tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laura Adams Armer

Laura Adams Armer (12. tammikuuta 1874 Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat – 16. maaliskuuta 1963 Vacaville, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, valokuvaaja ja kirjailija. Hän opiskeli taidekoulussa ja aloitti uransa studiovalokuvaajana. Perheen perustamisen jälkeen hän harrasti taidetta vain satunnaisesti, mutta innostui vuonna 1923 kuvaamaan navajoiden ja hopien elämää. Hän valokuvasi resrevaattien asukkaita ja jäljensi navajoiden hiekkamaalauksia. Armer kirjoitti myös useita kirjoja, joista ensimmäinen julkaistiin 1929. "Waterless Mountain" sai lastenkirjallisuuden Newbery-mitalin.
Nuoruus ja opiskelu.
Laura Adams Armer syntyi Sacramentossa 1874. Hänen vanhempansa olivat Kaliforniaan muutaneita uudisasukkaita. Laura oli kolmilapsisen perheen nuorimmainen. Hän kävi koulua San Franciscossa mutta oli myös huonon terveytensä takia kotiopetuksessa. Laura oli introvertti tyttö, joka nautti asuinpaikkaansa ympäröivien kukkuloiden luonnonkauneudesta.
Armer opiskeli 1893–1896 Kalifornian piirustuskoulussa, jonka opettajista Arthur Mathews ohjasi häntä noudattamaan tavanomaisesta poikkeavaa tyyliä. Armer innostui vuosisadan lopulla myös valokuvaamisesta. Hän keskeytti opintonsa ja perusti vuonna 1899 valokuvastudion.
Ura.
Armer jätti hyvin alkaneen uransa 1902 mentyään naimisiin Sidney Armerin kanssa. Hän keskittyi usean vuoden ajan hoitamaan perheen kotia, ja vuonna 1903 syntyttä Austinia. Armer jatkoi myös valokuvaamista ja kuvataiteita, mutta epäsäännöllisesti.
Armer oli melkein 50-vuotias, kun hän kiinnostui alkuperäisasukkaiden kansanperinteestä. Hän vietti vuoden 1923 jälkeen useita kuukausia vuodessa navajojen ja hopien parissa, missä hän maalasi näkemyksiään paikallisten hengellisestä elämästä, valokuvasi reservaattien asukkaita ja talletti myyttejä ja legendoja.
Armer oli ensimmäinen valkoinen, joka sai valokuvata navajojen hiekkamaalaajia. Hänelle myös tehtiin hiekkamaalaus, ja hän sai kopioida niitä öljymaalauksiin. Hän tuotti yli sata kopioita paikallisten hiekkamaalauksista.
Armer tuotti ensimmäisen Amerikan alkuperäiskielellä tehdyn elokuvan, joka on nykyään merkittävä alkuperäisasukkaiden elämää ja kulttuuria kuvaavana dokumenttina. "The Mountain Chant" sai ensi-iltansa 1928 American Museum of Natural Historyssä. Seuraavana vuonna Armer julkaisi ensimmäisen kirjansa. "Waterless Mountain" palkittiin Yhdysvalloissa Newbery-mitalilla.
Armer eläköityi miehensä kanssa 1938, ja he muuttivat Kalifornian Fortunaan. Hän julkaisi kuitenkin vielä useita kirjoja, kuten lastenkirjan "Farthest West" sekä monia esseitä navajoista ja Pohjois-Amerikan aavikoista.
Ragnhildur Helgadóttir

Ragnhildur Helgadóttir (26. toukokuuta 1930 – 29. tammikuuta 2016) oli islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin opetusministerinä sekä terveys- ja sosiaaliturvaministerinä.
Ragnhildur syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui lakimieheksi Islannin yliopistosta vuonna 1958, ja vuonna 1965 hänetstä tuli asianajaja. Hänet valittiin ensimmäisen kerran Alþingiin vuonna 1956. Vuonna 1959 hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä, vuosina 1959–1961 ja 1962–1963 alahuoneen 2. varapuhemiehenä. Vuosina 1965–1969 hän oli itsenäisyyspuolueen naisjärjestön puheenjohtaja. Vuosina 1961–1962 ja 1974–1978 hän toimi Alþingin alahuoneen puhemiehenä. Vuosina 1974–1978 hän istui Pohjoismaiden neuvostossa ja toimi vuonna 1975 neuvoston puheenjohtajana. Hän toimi Steingrímur Hermannssonin hallituksessa opetusministerinä vuosina 1983–1985 sekä terveys- ja sosiaaliturvaministerinä vuosina 1985–1987. Vuosina 1987-1991 hän toimi Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-delegaation puheenjohtajana ja vuosina 1998–1990 yhtenä yleiskokouksen varapuheenjohtajista.
Rannveig Guðmundsdóttir

Rannveig Guðmundsdóttir (s. 15. syyskuuta 1940) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Islannin sosiaaliministerinä vuosina 1994–1995 sekä kansanedustajana Alþingissä vuosina 1989–2007.
Rannveig syntyi Ísafjörðurissä. Vuosina 1956–1962 hän työskenteli posti- ja puhelintyöntekijänä Ísafjörðurissä, vuosina 1962–1963 ja 1967–1968 toimistotyöntekijänä ja myyjänä. Vuosina 1970–1972 hän opiskeli tietotekniikkaa Oslossa ja Reykjavíkissä, minkä jälkeen hän työskenteli Loftleiðir-lentoyhtiön tietokoneosastolla vuosina 1972–1976. Vuosina 1978–1988 hän istui Kópavogurin kunnanvaltuustossa ja toimi sen puheenjohtajan vuosina 1980–1981, 1982–1983 ja 1986–1987. Vuosina 1987–1988 hän toimi kunnanhallituksen puheenjohtajana. Vuonna 1989 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1989 ja 1996 hän istui Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa. Vuosina 1991–1994 hän toimi Alþingin sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 1993–1994 ja 1995–1996 hän toimi Alþýðuflokkurinnin parlamenttiryhmän puheenjohtajana. Vuosina 1994–1995 hän toimi Davíð Oddssonin hallituksessa sosiaaliministerinä. Vuosina 1996–1999 hän toimi sosiaalidemokraattisen parlamenttiryhmän puheenjohtajana ja vuosina 1999–2001 sosiaalidemokraattisen liiton parlamenttiryhmän puheenjohtajana. Vuonna 2004 hän toimi Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajana. Vuosina 2005–2007 hän toimi Alþingin 1. varapuhemiehenä.
Nenänieluputki

Nenänieluputki on tarkoitettu tajuttomien potilaiden ilmateiden auki pitämiseen. Tajuttomilla ja nukutetuilla kieli voi tukkia ilmatiet. Sopivan kokoinen nenänieluputki auttaa ilmateiden auki pysymisessä. Nenänieluputki on tavallista nieluputkea siedetympi ja se pysyy paremmin paikoillaan. Nenänieluputken työntäminen paikoilleen voi aiheuttaa nenäverenvuodon etenkin verenohennuslääkkeitä käyttävillä potilailla. 
Suomessa Puolustusvoimat ovat kouluttaneet nenänieluputken käyttöä esimerkiksi taistelupelastajille.
Naima Wifstrand

Siri Naima Matilda Wifstrand (4. syyskuuta 1890 Tukholma – 23. lokakuuta 1968) oli ruotsalainen operettilaulaja ja näyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 1905 ja jatkoi kuolemaansa saakka 1968. Hän esiintyi muun muassa yli 60 elokuvassa, joista tunnetuimpiin lukeutuvat Ingmar Bergmanin ohjaamat "Jano" (1949), "Kesäyön hymyilyä" (1955), "Kasvot" (1958) ja "Suden hetki" (1968).
Wifstrand on haudattu Norra begravningsplatsen -hautausmaalle Tukholman pohjoispuolelle.
Yksityiselämä.
Wifstrand avioitui vuonna 1921 norjalaisen upseerin Erling Nielsenin kanssa. He erosivat 1928.
Nieluputki

