tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Turpaan ruutitehdas

Turpaan ruutitehdas toimi Sippolan Hirvelässä (nyk. Kouvola), Summanjoen Turpaankosken itärannalla vuosina 1877–1890. Tehtaan omisti "Turpa Krutbruk Ab – Turpaan Ruutitehdas Oy" ja se valmisti kanuuna-, metsästys- ja porausruutia yhteensä 318 000 tonnia. Tehdas oli toiminnassa ympäri vuoden. Tuotteita kuljetettiin Venäjälle Kaipiaisten aseman ja Haminan sataman kautta. Tehdas tuhoutui räjähdyksenomaisessa tulipalossa, niin kutsutussa "Turpaan pamauksessa" 19. toukokuuta 1890 (toisen lähteen mukaan jo huhtikuussa). Räjähdys ei vaatinut kuolonuhreja, koska se sattui tehtaan ruokatauon aikana. Myös suurimmat ruutivarastot saatiin pelastettua. Aluksi suunniteltiin tehtaan rakentamista uudelleen, mutta hanke ei koskaan toteutunut.
Ruutitehtaan perustajina olivat kamariherra Constantin Linder, kapteeni Karl Gustaf Sanmark, vuorineuvos Fredrik Idestam ja kauppias Karl Gustaf Lydmark. Rakentamista valvoi ja tehtaan ensimmäisenä johtajana toimi insinööri Knut August Palmberg (1844–1914), joka perusti myöhemmin Tirvan tehtaat.
Entinen ruutitehtaan alue on nykyisin Stora Enson omistuksessa. Tehtaasta on jäljellä Summanjoessa olevat patolaitteet sekä rakennusten raunioita ja korkeita kivimuureja ja maavalleja, joista osa on jäänyt kasvillisuuden peittoon. Alueella on järjestetty muutamia kotiseutujuhlia ja suunnistuskilpailuja.
Padon yhteyteen rakennettiin vuonna 1890 Turpaan vesimylly, joka on kunnostettu vuosina 2004–2006. Lähistöllä sijaitsee myös vuonna 1890 perustettu, nyttemmin lakkautettu Keisarinkosken saha.
Turpaan ohella Suomessa toimi 1800-luvulla myös Östermyran ruutitehdas Seinäjoella vuodesta 1828 aina 1890-luvulle.
Alien Hominid

Alien Hominid on The Behemothin ja Tuna Technologiesin kehittämä sekä Zoo Digital Publishingin ja O3 Entertainmentin julkaisema ammuntapeli. Aluksi suurta suosiota nauttinut, Tom Fulpin ja Dan Paladinin luoma flash-peli julkaistiin myös laajennettuna versiona PlayStation 2:lle, Xboxille ja Nintendo GameCubelle vuonna 2004 sekä Xbox 360:lle vuonna 2007.
Vastaanotto.
"Alien Hominid" sai hyvät pisteet GameSpotilta, joka antoi pelille 8.4/10.
Asterix at the Olympic Games (videopeli)

Asterix at the Olympic Games on samannimiseen elokuvaan ja sarjakuvakirjaan perustuva toimintaseikkailu-, tasohyppely- ja urheilupeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, Windowsille, Wiille, Nintendo DS:lle ja Xbox 360:lle 
Pelissä on tarinatilan lisäksi olympiatila, jossa pelataan minipelejä. Näihin kuuluvat pituushyppy, köydenveto, sammakkopallo (lentopallo sammakoilla), kukkulan kuningas, moukarinheitto, keihäänheitto, The Romanophone ja hevoskärrykisa.
Juoni.
Asterix ja Obelix tapaavat Autobus-nimisen roomalaisen metsässä, jonka perässä on mustavioletti vana. He saavat selville, että vanaa käyttää ilkeä tiedemies Doctormabus, joka pääsee vanan synnyttävällä avaimella eri ulottuvuuksiin. Myöhemmin gallialaissankarit saavat selville, että kaiken takana onkin hallitsija Julius Caesarin kiero poika Brutus, joka aikoo hakea eri ulottuvuuksista roomalaisia muodostamaan jättiarmeijan, jolla hän aikoo syrjäyttää isänsä.
Tyyneysrukous

Tyyneysrukous on yleinen nimitys alun perin nimettömälle rukoukselle, joka pannaan yleensä teologi Reinhold Niebuhrin nimiin:
Tyyneysrukousta on käytetty paljon muun muassa AA-liikkeessä 1930-luvulta lähtien.
Yleensä on katsottu, että rukous on peräisin Niebuhrilta, mutta sen alkuperästä on esitetty erilaisia arveluja. Niebuhr itse piti itseään rukouksen ensimmäisenä esittäjänä, ja se esiintyy muun muassa hänen teoksessaan "The Essential Reinhold Niebuhr: Selected Essays and Addresses" (1987) sekä hänen tyttärensä Elisabeth Siftonin teoksessa "The Serenity Prayer: Faith and Politics in Times of Peace and War" (2003). Siftonin mukaan hänen isänsä oli käyttänyt rukousta vuonna 1943. Hän on kuitenkin ilmeisesti käyttänyt sitä saarnassaan jo vuonna 1932 tai aikaisemmin. Rukous on pantu virheellisesti muun muassa Augustinuksen, Tuomas Akvinolaisen, Franciscus Assisilaisen, Paul Tillichin ja Friedrich Christoph Oetingerin nimiin.
Tyyneysrukousta voidaan pitää ajatukseltaan hyvin stoalaisena.
Casper’s Scare School (videopeli)

Casper’s Scare School on PlayStation 2:lle vuonna 2008 julkaistu seikkailupeli. Myöhemmin samana vuonna julkaistiin yksinkertaistettu versio pelistä Nintendo DS:lle nimellä "Casper’s Scare School: Classroom Capers". Peli perustuu samannimiseen animaatioelokuvaan ja TV-sarjaan.
Juoni.
Casperin enot lähettävät hänet kauhukouluun, jossa Casper saa selville koulukiusaaja Thatch-vampyyrin suunnitelman, jossa Thatch aikoo muuttaa kaikki koulun oppilaat kiviksi.
Veikko Tiitinen

Veikko Gunnar Tiitinen (28. toukokuuta 1922 Nurmes – 21. syyskuuta 2001) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja, teatterinjohtaja ja teatterineuvos. Hän työskenteli useissa Itä- ja Pohjois-Suomen teattereissa. Pitkän teatteriuransa ohella hän näytteli muutamissa elokuvissa, kuten "Ajolähtö", "Tuntematon sotilas" ja "Onnen maa". Lisäksi hän tulkitsi rooleja erinäisissä televisiotuotannoissa, joista mainittakoon "Simpauttaja" ja "Kätkäläinen".
Tiitinen sai teatterineuvoksen arvon 1995.
Elämä ja ura.
Veikko Tiitisen vanhemmat olivat vaununtarkastaja Einar Tiitinen ja Eeva Parviainen. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuosina 1946 ja 1947. Suomen Teatterikoulun hän suoritti 1947–1949. Lisäksi hän suoritti lauluopintoja. Tiitinen näytteli lukuisissa teattereissa:
Vuosina 1951–1953 Tiitinen toimi Rovaniemen Teatterin johtajana.
Veikko Tiitisen näyttämötaiteellisiin tulkintoihin kuuluivat muun muassa Akseli Koskela (näytelmässä "Täällä Pohjantähden alla"), Marski ("Päämaja") ja Lear ("Kuningas Lear"). Hänen ohjauksiaan olivat esimerkiksi "Opri", "Omena putoaa" ja "Sade". Lisäksi hän opetti lausuntaa, laulua ja puheilmaisua kansalais- ja työväenopistoissa.
Niin sanotuissa studiokauden suomalaisissa elokuvissa Tiitistä ei nähty. Hänen uransa valkokankaalla alkoi 1982 Mikko Niskasen elokuvassa "Ajolähtö". Hän näytteli myös eräissä muissa Niskasen teoksissa. Rauni Mollbergin Väinö Linna -filmatisoinnissa "Tuntematon sotilas" Tiitinen tulkitsi kapteeni Kaarnan osan. Markku Pölösen palkitussa "Onnen maa" -elokuvassa hänellä oli ukin rooli. Tiitisen uran joutsenlaulu oli pieni sivuosa Matti Ijäksen "Sokkotanssissa" 1999. Tiitisen televisiotöitä olivat muun muassa Hilppa Ryynäsen osa "Simpauttajassa" ja Lehikoisen osa "Kätkäläisessä".
Tiitisen puoliso oli näyttelijä Rauha Valkonen (vuodesta 1963). Liitosta syntyi kaksi lasta: Petri Tapio (1963) ja Anu Riikka (1964). Hänellä on myös viisi poikaa aiemmasta avioliitosta. Risto Tiitinen, Uolevi Tiitinen, Jouni Tiitinen (1951), Pertti Tiitinen (1953) ja Timo Tiitinen.
Mikrometeoroidi

