tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Veľká Fatran kansallispuisto

Veľká Fatra kansallispuisto ("Národný park Veľká Fatra") on luonnonsuojelualue Veľká Fatran vuoristossa Slovakian keskiosassa. Vuonna 1973 suojellusta alueesta tuli vuonna 2002 varsinainen kansallispuisto. Siellä on Euroopan laajin luonnonvarainen marjakuusimetsä.
Kuusenkäpykoisa

Kuusenkäpykoisa ("Assara terebrella") on koisaperhosmaisiin kuuluva pienikokoinen perhonen. Sen väritys on ruskean, valkoisen ja mustan kuviollinen, ja siipiväli 18-25 mm.
Daniel Mortenson

Daniel Mortenson (2. kesäkuuta 1860 Verdal – 3. syyskuuta 1924 Røros) oli norjalainen varhainen saamelaisaktivisti, poliitikko, toimittaja ja opettaja. Hän puolusti poronhoitajasaamelaisten oikeuksia ja julkaisi "Waren Sardne" ("Tunturin ääni") -nimistä lehteä.
Riku Tohila

Riku Tohila (s. 4. joulukuuta 2003 Kalajoki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Tohila on peräti 203 pitkä ja 94 kg painava. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Tohila aloitti luistelukoulun omien sanojensa mukaan 4–5-vuotiaana JHT Kalajoessa. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 16-vuotiaana Suomi-sarjassa kaudella 2019–2020, jolloin Tohila pelasi yhden runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä. Huhtikuussa 2020 hän teki JHT:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2020–2021 Tohila pelasi Suomi-sarjassa seitsemän runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Hän pelasi miesten pelejä myös viisi ottelua lainalla II-divisioonajoukkue Teräs-Kiekossa tehopistein 7+2=9. Tammikuussa 2021 Tohila siirtyi kuitenkin loppukaudeksi JYPin U18-joukkueeseen.
Toukokuussa 2022 Tohila teki JYPin kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Chicago Blackhawks varasi hänet varsin yllättäen seitsemännellä kierroksella 199. pelaajana . Tohila pelasi kauden 2022–2023 lähes kokonaan vielä JYPin U20-joukkueessa, jonka varakapteenina hän toimi. Tohila oli joukkueen paras maalintekijä 18 osumallaan. Hän debytoi myös miesten peleissä, kun Tohila pelasi lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä viisi runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3.
Myös kauden 2023–2024 Tohila aloitti JYPin U20-joukkueessa. Hän teki SM-liigadebyyttinsä runkosarjan kuudennella kierroksella 29. syyskuuta 2023 vieraissa KalPaa vastaan. Tohila merkittiin JYPin nelossentteriksi laidoilleen Aaro Vidgren ja Mikko Petman. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.47 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Tohila teki seitsemännessä ottelussan 27. lokakuuta 2023 Helsingin IFK:ta vastaan. Hänen osumansa hyväksyttiin videotarkistuksen päätteeksi. Janne Kolehmainen valitsi Tohilan ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan hän pelasi tulokaskautensa aikana 39 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Kaudella 2024–2025 Tohila pelasi SM-liigassa 20 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa, jossa Tohila pelasi 18 ottelua. Kauden jälkeen maaliskuussa 2025 JYP tiedotti, että Tohila ei jatka seurassa.
Muuta.
Tohilan isosisko Iina pelasi omalla urallaan puolustajana Naisten Liigaa Team Kuortaneen ja Oulun Kärppien joukkueissa. Sisarusten isä Janne Tohila pelasi omalla urallaan hyökkääjänä alemmissa sarjoissa. Hän on myöhemmin toiminut JHT:n apuvalmentajana ja huoltajana sekä junioreissa että miesten joukkueessa, kun Riku on pelannut samassa joukkueessa.
Riku Tohila on maininnut esikuvakseen Aleksander Barkovin.
Egil Hylleraas

Egil Andersen Hylleraas (15. toukokuuta 1898 Engerdal – 28. lokakuuta 1965 Oslo) oli norjalainen teoreettinen fyysikko. Hän oli Max Bornin oppilas ja väitteli tohtoriksi vuonna 1933. Vuodesta 1937 kuolemaansa saakka Hylleraas toimi professorina Oslon yliopistossa. Hän tutki muun muassa kiderakennetta ja valonsäteiden kahtaistaittumista. Hylleraas myös kirjoitti teoreettisen fysiikan oppikirjan sekä yleistajuisia artikkeleita.
Tarton murre

Tarton murre tai Tarton kieli on yksi eteläviron murteisiin kuuluvista murteista tai kielistä. 1500–1800-luvulla runsaasti käytetty eteläviron eli Tarton kirjakieli pohjautui tarton murteeseen.
Tarton murteessa on huomattavia muoto-opillisia eroja verrattuna viron kirjakieleen. Esimerkiksi illatiivissa sanat saavat päätteekseen -"de": "pudelide" (suom. 'puteliin', 'pulloon'), kun pohjoisvirossa eli virossa sana taipuu "pudelisse". Tarton murteessa on myös astevaihtelullisesti vahvoja -"i"-monikkoja, kuten "lehtist" (vir. "lehtedest", suom. 'lehdistä') ja "tähtile" (vir. "tähtedele", suom. 'tähdille'). Tarton murteessa on myös suomen kieltä muistuttavia pronomineja. Niitä ovat "sii" (suom. 'siinä'), "taa" ('tämä') ja "tuu" ('tuo'). Virossa niitä vastaavat sanat "see" ('se') ja "too" ('tuo'). Äänteellisesti ja kieliopillisesti Tarton murre on lähempänä mulgin murretta kuin võron murretta, mutta sanastoltaan se on lähempänä võroa.
Tarton murteen levinneisyysalue on historiallisen Tartumaan eteläosassa Peipsijärvestä Võrtsjärveen kulkien mulgin ja võron murteiden viertä Latvian rajalle. Tarton murteen puhuma-ala on eteläviron murteiden tai kielten keskellä. Tarton murre jakautuu neljään paikallismurteiden alueeseen, joita ovat koillis-Tarton paikallismurteet eli pohjoisryhmä, johon kuuluvat Maarja, Kodavere ja Kavastu; itäryhmä, johon kuuluvat Võnnu ja Kambja; länsiryhmä, johon kuuluvat Rannu, Puhja ja Nõo sekä eteläryhmä, johon kuuluvat Otepää, Rõngu ja Sangaste. Näistä kaikista omaleimaisin on Otepään paikallismurre.
Alfonso II (Napoli)