Nieluputki estää kielen tukkimasta ilmateitä tajuttomilla ja nukutetuilla potilailla. Nielupuki nostaa kielen pois nielun takaseinästä ja aukaisee näin ilmatien. Sopivan kokoinen nieluputki valitaan mittaamalla putki korvannipukasta suupieleen. Nenänieluputki on potilailla paremmin siedetty kuin tavallinen nieluputki.
Niina Jokinen

Niina Jokinen (s. 17. joulukuuta 1978 Rauma) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Jokinen edusti urallaan Superpesiksessä Rauman Feraa, Porin Pesäkarhuja, Kankaanpään Mailaa ja Rauman Lukkoa. Jokinen saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2001 ja pelasi kaksi Itä-Länsi-ottelua vuosina 2005 ja 2006. Hän pelasi ulkokentällä kolmoskopparina. 
Jokinen pelasi 214 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi neljä kunnaria ja 77 tavallista juoksua, toi 176 juoksua ja keräsi 839 kärkilyöntipistettä. Jokinen pelasi 48 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 13 tavallista juoksua, toi 25 juoksua ja keräsi 166 kärkilyöntipistettä.
Tisha Campbell

Tisha Michelle Campbell (ent. Campbell-Martin; s. 13. lokakuuta 1968, Oklahoma City, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Bruce Cabot

Bruce Cabot (alk. Etienne Pelissier Jacques de Bujac; 20. huhtikuuta 1904 Carlsbad, New Mexico, Yhdysvallat – 3. toukokuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan etenkin roolistaan seikkailuelokuvassa "King Kong" (1933).
Elämä ja ura.
Cabot'n elokuvaura alkoi, kun hän tapasi juhlissa sattumalta elokuvatuottaja David O. Selznickin. Selznick antoi hänelle roolin elokuvassa "The Roadhouse Murder" (1931).
Toisessa maailmansodassa Cabot palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa Tunisiassa ja Mauritaniassa ja saavutti yliluutnantin sotilasarvon. Vuonna 1943 häntä epäiltiin osallisuudesta salakuljetukseen, mutta häntä ei tuomittu oikeudessa.
Cabot näytteli usein John Waynen ja Errol Flynnin rinnalla ja ystävystyi kummankin näyttelijän kanssa.
Euroopan Formula 2 -sarja

Euroopan Formula 2 -sarja (European Formula 2 Championship) oli Formula 2 -luokan sarja, jota ajettiin vuodesta 1967 vuoteen 1984. Sarja esiteltiin vuonna 1967, jolloin mestaruuden voitti Jacky Ickx.
FIA oli sarjan säännöissä huomioinut kokeneempien kuljettajien osallistumisen ja luokitellut kuljettajat pystyivät osallistumaan kilpailuihin, mutta eivät voineet kilpailla sarjan mestaruudesta.
1960- ja 1970-luvulla kuljettajat kilpailivat Formula 2:ssa samaan aikaan kun he ajoivat Formula 1 -sarjan kilpailuja.
Sarjan korvasi International Formula 3000 kaudesta 1985 alkaen.
Josefin Neldén

Josefin Neldén (s. 17. joulukuuta 1984 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä. Hänen läpimurtonsa oli elokuvassa "Känn ingen sorg" (2013), josta hän oli ehdolla parhaan naispääosan Guldbaggen saajaksi. Hänet tunnetaan myös Magganin roolista televisiosarjassa "Aika on meidän" (2017–2020).
Kalevi Viikama

Veikko Kalevi Viikama, vuoteen 1932 Vikman (16. joulukuuta 1919 Valkeala – 16. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 
Viikaman vanhemmat olivat ylikonemestari Karl (Kalle) Gustav Viikama, aiemmin Vikman, ja kätilö Vilhelmiina Ukkola ja puolisot vuodesta 1947 Ingeborg Åkerman ja vuodesta 1978 Kira Voronin. Viikama tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1939 ja valmistui metsänhoitajaksi 1946 Helsingin yliopistosta. Hän oli Enso-Gutzeitin apulaismetsänhoitaja Savonlinnassa 1947–1953, tarkastaja 1953–1957, Saimaan eteläisen metsänhoitajapiirin piirimetsänhoitaja 1957–1963, metsäosaston laivastopäällikkö 1963–1965, pohjoisen alueen ylimetsänhoitaja Joensuussa 1965–1970, apulaismetsäpäällikkö Imatralla 1970–1971 ja metsäpäällikkö 1971–1982. Viikamalla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, hänet tunnettiin muun muassa Neuvostoliiton tuontipuukaupan kehittäjänä. Metsäneuvoksen arvonimen Viikama sai 1976.
Formula Regional European Championship

 Formula Regional European Championship by Alpine (FRECA) on FIA:n hyväksymä eurooppalainen Formula 3 -luokan autourheilusarja.
Historia.
Lokakuussa 2018 ilmoitettiin, että Automobile Club d'Italia (ACI) ja karting-promoottori WSK ovat saaneet oikeuden Euroopan alueelliselle Formula 3 -luokan mestaruussarjalle vuonna 2019. ACI ja WSK esittelivät Tatuusin valmistamalle rungolle ja Autotecnican virittämälle Alfa Romeon moottorille perustuvaa autoa, jota käytetään myös Aasian Formula 3 -sarjassa.
Myöhemmin autoihin on otettu Renaultin valmistamat moottorit kun Formula Renault Eurocup yhdistyi sarjaan vuoden 2020 lopussa.
Autot ja säännöt.
Sarjaa ajetaan yhden merkkisillä identtisillä autoilla. Sarjassa on 36 autoa. Autoissa nelisylinterinen 1,8 litran turboahdettu Renaultin moottori, joka tuottaa 270 hevosvoimaa. Rengastoimittaja on Pirelli ja jokaisella kuljettajalla on kaksi sarjaa kuivan kelin renkaita ja kaksi sarjaa märän kelin renkaita jokaisessa tapahtumassa.
Kilpailuviikonloppuna perjantaina ajetaan kaksi 50 minuutin vapaata harjoitusta. Lauantaina ja sunnuntaina kumpanakin ajetaan 20 minuutin aika-ajot sekä kilpailut, jonka kesto on 30 minuuttia plus yksi kierros.
Pistejärjestelmä on tuttu Formula 1 -sarjan käyttämä kymmenelle kärkisijalle:
KIC Motorsport

KIC Motorsport on suomalainen autourheilutalli, joka kilpailee Formula Regional European Championship -sarjassa.
Tallin omistaa Petri Lappalainen.
Historia.
Tallissa ovat ajaneet muun muassa Konsta Lappalainen, Isac Blomqvist, Jake Hughes, Nico Göhler, Niko Kari, Nicola Marinangeli, Juri Vips, Elias Seppänen, Jasin Ferati, Gianluca Petecof, Santiago Ramos, Francesco Braschi ja William Alatalo.
Vuonna 2020 Patrik Pasma ajoi tallissa neljä voittoa kauden 23 osakilpailussa ja sijoittui neljänneksi.
Kaudella 2023 tallissa ajavat Maya Weug, Iker Oikarinen ja Shannon Lugassy.
Theodora (800-luku)