Mikrometeoroidi on avaruudessa liikkuva pieni pölynhitunen. Niitä arvellaan irtoavan muun muassa komeetoista haihtumisen takia, ja komeettojen ja muiden pienehköjen taivaankappaleiden keskinäisten törmäysten tuloksena. Mikrometeoroideja tulee Aurinkokuntaan myös tähtienvälisestä avaruudesta. Osa Maan ilmakehään osuvista mikrometeoroideista on kotoisin naapuritähtien planeettakeräytymäkiekosta – esimerkiksi beta Pictoris -tähden ympäriltä.
Maan ilmakehässä palava mikrometeoroidi on "mikrometeori", ja Maan pinnalle törmäävä pienen pieni hitunen "mikrometeoriitti". Miljardisosakilogramman painoisia mikrometeoroideja osuu Maahan noin 1 kpl/(vrk·m2). Mikrometeoroidit aiheuttavat taivaankappaleiden ja avaruudessa liikkuvien esineiden hidasta kulumista eli eroosiota.
Dead or Alive 2

Dead Or Alive 2 (lyhyemmin DOA2) () on Team Ninjan kehittämä ja Tecmon julkaisema taistelupeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä Sega NAOMI -alustalle ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle ja Sega Dreamcastille. 
Juoni.
Fame Douglasin kaltaisen merkittävän johtajan salamurhaa ei voi ohittaa olan kohautuksella.
Douglas oli legendaarisen Dead or Alive - taistelumestaruuskilpailun taustavoima. Hänen kuolemansa on ajanut maailman kaaokseen ja avannut oven pahalle.
Mikään ei ole pyhää, ei edes uusi Dead or Alive 2 - mestaruuskilpailu, sillä uusi promoottori on läpimätä ja turmeltunut nero, joka ei kaihda murhaakaan - hän on jo surmannut Fame Douglasin...
Kilpailijat saapuvat paikalle kaikkialta maailmasta. Joillakin on salaisia tarkoitusperiä ja useimmat haluavat maksaa vanhoja kalavelkojaan, mutta kaikkia piiskaa sama päämäärä - he haluavat voittaa tavoitellun Dead or Alive 2 - mestaruuden.
Tilauslentoyhtiö

Tilauslentoyhtiö eli charter-lentoyhtiö on lentoyhtiö, joka vuokraa matkustajalentokoneita etenkin matkatoimistoille. 
Usein tilauslentoyhtiö lentää jatkuvasti kiinteitä reittejä esimerkiksi Euroopan suuremmista kaupungeista Espanjan, Italian ja Kreikan turistikohteisiin, mutta yhtiön matkustajat ovat lomamatkalaisia siinäkin tapauksessa, että lento ei ole osa myös hotellin kattavasta lomapaketista. Lentolippu ostetaan tällöin aina matkatoimistosta eikä lentoyhtiöltä. Myös reittilentoyhtiöt vuokraavat ylimääräistä konekapasiteettiaan tällaiseen palveluun. 
Tilauslentopalveluita välittävät yritykset (Air Charter Broker) toimivat lentoyhtiön ja asiakkaan välikätenä. Välittävän yrityksen toimenkuvaan kuuluu usein tilauslentojen kilpailutus ja asiantuntijapalvelun antaminen vuokraavalle taholle. Suomalainen tilauslentopalveluita välittävä yritys on esimerkiksi Private Skies Oy.
Kugarńa

Kugarńa (, ”Perjantai”) on Joškar-Olassa Marin tasavallassa ilmestyvä lähinnä nuorisolle tarkoitettu marinkielinen viikkosanomalehti.
Kugarńa perustettiin vuonna 1991 Marin komsomolkomitean yhteydessä toimineen U vii (”Uusi voima”) -nuorisoliikkeen aloitteesta. Lehdessä käsitellään Marin yhteiskunnan, talouden ja kulttuurin tapahtumia sekä nuorison ongelmia. Se sisältää myös populaaritieteellistä ja viihteellistä aineistoa. Huomattava osa painoksesta leviää tasavallan ulkopuolelle.
Nykyään lehden julkaisijoina toimivat Marin tasavallan kulttuuri-, lehdistö- ja kansallisuusasiain ministeriö sekä lehden omistava valtionyritys. Päätoimittaja on Aleksandr Petrov. Lehden sivustolla ilmoitettu painosmäärä on 3 261 kappaletta.
Family Guy Video Game!

Family Guy Video Game! on High Voltage Studiosin kehittämä sekä 2K Gamesin ja Fox Interactiven julkaisema samannimiseen piirrossarjaan perustuva tasohyppelypeli. Peli julkaistiin PlayStation 2:lle, PlayStation Portablelle ja Xboxille vuonna 2006. 
Peli muistuttaa "Simpsonit" ja "Futurama" -videopelejä. Pelissä on pelattavana kolme hahmoa: Peter, Brian ja Stewie. Pelin kolmella hahmolla on jokaisella oma juoni, jotka pohjautuvat usein Family Guyn televisiojaksoihin. 
Vastaanotto.
"Family Guy Video Game!":a on haukuttu pelisivustoissa ja -lehdissä, mutta myös joitakin keskinkertaisia arvosanoja on tullut. Pelistä on sanottu muun muassa, että ”pelissä on hyvää vain huumori”.
The Fast and the Furious (videopeli)

Fast and the Furious (tunnetaan myös nimellä Fast and the Furious: Tokyo Drift) on vuonna 2006 julkaistu ajopeli PlayStation 2:lle ja PlayStation Portable:lle. Pelin tekivät Eutechnyx ja Namco ja se sisältää kaksinpelin.
Juoni.
Pelaaja aloittaa Aqualine Bridgellä, jossa hän ajaa Twinkien serkun, Dizzyn, Toyota Supralla kilpaa Hanzon Mazda RX-8:a vastaan. Tämän jälkeen pelaaja alkaa kaahailla driftaajia ja katukuskeja vastaan saadakseen rahaa uusiin autoihin ja viritysosiin.
Kisat.
Pelaajan ostamat autot säilyvät "Tokyo Drift" -elokuvasta tutussa Robo Garagessa. Pelissä on kahden tyyppisiä kisapisteitä: Wanganit ja Touget. Wanganissa ajetaan tavallisia ensimmäinen maalissa-kisoja ja huippunopeus-kisoja, joissa suurimman nopeuden saavuttanut voittaa. Tougessa ajetaan drift-kisoja: se kumpi saa enemmän drift-pisteitä voittaa ja pito-kisoja, joissa ajetaan drift-vuorilla perinteistä ensimmäinen maalissa-rallia. Pelissä ajetaan elokuvasta tuttuja henkilöitä vastaan, joita ovat esimerkiksi Drift king, Han ja Sean Boswell.
Autot.
Pelissä on monia japanilaisia autoja Mazdalta, Mitsubishilta, Subarulta, Hondalta, Toyotalta ja Nissanilta. Amerikkalaisia autoja on Chevroletilta, Shelbyltä ja Fordilta.
Naantalin rautatieasema