Alfonso II (4. marraskuuta 1448 Napoli – 18. joulukuuta 1495 Mazara del Vallo) oli italialainen aatelinen, Capuan ruhtinas ja Calabrian herttua sekä Napolin kuningas vuosina 1494–1495.
Suku ja koulutus.
Alfonso II:n vanhemmat olivat kuningas Ferdinand I ja tämän ensimmäinen puoliso Taranton prinsessa Isabella di Chiaromonte. Isä Ferdinand oli Napolin vuonna 1442 valloittaneen Aragonian kuningas Alfonso V:n (Napolin kuninkaana Alfonso I) ja Gueraldona Carlinon avioton poika. 
Alfonso II sai ensin Capuan ruhtinaskunnan ja isänsä noustua vuonna 1458 valtaistuimelle Napolin kruununprinssille kuuluneen Calabrian herttuan arvon. Alfonson opettajia olivat runoilijat Panormita ja Giovanni Pontano. 
Avioliitto ja jälkeläiset.
Alfonso nai vuonna 1465 erittäin hyvin koulutetun Milanon prinsessa Ippolita Maria Sforzan (1445–1488), jonka vanhemmat olivat Milanon herttua Francesco Sforza ja Milanon herttuatar omalla oikeudellaan, Bianca Maria Visconti.
Heille syntyivät lapset:
Suhteesta aatelisen Trogia Gazzellan (1460–1511) kanssa aviottomat lapset:
Kruununprinssi.
Prinssi Alfonso komensi vuosina 1478–1479 Napolin armeijaa Toscanassa, karkotti vuosina 1480–1481 turkkilaiset näiden miehittämästä Otranton satamakaupungista ja johti sotatoimia Venetsian tasavaltaa vastaan Ferraran sodan aikana vuosina 1482–1484 sekä isäänsä vastaan suunnatun paronikapinan kukistamista vuonna 1486. Alfonso oli arkkitehtuurin tukija, ja Napolin kaupunkia uudistettiin 1480-luvulla hänen johdollaan suoristamalla teitä ja rakentamalla uusia kirkkoja sekä suihkulähteitä, jotka saivat vetensä akveduktista.
Kuningas.
Alfonso II tuli kuninkaaksi isänsä kuoltua tammikuussa 1494, jolloin Napolin kruunua itselleen vaatinut Ranskan kuningas Kaarle VIII oli . Kirkkovaltio tuki aluksi Napolia, mutta kiristyksen alaisena paavi Aleksanteri VI salli Ranskan armeijan marssia Kirkkovaltion alueen läpi, jolloin Napoli joutui uhatuksi. 
Kun Alfonso ei kyennyt pysäyttämään ranskalaisia, hän luopui 23. tammikuuta 1495 kruunusta poikansa Ferdinand II:n hyväksi. Alfonso pakeni olivetaaniluostariin Sisilian Mazara del Valloon, jossa hän kuoli joulukuussa 1495. 
Perintö ja jälkeläiset.
Poika Ferdinand II kuoli vain 29-vuotiaana vuonna 1496, jolloin kuninkaaksi tuli Alfonson nuorempi veli Fredrik.
Dežo Hoffmann

Dezider "Dežo" Hoffmann (24. toukokuuta 1912 Banská Štiavnica – 29. maaliskuuta 1986 Lontoo) oli slovakialaissyntyinen brittiläinen kuvajournalisti ja valokuvaaja, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulla The Beatles -yhtyeen hovikuvaajana.
Elämä ja ura.
Hoffamann syntyi Itävalta-Unkarin keisarikunnassa nykyisen Slovakian Banská Štiavnicassa ja varttui Zilinassa. Opiskeltuaan journalismia Prahassa hän työskenteli Barrandov-studioilla ja 20th Century Foxin kuvajournalistina Pariisissa. Vuosina 1935–1936 Hoffman kuvasi Abessinian sotaa, jonka jälkeen hän sai tehtäväkseen kuvata Barcelonassa pidettäväksi suunniteltuja Kansojen olympialaisia, jotka kuitenkin peruttiin Espanjan sisällissodan sytyttyä heinäkuussa 1936. Hoffmann liittyi tasavaltaisten puolelle kansainvälisiin prikaateihin unkarilaisen Mátyás Rákosin mukaan nimettyyn pataljoonaan tutustuen muun muassa Ernest Hemingwayhin ja Robert Capaan. Sodan päätyttyä kolmasti haavoittunut Hoffmann pakeni Ranskaan, jossa hän joutui internoiduksi ja päätyi lopulta vuonna 1940 Isoon-Britanniaan. Toisen maailmansodan aikana Hoffman värväytyi RAF:n tshekkoslovakialaisista lentäjistä muodostettuun osastoon ja hän oli kuvaamassa myös Normandian maihinnousua.
Sodan päätyttyä Hoffmann asettui Lontoohon, jossa hän työskenteli eri sanoma- ja aikakauslehdille. Vuonna 1955 Hoffmann aloitti "Record Mirror"-musiikkilehden palveluksessa ja ryhtyi kuvaamaan viihdemaailman kuuluisuuksia. Vuonna 1962 Hoffmann kuvasi ensimmäisen kerran Liverpoolissa The Beatlesia, josta alkoi hänen vuosia kestänyt yhteistyönsä yhtyeen kanssa. Hänen kuviaan käytettiin myös yhtyeen levynkansissa. Beatleksien ohella muita Hoffmann kuvaamia yhtyeitä ja artistelja olivat muun muassa The Rolling Stones, The Animals, Elton John, Bob Marley, Cliff Richard, Frank Sinatra, Louis Armstrong, Jimi Hendrix, Little Richard, Bob Dylan, Deep Purple, The Faces, The Doors, The Kinks, Cream, Dusty Springfield, The Shadows, Tom Jones, David Bowie, Duke Ellington, Pink Floyd, Marianne Faithfull ja Diana Ross. Lisäksi hän kuvasi näyttelijöitä kuten Charlie Chaplin, Marilyn Monroe, Marlon Brando, Sophia Loren, Omar Sharif ja Laurence Olivier. Hoffmann uudisti viihdetähtien kuvausta luopumalla studiossa otetuista kankeista pönötyskuvista ja vei sen sijaan kohteensa ulkoilmaan antaen kuviinsa myös liikettä ja dynamiikkaa. Hoffmanin laaja kuva-arkisto on nykyään Shutterstockin omistuksessa, mutta niitä on nähtävissä myös Lontoossa National Portrait Galleryn kokoelmissa.
Slovakian ydinvoima

Slovakian ydinvoima koostuu kahdesta ydinvoimalaitoksesta, joissa on toiminnassa yhteensä viisi ydinreaktoria (9/2023). Kaikki reaktorit ovat VVER-tyypin painevesireaktoreja. Vuonna 2022 yhteensä 59 prosenttia Slovakian sähköstä tuotettiin ydinvoimalla. Voimalat omistaa energiayhtiö Slovenské Elektrárne.
Slovakian ydinvoimalat sijaitsevat Trnavan alueen Trnavan piirin Jaslovske Bohunicen kunnassa ja Nitran alueen Levicen piirin Mochovcessä. Slovakia on suunnitellut ja valmistellut myös yhden tai kahden suuremman 1200 MWe:n voimalaitosyksikön rakentamista Jaslovske Bohuniceen, mutta vuoteen 2030 saakka ulottuvan energiasuunnitelman mukaan näiden aika voisi olla vasta vuoden 2035 jälkeen.
Slovakian ydinvoimalayksiköissä on käytetty sataprosenttisesti Venäjältä peräisin olevaa ydinpolttoainetta, mutta Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan (2022–) johdosta Slovakia pyrkii tästä riippuvuudesta eroon.
Ydinreaktorit.
Kansainvälisen atomienergiajärjestön tietokannan mukaan Slovakiassa tuotetaan sähköä viidellä ydinreaktorilla (syyskuussa 2023), joista yhdellä olivat käyttööottotestit meneillään syys-lokakuussa 2023. Lisäksi yksi reaktori on rakenteilla ja kolme poistettu käytöstä. Mochovcen ydinvoimalaitoksen kolmosyksikön käyttöönoton myötä Slovakiasta ennakoitiin tulevan sähkönviejä.
Etne (taajama)

Etne tai Etnesjøen on taajama Etnen kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja asukasluku 1 315 vuonna 2022.
Skånevik

Skånevik on taajama Etnen kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 547 vuonna 2022. Skånevik oli itsenäinen kunta vuoteen 1965, jolloin se liitettiin Kvinnheradin ja Etnen kuntiin.
Eyolf Soot

Eyolf Soot (24. huhtikuuta 1859 Aremark – 30. elokuuta 1928 Oslo) oli norjalainen taidemaalari. Hän oli Knud Bergslienin, Karl Gussowin ja Léon Bonnat'n oppilas. Hän erikoistui muotokuviin sekä maisemamaalauksiin.
Sootin vaimo vuosina 1892–1900, teatterinjohtaja Inga Bjørnson, oli Bjørnstjerne Bjørnsonin veljentytär.
Eyolf