Theodora (; n. 810 – n. 860) oli Theofiloksen puolisona Bysantin keisarinna. Kun Theofilos kuoli vuonna 842, heidän kolmivuotiaasta pojastaan Mikaelista tuli uusi keisari, ja Theodora toimi hänen sijaishallitsijanaan. Theodora lopetti ikonien kannattajien vainon, ja häntä pidetään pyhänä ortodoksisessa kirkossa.
Theodora syntyi Paflagonian prinsessana ja valittiin keisarin puolisoksi. He menivät naimisiin noin vuonna 830, ja saivat viisi tytärtä ja pojan. Theofilos vastusti ikoneita jyrkästi, eikä tiennyt, että vaimo ja tyttäret suosivat ikoneita salassa. Avioliittoa pidettiin kuitenkin onnellisena, ja älykäs Theodora oli kansan suosiossa.
Theodora jäi leskeksi 842. Hänen pojastaan Mikaelista tuli muodollisesti uusi keisari, mutta koska hän oli vain pikkupoika (syntynyt noin 836), Theodora toimi sijaishalitsijana 14 vuoden ajan, mahdollisesti yhdessä vanhimman eloon jääneen tyttärensä Teklan kanssa.
Theodora kutsui vuonna 843 koolle kirkolliskokouksen, jossa vahvistettiin vuoden 787 Nikean toinen kirkolliskokouksen päätökset eli päätettiin ikonoklasmista luopumisesta. Tätä muistetaan ortodoksisessa kirkossa ortodoksisuuden sunnuntaina, suuren paaston ensimmäisenä sunnuntaina.
Polkupyörän ketjut

Polkupyörän ketju siirtää voiman polkimilta pyörälle. Ketjut tehdään yleensä teräksestä. Titaaniketjut ovat teräksestä valmistettuja kevyemmät, mutta maksavat enemmän.
Rakenne ja toiminta.
Perinteinen polkupyörän ketju kostuu tapeista, rullista ja sivulevyistä. Sivulevyt pitävät ketjun kasassa ja toimivat vetovoiman välittäjänä samalla, kun tapit pitävät sivulevyt kiinni toisissaan ja toimivat rullien akselina. Kun ketju kohtaa rattaan, rulla pyörähtää ja löytää paikkansa ratasta vasten. Rattaan ja ketjun kontaktin aikana rullan ja rattaan välillä ei tapahdu liikettä tai se on korkeintaan minimaalista. 
Hyötysuhde.
Ketjut siirtävät voiman tehokkaasti, 81–98,6 %. Tutkimuksen perusteella ketjujen voitelulla ei ollut tähän erityisen paljon vaikutusta, sen sijaan ketjujen kireydellä oli hyötysuhdetta kasvattava vaikutus.
Huolto.
Perussääntö on että likaista ketjua ei saa voidella koska silloin voiteluaine lähinnä siirtää hiovat partikkelit ketjua kuluttamaan. Ketjut tulisi pyyhkiä kuiviksi sen jälkeen kun voiteluaine on ehtinyt siirtyä.
Nestemäiset voiteluaineet tunkeutuvat lenkkien sisäpuolelle, eivätkä ne häviä helposti, mutta ne houkuttelevat nopeasti likaa. "Kuivat" voiteluaineet, jotka sisältävät usein vahaa tai teflonia, kulkeutuvat haihtuvan liuottimen mukana ja pysyvät puhtaampina käytössä. Ketjun pitkän käyttöiän perussääntö on, että likaista ketjua ei saa koskaan voidella, sillä se huuhtoo hiukkasia teloihin.
Kuluminen.
Ketjun kuluminen, väärinymmärretysti, "venyminen" on huomioitava laajamittaisemmassa pyöräilyssä, mutta ketjumitalla voi tarkistaa onko suositeltavaa vaihtaa ketju.
Vaihtoehdot.
Toinen tapa siirtää voimaa polkupyörissä on hihnaveto. Ketjuun verrattuna hihnaveto on huoltovapaa ja pitkäikäinen eikä se ole yhtä sottaisa. Hiilikuituvahvisteisten hihnojen väitetään pysyvän mitoissaan venymättä. Kuitenkin polkupyörissä käytettävät ketjuvaihteet edellyttävät ketjun sivuttaissuuntaista liikettä rattaalta toiselle, mikä ei ole mahdollista hihnavedolla. Tämä rajaa hihnavetoa käyttävät polkupyörät yksivaihteisiin, napavaihdetta käyttäviin tai vaihdelaatikolla varustettuihin tyyppeihin. Hihnan asennus ei ole yhtä suoraviivaista kuin ketjun kohdalla. Katkaisu ja liittäminen eivät onnistu kotikonstein, vaan hihnat tulevat tehtaalta määrämittaisena. Rungon takahaarukan rakenteen on oltava tietynlainen tai sitten rungossa on oltava avattava liitoskohta asennusta varten, mikä asettaa runkosuunnittelulle ja pyörävalmistajalle lisävaatimuksia. Hihnan ja niille sopivien rattaiden hinta on myös korkeampi verrattuna vastaaviin ketjuvetoa käyttäviin komponentteihin.
Anna von Rettig

Anna Adelaide von Rettig (o.s. "von Horn", 11. heinäkuuta 1872 Gävle – 2. toukokuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalais-suomalainen konsulinna ja mesenaatti.
Anna von Rettig oli komentajakapteeni Lorentz Leopold von Hornin ja Adelaide (Adéle) Rettigin tytär. Hän avioitui vuonna 1893 serkkunsa, Turussa vaikuttaneen tupakkapehtailija Henning von Rettigin kanssa. Pariskunta sai neljä lasta, mukaan lukien perheyritys P.C. Rettig &amp; Co.:n johdossa jatkanut Hans von Rettig. Anna von Rettig teki Åbo Akademille merkittävän lahjoituksen teologisen tiedekunnan perustamiseksi vuonna 1924.
Anna von Rettig asui perheineen Turussa 1830-luvulla rakennetussa talossa, joka nimettiin myöhemmin hänen mukaansa Konsulinnaksi. Konsulinna toimii nykyään Aboa Vetus Ars Nova -museon toimistona samalla tontilla, jolle Hans von Rettig rakennutti vuonna 1928 Rettigin palatsin perheen uudeksi asuinrakennukseksi.
Pilvikehrääjä

Pilvikehrääjä ("Systellura longirostris") on kehrääjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Pilvikehrääjä voi kasvaa 20–26 cm pitkäksi. Lajin koiras on väriltään tummanruskea ja naaras on usein vaaleampi ja harmaampi. Sävyt vaihtelevat alalajeittain. Linnun höyhenissä on kellanruskeita ja valkoisia täpliä. Pilvikehrääjän siivissä on kolme riviä valkoisia täpliä. Kaulassa on kellanruskea kaulus. Koiraslinnulla on valkoinen pyrstönkärki.
Levinneisyys ja elintavat.
Pilvikehrääjän levinneisyysalue on kaksiosainen. Lajia tavataan Venezuelasta Argentiinan ja Chilen eteläkärkeen Tulimaahan ulottuvalta alueelta sekä Brasilian itärannikolta. Linnun elinympäristöä ovat metsien reunamaat, ruohomaat ja kaupunkien puistot. Pilvikehrääjä on yöaktiivinen.
David ja Lisa