Naantalin rautatieasema (lyh. Nnl, ruots. "Nådendals järnvägsstation") oli Suomen rataverkon liikennepaikka Naantalin kaupungissa. Asema valmistui alun perin vuonna 1923, mutta se siirtyi ensin uusiin tiloihin Luostarinkadulle vuonna 1936 ja uudelleen takaisin kaupungin ulkopuolelle vuonna 1967. Paikallisjunaliikenne lopetettiin vuonna 1972, ja asema purettiin kerrostalojen tieltä vuonna 2006.
Historia.
Kolme eri asemaa.
Thure Hellströmin suunnittelema klassistinen aumakattoinen asema valmistui Naantalin radan yhteydessä vuonna 1923. Tämä asemarakennus sijaitsi kaupungin koillispuolella. Vuonna 1936 asema siirtyi lähemmäs keskustaa, kun sen toiminnot siirtyivät entiseen asuinrakennukseen Luostarinkadun päähän. Tyhjilleen jäänyt vanha asemarakennus siirrettiin kaksi vuotta myöhemmin Karjalan Matkaselkään ravintolaksi.
Naantalin asema siirtyi toisen kerran vuonna 1967, jolloin rakennettiin kolmas asemarakennus, suurin piirtein ensimmäisen asemarakennuksen sijoille. Tämä asema palveli myös henkilöliikennettä, mutta sen pääasiallinen toiminta painottui tavara- ja tulliaseman puolelle. Asema muodostui yksikerroksisesta, tiilisestä toimisto- ja henkilöasemarakennuksesta, varastorakennuksesta ja samana vuonna aloitetun junalauttaliikenteen siirtokuormauslaiturihallista.
Junaliikenne hiipuu.
Paikallisjunaliikenne Naantalin asemalle lopetettiin vuonna 1972. Junalauttaliikenne puolestaan lopetettiin kannattamattomana vuonna 1975. Naantalin satamaan liikenne radalla jatkui vuoteen 1984 asti ja uudelleen vuosina 1989–1990, mutta nämä junat eivät kulkeneet asemalle johtavalla rataosalla. Liikenteen hiivuttua lipunmyynti asemalla loppui vuonna 1993, yli 20 vuotta henkilöliikenteen lakkauttamisen jälkeen. Asemarakennus siirtyi VR-yhtymän haltuun vuonna 1995 ja suurin osa aseman tiloista vuokrattiin yksityiskäyttöön. Naantalin asemalle ajettiin viimeisiä kertoja vielä vuosien 1998 ja 1999 kesinä, kun vanhoilla Dm7-kiskobusseilla eli lättähatuilla ajettiin erikoisjunavuoroja Muumimaailmaan. Nämä vuorot kuitenkin lopetettiin niiden kannattamattomuuden vuoksi.
Asema nykyään.
Naantalin asema poistui kartalta 2000-vuosikymmenen puolivälissä. Ensin Naantalin sataman liikennepaikka yhdistettiin Naantalin liikennepaikkaan vuonna 2005 ja itse asemarakennus purettiin uusien kerrostalojen alta seuraavana vuonna. Tällöin muutettiin myös asemapaikan sijaintimetrit. Viimeisenä asemarakennuksista katosi paikalla seissyt alkuperäinen tavaramakasiini, joka purettiin vuonna 2007. Tammikuussa 2021 Vihreät esittivät hallituspuolueena lähijunaliikenteen kehittämistä myös Helsingin ulkopuolella. Ehdotuksen mukaan junaliikenne Turun ja Naantalin välile palaisi tunnin vuoroväleillä vuodesta 2023 eteenpäin.
Forbidden Siren

Forbidden Siren (, nimellä Siren Pohjois-Amerikassa) on SCE Japan Studion ja Project Sirenin kehittämä selviytymiskauhupeli. Pelin on julkaissut Sony vuonna 2003 PlayStation 2:lle.
Pelille on julkaistu jatko-osat "Forbidden Siren 2" ja "".
Tarina.
Peli sijoittuu japanilaiseen Hanuda-nimiseen kylään ().
Hahmot.
Hahmot ovat:
Juoni.
Tapahtumapaikassa alkaa tapahtua maanjäristyksen jälkeen kummia: vuoret hautautuvat vereen ja kylässä alkaa liikkua outoja hahmoja. Kirotun kylän asukkaat joutuvat tekemään murhia tai tulevat epäkuolleiksi "shibitoiksi" ("ruumisväkeä").
Forbidden Siren 2

Forbidden Siren 2 on SCE Japan Studion ja Project Sirenin kehittämä selviytymiskauhupeli. Pelin on julkaissut Sony vuonna 2006 PlayStation 2:lle. Edeltäjänsä tapaan pelissä hiiviskellään, piiloudutaan, paetaan ja myös tapetaan erilaisia hirviöitä.
Pelille on julkaistu jatko-osa "".
Tarina.
Juoni.
Useiden ihmisten lautta hautautuu verenpunaiseen hyökyaaltoon. He joutuvat vangiksi oudolle Yamijima-saarelle, jossa liikuskelee verenhimoisia hahmoja.
Freekstyle

Freekstyle on Electronic Artsin julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle, Game Boy Advancelle ja PlayStation 2:lle.
Pelaaminen.
Pelissä on hyppyri- ja estetäytteisiä ratoja, kuten Crush Belt, Burn It Up, Gnome Sweet Gnome ja Rocket Garden. Pelissä on neljä pelitilaa: turnaus, nopea ralli, freestyle-ralli ja vapaa ajo. Pelissä on 8 kuskia.
Vastaanotto.
Pelin Game Boy Advance -versio on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.4/10.
Keskiyön aurinko (kirja)

Keskiyön aurinko () on yhdysvaltalaiskirjailija Stephenie Meyerin suositun "Houkutus"-kirjasarjan viimeisin osa, joka julkaistiin 4. elokuuta 2020. Se kertoo kirjasarjan ensimmäisen osan, "Houkutuksen", tarinan vampyyri Edward Cullenin näkökulmasta. Meyerin mukaan "Keskiyön aurinko" on ainoa kirja, jonka hän suunnittelee kirjoittavansa uudelleen Edwardin näkökulmasta.
WSOY julkaisi teoksen suomeksi syyskuussa 2020. Romaanin ovat suomentaneet Ilkka ja Päivi Rekiaro.
Historia.
Vuotaminen internetiin.
Elokuussa 2008 osa teoksen luonnoksista postitettiin luvattomasti internetiin, minkä jälkeen Meyer lopetti "Keskiyön auringon" kirjoittamisen ja kertoi keskittyvänsä perheeseensä ja muihin mahdollisiin projekteihin. Hän ei ole kertonut kuka vuosi tekstin, mutta on sanonut ettei usko tekijän tarkoittaneen teolla pahaa. "Keskiyön auringon" kyseessä olevat luonnokset ovat nähtävissä Meyerin kotisivuilla. Keväällä 2009 teoksen julkaisusta ei ollut varmuutta. Marraskuussa vuonna 2008 Meyer kertoi haastattelussa ettei ollut sopivassa mielentilassa kirjoittaakseen teosta ja suunnittelevansa kirjan kirjoittamista vasta muutaman vuoden päästä ollessaan varma, että ”kaikki ovat jo unohtaneet sen”. Ennen kirjan vuotamista internetiin Meyer antoi "Houkutus"-kirjan pohjalta tehdyn vuoden 2008 elokuvan "Twilight – Houkutus" ohjaajan Catherine Hardwicken ja Edwardia näytelleen Robert Pattinsonin lukea elokuvan kuvausten aikana osan "Keskiyön auringosta", jotta he saisivat paremman kuvan Edwardin hahmosta. 
Julkaisu.
Meyer ilmoitti toukokuussa 2020 julkaisevansa "Keskiyön aurinko" -kirjan 4. elokuuta 2020.
Krzysztof Raczkowski