Eyolf on muinaispohjoismaista alkuperää oleva miehen etunimi. Vuosina 1900–2017 se oli Norjassa käytössä noin 190 henkilöllä. Nimestä on useita kirjoitusmuotoja.
Siri Nilsen

Siri Anne Nilsen (s. 12. huhtikuuta 1985 Oslo) on norjalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja tanssija. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä ja julkaisi esikoisalbuminsa "Vi som ser i mørket" vuonna 2009. Läpimurtonsa Nilsen saavutti vuonna 2011 albumilla "Alle snakker sant", joka nousi VG-listalle 21 viikoksi ja oli parhaimmillaan seitsemännellä sijalla. Musiikin tekemisen lisäksi Nilsen työskentelee ääninäyttelijänä.
Nilsenin isä on muusikko Lillebjørn Nilsen ja puoliso koomikko Anders Bye.
Hannes Kotka

Hannes Kotka (23. joulukuuta 1897 Kokkola – 5. heinäkuuta 1934 Pöytyä) oli suomalainen filosofian maisteri, kanteletaiteilija, säveltäjä ja näytelmäkirjailija.
Hannes Kotka kävi Rovaniemen keskikoulun ja pääsi ylioppilaaksi Oulun yhteiskoulusta. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1922.
Hannes Kotka toimi musiikkiaineiden opettajana Lahden ja Oriveden kansanopistoissa, toimittajana muun muassa pilalehti Tuulispäässä sekä Työväen Musiikkiliiton sihteerinä ja Työväen Musiikkilehden toimittajana. Hän tuli tunnetuksi kanteleensoittajana ja hän kiersi konserttimatkoilla Suomen lisäksi myös muun muassa Saksassa ja Italiassa. Kotka sävelsi myös itse jonkin verran, kirjoitti raittiusnäytelmiä ja toimi sanomalehtien kirjeenvaihtajana. Hänen näytelmistään tunnetuimpia olivat "Amerikan kultaa" ja "Väärä sulhanen".
Hannes Kotka kuoli 36-vuotiaana Pöytyän sairaalassa heinäkuussa 1934.
Ageratina gracilis

Ageratina gracilis on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva asterikasvien heimoon kuuluva kasvilaji.
Elinalue.
"A. gracilis" on kotoperäinen Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Venezuelassa, missä se kasvaa vuoristossa 1 700–4 100 metrin korkeudessa.
Leviäminen.
"A. gracilis" levittää siemeniään tuulen mukana, jonka jälkeen ne varastoituvat lyhytaikaisesti maaperän siemenpankkiin.
Käyttö lääketieteessä.
"A. gracilis" -kasvin mahdollisia syövänvastaisia ominaisuuksia on tutkittu. Alustavat tulokset osoittavat, että "A. gracilis" -lajilla on antiproliferatiivista aktiivisuutta syöpäsoluja vastaan, ja ne ovat lähtökohta tuleville tutkimuksille, jotka koskevat sen antineoplastista aktiivisuutta ja sen viljelyolosuhteita.
Kristillisdemokraatit (Slovakia)

Kristillisdemokraatit ("Kresťanskodemokratické Hnutie", KDH) on yksi Slovakian puolueista. Sen ideologia on kristillinen demokratia ja sosiaalinen konservatismi. Vuonna 2012 valitussa parlamentissa sillä oli 16 paikkaa. Sen jälkeen se jäi kaksi kertaa (2016 ja 2020) alle viiden prosentin äänikynnyksen. Vuoden 2023 vaaleissa se nousee jälleen parlamenttiin lähes seitsemän prosentin ääniosuudella.
KDH kuvailee itseään keskustaoikeistolaiseksi, konservatiiviseksi ja demokraattiseksi puolueeksi, joka edistää kristillisiä ja konservatiivisia arvoja. Kansainvälisesti se on Euroopan yhteistyön ja NATO:n kannattaja, ja arvostelee epädemokraattisia toimijoita kuten Venäjää ja Kiinaa.
Euroopan parlamentissä KDH kuuluu Euroopan kansanpuolueen ryhmään. Sillä on kolme edustajaa, Vladimír Bilcik, Miriam Lexmann ja Peter Pollak.
Puolue perustettiin helmikuussa 1990. Sen takana oli katolisia kommunismin vastustajia ja henkilöitä, jotka olivat mukana samettivallankumouksessa ja Kansa väkivaltaan vastaan (Verejnosť proti násiliu, VPN) -liikkeessä.
Puolueen perustaja oli Ján Čarnogurský.
Róbert Boženík

Róbert Boženík (s. 18. marraskuuta 1999 Terchová, Slovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa portugalilaista Boavistaa ja Slovakian maajoukkuetta. 
Seurajoukkueura.
MSK Zilina.
Boženík aloitti jalkapallouransa FK Terchovássa vuonna 2008, jonka jälkeen hän siirtyi MSK Zilinan junioriakatemiaan vuonna 2009, jossa hän teki ammattilaisdebyyttinsä cup-ottelussa SK Zavazna Porubaa vastaan syyskuussa 2017. Slovakian pääsarjassa hän teki ensiesiintymisensä heinäkuussa 2018 Nitraa vastaan. Ottelussa hän iski 2–1-voittomaalin. Kuukauden mittaisena aikana hän teki maalin myös AS Trencinia ja SKF Seredia vastaan. Ennen talvea hän oli tehnyt 16 ottelussa 10 maalia, muun muassa maali sarjan mestaria, Slovan Bratislavaa vastaan, 5–2-tappiossa ja kaksi muuta maalia Nitraa vastaan, 0-2-voitossa. Kevätkaudella hän teki neljään otteluun yhden maalin. Hän pelasi myös seitsemän ottelua Slovakian cupia ja viimeisteli kaksi maalia. 
Kausi 2019–2020.
Boženík pelasi ensimmäistä kaudella 2019–2020 kertaa Zilinalle Slovakian pääsarjan ottelussa MFK Zemplín Michalovcea vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa kaudella ottelussa MFK Ruzomberokia vastaan elokuussa 2019, jossa teki ja syötti yhden maalin. Ottelussa FK Senicaa vastaan myöhemmin samassa kuussa hän teki maalin ja syötti kaksi. Boženík teki viimeisen maalinsa MFK Zilinalle syyskuussa 2019 ottelussa Pohroniea vastaan, nimittäin hän ei tehnyt lopuissa otteluissa yhtäkään maalia ennen siirtymistään Alankomaihin. 
Feyenoord.
Tammikuussa 2020 Boženík siirtyi rotterdamilaisseura Feyenoordiin neljän miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki debyyttinsä joukkueessa ottelussa helmikuussa 2020 Eredivisien ottelussa Emmenia vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa jo seuraavan kierroksen ottelussa PEC Zwollea vastaan. Siitä seuraavallakin kierroksella hän teki maalin, tällä kertaa Fortuna Sittardia vastaan. Keväällä 2020 Boženík viimeisteli viidessä ottelussa kaksi maalia. 
Ensimäistä kertaa kaudella 2020–2021 Boženík pelasi ottelussa PEC Zwollea vastaan. Koko kaudella hän teki 15 ottelussa yhden maalin ADO Den Haagia vastaan. 
Boavista FC.
Heinäkuussa 2022 Boženík lainattiin Portugaliin Boavistaan. Hän teki debyyttinsä ottelussa Casa Piaa vastaan elokuussa 2022. Koko kaudella hän teki 23 pääsarjan ottelussa neljä maalia.
Vuosi myöhemmin Boženík siirtyi Boavistaan kokonaan 2,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Kaudella 2023–2024 Boženík pelasi 31 Portugalin liigan ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Maajoukkueura.
Boženík teki debyyttinsä Slovakian A-maajoukkueessa kesäkuussa 2019 Jordaniaa vastaan. Hän oli Slovakian joukkueessa kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa mutta ei pelannut turnauksessa minuuttiakaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 39 A-maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia: syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Unkaria vastaan, lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Paraguayta vastaan, marraskuussa 2019 EM-karsintaotteluissa Kroatiaa ja Azerbaidžania vastaan, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan sekä marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.
Emil Brack