David ja Lisa ("David and Lisa") on Frank Perryn ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1962. Mielenterveysaiheinen draamaelokuva perustuu psykoanalyytikko-kirjailija Theodore Isaac Rubinin pienoisromaaniin, josta käsikirjoituksen laati ohjaajan vaimo Eleanor Perry. Pääosissa näyttelevät Keir Dullea, Janet Margolin ja Howard Da Silva.
Juoni.
Tieteellisesti lahjakas yläluokan perheen teinipoika David tuodaan nuorten aikuisten psykiatriseen sairaalakouluun. Hän raivostuu jos joku koskettaa häntä ja käyttäytyy muutenkin epäluuloisesti. Toinen potilas, Lisa, kärsii jakautuneesta persoonallisuudesta. He lähenevät vähitellen.
Vastaanotto.
Mustavalkoinen pienen budjetin elokuva sai Oscar-ehdokkuudet ohjauksestaan ja käsikirjoituksestaan, ja kahdesta elokuvan tuottamasta Golden Globe -ehdokkuudesta Keir Dullea voitti parhaan miespuolisen tulokkaan palkinnon. Elokuva sai myös neljä brittiläistä Bafta-palkintoehdokkuutta.
"David ja Lisa" sai Suomessa ensi-iltansa syyskuussa 1964. "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi piti sitä sympaattisena ja rehellisenä nykyelämän kuvauksena, herkkänä tutkielmana kahden järkkyneen nuoren vähittäisestä tervehtymisestä ja rakastumisesta. Hän ihasteli todellisiin sairaalatutkimuksiin perustuvan alkuperäistarinan hienovaraista elokuvasovitusta ja pienieleistä mutta rikasta ohjaustyötä.
Uusintaversio.
Vuonna 1998 valmistui samasta tarinasta televisioelokuva, jonka pääosia esittävät Lukas Haas, Brittany Murphy ja Sidney Poitier.
Tšeremošin kansallispuisto

Tšeremošin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Tšernivtsin alueella. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 71,1750 neliökilometriä. Kansallispuisto on nimetty Tšeremošjoen () mukaan.
Thaimaan maantiede

Thaimaan maantiede kertoo Thaimaan maantieteestä. Osa Thaimaan alueesta sijaitsee Malakan niemimaalla, mutta suurin osa maasta sijaitsee hieman pohjoisempana. 
Vesistöt ja pinnanmuodot.
Thaimaan maasto on vaihtelevaa. Pohjoinen osa maasta on pitkälti vuoristoista. Koillis-Thaimaa eli Isan on ylänkö, jonka pohjois- ja itärajana toimii Mekong-joki. Keski-Thaimaa, jossa sijaitsee myös Bangkok, on Chao Phraya-joen laaksoa. Etelä-Thaimaa koostuu vain kapeasta Kran-kannaksesta, joka yhdistää Manner-Aasian Malakan niemimaahan. Joet ovat Thaimaalle keskeisiä kulkureittejä ja niiden varsilla kasvaa riisiä.
Joki nimeltä Chao Phraya virtaa pitkälti pohjoisesta kohti etelää ja laskee Siaminlahteen. Sen mukana kulkee massoittain lietettä maan eteläosassa sijaitseville pelloille. Siaminlahden rannikolla tämän joen suisto on laajentunut viimeisten satojen vuosien aikana. Muita jokia ovat Nam Mun ja Nam Chi.
Maan koillisosassa on Khoratin ylänkö, joka eristyksissä muusta maasta, koska välissä on kalkkikivivuoristoa. Maan pohjoisosassa on vuoristoja ja laaksoja, jotka ovat lähes kaikki pohjois-eteläsuuntaisia. Maan korkein vuori on Doi Inthanon ja korkeimmat vuoristot sijaitsevat maan pohjois- ja länsiosassa.
Maan eteläosassa merenranta-alue reunustaa Bangkokinlahtea ja hieman etelämpänä Kran kannaksen kautta on yhteys muualta Thaimaasta maan Malakan niemimaalla sijaitsevaan osaan. Malakan niemimaalla merenrannikolla on pitkiä hiekkarantoja ja alueella on mangroverämeitä ja kallioisia alueita.
Ilmasto.
Ilmastoltaan koko maa on trooppinen ja kuuluu monsuunivyöhykkeeseen. Lähes kaikkialla saadaan tarpeeksi sadetta, mutta sadekauden pituus ja ajoitus vaihtelee maan eri osissa. Koillisosassa kuiva kausi on melko pitkä, ja kun maaperä pidättää vettä huonosti, kuivuus haittaa maanviljelyä.
Kasvillisuus.
Maan eteläosassa metsät ovat trooppisia ja ikivihreitä. Maan pohjois- ja länsiosan vuoristoalueilla on sademetsän lisäksi monsuunimetsää, missä ekosysteemit ovat hyvin monimuotoisia. Maan koillisosassa on monsuunimetsää, missä puut ovat lehdettömiä osan vuodesta.
Weranta

Weranta on vuonna 2016 perustettu suomalainen iskelmäyhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Rakastaa ja laulaa”, "Elämä etsii sut", "Tulta ja tähtiä" ja ”Mies tekee mitä tahtoo”. Weranta on keikkaillut aktiivisesti ympäri Suomea vuodesta 2018 lähtien.
"Mies tekee mitä tahtoo" oli yksi vuoden 2021 Aito Iskelmä -radiokanavan soitetuimpia kappaleita. Lokakuussa 2022 Weranta kilpaili Syksyn sävel-semifinaalissa kappaleella "Elämä etsii sut". Heinäkuussa 2023 yhtye julkaisi musiikkivideon kappaleesta "Tulta ja tähtiä".
Weranta keikkailee noin 120 keikan vuositahdilla.
Kathe Koja

Kathe Koja (s. 1960) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän aloitti uransa kauhukirjallisuudella, mutta on sittemmin kirjoittanut myös nuortenkirjallisuutta ja historiallista fiktiota. Hänen teoksensa ovat voittaneet lukuisia palkintoja.
Koja syntyi Detroitissa ja alkoi harrastaa kirjoittamista jo lapsena. Hänen maineensa perustuu kuuteen vuosina 1991–1996 julkaistuun kauhuromaaniin, joissa yhdistyvät väkivaltainen ja groteski kuvasto, musta huumori, arkikokemuksen vastaiset tapahtumat sekä viittaukset 1980- ja 1990-lukujen vastakulttuuriin. Monet Kojan kauhuromaaneista käsittelevät hulluutta ja pakkomielteitä. Kojan esikoisromaani "The Cipher" (1991) sekoittaa ruumiskauhua kosmiseen kauhuun ja sitä pidetään nykykauhun klassikkona. Romaanille myönnettiin parhaan ensiromaanin Locus- ja Bram Stoker -palkinnot. Koja on tunnetuimpia naispuolisia splatterpunk-kirjailijoita.
Vuonna 1996 julkaistun "Kinkin" jälkeen Koja siirtyi kirjoittamaan nuortenromaaneja, joissa hän on käsitellyt esimerkiksi koulukiusaamista ja seksuaalista hyväksikäyttöä. Hänen päähenkilönsä ovat usein yksinäisiä ja ujoja hahmoja. Kojan ensimmäinen nuortenromaani "Straydog" (2002) sai tunnustusta eläinsuojeluyhdistyksiltä Humane Society of the United States ja American Society for the Prevention of Cruelty to Animals (KIND- ja Henry Bergh -palkinnot). Nuortenromaani "Buddha Boy" (2003) voitti sekin useita palkintoja, ja myös Kojan tuoreemmat teokset ovat saaneet myönteisen vastaanoton.
Vuonna 2010 Koja palasi aikuisten kirjallisuuden pariin historiallisella "Under the Poppy" -romaanillaan. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin World Fantasy -palkinto novellikokoelmasta "Velocities".
Koja tunnetaan eläinten oikeuksien puolestapuhujana. Hän on naimisissa kuvataiteilija Rick Liederin kanssa. Pariskunnalla on yksi poika.
Appellation d’origine contrôlée