Krzysztof "Docent" Raczkowski (29. lokakuuta 1970 – 18. elokuuta 2005) oli puolalainen muusikko, joka tunnettiin parhaiten death metal -yhtye Vaderin rumpalina. Hänen kuolinsyynsä on epäselvä, vaikka yleisessä tiedossa olikin, että hänellä oli alkoholi- ja huumeongelmia, jonka myös muun muassa Vaderin kitaristi Mauser myönsi.
Diskografia.
Vader
Slashing Death
Sweet Noise
Dies Irae
Moon
Black Altar
Christ Agony
Tower
Atrocious Filth
Videografia.
Vader
Dies Irae
Tunteiden ilmaisu ihmisissä ja eläimissä

Tunteiden ilmaisu ihmisissä ja eläimissä () on Charles Darwinin vuonna 1872 julkaistu tunteiden ilmaisua käsittelevä kirja. Yhdessä "Ihmisen polveutuminen ja sukupuolivalinta" -teoksensa kanssa tämä kirja oli Darwinin yritys vastata ihmisen alkuperään ja psykologiaan liittyviin kysymyksiin. Darwin sivusi ihmisten tunteiden muodostusta jo teoksessa edellisessä teoksessaan, mutta aineistoa jäi yli ja siksi Darwin päätti kirjoittaa asiasta oman kirjansa. "Tunteiden ilmaisu ihmisissä ja eläimissä" oli yksi ensimmäisiä kirjoja, jossa käytettiin valokuvia.
Sydneyn kansainvälinen lentoasema

Sydneyn kansainvälinen lentoasema, tunnetaan myös nimellä Kingsford Smithin kansainvälinen lentoasema on Sydneyn kaupungin välittömässä läheisyydessä sijaitseva Australian suurin lentoasema. Sydneyn lentoasema on kaupungin merkittävin ja tärkein lentoasema sekä australialaisen lentoyhtiön Qantasin tärkein solmukohta. Lentoaseman kautta kulki vuonna 2007 31,0 miljoonaa matkustajaa.
Sydneyn lentoasema on yksi maailman vanhimmista edelleen toimivista lentoasemista. Vuonna 2003 lentoasema oli sijalla 28. vilkkaimpien lentoasemien vertailussa. Vuoden 2003 jälkeen lentoasema ei kuitenkaan ole ollut edes 30 vilkkaimman joukossa.
Lentoaseman vastaava operaattori on Sydney Airport Corporation Limited (SACL).
Terminaalit.
Terminaali 1.
Terminaali 1 sijaitsee lentoaseman luoteisosassa. Terminaalista lähtevät kansainväliset lennot ja terminaaliin on rakennettu lisäksi paikkoja uusille Airbus A380 -koneille, joita tullaan vastaisuudessa käyttämään ainakin reiteillä Singaporeen (Singapore Airlines), Dubaihin ja Aucklandiin (Emirates) sekä Los Angelesiin ja Lontooseen (Qantas). Terminaalissa on 63 porttia ja 12 matkatavarankäsittelypistettä.
Terminaali 1 avattiin 1970-luvulla, jolloin se korvasi vanhan terminaalin, joka sijaitsi nykyisen terminaali 3:n alueella.
Terminaali 2.
Terminaali 2 tunnettiin ennen "Ansettin terminaalina". Ansettin mentyä konkurssiin 2001 terminaali muuttui kotimaan terminaaliksi, josta lähtee nykyisin Virgin Bluen, Jetstarin, Regional Expressin ja Aeropelican Air Servicesin kotimaan vuorot. Lisäksi Qantasin tytäryhtiö, QantasLink, operoi muutamia vuorojaan terminaalin 2 kautta. Terminaali 2 sijaitsee lounaisessa osassa lentoasemaa.
Terminaali 3.
Terminaali 3 on myös kotimaan terminaali, sen kautta liikennöi kotimaanvuorot QantasLink ja Qantas. Terminaalin porteille on mahdollista pysäköidä muun muassa Airbus A330 ja Boeing 747 -koneet. Terminaali toimi ensin TAA:n terminaalina, myöhemmin Australian Airlinesin terminaalina ja sittemmin Qantasin terminaalina.
Muut terminaalit.
Lentoasemalla on myös terminaali 4, jota ei tällä hetkellä käytetä. Portteja tässä terminaalissa ei ole. Pääasiallisina käyttäjinä ovat olleet halpalentoyhtiöt.
Terminaali 1:stä pohjoiseen sijaitsee myös rahtiterminaali.
Johanna Pulkkinen

Johanna Anneli Pulkkinen (s. 10. huhtikuuta 1987 Pieksämäki) on suomalainen kuulantyöntäjä. Seuratasolla Pulkkinen edustaa Pieksämäen Veikkoja. Häntä valmentaa hänen isänsä Ilkka Pulkkinen.
Ulkoradoilla Pulkkinen on voittanut kuulantyönnön SM-kultaa vuonna 2009, hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2005. Hallista hän on voittanut Suomen mestaruuden kahdesti vuosina 2008 ja 2009. Kuulakarnevaaleilla Pulkkinen on voittanut naisten sarjan kolme kertaa.
Vuosina 2009–2015 Pulkkinen kärsi polvivammoista eikä kyennyt kilpailemaan. Hän palasi kilpailemaan kesäkuussa 2015 työnnettyään avauskilpailussaan tuloksen 15,32 metriä.
Pulkkisen ennätys 16,05 metriä on vuodelta 2009. Halliennätyksensä 16,09 m hän teki vuonna 2008.
Nykyään Pulkkinen työskentelee opettajana.
Parhaat tulokset.
"Huomioitu vain kilpailujen lopputulokset, päivitetty 29.9.2009" 
i = työnnetty hallissa
Udmurt duńńe

Udmurt duńńe (udmurtiksi Удмурт дунне, ”Udmurttimaailma”) on Iževskissä Udmurtian tasavallassa ilmestyvä udmurtinkielinen sanomalehti.
Ensimmäinen udmurtinkielinen sanomalehti "Voinayś ivor" (”Sotatietoja”) alkoi ilmestyä vuonna 1915. Historiansa aikana lehdellä on ollut monta nimeä: "Udmort" (”Udmurtti”, 1917), "Viĺ śiń" (”Uusi silmä”, 1918) ja "Gudyri" (”Ukkonen”, vuodesta 1918 lähtien), "Udmurt Kommuna" (”Udmurttikommuuni”, vuodesta 1930) ja "Sovetskoi Udmurtija" (”Neuvosto-Udmurtia”, vuodesta 1943). Vuonna 1975 se ilmestyi viisi kertaa viikossa 24 500 kappaleen painoksena. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1992. 
Lehden aiheita ovat tasavallan yhteiskuntaelämä, kulttuuri ja koulutus, sosiaalipolitiikka, maatalous ja kansallisuuskysymykset. Kerran viikossa julkaistaan huumorisivua "Šokyč" (”Herhiläinen”), omat palstansa on omistettu naisille, terveydelle, lapsille, kirjallisuudelle, suomalais-ugrilaisille kansoille, udmurttien perinteille, ortodoksiselle uskonnolle ym.
Nykyään lehti ilmestyy kolme kertaa viikossa. Sen julkaisijoina toimivat Udmurtian valtioneuvosto ja hallitus. Päätoimittaja on Aleksei Škljaev. Vuoden 2007 alussa painosmäärä oli 20 000 kappaletta.
Jean-Luc Bilodeau