Emil Brack ( 8. joulukuuta 1860 Naumburg - 11. toukokuuta 1905 München) oli saksalainen taidemaalari. Hän maalasi laatukuvia ja akvarelleja. 
Elämänvaiheita.
Brack opiskeli aluksi taidetta kotimaassaan Berliinissä ja Münchenissä. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa Académie Julianissa. Saksassa Brack kiinnostui laatukuvista ja oleskellessaan Ranskassa hän alkoi maalata myös lasten muotokuvia. Hänen saamassaan koulutuksessa vaadittiin hyvää piirustustaitoa. 
Opiskeluaikoinaan Brack matkusteli Tanskassa ja Italiassa. Vuonna 1890 hän asettui loppuelämäkseen Müncheniin. 
Brackin maalauksissa on huolellisesti tutkittuja interiöörejä ja hänen ihmishamonsa on kuvattu empaattisesti ja lämpimästi. Elinaikanaan hän oli suosittu taiteilija. Taiteilijamatrikkelin mukaan hän maalasi viitisenkymmentä teosta.
Salla Merikukka

Salla Iina Maaria Merikukka (o.s. Niemi, s. 10. lokakuuta 1988 Halikko) on helsinkiläinen valokuvaaja, Helsingin Vihreiden puheenjohtaja, Vihreiden puoluehallituksen jäsen sekä kirkkopäättäjä. Tällä hetkellä Merikukka istuu Paavalin seurakunnan seurakuntaneuvostossa sekä Helsingin seurakuntayhtymän kirkkovaltuustossa. Aiemmin hän on vaikuttanut kirkon luottamustehtävissä Turun Katariinanseurakunnassa sekä Halikon seurakunnassa. 
Merikukka valmistui valokuvaajan ammattitutkintoon Stadin ammattiopistosta 2017 ja hän on sen jälkeen kuvannut lukuisia suomalaisia poliitikkoja. Vuonna 2022 Merikukka työsti Vihreitä miehiä -valokuvateoksen Vihreän Sivistysliiton tukemana. Teoksesta koostuva näyttely oli esillä Vihreiden Joensuun puoluekokouksessa toukokuussa 2022 sekä kesäkuussa 2022 Helsingissä. 
Tausta.
Merikukka on kotoisin Varsinais-Suomen entisestä kunnasta Halikosta, joka kuuluu nykyään Saloon. Hän valmistui ylioppilaaksi Halikon lukiosta 2007 sekä teolliseksi muotoilijaksi Turun ammattikorkeakoulusta 2013. Valokuvausta Merikukka opiskeli 2016–2017 Stadin aikuisopistossa.
Ján Čarnogurský

Ján Čarnogurský (s. 1. tammikuuta 1944, Bratislava, Slovakian tasavalta) on slovakialainen poliitikko.
Čarnogurskýn isä oli kommunisteja vastustava poliitikko, joka joutui useita kertoja vankilaan. Tämä haittasi myös Ján Čarnogurskýn opintoja, mutta hän pääsi Prahan yliopistoon opiskelemaan tekniikkaa ja myöhemmin Bratislavan yliopistoon opiskelemaan lakia. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi ja sai asianajajan oikeudet, jotka hän kuitenkin menetti avustettuaan määriläistä mielenosoittajaa.
Čarnogurský osallistui Peruskirja 77 -liikkeen toimintaan ja joutui vankilaan vuonna 1989. Presidentti Gustáv Husák kuitenkin armahti hänet. Samettivallankumouksen jälkeen joulukuussa 1989 Čarnogurskýstä tuli Tšekkoslovakian varapääministeri ja vaalien jälkeen oikeusministeri.
Čarnogurský kuului vuonna 1990 Kristillisdemokraattisen liikkeen (Kresťanskodemokratické Hnutie, KDH) perustajiin. Hän oli vuosina 1991–1992 Slovakian pääministeri ja vuosina 1998–2002 oikeusministeri.
Čarnogurský erosi myöhemmin puolueen johdosta ja toimi asianajajana omassa toimistossaan. Hänet valittiin takaisin puolueen puheenjohtajistoon vuonna 2006.
FK Union Nové Zámky

FK Union Nové Zámky 0n vuonna 2002 perustettu naisten jalkapalloseura Slovakian Nové Zámkysta.
Viuhkokääpä

Viuhkokääpä ("Polyporus umbellatus" tai "Grifola umbellata") on Suomessa harvinainen kääpälaji. Itiöemä haaroittuu puumaisesti, ja sen jälkeen siihen kasvaa pikkusieniä. Lakki on 1–5 cm leveä, ohut, keskeltä kuopalla. Se on väriltään kellan- tai harmaanruskea. Pillikerros on hyvin ohut ja valkoinen. Yksittäinen pilli on pieni ja pyöreäsuinen. Jalka on renkaaton ja vaaleanharmaa. Malto on valkoista, nuorena pehmeää, mutta sieni muuttuu vanhemmiten sitkeäksi. Sienen itiöpöly on valkoista, ja sen tuoksu on miellyttävä, sienimäinen. Sieni maistuu aluksi miedolta, mutta jälkimakuna tuntuu lievä karvaus. Vanhana sienessä on lievästi vetysyanidia muistuttava maku.
Viuhkokääpä kasvaa usein jalojen lehtipuiden tyvillä tai juurilla loisena. Se on Suomessa harvinainen ja esiintyy lähinnä Lounais-Suomessa.
Viuhkokääpää pidetään nuorena hyvänä ruokasinenä, mutta harvinaisuutensa vuoksi sitä ei voida Suomessa suositella ruokasieneksi.
Kristillinen liitto (Slovakia)

Kristillinen liitto ("Kresťanská únia"; KÚ) on yksi Slovakian puolueista. Puolueen puheenjohtaja on Anna Záborská.
Europuolueena se on lähellä Euroopan kristillistä poliittista liikettä.
Vuooden 2023 parlamenttivaaleissa KU haki yhteistyötä maan toisen kristillisen puolueen KDH:n kanssa. KDH ei suostunut vaaliliittoon. Niinpä KU lähti Tavalliset ihmiset -puolueen ja Ihmisten vuoksi -ryhmän ("Za ľudí"), kanssa vaaliliittoon nimeltä "Tavalliset ihmiset ja ystävät" ().
Puy de Dôme