Appellation d'origine contrôlée (AOC) on Ranskassa merkki, jolla tunnistetaan maataloustuote, jonka tuotanto- ja jalostusvaiheet on suoritettu määritellyllä maantieteellisellä alueella ja niiden tuotannossa käytetään tunnustettua ja perinteistä taitotietoa. 
AOC-tuotteen spesifisyys määräytyy fyysisen ja biologisen ympäristön ja ihmisyhteisön sisällä levitettyjen vakiintuneiden tuotantotekniikoiden yhdistelmällä, jotka yhdessä antavat tuotteelle sen tunnusomaiset ominaisuudet. Nämä keskeiset tekniset ja maantieteelliset tekijät esitetään standardeissa jokaiselle tuotteelle, mukaan lukien viinit, juustot ja liha. 
Euroopan unionissa on nykyään samanlaiset merkintäjärjestelmät ja Euroopan unionin suojattu alkuperänimitys (SAN ja SMM) on nyt yhdenmukaistanut kaikkien maantieteellisten merkintöjen suojan ja niiden rekisteröinnin. Viiniä merkitessään tuottajat voivat silti käyttää tunnustettuja perinteisiä merkintöjä, kuten AOC, eikä heidän tarvitse esittää SAN- ja SMM-logoja tai -selvityksiä. Vastaava perinteinen Italian merkintä on "Denominazione di origine controllata".
Merkkiä valvovan ja hallinnoivan "Institut national de l'origine et de la qualité" -instituutin (INAO) pääkonttori sijaitsee Pariisissa.
Barkingin metroasema

Barking on Lontoon metron asema Barking and Dagenhamissa, Lontoossa.
Historia.
Barkingin metroasema avattiin vuonna 1854. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1908 ja 1959. 
Aseman vierestä lähtee myös London Overground- ja National Rail-junia.
P-klubi

Turun yliopiston Politiikan tutkimuksen klubi ry. (P-klubi) on Turun yliopiston poliittisen historian ja valtio-opin opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistyksen tehtävä on toimia jäsenistönsä edunvalvojana Turun yliopiston sekä sen alaisuudessa politiikan tutkimuksen laitoksen suuntaan. Toinen tärkeä tehtävä on monipuolisen vapaa-ajantoiminnan järjestäminen jäsenistölle ja sitä kautta yhteen kokoavana voimana toimiminen. Monelle P-klubi tarjoaa antoisan vastapainon opinnoille ja elinikäisiä ystävyyssuhteita. Jäseniä yhdistyksessä on päälle 400. P-klubi kuuluu yhteisöjäsenenä Turun yliopiston ylioppilaskuntaan (TYY), Turun yliopiston Yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan ja Kasvatustieteiden laitoksen opiskelijoiden kattojärjestöön Indexiin, Historian Opiskelijain Liittoon (HOL) sekä International Students of History Association (ISHA)  -järjestöön.
Gertrude Tompkins Silver

Gertrude Vreeland ”Tommy” Tompkins Silver (16. lokakuuta 1912 Jersey City, New Jersey, Yhdysvallat – kadonnut 26. lokakuuta 1944 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä. Hän kuului toisen maailmansodan aikana Women Airforce Service Pilots -järjestöön (WASP), joka lensi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentokoneita muissa kuin taistelutehtävissä. Hän oli ainoa WASP:n jäsen, joka katosi sodan aikana.
Elämä.
Gertrude Vreeland Tompkins Silver syntyi Jersey Cityssä, New Jerseyssä 16. lokakuuta 1912. Hänen vanhempansa olivat Vreeland ja Laura Tompkins, ja Gertrude oli perheen kolmesta tyttärestä nuorin. Perhe muutti myöhemmin Summitiin. Silver oli lapsena luonteeltaan ujo ja kärsi pahasta änkytyksestä. Hän muutti Virginiaan, jossa asui vuoden ennen kuin alkoi opiskella Ambler School of Horticulturessa. Hän kasvatti vuohia ja kierteli puutarhoissa Italiassa ja Englannissa ennen kuin muutti New Yorkiin.
Silver seurusteli lentäjän kanssa ja opetteli lentämään hänen innoittamanaan. Hänen poikaystävänsä kuoltua Euroopassa Royal Air Forcen palveluksessa Silver päätti tehdä itsekin osansa sotaponnistuksien eteen. Hän aloitti heinäkuussa 1943 Women Airforce Service Pilots -joukkojen (WASP) koulutuksen Texasissa ja valmistui marraskuussa 1943. Toisin kuin monilla muilla WASP:n lentäjillä, Silverin perhe tuki ja kannusti häntä liittymään joukkoihin. Silver lensi WASP:ssä hävittäjiä, kuten P-51 Mustang, P-38 Lightning ja P-47 Thunderbolt. Lentäminen auttoi Silveriä löytämään itsevarmuutensa, eivätkä hänen lentäjätoverinsa WASP:ssä tienneet hänen änkyttävän.
Silver osallistui 26. lokakuuta 1944 tehtävään, jossa 40 lentäjää siirsi P-51D-koneita Los Angelesista usean pysähdyksen kautta Newarkiin, josta ne oli tarkoitus lähettää ulkomaille. Silverin ja kahden muun lentäjän lähtö viivästyi, kun heidän koneidensa ohjaamojen kuomuissa havaittiin vikaa, joka oli korjattava viime hetkellä. Heidän lähtiessään lentoon meren yllä oli sumua. Silminnäkijät näkivät kolmen koneen lentävän sumuun, mutta vain kahden palaavan sieltä kentän ylle ja jatkavan matkaansa. Kun Silveriä ei näkynyt, kaksi muuta lentäjää luulivat hänen kääntyneen takaisin lähtökentälle, mahdollisesti kuomussa ilmenneiden uusien ongelmien vuoksi. Hänen katoamisensa huomattiin kirjausvirheiden vuoksi vasta muutaman päivän kuluttua.
Etsinnöistä huolimatta Silveristä tai hänen lentokoneestaan ei löytynyt merkkejä. Hänen uskotaan syöksyneen pian lentoonlähdön jälkeen Santa Monican lahteen. P-51 tunnettiin vaikeana koneena lentää erityisesti lentoonlähdön ja laskeutumisen aikana, ja mahdolliset ongelmat yhdistettynä heikkoon näkyvyyteen ja koneen ominaisuuksiin ovat saattaneet johtaa hallinnan tai asentotajun menetykseen. Silverin koneen hylkyä on yritetty etsiä merestä ainakin vuosina 1994 ja 2009, mutta mitään ei ole löytynyt.
WASP:n toiminnassa kuoli 38 lentäjää, mutta Silver oli ainoa kadonnut WASP:n lentäjä. Hän oli mennyt kuukausi ennen katoamistaan naimisiin Hollywood-tuottaja Henry M. Silverin kanssa.
Trooping the Colour

Trooping the Colour (myös Kuninkaan syntymäpäiväparaati) on vuosittain kesäkuussa Lontoon Westminsterissä järjestettävä sotilasparaati, jolla juhlistetaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan syntymäpäivää. Paraati pidetään Horse Guards Paraden kentällä ja sen järjestää Household Division, johon kuuluu seitsemän Britannian armeijan rykmenttiä. Tapahtuma sai alkunsa 1700-luvun alussa kahdesta erillisestä seremoniasta, jotka tunnettiin nimellä "Trooping the Colour" ja "Mounting the King’s Guard".
Trooping the Colour järjestetään tavallisesti kesäkuun alussa. Sitä edeltää kaksi kenraaliharjoitusta päätapahtumaa edeltävinä lauantaina: kenraalimajurin tarkastus on kaksi viikkoa ja everstin tarkastus viikkoa aikaisemmin. Itse tapahtumassa joukot tarkastaa kuningas – tosin hallitsija on osallistunut tapahtumaan henkilökohtaisesti vasta Edvard VII:stä lähtien (1901–1910). Paraatin lopuksi kuningas johdattaa joukot Mall-katua pitkin Buckinghamin palatsille ja tervehtii niitä sen parvekkeelta.
Tapahtuman nimessä ’colour’ viittaa pataljoonan lippuun, jota paraatin aikana kannetaan (’troop’) riviin järjestäytyneiden sotilaiden editse. Sotilaiden oli tärkeää oppia tunnistamaan oman pataljoonansa lippu, jotta he osasivat ryhmittyä sen taakse taistelussa.
Akira Schmid