Jean-Luc Bilodeau (s. 4. marraskuuta 1990 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Josh Tragerin roolissa televisiosarjassa "Kyle XY". Bilodeau esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa vuonna 2004, kun hän näytteli Bobbyä elokuvassa "Ill Fated" (2004).
Bilodeau valmistui Holy Cross Regional High Schoolista 2008. Ennen kuin hänestä tuli näyttelijä, hän oli tanssija kahdeksan vuotta, mutta tanssiminen alkoi jäädä vähemmälle, kun aikataulussa ei riittänyt sille enää aikaa.
Kyröskosken Ponsi

Kyröskosken Ponsi on vuonna 1902 perustettu hämeenkyröläinen urheiluseura. Seuran edustajat ovat menestyneet parhaiten yleisurheilussa ja maastohiihdossa, joiden lisäksi lajivalikoimaan kuuluvat lentopallo, pyöräily ja salibandy. Seuran puheenjohtaja on Jani Perkonmäki. Ponsi järjestää vuosittain Kyröskosken kuulakarnevaalit. 
Ponnen tunnetuin edustaja lienee nykyinen seura-aktiivi Matti Yrjölä, joka aktiiviurallaan rohmusi kuulantyönnön SM-mitaleita ja Suomen ennätyksiä. Olympiamitalinkin seuran edustaja on saavuttanut, kun Ikaalisten Urheilijoista Ponteen siirtynyt Matti Pitkänen voitti maastohiihdon 4 × 10 km viestikultaa Innsbruckista 1976. 2000-luvun alussa pika-aituri Jarno Jokihaara voitti 110 metrin aitojen Suomen mestaruuden kahdesti.
Nokitasku

Nokitasku ("Saxicola caprata") on Aasiassa esiintyvä sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 13,5 cm, siipien kärkiväli 21–23 cm ja paino 12–26 g, tavallisesti 15–17 g. Kooltaan nokitasku on kuin pensastasku. Sen höyhenpuku on tumma: juhlapukuinen koiras on musta paitsi vatsa, alaperä, yläperä ja siipilaikku ovat valkoiset. Peruspukuisen ja nuoren koiraan höyhenpuku on hieman kirjavampi. Naaraan väritys vaihtelee vaaleanruskeasta tummanruskeaan ja senkin vatsa on usein valkoinen, mutta valkoinen siipilaikku siltä puuttuu.
Levinneisyys.
Nokitasku elää laajalla alueella Keski- ja Etelä-Aasiassa, lännessä Iranista Pakistanin ja Pamirin kautta Intiaan, Filippiineille, Indonesiaan (puuttuu Borneosta) ja Uuteen-Guineaan. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Laji on enimmäkseen lyhyen matkan muuttolintu esiintymisalueen länsiosissa ja talvehtii Kaakkois-Iranissa ja Irakissa. Itäiset trooppiset populaatiot ovat paikkalintuja. Lajista tunnetaan useita alalajeja.
Elinympäristö.
Nokitasku asuu avomaiden ja kukkulanrinteiden pensaikoissa, mielellään purojen, jokien tai kosteikkojen reunamilla, missä kasvaa pajukkoa tai korkeaa ruohokasvillisuutta. Laji viihtyy myös puutarhoissa ja laitumilla, mutta se välttelee metsiä, vuoristoa ja kuivia aroja.
Lisääntyminen.
Nokitasku rakentaa pesänsä maahan tai matalalle kiven, kallion tai muurin rakoseen. Naaras munii 2–5 munaa. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto.
Nokitaskun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat eläimet.
Liike-elämän etiikka

Liike-elämän etiikka on osa soveltavaa etiikkaa. 
Etiikka eli moraalin tutkimus jakautuu useisiin alakohtiin joista yksi on soveltava etiikka. Soveltava etiikka on normatiivisen etiikan teorioiden soveltamista käytäntöön. Liike-elämän etiikka on juuri tätä, eli oikean ja väärän, hyvän ja pahan, tutkimusta liike-elämässä.
Verkkolevät

Verkkolevät ("Chlorarachnea") on pieni ryhmä yksisoluisia amebamaisia eliöitä, joiden solut voivat kasvaa yhteen ja muodostaa limasienten ja labyrinttisienten tapaan hitaasti liikkuvia verkkomaisia limakkoja. Limakossa olevien solujen välille muodostuu ohuita solulimasta koostuvia säikeitä, jotka yhdistävät soluja toisiinsa ja jotka samalla pyydystävät ravintohiukkasia. Niillä on viherhiukkasia, joilla ne kykenevät yhteyttämään. Toisaalta ne kykenevät myös toisenvaraiseen ravinnonottoon fagosytoimalla verkkorakenteeseen tarttuneita bakteereja ja muita yksisoluisia pieneliöitä. Verkkoleviä tavataan trooppisissa merissä.
Verkkoleväsolut voivat muodostaa paksuseinäisiä lepoitiöitä. Näistä puolestaan itää uusia amebamaisia soluja tai uintisiimallisia parveiluitiöitä.
Verkkolevien viherhiukkaset ovat peräisin endosymbionttiselta viherlevältä. Muinaisesta viherlevästä on nykyisin jäljellä viherhiukkasen ympärillä oleva ylimääräinen kalvopari ja näiden kalvoparien välissä oleva viherlevän pitkälle surkastunut tumarakenne eli nukleomorfi.
Uusimpien geneettisten tutkimusten perusteella verkkolevät luokitellaan Rhizaria-kunnan Cercozoa-pääjaksoon. Tätä ennen niitä pidettiin viherhiukkastensa perusteella kasvien ja viherlevien kehityslinjaan kuuluvina eliöinä.
Sahelinmuurahaistasku

Sahelinmuurahaistasku ("Myrmecocichla aethiops") on Afrikassa esiintyvä sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 17 cm, siipien kärkiväli 28,5–32 cm ja paino noin 58 g (painoaineistossa vain viisi kenialaista lintua). Sahelinmuurahaistaskukoiras on pääosin tumman tervanruskea, pyrstö ja alaperä ovat mustat. Käsisulkien sisähöyty on valkoinen, tyveltä alkaen 2/3 sulkien pituudesta, ja lennossa näkyy siivellä harakkamainen valkea kuvio. Naaras ja nuori lintu ovat tervanruskeita. Kaikissa puvuissa nokka ja koivet ovat mustat.
Esiintyminen.
Sahelinmuurahaistasku elää Afrikassa Saharan eteläpuolella Sahelin alueella, lännessä Senegalista alkaen, idässä Keniaan ja Tansaniaan. Sen elinympäristön ala on noin 2,1 miljoonaa neliökilometriä. Laji lienee paikkalintu. Lajista tunnetaan kolme alalajia, joista nimialalaji "aethiops" on läntisin, "sudanensis" tavataan Sudanissa ja "cryptoleuca" Itä-Afrikassa.
Elinympäristö.
Sahelinmuurahaistasku asuu kuivien avomaiden pensaikoissa, taajamissa, tienvarsilla ja harvaa puustoa kasvavilla tasangoilla. Pesäpaikkaansa varten se tarvitsee kuoppia ja vuoraamattomia kaivoja.
Lisääntyminen.
Sahelinmuurahaistasku rakentaa pesänsä maahan vaakasuoraan onkaloon. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto.
Sahelinmuurahaistasku ravintoa ovat ainakin muurahaiset ja muut hyönteiset.
Leimu (kappale)