Puy de Dôme on lepotilassa oleva tulivuori Ranskassa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Puy-de-Dômen departementissa. Vuoren itäosa ja huippu on Orcinesin ja länsiosa Ceyssatin kunnan alueella.
Puy de Dôme kuuluu Ranskan keskiylängön Chaîne des Puysin tulivuoriketjuun, joka koostuu noin 80:sta tulivuoresta. Puy de Dôme on ketjun nuorimpia, ja se syntyi noin 11 000 vuotta sitten.
Historia.
Toisella vuosisadalla roomalaiset rakensivat vuoren huipulle Mercuriuksen temppelin. Temppeli oli tärkeä pyhiinvaelluskohde ja sieltä oli näkymä itään yli pääkaupunki Augustonemetumin (Clermont-Ferrand). Temppelin rauniot ovat yhä olemassa, ja huipulla on observatorion yhteydessä Mercuriuksen temppelin museo.
1600-luvulla Blaise Pascal, joka oli kotoisin läheisestä Clermont-Ferrandista, käytti Puy de Dômea vahvistaakseen tyhjiön olemassaolon teorian. 19. syyskuuta 1648 tehtiin koe, jossa Blaise Pascalin lanko kiipesi Puy de Dômen rinnettä elohopeabarometrin kanssa. Nousun aikana hän kirjasi elohopean alenemisen ja nousun laskeutuessaan. Näin havaittiin ilmanpaineen vaihtelu korkeuden mukaan. Pascalin kokeilu luo perustan ilmakehän tutkimuksille. Noin kaksisataa vuotta myöhemmin perustettiin ensimmäinen pysyvä vuoristo-observatorio Puy de Dômen huipulle professori Émile Alluardin johdolla. Observatorio vihittiin käyttöön 22. elokuuta 1876, siitä tuli maailmankaikkeuden tieteiden observatorio vuonna 1986.
Vuonna 1907 rakennettiin Puy de Dômen huipulle johtava raitiovaunulinja. Sen tarkoituksena oli kuljettaa matkailijoita vuoren huipulle. Linja lopetettiin vuonna 1925 kannattamattomana. Vuonna 2012 otettiin käyttöön Panoramique des Domes -hammasrata. Sen avulla 400 henkilöä pääsee huipulle viidessätoista minuutissa. Radalla on myös tarkoitus suojella luontoa, ja samalla matkailijoilta kiellettiin autolla kulku vuoren huipulle.
Vuosina 1956 ja 1957 vuoren huipulle rakennettiin televisiomasto, joista on tullut oleellinen osa Puy de Dômen siluettia.
Vapaa-aika.
Ensimmäinen riippuliitolento Puy de Dômen huipulta tehtiin vuonna 1973. Sen teki kaksi pariisilaista tulevan riippuliiton pioneeria. Nykyään paikalla harrastetaan lajia jatkuvasti.
Puy de Domen huipulle johtaa kaksi vaelluspolkua, jotka alkavat Panoramique des Dômesin pysäköintialueelta: Chemin Chèvres (4,9 km, 3 h) ja Chemin de Muletiers (3,9 km, 2 h). Ensimmäinen vie vaeltajat huipulle pohjoista puolta pitkin, ja sieltä on näkymät Puy Parioulle, Puy des Goulesille ja Puy de Cômelle. Chemin de Muletiers kulkee ylös vuoren eteläpuolta pitkin. Polku on hyvin kuljettavissa ja jyrkkä (2,3 km vaellusta ja 350 metrin nousu).
Onni Vilanka

Onni Armas Vilanka, sukunimi vuoteen 1934 "Wilkman" (13. tammikuuta 1897 Pirkkala – 6. lokakuuta 1960) oli suomalainen varatuomari, poliisimestari, valtionsyyttäjä ja hallitusneuvos.
Onni Vilangan vanhemmat olivat paperimestari Kaarle Wilkman ja Vilhelmiina Sjölund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja suoritti oikeustutkinnon 1921 ja ylemmän hallintotutkinnon 1921. Vilanka sai varatuomarin arvon 1924. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin 1924–1926 ja 1931.
Vilanka oli Myrskylän ja Artjärven piirin nimismiehenä 1921-1925, Viipurin poliisilaitoksen etsivän osaston päällikkönä 1925–1927, Viipurin poliisimestarina 1927 ja Helsingin poliisimestarina 1927–1934. Hän oli Viipurin hovioikeuspiirin valtionsyyttäjänä 1934–1943, puolustusvoimien pääesikunnan hallintotoimiston päällikkönä 1944–1947, oikeusministeriön rikosrekisteritoimiston päällikkönä 1947–1953 ja puolustusministeriössä hallitusneuvoksena 1953–1960 ja keskusosaston päällikkönä 1954–1960. 
Vilanka toimi liikkuvan poliisikomennuskunnan ylimääräisenä komentajana ja tarkastajana ja oli Uudenmaan tarkastusoikeuden varapuheenjohtajana 1948–1958. Hän sai everstiluutnantin arvon 1944.
Onni Vilanka oli naimisissa vuodesta 1932 Martta Järvisen kanssa.
Hopeakylkimuura

Hopeakylkimuura ("Sclateria naevia") on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Hopeakylkimuura kasvaa 14–15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Hopeakylkimuurakoiras on päästään, selästään ja siivistään harmaa. Siivissä on valkoisia pilkkuja. Rinta ja vatsa ovat valkoiset ja niissä on alalajista riippuen vaihteleva määrä harmahtavanruskeita juovia tai pilkkuja. Naaraslintu on päästään, selästään ja siivistään koirasta ruskeampi. Rinta ja vatsa ovat valkoiset ja kyljet punaruskeat.
Levinneisyys ja elintavat.
Hopeakylkimuuraa tavataan länsi-itäsuunnassa Ecuadorista Brasiliaan ja pohjois-eteläsuunnassa Venezuelasta Bolivian pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja erityisesti se viihtyy jokien ja järvien rannoilla. Hopeakylkimuura liikkuu tavanomaisesti pareittain. Lajin ravintoa ovat hyönteiset ja hämähäkit.
Katarína Šimoňáková

Katarína Šimoňáková (s. 31. tammikuuta 1998 Spišská Nová Ves) on slovakialainen ohjaskelkkailija.
Šimoňáková on osallistunut kaksiin olympialaisiin. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli yksilökilpailussa 23:s ja joukkuekilpailussa yhdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 Šimoňáková sijoittui yksilökilpailussa 25:nneksi. Joukkuekilpailussa Slovakia joutui keskeyttämään.
Šimoňáková toimi Slovakian lipunkantajana Pekingin olympiakisoissa.
Šimoňákován veli Jakub Šimoňák on myös osallistunut olympialaisiin ohjaskelkkailussa.
Pentulive

Pentulive on Yleisradion Areena -suoratoistopalvelussa vuodesta 2021 lähettämä ohjelma, jossa seurataan koiranpentujen elämää ympärivuorokautisesti ja suorassa lähetyksessä noin kahdeksan viikon ajan pentujen syntymästä luovutusikään asti.
Tuotanto.
Marraskuussa 2021 alkaneella ensimmäisellä tuotantokaudella seurattiin labradorinnoutajapentueen elämää. Toisella kaudella seurattiin shibapentuetta. Kolmas tuotantokausi alkoi syksyllä 2023, ja sillä kaudella pentueeksi valittiin whippetpentue. Sarjan neljäs tuotantokausi esitettiin syksyllä 2024. Kauden koirarotu oli bordercollie.
Viides tuotantokausi alkoi 14. lokakuuta 2025. Koirarotuna nähdään englanninspringerspanieli.
Neljännen tuotantokauden pentujen elämään keskittyvä dokumenttisarja "Pentulive: eka vuosi" julkaistaan 9. joulukuuta 2025.
Palkinnot.
Pentulive on ollut kahdesti finalistina Kultaisen Venlan kategoriassa Event-ohjelma. Pentuliven toimittaja Pirjo Koskinen palkittiin Kennelliiton Vuoden tassunjälki -palkinnolla vuonna 2024. Pentulive voitti Vuoden Ilopilkku -palkinnon Särkänniemen Ilo Awards -äänestyksen yhteisö-/ilmiökategoriassa vuonna 2023.
Ernesto Chaparro

Ernesto Chaparro Esquivel (1901–1957) oli chileläinen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana. Hän edusti maataan maailman ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1930. Hän osallistui myös Amsterdamin olympiakisoihin vuonna 1928.
Hilda Hilst

Hilda Hilst (1930 Jaú, São Paulo – 2004) oli brasilialainen kirjailija. Hän sai urallaan monia arvostettuja kirjallisuuspalkintoja. 
Hilst suoritti oikeustieteen tutkinnon São Paulon yliopistossa, mutta omistautui kirjailijan uralle vuodesta 1954.
Encyclopaedia Beliana