Akira Schmid (s. 12. toukokuuta 2000 Bern, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsin organisaatiossa.
Schmid on Devilsin viidennen kierroksen varaus vuodelta . Hän allekirjoitti kolmivuotisen tulokassopimuksen seuran kanssa 17. toukokuuta 2021. Hän pelasi kausilla ja enimmäkseen Devilsin farmiseurassa Utica Cometsissa AHL-liigassa. Schmid nousi NHL:n pudotuspeleissä 2023 aloittavaksi maalivahdiksi Devilsin kokoonpanoon.
Kesäkuussa 2024 Devils kauppasi Schmidin ja Alexander Holtzin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa Paul Cotteriin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Schmid on pelannut Sveitsin nuorten maajoukkueessa. Hän oli mukana vuoden 2019 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Seikkailevat soittimet

Seikkailevat soittimet (ransk. "Piccolo, Saxo et compagnie") on ranskalainen animaatioelokuva vuodelta 2006. Sen ovat ohjanneet André Clavel, Marco Villamizar ja Eric Gutierrez (lähteestä riippuen eri henkilöt on nimetty ohjaajiksi), sekä käsikirjoittaneet André Popp, Isabelle De Catalogne ja Juliette Sales.
Kuvaus.
Musiikin planeetan nuottiavaimet varastetaan, ja orkesterisoittimet syyttävät varkaudesta toisiaan. He eivät tiedä, että nuottiavaimet on varastanut ja vanginnut Tohtori Vasara. Puupuhaltimien maan Pikkolo ja vaskipuhaltimien Saxo päätyvät yhdessä selvittämään, mitä nuottiavaimille on todella tapahtunut. Perustuu André Poppin ja Jean Brousollen alkuperäiseen tarinaan.
Barone Canavese

Barone Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 556 asukasta.
Lontoon suuri savusumu

Lontoon suuri savusumu eli vuoden 1952 suuri savusumu oli vakava ilmansaastetapahtuma, joka vaikutti Lontooseen joulukuussa 1952. Epätavallisen kylmän sään ajanjakso yhdistettynä korkeapaineeseen sekä tuulettomiin olosuhteisiin keräsi ilman epäpuhtauksia, jotka johtuivat enimmäkseen hiilen käytöstä, ja muodostivat paksun savukerroksen kaupungin päälle. Se kesti perjantaista 5. joulukuuta tiistaihin 9. joulukuuta 1952. Lopulta se hajaantui nopeasti sään muuttuessa.
Sumu aiheutti suuria häiriöitä heikentämällä näkyvyyttä ja jopa tunkeutumalla sisätiloihin, paljon ankarammin kuin aiemmat savusumutapahtumat. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen lääketieteelliset raportit tapahtumaa seuraavina viikkoina arvioivat, että jopa 4 000 ihmistä oli kuollut suoraan savusumun seurauksena ja 100 000 muuta sairastui savun aiheuttamana. Tuoreemmat tutkimukset viittaavat siihen, että kuolonuhrien kokonaismäärä on voinut olla huomattavasti suurempi, arviolta 10 000 - 12 000 kuollutta.
Gunnar Bråthen

Gunnar Bråthen (7. lokakuuta 1896 Hole – 7. kesäkuuta 1980) oli norjalainen ammattiyhdistysmies ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan palkka- ja hintaministerinä 1955–1959.
Ingibjörg Pálmadóttir

Ingibjörg Pálmadóttir (s. 18. helmikuuta 1949) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1991–2001 sekä terveys- ja sosiaaliturvaministerinä vuosina 1995–2001.
Ingibjörg syntyi Hvolsvöllurissä Etelä-Islannissa. Hän valmistui vuonna 1970 sairaanhoitajaksi ja työskenteli vuoteen 1988 sairaanhoitajana Akranesin sairaalassa. Vuosina 1982–1994 hän istui Akranesin kunnanvaltuustossa ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1986–1988 ja 1990–1991. Vuosina 1984–1991 hän istui myös Akranesin kunnanhallituksessa. Vuonna 1991 hänet valittiin Alþingiin. Vuonna 1995 hänet nimitettiin terveys- ja sosiaaliturvaministeriksi. Tammi- ja helmikuussa 2001 hän oli kahdesti sivussa ministerin tehtävistä sairauden takia, ja huhtikuussa 2001 hän jätti sekä ministerin että kansanedustajan tehtävät.
Hazel Heald

Hazel Drake Heald (4. huhtikuuta 1896 – 4. helmikuuta 1961) oli yhdysvaltalainen pulp-kirjailija. Viisi "Weird Talesissa" vuosina 1932–1935 ilmestynyttä tarinaa julkaistiin Healdin nimissä, mutta todellisuudessa ne olivat H. P. Lovecraftin haamukirjoittamia. Lovecraftin kirjeenvaihdosta ilmenee, että Heald keksi tarinan perusidean ja Lovecraft kirjoitti sen pohjalta novellin, jonka juoni oli pitkälti jälkimmäisen keksintöä. Healdin ei tiedetä julkaisseen muuta kirjallisuutta.
Gunnar Bøe

Gunnar Bøe (20. tammikuuta 1917 Bergen – 9. joulukuuta 1989 Trondheim) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan palkka- ja hintaministerinä 1959–1962. Hän oli taloustieteen professori vuodesta 1956 ja Norjan teknillisen korkeakoulun rehtori 1969–1972.
Laosin maantiede

Laosin maantiede kertoo Laosin maantieteeseen liittyvistä asioista. Laos sijaitsee Vietnamin länsipuolella ja Thaimaan koillispuolella. Laosin eteläpuolella on Kambodža ja pohjoispuolella ovat Kiina ja Myanmar. 
Pinnanmuodot ja vesistöt.
Laosin pohjoisosassa on vuoristoja, joiden välissä on syviä rotkoja ja laaksoja. Vuorilla on useita yli 2000 metriä korkeita huippuja ja niiden välissä on yli 1000 metriä merenpinnan yläpuolella olevia ylänköalueita. Ylänköalueisiin kuuluu Xiangkhoang, jossa on historiallinen alue Tran Ninh, jota on kutsuttu Ruukkujen tasangoksi. Tämän ylängön eteläpuolella on maan korkein vuorenhuippu, Phou Bia, joka on 2820 metriä korkea. Vietnamin rajan tuntumassa sijaitsee Annamin vuorijono. Maan eteläosassa on 1700 metriä korkea Bolovensin ylänkö. Pisin Laosin aluella virtaava joki on Mekong.
Ilmasto.
Ilmasto on Kaakkois-Aasiassa yleinen kostea ilmasto, jossa sateisuus vaihtelee monsuunikausien ja kuivempien kausien välillä. Viileimmät kuukaudet ovat marraskuusta helmikuulle, jolloin lämpötila on alhaisimmillaan hieman alle 10°C. Lämpötila nousee heti maaliskuulta huomattavasti. Maaliskuun ja toukokuun välisen ajan keskilämpötila on 35°C. Toukokuun ja syyskuun välillä on monsuunisateiden aika.
Luonto.
Laosin pohjoisosissa kasvaa trooppista sademetsää, eteläosissa monsuuninmetsää. Maassa tavataan myös satoja erilaisia orkideoita ja palmuja. Metsissä elää monipuolinen eläimistö, johon kuuluu lähes 200 nisäkäslajia, saman verran matelijoita ja sammakkoeläimiä sekä noin 700 lintulajia.
Tvedestrandsposten