Leimu on Viikatteen single. Kappale pääsi Yleisradion nuorten kanavan a-soittolistalle. Se oli Suomen virallisella singlelistalla yhteensä 6 viikkoa, ja parhaimmillaan se sijoittui sijalle 6. Levyn kannet on tehnyt Arvo Viikate. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka on road movie - hengessä etenevä talvinen tarina. Videossa olivat ensi kertaa Arvo ja Ervo Viikate. Video tallennettiin Tampereen ympäristössä 16mm värifilmille. 
Levyltä löytyvä "Synkkä valtaistuin" on yhtyeen mukaan nimetty norjalaisyhtye Darkthronen mukaan, tosin itse kappale kertoo penkkiurheilusta.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1984

Vuoden 1984 kesäolympialaisissa kilpailtiin painonnostossa kymmenessä eri painoluokassa. Vain miehet kilpailivat. Kilpailuareenana toimi Albert Gersten Pavilion.
Lajia dominoinut Neuvostoliitto boikotoi kisoja eikä osallistunut, mikä paransi muiden kilpailijoiden mitalimahdollisuuksia huomattavasti.
Tulokset.
Kärpässarja (52 kg).
" Mahmoud Tarha nosti 230,0 kg, mutta jäi kiinni dopingista."
Raskassarja (110 kg).
" Göran Pettersson nosti 360,0 kg, mutta jäi kiinni dopingista."
Superraskas sarja (yli 110 kg).
" Stefan Laggner (tulos 385,0 kg) ja Serafim Grammatikopoulos jäivät kiinni dopingista."
Get On Da Mic

Get On Da Mic on vuonna 2004 julkaistu videopeli PlayStation 2:lle. Pelin teki Eidos Interactive. Poiketen muista laulupeleistä, "Get On Da Mic" sisältää ainoastaan hip hoppia. Pelissä on samanlainen mikrofoni kuin "Karaoke Revolution" -pelissä. Pelissä on kaksinpeli ja sen ikäsuositus on 12+.
Kappaleet.
Get on Da Micissä on yhteensä 40 laulua monilta tunnetuilta rap-artisteilta, kuten Snoop Doggilta, J-Kwonilta, Dr. Dreltä, Tupacilta, T.I.:ltä, Kanye Westiltä ja Ying Yang Twinsiltä.
Visitation

Visitation on muusikko Pekka Pohjolan neljäs sooloalbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 1979. Se on Pohjolan ensimmäinen albumi, jonka nimi ja kappaleiden nimet ovat alkuperäisiltä nimiltään englanninkielisiä. 
Kappaleiden nimet kirjoitti Mike Oldfieldin Euroopan kiertueen kirjanpitäjä John Ayton.
Pohjolan mukaan Visitation-albumin sävellys "Try to Remember" oli hänen viimeinen yrityksensä tehdä soolokappale bassolle. Sen työnimi olikin "Bassokansanlaulu". Kuitenkin kappaleessa on merkittävä rooli myös jousisoittimilla.
Albumilla käytetään laajaa kokoonpanoa, myös Helsingin kaupunginorkesteria. Tämän albumin jälkeen Pohjola siirtyi levyttämään enemmän yhtyelevyjä, kunnes taas myöhemmin käytti laajempia kokoonpanoja.
Albumi oli tarkoitus tehdä Love Recordsille, mutta levy-yhtiö oli jo menossa konkurssiin, eikä pystynyt maksamaan soittajille palkkoja. Albumin julkaisi lopulta Finnlevy.
Albumi julkaistiin vuonna 1979 C-kasettina ja vinyylilevynä Dig Itin toimesta, vinyylinä Suomen lisäksi myös Ruotsissa Svenska Love Recordsin toimesta. Vuonna 1993 albumi julkaistiin suomalaisena sekä japanilaisena remasteroituna CD-painoksena. Vuonna 2003 julkaistiin uusi remasteroitu CD-painos Eurooppaan. Vuonna 2011 albumi julkaistiin uudelleen Japanissa. Vuonna 2015 Svart Records julkaisi uusintapainokset vinyylilevystä: 200 kappaleen rajoitetun painoksen läpinäkyvällä levyllä ja 300 kappaleen rajoitetun painoksen tavallisella mustalla levyllä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Pekka Pohjola.
Ghosthunter

Ghosthunter on vuonna 2003 julkaistu kauhuräiskintäpeli Sonylta. Sen ikäsuositus on kauhusta huolimatta 12+.
Juoni.
"Ghosthunter" alkaa poliisin Lazarus Jonesin ensimmäisestä päivästä poliisina. Hänet lähetetään työparinsa Anna Steelen kanssa tutkimaan outoja ilmiöitä hylätyssä koulussa. Kun Jones ja Steele hajaantuvat, löytää Jones hylätyn laboration ja vahingossa vapauttaa siellä olevat kummitukset, mukaan lukien Lordi Hawksmoorin haamun. Sitten Hawksmoor sieppaa Steelen ja lähettää kummitukset Jonesin kimppuun.
Jones päättää etsiä ja pelastaa Steelen. Matkalla hän saa apua ystävälliseltä Kate Hellerin haamulta.
Tyyli.
Ghosthunter sekoittaa omaperäisesti kauhua, toimintaa, huumoria ja draamaa. Ghosthunterissa on myös harvinainen "hämäysloppu": Lazarus kuolee ja ruutuun tulee päävalikko ja pyytää pelaajaa aloittamaan uudestaan. Pari sekuntia tämän jälkeen, peli jatkuu taas.
Vastaanotto.
"Ghosthunter" on saanut hyviä arvosanoja ja sen Metacriticiltä saama arvosana on 70 prosenttia, vaikkakin jotkut sivustot ovat antaneet yli 90 pisteen arvosanoja. Sitä kehuttiin omaperäisyydestä, hienosta grafiikasta ja kenttäsuunnittelusta. Sitä haukuttiin kameraongelmista ja toistosta.
Lauluni mun

Lauluni mun on suomalaislaulaja Nikan esikoisalbumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2009.
Ghost Rider (videopeli)

Ghost Rider on Climax Solentin kehittämä ja 2K Gamesin julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna Game Boy Advancelle, PlayStation 2:lle ja PlayStation Portablelle.
Peli liittyy löyhästi saman vuoden elokuvaan "Ghost Rider – aaveajaja".
Pelaaminen.
Peli koostuu taistelujaksoista, joissa päähenkilöllä on käytettävissä ketjut ja haulikko, sekä ajovaiheista moottoripyörällä.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 4/10.
Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi 5/10.
Lasse Laatunen

Lasse Osmo Tapani Laatunen (s. 28. marraskuuta 1950 Heinola) on suomalainen järjestömies, joka työskenteli Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) työmarkkinajohtajana 2012–2014. Aiemmin hän toimi EK:n lakiasiainjohtajana. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti.
Laatunen on ollut työnantajajärjestön palveluksessa Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton laki- ja sosiaaliasioista vastaavana johtajana 1984–2005, sektorijohtaja 1998–2005. Hän oli 2005–2008 työmarkkinasektorin lakiasiainjohtaja, ja vuosina 2008–2012 hän oli EK:n lainsäädäntö- ja kauppapolitiikka -sektorin lakiasiainjohtaja. Yli neljänkymmenen vuoden ajan hän vaikutti merkittävästi Suomen työmarkkinoihin edustaessaan työnantajia niin kutsutuissa kolmikantaneuvotteluissa.
Laatusen väitetään painostaneen Akavaa Lex Nokian valmisteluvaiheessa. "Suomen Kuvalehti" on julkaissut asiaan liittyvän sähköpostiviestin.
Eläköitymisen jälkeen Laatusen välit EK:hon menivät poikki ja hän on nykyään läheinen SAK:n kanssa. SAK:n entinen puheenjohtaja Lauri Ihalainen on hänelle ystävä ja perhetuttu.
Laatunen kuuluu työmarkkinoiden keskusjärjestöjen eläkeneuvotteluryhmään. Laatunen toimii Eläketurvakeskuksen (vuodesta 1984), Kansaneläkelaitoksen sekä Tapaturmavakuutuslaitosten liiton hallituksen jäsenenä.
God Hand