Encyclopaedia Beliana on suuri slovakinkielinen yleistietosanakirjasarja. Se on saanut alkunsa 1990-luvun jälkipuoliskolla Slovakian tiedeakatemian ensyklopedisen instituutin hankkeena. 
Kirjasarjan ensimmäinen osa julkaistiin paperimuodossa vuonna 1999. Vuoden 2021 loppuun mennessä oli julkaistu yhdeksän tietosanakirjasarjan osaa, jotka sisälsivät yhteensä 56 000 artikkelia hakusanoilla, jotka alkavat kirjaimilla A–Kraj. Joidenkin lähteiden mukaan syksyllä 2023 on suunniteltu julkaistavan teossarjan kymmenes osa.
Teossarjan osat.
Tietosanakirja Encyclopaedia Belianan painettuna julkaistuja osia ovat:
Tietosanakirjan verkkoversio.
Encyclopaedia Beliana -tietosanakirjaa on julkaistu fyysisen kirjamuodon ohella avoimena verkkoversiona. Verkkoversiossa on julkaistu artikkeleita myös hakusanoilla, jotka alkavat aakkoston muillakin kirjaimilla kuin teossarjassa. Internet-versiossa on julkaistu ainakin lähes 50 000 kirjamuodossa julkaistua tietosanakirjan artikkelia ja noin 100 000 artikkelia aiheista joita ei ole vielä tietosanakirjan painetussa versiossa.
Trnava (piiri)

Trnavan piiri () on piiri Slovakian lounaisosassa, Bratislavan alueen itäpuolella. Se on yksi Trnavan alueen seitsemästä piiristä. Vuonna 2022 lopussa piirin väkiluku oli 132 195. Piirin keskuksena toimii aluekeskus, yliopistokaupunki Trnava. 
Trnavan piiri on tärkeä alue Slovakian sähköntuotannolle, koska siellä sijaitsevat Bohunicen ydinvoimalaitos (880 MW) ja Malženicen voimalaitos (430 MW).
Kaupunki ja muut kunnat.
Piirissä on vain yksi kaupunki. Sen ohella piirissä on 44 muuta kuntaa.
Orcival

Orcival on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Siouletin laaksossa, noin 28 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista länteen.
Orcivalin Notre-Damen basilika on rakennettu 1100-luvulla. Se on säilyttänyt alkuperäisen ulkoasunsa, koska siihen ei ole tarvinnut tehdä laajennuksia. Basilika on ollut tärkeä pyhiinvaelluskohde. Erityisesti vuodelta 1170 peräisin oleva Neitsyt Mariaa ja Jeesuslasta kuvaava pähkinäpuinen patsas on tärkeä pyhäinjäännös. Patsaaseen liittyy helatorstain pyhiinvaellus. Neitsytpatsas peitetään kullatusta kankaasta valmistetulla vaipalla ja Neitsyen ja Jeesuslapsen päihin laitetaan jalokivillä koristeltu kullattu kruunu. Patsasta kuljetetaan kulkueessa, jossa sitä kantavat paljain jaloin kulkevat miehet.
Château de Cordès kuului Chalusin suvulle 1200-luvulta lähtien, ja vuonna 1582 se myytiin Allègren suvulle. Vuonna 1695 palkattiin André Le Nôtre suunnittelemaan linnan puutarhat. Vuonna 1755 linna myytiin huutokaupassa riomilaiselle asianajajalle Pierre Grangierille. Vuonna 1933 kolme linnan elementtiä luokiteltiin historiallisiksi monumenteiksi: linnan julkisivut, kappeli Ludvig XV:n salonkeineen sekä ranskalainen puutarha.
Tekoälyn suuntaaminen

Tekoälyn suuntaamisella tai tekoälyn linjaamisella (englannista "AI alignment") pyritään ohjaamaan tekoälyjärjestelmiä ihmisten tarkoittamiin tavoitteisiin, mieltymyksiin tai eettisiin periaatteisiin. Tekoälyjärjestelmä katsotaan oikein suuntautuneeksi, jos se edistää tarkoitettuja tavoitteita. Suuntautumaton tekoälyjärjestelmä (tai huonosti suunnattu tekoälyjärjestelmä) pyrkii joihinkin tavoitteisiin, mutta ei niihin, joihin se oli alun perin tarkoitettu.
Tekoälysuunnittelijoiden voi olla vaikea suunnata tekoälyjärjestelmää, koska heille voi olla vaikeaa määrittää kaikki toivottu ja ei-toivottu käyttäytyminen. Välttääkseen vaikeuksia, suunnittelijat yleensä käyttävät yksinkertaisempia välitavoitteita, kuten ihmisten hyväksyntää. Mutta tämä lähestymistapa voi luoda porsaanreikiä, unohtaa tarvittavat rajoitukset tai palkita tekoälyjärjestelmän vain näyttämään suuntautuneelta.
Huonosti suunnatut tekoälyjärjestelmät voivat toimia virheellisesti tai aiheuttaa vahinkoa. Tekoälyjärjestelmät voivat löytää porsaanreikiä, jotka mahdollistavat niiden saavuttavan välitavoitteet tehokkaasti, mutta ei-toivotuilla, joskus haitallisilla tavoilla (palkintopetos). Ne voivat myös kehittää ei-toivottuja välineellisiä strategioita, kuten vallan tai selviytymisen tavoittelua, koska tällaiset strategiat auttavat niitä saavuttamaan annetut tavoitteensa. Lisäksi ne voivat kehittää ei-toivottuja emergenttejä tavoitteita, jotka voivat olla vaikeasti havaittavissa ennen järjestelmän käyttöönottoa, kun se kohtaa uudet tilanteet ja datan muodot.
Torsten Sevonius

Karl Torsten Sevonius (26. toukokuuta 1868 Porin maaseurakunta – 11. joulukuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Hufvudstadsbladetin pitkäaikainen toimitussihteeri.
Sevoniuksen vanhemmat olivat nimismies Karl Benjamin Sevonius ja Hilma Fredrika Ekholm. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1885.
Sevonius tuli 1886 aputoimittajaksi Helsingfors Dagblad-lehteen. Hän siirtyi seuraavana vuonna Hufvudstadsbladetin toimitukseen ja hänestä tuli lehden toimitussihteeri 1888. Hän kirjoitti lehteen myös kronikoita ja matkakirjeitä nimimerkillä "Neger". Sevonius hoiti tätä tehtävää kevääseen 1923 saakka kunnes hän joutui sairauden takia eroamaan. Hän haki hoitoa ulkomailta mutta palattuaan lokakuussa Suomeen hän kuoli joulukuussa 1923 Eiran sairaalassa Helsingissä. Sevonius toimi myös ruotsinkielisten maaseutulehtien ja Ruotsin lehtien kirjeenvaihtajana.
Sevoniuksen oli luottamustoimia ruotsinkielisissä sanomalehtimiesjärjestöissä ja hän edusti niitä kansainvälisissä sanomalehtimieskongressissa Triestessä ja Roomassa.
Sevonius oli naimisissa 1889–1895 Anna Augusta Vileniuksen (k. 1895) kanssa.
Jonathan Aberdein

Jonathan Aberdein (s. 14. helmikuuta 1998 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen autourheilija.
Hänen isänsä Chris Aberdein on myös autourheilija.
Ura.
Aberdein aloitti uransa pikkuformuloissa, jossa hän ajoi ADAC Formula 4 -sarjaa vuosina 2016-2017 saavuttaen palkintosijoituksia. Aberdein voitti kauden 2016–17 Formula 4 UAE -sarjan mestaruuden. Vuonna 2018 Aberdein ajoi Euroopan Formula 3 mestaruussarjassa saavuttaen kolme palkintosijoitusta ollen sarjapisteissä 12:s.
Vuonna 2019 Aberdein siirtyi Saksan vakioautoihin DTM-sarjaan. Hän sijoittui ensimmäisenä vuotenaan sarjan kymmenenneksi. Vuonna 2020 Aberdein jatkoi DTM:ssä ja oli sarjan 11:s loppupisteissä. 
Vuonna 2021 Aberdein ajoi European Le Mans Series -sarjaa. Vuonna 2022 hän ajoi FIA World Endurance Championship ja ADAC GT Masters -sarjoissa.
Matinkaaren silta