Tvedestrandsposten on norjalainen vuonna 1872 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Tvedestrand. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
Rooveri – kaupunkilaiskoira

Rooveri – kaupunkilaiskoira (engl. "Rover Dangerfield") on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet James L. George ja Bob Seeley. 
Elokuvassa Rover elää antoisaa elämää Las Vegasissa, mutta kun hän joutuu yhteenottoon gangsterin kanssa hän joutuu muuttamaan maaseudulle turvaan, ja siellä elämä on outoa kaupunkiin tottuneelle koiralle.
Zealia Bishop

Zealia Brown Bishop (4. kesäkuuta 1897 – 29. kesäkuuta 1968) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti enimmäkseen nykypäivään sijoittuvia romanttisia tarinoita, mutta hänen tunnetuimmat teoksensa ovat H. P. Lovecraftin vuosina 1928–1930 haamukirjoittamia kauhukertomuksia, jotka ilmestyivät pulp-lehti "Weird Talesissa". Bishop keksi tarinoihin perusidean, jonka pohjalta Lovecraft kirjoitti kokonaisen novellin. Usein Lovecraft lisäsi tarinoihin viittauksia Cthulhu-tarustoon. Bishop ja Lovecraft olivat myös kirjeenvaihtoystäviä, mutta riitaantuivat myöhemmin maksamattomien laskujen takia.
Bishopilta julkaistiin vuonna 1953 kokoelma "The Curse of Yig", joka sisälsi kolme Lovecraftin kanssa kirjoitettua kauhutarinaa ja muistelman ”H. P. Lovecraft: A Pupil’s View” (’H. P. Lovecraft: oppilaan näkökulma’). Toinen henkilökuva käsitteli August Derlethiä. "Fantasy &amp; Science Fiction" -lehdessä tuoreeltaan julkaistu arvio kuvaili Bishopin kauhutarinoita vähäpätöisiksi mutta kiitti henkilökuvia erinomaisiksi. Lovecraft-tutkija S. T. Joshin (2001) mukaan Bishopin Lovecraft-elämäkerta vilisee virheitä.
Hugh Keays-Byrne

Hugh Keays-Byrne (s. 18. toukokuuta 1947 Srinagar, Brittiläinen Intia – 1. joulukuuta 2020 Gosford, Australia) oli brittiläis-australialainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten rooleistaan toimintaelokuvissa "Mad Max" (1979) ja "" (2015).
Elämä ja ura.
Keays-Byrne syntyi Intiassa brittiläiseen perheeseen. Hän muutti lapsena Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Hän näytteli nuorena Royal Shakespeare Company -teatterissa. Vuonna 1973 hän muutti Australiaan, jonne hän oli matkustanut teatteriseurueensa mukana. Hän oli metodinäyttelijä, jolle elokuvaohjaaja George Miller antoi konnan roolin kahdessa eri "Mad Max" -elokuvassa.
Jackie Trent

Yvonne Ann Gregory (o.s. Burgess), taiteilijanimeltään Jackie Trent (6. syyskuuta 1940 Newcastle-under-Lyme – 21. maaliskuuta 2015) oli brittiläinen laulaja-lauluntekijä.
Trent voitti 9-vuotiaana talenttikilpailun. Hän lauloi Royal British Legionille ja aloitti 11-vuotiaana työskentelyn miesten klubeilla. 16-vuotiaana hänet kruunattiin "North Staffordshire Coal Queeniksi". Tässä vaiheessa Trent oli kokeillut Jackie Tremayne -taiteilijanimeä, mutta hän päätyi Trentiin samannimisen joen innoittamana. Vanhempien hyväksynnällä Trent lähti Lontooseen, josta hän löysi töitä laulajana ja tanssijana. Hän esiintyi ryhmissä, jotka kiersivät Eurooppaa ja Lähi-itää viihdyttäen brittiläistä palvelusväkeä. Trent teki vuonna 1961 ensimmäisen äänityksensä pienelle Oriole Records -yhtiölle. Tuottajana oli John Schroeder, joka sävelsi myös Helen Shapiron ensimmäiset hitit. Schroeder yritti aluksi epäonnistuneesti saada Trentille näkyvyyttä Shapiron tyylillä, mutta Trentin iso ääni oli vertailukelpoisempi Vera Lynnin ja Kathy Kirbyn äänten kanssa. Schroeder siirtyi Pye Recordsin palvelukseen ja kiinnitti jälleen Trentin. Trent tapasi Pye Recordsin tuottajana toimineen Tony Hatchin, joka työskenteli hänen kanssaan seuraavien kolmen vuosikymmenen ajan. Vaikka Trent oli voittanut lapsena kansallisen runouskilpailun, Hatch oli ensimmäinen musiikkialan ammattilainen, joka tunnisti Trentin kyvyt sanoittajana. Useampien vähäisemmälle suosiolle jääneiden yritysten jälkeen kaksikko loi balladin "Where Are You Now", joka nousti listojen kärkeen huhtikuussa 1965. Vaikka tämä oli Trentin ainoa suuri hitti, hän jatkoi singlejen ja albumien julkaisua halki 1960-luvun. Hän esiintyi televisiossa ja kabareessa Isossa-Britanniassa ja ulkomailla. Suuremman kaupallisen menestyksen hän kuitenkin saavutti lauluntekijänä. 
Trent teki sanat kolmeen Petula Clarkin Top 20 -hittiin: "I Can't Live Without Your Love", "The Other Man's Grass Is Always Greener" ja "Don't Sleep in the Subway". Trent teki sekä sanoituksen että musiikin Val Doonicanin singleen "What Would I Be?" (1966); Hatchin kanssa hän teki Scott Walkerin kappaleen "Joanna" (1968). Trent ja Hatch menivät naimisiin vuonna 1967. Pariskunta siirtyi televisio- ja teatterimusiikin pariin. Yhdessä Trent ja Hatch tekivät muun muassa Arnold Bennettin romaanin pohjalta musikaalin "The Card". Vuodelta 1972 on Stoke City FC:n tunnuslauluksi otettu "We'll Be With You". Vuonna 1978 pariskunta muutti Dubliniin, jossa se juonsi televisionäytöksiä. Neljä vuotta myöhemmin oli edessä siirtyminen Sydneyyn. Trentista ja Hatchista tuli Australian viihdeteollisuuden johtavia hahmoja. Pariskunta teki esimerkiksi teemasävelen saippuaooppera "Neighboursiin". Tästä tulikin Trentin laajimmin tunnettu kappale.
Trent otti asumuseron Hatchista vuonna 1995 ja palasi Isoon-Britanniaan. Hän kiersi "High Society" -musikaalin esityksissä, kunnes vetäytyi osittaiselle eläkkeelle Menorcalle toisen aviomiehensä Colin Gregoryn kanssa. Trent ja Hatch olivat ottaneet avioeron vuonna 2002. Hänellä oli Hatchin kanssa kaksi lasta: Michelle ja Darren. Toinen avioliitto Colin Gregoryn kanssa jatkui Trentin kuolemaan saakka.
Siponen

Siponen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Arosopuli

Arosopuli ("Lagurus lagurus") on myyrien heimoon kuuluva jyrsijälaji. Se on sukunsa ainoa laji. Arosopuleilla on tumma viiva selässä.
Oranen