God Hand on Clover Studion kehittämä ja Capcomin julkaisema beat ’em up. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 2:lle. 
Pelaaminen.
Pelissä ei ole pulmia ratkottavana tai tasohyppelyä vaan pelaaminen koostuu taisteluista.
Pelaajalla on käytettävissään yli sata erilaista lyöntiä ja potkua.Taistelutekniikkoina on esimerkiksi Left Jab:t ja Left Hook:t (lyöntejä) ja Right Roundhouset (potkuja). 
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Girls Got Rhythm

Girls Got Rhythm on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale albumilta "Highway to Hell" vuodelta 1979. Kappale kestää 3 minuuttia 23 sekuntia ja se on varsin nopeatempoinen. Se sisältää tunnetun kitarariffin, joka kulkee koko kappaleen läpi. Kappaleesta on julkaistu liveversio konserttitallenteella "No Bull" vuonna 1996. Kappaleen ovat kirjoittaneet Angus Young ja Malcolm Young sekä Bon Scott.
Kappale ilmestyi myös singlenä vuonna 1979.
Jan Schmid

Jan Schmid (s. 24. marraskuuta 1983 Trondheim, Norja) on norjalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä, joukkuekilpailun maailmanmestari ja olympiamitalisti, joka edusti vuoteen 2006 saakka Sveitsiä.
Schmid on asunut koko ikänsä Trondheimissa, mutta vuoteen 2006 saakka hänellä oli ainoastaan Sveitsin passi, koska hänen vanhempansa ovat Sveitsin kansalaisia. Sveitsin hiihtoliitto vaati Schmidiä maksamaan 120 000 Norjan kruunun korvauksen Norjan edustajaksi siirtymisestä. Hänen nuorempi veljensä Tommy Schmid kilpaili uransa loppuun saakka Sveitsin yhdistetyn joukkueessa.
Schmid sijoittui Sveitsin joukkueen jäsenenä joukkuekilpailussa seitsemänneksi Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002, kahdeksanneksi Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003, kuudenneksi Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 ja neljänneksi Torinon olympialaisissa 2006.
Schmid saavutti Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Todd Lodwickin jälkeen hopeaa normaalimäen Gundersen-kilpailussa. Joukkuekilpailussa Schmid oli mukana Norjan pronssijoukkueessa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän oli kahdestoista ja yhteislähtökilpailuissa kolmastoista. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli mukana pronssia voittaneessa Norjan normaalimäen sekä suurmäen joukkueessa ja sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa yhdestoista ja voitti hopeaa Norjan joukkueessa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Schmid voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä hopeaa suurmäen Gundersen-kilpailussa ja parisprintissä.
Schmid saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan kolmas Ramsaun normaalikilpailussa 20. joulukuuta 2008. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Ramsaussa 10. joulukuuta 2011. Tämän jälkeen hän on voittanut osakilpailun Lahdessa maaliskuussa 2012, Chaux-Neuvessa ja Val di Fiemmessä tammikuussa 2018 sekä Hakubassa helmikuussa 2018. Yhteensä hän on sijoittunut palkintokorokkeelle 23 kertaa. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 2017–2018, seitsemänneksi kausina 2008–2009 ja 2014–2015, kahdeksanneksi kausina 2010–2011 ja 2015–2016 sekä yhdeksänneksi kaudella 2001–2012.
Schmid lopetti uransa keväällä 2019.
Dirty Deeds Done Dirt Cheap (kappale)

Dirty Deeds Done Dirt Cheap on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale, joka julkaistiin vuonna 1976 samannimisen albumin avausraitana.
Kolme minuuttia ja 50 sekuntia kestävästä kappaleesta tuli ajan myötä yksi AC/DC:n kuuluisimmista. Kappaleen sanoitukset herättivät suurta kohua varsinkin vanhempien keskuudessa, sillä ne kertovat palkkamurhaajasta. Kappaleeseen kuuluu tunnettu voimasointuriffi, kitarasoolo sisältää myös jonkinlaista tilutusta. Kappaleesta on julkaistu liveversiot AC/DC:n julkaisuilla "Live" (1992), "No Bull" (1996) ja "Stiff Upper Lip Live" (2001). Kappaleen ovat tehneet Angus Young, Malcolm Young ja Bon Scott.
Vuoden 1992 julkaisu.
Kappale julkaistiin uudelleen livesinglenä yhtyeen albumilta "Live".
Dean Conant Worcester

Dean Conant Worcester (1. lokakuuta 1866 Thetford, Vermont – 2. toukokuuta 1924 Manila, Filippiinit) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja liikemies.
Dean Worcesterin vanhemmat olivat Ezra Carter ja Ellen H. Worcester. Vuonna 1893 hän avioitui Nanon Fay Leasin kanssa. Hän valmistui Michiganin yliopistosta 1899, jossa myös väitteli tohtoriksi 1915.
Worcester tutki Filippiinien linnustoa yhdessä Frank Swift Bournsin kanssa. Vuonna 1913 hän muutti Cebuun. Hän toimi Agusan Coconuts Companyn pääjohtajana ja varapuheenjohtajana, Philippine Refining Co.:n puheenjohtajan sihteerinä sekä Philippine Desicated Coconut Corp.:n puheenjohtajana.
Yhdessä Bournsin kanssa Worcester nimesi vuonna 1894 useita uusia lintulajeja: mindoronkukaalin ("Centropus steerii"), mindanaonkukastajan ("Dicaeum bicolor"), tawitawinhaavakyyhkyn ("Gallicolumba menagei"), ruostekanakyyhkyn ("Phapitreron cinereiceps"), valkokurkkusiepon ("Rhinomyias albigularis") ja tuhkarastaan ("Zoothera cinerea").
Worcester kuoli sydänkohtaukseen Manilassa vuonna 1924.
Kettu ja koira

Kettu ja koira () on Daniel P. Mannixin vuonna 1967 julkaistu romaani. Kirja kertoo ihmisten kasvattamasta, Todiksi nimetystä punaketusta, ja vanhasta vihikoirasta Copperista, kummankin yrittäessä päihittää toisensa taitavuudessaan ja oveluudellaan elämän ja kuoleman välisissä takaa-ajoissa. Teoksen on suomentanut Otavalle 1968 Heidi Järvenpää. Kirja palkittiin Yhdysvalloissa 1967 parhaana eläinkirjana.
Sovitukset.
Disney on tehnyt romaanin pohjalta elokuvan "Topi ja Tessu" (1981).
Lotta ystäväni

Lotta ystäväni () on E. B. Whiten vuonna 1952 kirjoittama lastenromaani. Kirja kertoo Vilppu-porsaasta ja Lotta-hämähäkistä. Romaanista on tehty animaatioelokuva "Laulava porsas" ja vuonna 2006 elokuva "Lotta ystäväni", jonka pääosassa on Dakota Fanning.
Maija Liukkonen