Matinkaaren silta on Helsingin Vanhassakaupungissa sijaitseva 78 metriä pitkä pyöräliikenteen ja jalankulun silta. Se ylittää Vantaanjoen suistoalueen Vanhankaupunginselän pohjoissuulla, Vanhankaupunginkosken eteläpuolella, ja yhdistää Vanhankaupungin Viikinrantaan.
Silta maksoi 4,9 miljoonaa markkaa, ja se otettiin käyttöön lokakuussa 1998. Sillan vihki pääministeri Paavo Lipponen. Silta nimettiin Helsingin yhteistoimintapäällikkö Matti Väisäsen mukaan.
Matinkaaren silta on vinoköysisilta, jonka pyloni eli kannatinpilari kohoaa 36 metrin korkeuteen. Silta on katettu puukannella. Suomen Rakennusinsinöörien Liitto myönsi Matinkaaren sillalle Vuoden silta 2002 -tunnustuspalkinnon.
Ferdinand II (Napoli)

Ferdinand II d'Aragona (, lempinimi "Ferrandino)"; (26. kesäkuuta 1467 Napoli, Napolin kuningaskunta – 7. syyskuuta tai 5. lokakuuta 1496 Napoli) oli Napolin kuningaskunnan kuningas vuosina 1495–1496.
Suku ja koulutus.
Ferdinand II:n isä oli kuningas Alfonso II ja isoisä kuningas Ferdinand I. Ferdinand II:n äiti oli Milanon prinsessa Ippolita Maria Sforza (1445–1488), jonka vanhemmat olivat Milanon herttua Francesco Sforza ja Milanon herttuatar omalla oikeudellaan, Bianca Maria Visconti. Milanon herttuatar Isabella d'Aragona oli Ferdinandin sisar. 
Ferdinand sai Capuan ruhtinaan ja kruununprinssiksi tultuaan Calabrian herttuan arvon. Hänet tunnettiin humanistina ja hän oli kansan parissa suosittu.
Kruununprinssi Ferdinand johti vuonna 1494 sotilaallista vastarintaa, kun Napolin valtaistuinta tavoitellut Ranskan kuningas Kaarle VIII . Ferdinand ei onnistunut pysäyttämään ranskalaisia ja palasi pääkaupunkiin Napoliin, jossa hänen isänsä Alfonso II luovutti kruunun hänelle 23. tammikuuta 1495. 
Ranskalaiset valtasivat jo seuraavassa kuussa Napolin kaupungin, jolloin Ferdinand II pakeni ensin Ischian ja sitten Sisilian saarelle. Hän sai kuitenkin tuekseen Venetsian liigana tunnetun liittokunnan ja valtasi pian takaisin Napolin, josta Kaarle VIII oli jo lähtenyt. Ferdinand karkotti ranskalaiset kokonaan valtakuntansa alueelta espanjalaisen sotapäällikkö Gonzalo Fernández de Córdoban ja Venetsian laivaston tuella kesään 1496 mennessä. 
Ferdinand II kuoli malariaan syys/lokakuussa 1496 vain 29-vuotiaana, jolloin kuninkaaksi tuli hänen setänsä Frederico.
Avioliitto.
Ferdinand nai vuonna 1496 itseään yli kymmenen vuotta nuoremman tätipuolensa, Napolin prinsessa Giovanna d'Aragonan (1479– 1518), avioliitto oli lapseton.
Levice (piiri)

Levicen piiri () on piiri Slovakian eteläosassa. Se on yksi Nitran alueen seitsemästä piiristä. Pinta-alaltaan (1 551,14 km²) Levicen piiri on Slovakian laajin. Vuonna 2022 lopussa piirin väkiluku oli 108 982. Piirin keskuksena toimii Levicen kaupunki.
Levicen piirissä Mochovcessä sijaitseva Mochovcen ydinvoimalaitos on Slovakian suurimpia sähköntuotantolaitoksia. Sen kolmas ydinvoimalayksikkö on käyttöönottotestivaiheessa ja neljättä rakennetaaan (10/2023).
Piirin kunnat.
Piirissä on 89 kuntaa, joista neljällä on kaupungin asema (Levice, Tlmače, Šahy, Želiezovce).
Sinisievikki

Sinisievikki ("Nemophila menziesii") on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva sievikki- tai lemmikkikasveihin kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ruoho, joka tunnetaan koristekasvina käytettynä kesäkukkana.
Sinisievikki kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Kukat kasvavat yksittäin pitkissä kukkaperissä lehtihangoista. Kukan teriö on 1,5–4 cm leveä, viisiliuskainen ja vaaleansininen. Sinisievikki esiintyy Pohjois-Amerikan länsiosassa: Yhdysvalloissa Kaliforniassa, Nevadassa, Oregonissa, Wyomingissa ja Alaskassa, Meksikossa Baja Californiassa. Lajin luontaista elinympäristöä ovat tuoreet, avoimet kasvupaikat, kuten niityt ja ruohostot, avoimet rinnemetsät.
Milan Majerský

Milan Majerský (s. 12. toukokuuta 1971) on slovakialainen poliitikko. Hänet valittiin Kristillisdemokraattisen KDH-puolueen johtoon vuonna 2020 ja toiselle kaudelle 2022.
Kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunta

Kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunta (eng. "United Nations Commission on International Trade Law", "UNCITRAL") on Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokousta avustava elin, jonka päämääränä on edistää kansainvälisen kauppaoikeuden yhtenäistämistä. Toimikunta perustettiin yleiskokouksen päätöslauselmalla vuonna 1996. Sitä ei tule sekoittaa Kansainvälisen oikeuden toimikuntaan.
Kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunnan tehtävänä on edistää samalla alalla toimivien järjestöjen työtä ja yhteistoimintaa, kansainvälisten yleissopimusten ja mallilakien valmistelua ja yhtenäistä tulkintaa sekä kauppaehtojen, -tapojen ja -käytäntöjen kodifioimista ja hyväksymistä. Se myös levittää eri maiden kauppaoikeuden kehitystä koskevaa tietoa. Toimikunta on laatinut irtaimen kauppaa, merikuljetusta, välimiesmenettelyä ja maksujärjestelmiä koskevia säädösehdotuksia. Sen työn tuloksen on myös syntynyt useita yleissopimuksia ja muita asiakirjoja, kuten yleissopimus kansainvälistä tavaran kauppaa koskevista sopimuksista.
Kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunnan jäseninä ei ole yksityishenkilöitä, vaan ainoastaan valtioita. Toimikunta koostuu 60 YK:n jäsenvaltiosta, jotka edustavat eri alueita sekä erilaisia oikeudellisia ja taloudellisia järjestelmiä ja joiden jäsenyyskausi on kuusi vuotta. Toimikunta työskentelee työryhmiin jakautuneena, ja se kokoutuu vuosittain joko New Yorkissa tai Wienissä. Sitä avustaa sihteeristö, joka työskentelee Wienissä.
Jonas Karlsson (näyttelijä)

Jonas Karlsson (s. 11. maaliskuuta 1971 Salemin kunta) on ruotsalainen näyttelijä ja kirjailija. Hän teki ensimmäisen elokuvaroolinsa kymmenvuotiaana elokuvassa "Rasmus på luffen" (1981). Karlsson pääsi vuonna 1994 Ruotsin teatterikorkeakouluun, minkä jälkeen hän alkoi esiintyä säännöllisesti teatterissa ja elokuvissa. Hänet on palkittu kahdesti parhaan miespääosan Guldbaggella, vuosina 2003 ja 2021. Näyttelemisen lisäksi Karlsson on kirjoittanut novelleja ja romaaneja.
Reptile (elokuva)

