkostojen johtamisesta. Lisäksi hän toimii liikkeenjohdonkouluttajana.
Kauppatieteellinen ura.
Svahn valmistui kauppatieteen maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta organisaatiot ja johtamisen pääaineesta. Myös tohtorin tutkintonsa (2004) Svahn hankki HSE:stä. Väitöskirjassaan: ”Managing different types of nets – a capability perspective”, hän tutki erityyppisten yritysverkostojen johtamista. Hänen tutkimuksensa keskittyvät verkostojohtamiseen, strategiaan ja innovaatioihin.
Svahn on työskennellyt professorina Vaasan yliopistossa, Jyväskylän yliopistossa sekä Tampereen teknillisen yliopiston Tuotantotalouden laitoksella. Dosentuuri hänellä on verkostojohtamisesta Aalto-yliopistossa. Lisäksi hän on vieraillut Yhdysvalloissa ja Uudessa-Seelannissa sekä esiintynyt erilaisissa luento- ja seminaaritilanteissa ympäri Eurooppaa ja esimerkiksi Australiassa sekä Thaimaassa.