Maija Liukkonen (o.s. Raitanen, s. 24. lokakuuta 1956) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Liukkosen pelaajaura alkoi samoihin aikoihin, kun Suomessa käynnistyi organisoitu naisten sarjatoiminta. Hän liittyi 1972 vasta perustettuun Jyväskylän Pallokerhon joukkueeseen. Jyväskylästä Liukkonen siirtyi Turun Pyrkivään 1977 ja sieltä Turun Palloseuraan, jossa hän pelasi 10 vuotta ja voitti ensimmäisen mestaruutensa 1978. Liukkonen on pelannut myös PP-Futiksessa, Helsinki Unitedissa, Helsingin Jalkapalloklubissa ja Kontulan Urheilijoissa. Hän voittanut Suomen cupin HJK:ssa 1993 ja Pyrkivässä 1994. Mestaruuden ja cupin Liukkonen on voittanut myös Helsinki Unitedissa 1990. 
Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa Liukkonen 52 maaottelua vuosina 1980–1991. Hän toimi myös maajoukkueen kapteenina ja oli aikanaan eniten maaotteluita pelannut naispelaaja.
Liukkonen valmensi Helsingin Jalkapalloklubia yhdessä Timo Lounion kanssa vuosina 1997–1999 ja 2001–2003. Tuona aikana HJK voitti Suomen cupin kolmesti, mestaruuden neljästi ja se eteni myös UEFA Cupissa välieriin 2001. Liukkonen on myös valmentanut Kontulan Urheilijoita ja pelasi siellä edelleen kaudella 2008.
Siviiliammatiltaan Liukkonen on hammaslääkäri.
The Super Hero Squad Show

The Super Hero Squad Show on Film Romanin ja Marvel Animationin yhteistuottama animaatiosarja, joka perustuu Marvel Comicsin sarjakuvasankareihin ja samannimiseen lelulinjaan Marvel Super Hero Squadiin. Cartoon Network on tilasi sarjasta 26 jaksoa, joiden esitys oli tarkoitus aloittaa vuoden 2009 lopulla. Marvel Super Hero Squad poikkeaa myös huomattavasti edellisistä Marveliin perustuvista sarjoista, koska se on erittäin lapsiystävällinen ja sisältää paljon toimintaa ja huumoria. Hahmot näyttävät hieman chibimäisiltä ja niiden suunnittelusta vastasi Mitch Schauer. Äänirooleissa kuullaan muun muassa Tom Kenny, Charlie Adler, Steve Blum ja Grey DeLisle.
Sarja sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa 14. syyskuuta 2009. Suomessa sarja alkoi 7. kesäkuuta 2010 maksullisella Disney XD:llä.
Juoni.
Ryhmä supersankareita – erityisesti Rautamies, Wolverine, Kapteeni Amerikka, Thor, Haukka, Hopeasurffari ja Hulk – suojelee Super Hero Cityä Villain Villen rikollisilta. Sankarien tunnushuuto on ”Hero Up!”. He kilpailevat katalan Tohtori Doomin ja hänen liittolaistensa kanssa ikuisuuden miekan sirpaleista. Jos Doom saisi sirpaleet, hän voisi koota miekan ja saada sen mahtavat voimat. Sarjassa vierailee myös muita Marvel-sankareita.
Hahmot.
Viholliset.
Kaikki viholliset eivät välttämättä ole Doomin liittolaisia.
E. G. Palmén

Ernst Gustaf (E. G.) Palmén (26. marraskuuta 1849 Helsinki – 3. joulukuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, vapaaherra, professori, valtiopäivämies ja valtioneuvos.
Henkilöhistoria.
Palmén valmistui ylioppilaaksi vuonna 1866, filosofian kandidaatiksi vuonna 1872, filosofian maisteriksi vuonna 1873, filosofian lisensiaatiksi vuonna 1876 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1877. Hän toimi Helsingin yliopiston Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historian professorina vuosina 1884–1903 ja Suomen ja Skandinavian historian professorina vuosina 1903–1911.
Palmén oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882 ja 1885 ja pappissäädyn jäsen valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906 sekä Suomalaisen puolueen kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa vuosina 1907–1909, ja toimi myös eduskunnan toisena varapuhemiehenä samoina vuosina. Valtioneuvoksen arvon hän sai vuonna 1910.
E. G. Palmén kuului Valvojan perustajiin ja hän toimi vuosina 1887–1891 sen päätoimittajana. Iskevästä ja hyökkäävästä kirjoitustyylistään Palmén sai nimimerkkinsä E. G. P. mukaan kutsumanimen "Äkäpää".
Perhe.
Vapaaherralliseen Palménin aatelisukuun kuuluneen Palménin vanhemmat olivat professori, vapaaherra Johan Philip Palmén ja tämän toinen puoliso Adolfina Fredrika Emilia Sallmén. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1881 teollisuusmies Nils Ludvig Arppen (1803–1861) tytär Ida Amalia Arppe (s. 1860). Heidän poikiaan olivat kirurgi Arne Palmén ja lakimies Ilmari Palmén. Heidän pojanpoikansa oli eläintieteilijä Ernst Palmén. E. G. Palménin veljenpoika oli meteorologi Erik Palmén.
E. G. Palménin sisar oli yhteiskunnallinen toimihenkilö Fanny Palmén (1842−1905), jonka aloitteesta Helsinkiin perustettiin työkoteja kansakoulua käyville lapsille, joiden vanhemmat kävivät ansiotyössä. Hänen veljiään olivat eläintieteilijä Johan Axel Palmén ja Forssan puuvillatehtaan johtaja Karl Evert Palmén.
Iain Percy

Iain Percy, OBE (s. 21. maaliskuuta 1976 Southampton) on brittiläinen kilpapurjehtija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Ensimmäisen olympiavoittonsa hän purjehti Finnjollalla 2000 ja toisen yhdessä Andrew Simpsonin kanssa 2008 Star-luokassa.
Percy on Hayling Island Sailing Clubin jäsen.
Bernie Marsden

Bernie Marsden (7. toukokuuta 1951 Buckingham – 24. elokuuta 2023) oli brittiläinen kitaristi. Hän oli yksi Whitesnaken kolmesta alkuperäisjäsenestä. 
Ura.
Marsden aloitti musiikkiuransa UFOssa marraskuussa 1972. Puolen vuoden sukellus Phil Moggin ja Pete Wayn päihdehuuruihin oli niin traumaattinen, että asia vaiettiin yhteisellä sopimuksella 1990-luvulle saakka. Sen jälkeen hän soitti yhtyeissä Cozy Powell's Hammer ja Babe Ruth kunnes hän vuosina 1976–1977 soitti Deep Purple -veteraanien bluesrock-kokoonpanossa Paice, Ashton &amp; Lord, jonka ainoaksi levytykseksi jäi vuonna 1977 julkaistu "Malice in Wonderland". Näihin aikoihin hän tutustui ensimmäisen kerran David Coverdaleen.
Vuonna 1978 Marsden oli toinen jäsen joka kiinnitettiin aluksi David Coverdalen sooloprojektin taustabändiin Whitesnakeen. Siinä hän soitti vuoteen 1982 asti säveltäen muun muassa yhtyeen suuret klassikot ”Fool for Your Loving” ja ”Here I Go Again”. 
Whitesnaken jälkeen Marsdenilla oli kaksi yhtyettä yhdessä kahden entisen Whitesnake-jäsenen Micky Moodyn ja Neil Murrayn kanssa: Company of Snakes ja M3 sekä yhtye Bernie Marsden's Whitesnake.
Uintan piirikunta

Uintan piirikunta on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltion lounaisosassa. Sen pinta-ala on 5 390,4 neliökilometriä. Vuonna 2010 Uintassa asui 21 118 ihmistä. Piirikunnan hallintokeskus on Evanston. Muita suurempia asutuskeskuksia ovat Bear River, Lyman ja Mountain View.
Väestö.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Uintan piirikunnassa asui 21 118 ihmistä, ja vuonna 2018 siellä oli 7 735 kotitaloutta. Vuonna 2010 väestötiheys oli noin neljä asukasta neliökilometriä kohden. 10,0 prosenttia piirikunnan asukkaista eli köyhyysrajan alapuolella.
Piirikunnan etninen jakauma oli seuraavanlainen:
9,2 prosentilla väestöstä oli hispaano- tai latinotausta. Sukujuuriltaan asukkaat olivat enimmäkseen englantilaista (27,7 %), saksalaista (14,8 %), amerikkalaista (8,3 %) tai irlantilaista (6,9 %) syntyperää.