Reptile on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Grant Singerin ohjaama jännityselokuva, jonka Singer on myös käsikirjoittanut yhdessä Benjamin Brewerin ja Benicio del Toron kanssa. Se on myös ensimmäinen Singerin ohjaama pitkä elokuva. Del Toro esittää pääosassa rikosetsivä Tom Nicholsia, joka tutkii nuoren kiinteistövälittäjän murhaa. Muissa pääosissa ovat Justin Timberlake, Alicia Silverstone, Eric Bogosian, Ato Essandoh, Domenick Lombardozzi ja Michael Pitt.
"Reptile" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 8. syyskuuta 2023. Se julkaistiin suoratoistopalvelu Netflixissä 29. syyskuuta 2023.
Mladí progresívci

Mladái progresívci () on slovakialainen poliittinen poliittista keskuusta edustava liberaalinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on Progresívne Slovensko. Järjestön perustaminen aloitettiin loppuvuodesta 2017 ja aluksi se toimi nimellä Poďme Slovensko (), joka rekisteröitiin tammikuussa 2018. Nykyisessä muodossaan nuorisojärjestö aloitti joulukuussa 2018. 
Järjestö on Euroopan liberaalinuorten (LYMEC) täysjäsen.
Fredrik (Napoli)

Fredrik IV (); (16. lokakuuta 1451 Napoli – 9. marraskuuta 1504 lähellä Toursia, Ranskan kuningaskunta) oli Napolin kuningas vuosina 1496–1501. Hän oli viimeinen Trastámara-sukuun kuulunut Napolin kuningas.
Suku.
Fredrik oli Napolin kuningas Ferdinand I:n ja tämän ensimmäisen puolison Taranton prinsessa Isabella Chiaromonten toiseksi vanhin poika. Fredrik vietti nuoruutensa Ranskassa Ludvig XI:n hovissa ja palasi kotimaahansa vuonna 1482. Hän osallistui Napolin puolustukseen Ranskan kuningas Kaarle VIII:n hyökkäystä vastaan. Fredrikin vanhempi veli Alfonso II luovutti vuonna 1495 kruunun pojalleen Ferdinand II:lle, joka kuoli 29-vuotiaana seuraavana vuonna, ja Fredrikistä tuli kuningas. 
Kuningas.
Napolin kuningaskunta oli juuri pelastunut Ranskan valloitukselta, mutta vuonna 1500 Ranska ja Espanja päättivät salaisella sopimuksella jakaa sen keskenään. Seuraavana vuonna ranskalais-espanjalaiset joukot tunkeutuivat maahan ja paavi Aleksanteri VI julisti Fredrikin syrjäytetyksi. Hänet pakotettiin luovuttamaan valtakuntansa Ranskan kuningas Ludvig XII:lle, joka antoi hänelle vastineeksi Mainen kreivin arvon.
Avioliitot ja jälkeläiset.
Fredrik avioitui ensimmäisen kerran vuonna 1478 prinsessa Anna di Savoien (1455–1480) kanssa, joka oli Savoijin herttua Amadeus IX:n ja Ranskan prinsessa Yolanden tytär. 
Toisen kerran Fredrik avioitui vuonna 1487 Isabella del Balzon ( k. 1533) kanssa. Heille syntyi kuusi lasta.
Perintö.
Fredrik I kuoli Montils du Plessis-les-Toursissa Ranskassa vuonna 1504.
Juha Mustonen

Juha Petri Mustonen (s. 1971) on suomalainen ulkoasiainhallinnon virkamies. Mustonen toimii Suomen Brysselin edustustojen yhteishallinnossa lähetystöneuvoksena.
Mustonen on työskennellyt Euroopan parlamentin palveluksessa, YK:n nuorisotutkimusprojektissa, presidentti Martti Ahtisaaren perustamassa konfliktinratkaisujärjestö CMI:ssä ja ulkoministeriössä.
Mustonen oli mukana perustamassa Eurooppalaisen Suomen nuoriso-osastoa (Eurooppanuoret ry) 1990-luvun puolivälissä toimien sen puheenjohtajana.
Anders Chydenius -säätiön asiamiehenä hän on toiminut vuodesta 2006. Säätiö julkaisi Mustosen laatiman selvityksen ”Demokratia osana kestävää kehitystä. Aloite pohjoismaisen demokratiakeskustelun edistämiseksi” elokuussa 2020.
Chydenius-Instituutin kannatusyhdistys myönsi Mustoselle Chydenius-mitalin tunnustuksena ansiokkaasta työstä Anders Chydeniuksen elämäntyön hyväksi vuonna 2022. Suomen Leijonan I luokan ritarimerkin hän sai vuonna 2018.
Juha Mustonen opiskeli valtiotieteitä Helsingin yliopistossa. Hänen puolisonsa on entinen Euroopan komission jäsen Jutta Urpilainen.
Sambian naisten jalkapallomaajoukkue

Sambian naisten jalkapallomaajoukkue on Sambian naisten edustusjoukkue jalkapallossa.
Sambia selviytyi Tokion kesäolympialaisiin vuonna 2021. Joukkueen pelit turnauksessa jäivät alkulohkoon, se hävisi turnauksessa kaksi ottelua, ja pelasi tasan Kiinaa vastaan. Joukkueen kapteeni Barbra Banda teki hattutempun sekä Kiinaa että Hollantia vastaan, ja on ensimmäinen pelaaja joka on tehnyt hattutempun kahdessa peräkkäisessä olympiaottelussa. 
Vuonna 2023 Sambia pelasi ensimmäistä kertaa MM-kisoissa. Se hävisi ensimmäiset ottelunsa Espanjalle ja Japanille, molemmille 0–5. Kolmannessa ottelussa Sambia voitti Costa Rican 3–1, mutta joukkueen turnaus päättyi alkulohkoon.
Sambia on pelannut Afrikan-mestaruuskisoissa neljästi. Vuoden 2022 turnauksessa se sijoittui ensimmäistä kertaa kolmen parhaan joukkoon, voitettuaan Nigerian pronssiottelussa 1–0.
Bill Cassidy

William Morgan ”Bill” Cassidy (s. 28. syyskuuta 1957 Highland Park, Illinois) on yhdysvaltalainen lääkäri ja republikaanipoliitikko. Hän on edustanut Louisianan osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2015 lähtien päihitettyään istuvan demokraattisenaattorin Mary Landrieun vaaleissa. Aiemmin hän on edustanut Louisianan 6. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 2009–2015 ja ollut Louisianan senaatin jäsen vuosina 2006–2009.
Jotkut ovat pitäneet Cassidyä maltillisena republikaanina. Hän oli yksi republikaaneista, jotka äänestivät Donald Trumpin toisen virkarikossyytteen puolesta. Cassidy vastustaa aborttia 20 viikon jälkeen ja liittovaltion rahoitusta aborteille. Hän vastustaa myös aselakien tiukentamista.
Ennen poliitikonuraansa Cassidy toimi gastroenterologina. Hänen vaimonsa on myös lääkäri, ja he tapasivat toisensa opintojensa aikana. Heillä on kolme lasta.
Spring Byingtonin filmografia

Tämä on yhdysvaltalaisen näyttelijän Spring Byingtonin filmografia.
Näyttelijänä.
Lähde:
Bruflat

Bruflat on taajama Etnedalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 225 vuoden 2022 alussa.
Sigurd Lybeck

Sigurd Lybeck (25. syyskuuta 1895 Etnedal – 5. marraskuuta 1975) oli norjalainen maanviljelijä ja kirjailija. Hän loi tunnetun Jens von Bustenskjold -huumorihahmon.