Oranen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Clara Peeters

Clara Peeters (syntynyt noin 1587, kastettu 15.5.1594, Antwerpissa, Belgiassa – kuollut vuoden 1657 jälkeen) oli flaamilainen taidemaalari, joka maalasi asetelmamaalauksia. Peeters oli yksi harvoista flaamilaisista asetelmiin keskittyneistä naistaiteilijoista 1600-luvulla.
Peeters nosti aamupalaa kuvaavat asetelmamaalaukset suosituiksi. Hänellä oli tapana maalata asetelmiensa esineiden heijastuksiin omakuvia itsestään. Peeters oli erityisen lahjakas erilaisten luonnollisten tekstuurien kuvaamisessa siveltimen avulla. Ensimmäiset öljymaalauksensa hän maalasi vuosina 1607 ja 1608. Jo näissä teoksissa on nähtävissä Peetersille ominainen tyyli kuvata asetelmaa matalasta näkökulmasta.
Peeters kuvasi tarkasti detaljeja, kuten kastepisaroita ja ajallisen ohimenevyydestä kertovaa kuten nuutuneita tulpaaneita. Samanaikainen tieteellinen vallankumous vaikutti kukkamaalaukseen, jolla oli läheistä yhteyttä kasvitieteelliseen kuvitukseen.
Marija Lvova-Belova

Marija Aleksejevna Lvova-Belova (; s. 25. lokakuuta 1984 Penza) on venäläinen poliitikko, joka on toiminut Venäjän lapsiasiainvaltuutettuna vuodesta 2021 lähtien.
Maaliskuussa 2023 kansainvälinen rikostuomioistuin antoi pidätysmääräyksen Lvova-Belovasta, jota se syyttää ukrainalaislasten pakkosiirroista Venäjän hyökkäyssodassaan miehittämiltä Ukrainan alueilta Venäjälle.
Varhainen elämä.
Lvova-Belova syntyi Penzassa ja valmistui A. A. Arhangelskin Penzan kulttuuri- ja taidekoulusta kapellimestariksi vuonna 2002. Vuosina 2003–2005 hän opiskeli Samaran kulttuurin ja taiteiden valtionakatemiassa. Vuonna 2021 hän valmistui Venäjän presidentillisestä kansantalouden ja julkishallinnon akatemiasta.
Poliittinen ura.
Vuonna 2019 Lvova-Belova valittiin Penzan kaupunginduumaan. Myöhemmin samana vuonna hän liittyi Venäjän valtapuolueeseen Yhtenäiseen Venäjään. Samalla hänet valittiin puolueen yleisneuvoston puheenjohtajistoon.
Vuonna 2020 hänet nimitettiin Venäjän liittoneuvostoon. Lokakuussa 2021 Putin nimitti Lvova-Belovan Venäjän lapsiasiainvaltuutetuksi, kun hänen edeltäjänsä Anna Kuznetsova valittiin duuman edustajaksi.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Venäjä on Lvova-Belovan johdolla kaapannut ukrainalaisia lapsia miehittämiltään alueilta ja antanut heitä ”adoptoitaviksi” venäläisiin perheisiin. Lvova-Belova on itse ”adoptoinut” 15-vuotiaan mariupolilaisen pojan. Muun muassa Yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat lisänneet Lvova-Belovan pakotelistoilleen.
Maaliskuussa 2023 kansainvälinen rikostuomioistuin antoi pidätysmääräkyset Putinista ja Lvova-Belovasta. Tuomioistuin syyttää heitä sotarikoksista eli lasten laittomista siirroista Venäjän miehittämiltä Ukrainan alueilta Venäjälle.
Yksityiselämä.
Lvova-Belova oli naimisissa Venäjän ortodoksisen kirkon papin Pavel Kogelmanin kanssa vuodesta 2003. Heillä on viisi biologista lasta ja 18 adoptiolasta. Yksi adoptoiduista lapsista on 15-vuotias mariupolilainen poika, joka kuuluu Venäjän kidnappaamiin ukrainalaislapsiin.
Vuonna 2024 Lvova-Belovalla kerrottiin olevan suhde ortodoksista mediaa pyörittävään oligarkin Konstantin Malofejevin kanssa. Pariskunta meni väitetysti naimisiin Moskovassa syyskuussa 2024.
Åsa Wikforss

Åsa Maria Wikforss (s. 25. heinäkuuta 1961 Göteborg) on ruotsalainen kirjailija ja teoreettisen filosofian professori Tukholman yliopistossa vuodesta 2008. Wikforss väitteli tohtoriksi Columbian yliopistosta vuonna 1996. Vuonna 2019 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi.
Wikforss on tutkimustyössään keskittynyt muun muassa kieleen ja tietoisuuteen. Vuonna 2017 häneltä ilmestyi kirja "Alternativa fakta – om kunskapen och dess fiender" (2017), jossa hän pohtii tiedevastaisuutta filosofian näkökulmasta. Kirja sai paljon huomiota muun muassa edellisenä vuonna presidentiksi valitun Donald Trumpin vuoksi, ja Björn Ulvaeuksen aloitteesta noin 110 000 kirjakappaletta jaettiin ruotsalaisille lukiolaisille lukuvuonna 2019–2020.
Wikforss on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2019.
Michelle Gildernew

Michelle Gildernew (s. 28. maaliskuuta 1970 Tyronen kreivikunta, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen Sinn Féin -puolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen vuonna 2001, ja on ollut alahuoneen jäsen siitä lähtien lukuun ottamatta vuosia 2015–2017. Sinn Féinin harjoittaman abstentionismin takia hän ei kuitenkaan ole ottanut vastaan paikkaansa alahuoneessa. Vuosina 2007–2011 hän oli Pohjois-Irlannin maatalous- ja maaseutuministeri.
Gildernew on opiskellut Ulsterin yliopistossa.
Yksityiselämä.
Gildernew on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa sekä yksi tytär.
Robert Margelin

Sulo Robert ("Bobben") Margelin (29. joulukuuta 1912 Helsinki – 17. elokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet. 
Henkilöhistoria.
Margelinin vanhemmat olivat postiljooni Otto Wilhelm Margelin ja Olga Fredrika Wasenius ja puolisot 1938–1947 Ilse Anita Sourander ja vuodesta 1952 Stella Suominen. Margelin tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1930 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1934 ja ekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1936. Kääntäjän tutkinnon hän suoritti 1975. Margelin oli Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja Lieksan ja Nurmeksen hoitoalueilla 1934, Lieksan hoitoalueella 1935 ja Haapajärven ja Kuhmon hoitoalueilla 1936–1938 ja Kankaan Paperi Oy:n osastopäällikkö Jyväskylässä 1938–1939.
Centralskogssällskapet Skogskulturin, vuodesta 1968 Centralskogsnämnden Skogskultur, Uudenmaan ja Turunmaan metsänparannuspiirin apulaismetsänhoitaja Margelin oli 1939–1942 ja piirimetsänhoitaja 1942–1948 sekä Helsingin metsänhoitolautakunnan, vuodesta 1968 piirimetsälautakunta, metsänhoitaja vuodesta 1965 ja päämetsänhoitaja 1968–1976. Hän oli myös Halikon, Uskelan, Angelniemen ja Salon pika-asutustoimikuntien jäsen 1940–1941 ja Helsingin polttopuukeskuksen osastopäällikkö 1945–1946. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen Margelin sai 1969 ja metsäneuvoksen arvonimen 1977.
Yann LeCun

Yann Andre LeCun (s. 8. heinäkuuta 1960) on ranskalainen tekoälyasiantuntija. Hän työskentelee professorina New Yorkin yliopistossa ja Metan johtavana tekoälytutkijana. LeCun on saanut Turing palkinnon vuonna 2018 saavutuksista neuroverkkoihin liittyen.