tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Catharina Wallerianintytär Montanus

Catharina Wallerianintytär Montanus eli "Mumskan" (n. 1619 – 1692), oli suomalainen kauppias. Hän johti kauppataloa Viipurissa, ja häntä sanotaan yhdeksi 1600-luvun rikkaimmista kauppiaista Suomessa.
Montanus oli Riian kenttämuonitusmestari Wallerian Jönsson Montanuksen ja Brita Bertilsdotterin tytär. Hän oli naimisissa ensin Narvan kirkkoherran Erik Falkin (k. 1645), sitten vuodesta 1652 Viipurin pormestarin Hans Schmedemanin (k. 1655) kanssa ja viimeiseksi vuodesta 1660 Mårten Mums nuoremman (k. 1662) kanssa. Hän muutti vuonna 1652 poikansa, sotilas Simon Falkin kanssa Suomeen ja asettui Viipuriin.
Montanus kävi koti- ja ulkomaankauppaa Amsterdamiin, Lyypekkiin ja Cádiziin. Hän omisti osuuksia kaikista aluksista, jotka tuolloin oli rekisteröity Viipuriin. Häntä kutsuttiin yleisesti "Mumskaniksi" viimeisen aviomiehensä mukaan, ja hän omisti krouvin Mumskanin kivitalossa. Hän oli aikansa rikkaimpia Viipurin porvareita ja kaupungissa tunnettu hahmo, josta kerrottiin monia tarinoita.
István Lévai (nyrkkeilijä)

István Lévai (s. 23. kesäkuuta 1957 Győr, Unkari) on unkarilainen raskaan ja superraskaan sarjan nyrkkeilijä. Hänen paras saavutuksensa on olympiapronssi Moskovan olympialaisissa 1980.
Kansallisesti Lévai nousi Unkarin raskaansarjan mestariksi ensimmäistä kertaa vuonna 1977 ja voitti sen jälkeen tittelin vuosina 1978, 1979 ja 1981–1983.
Lévain ensimmäinen kansainvälinen suurturnaus oli Belgradissa vuoden 1978 MM-kisat, jossa hän hävisi ensimmäisessä ottelussa pistein Yhdysvaltain Tony Tubbsille. Seuraavana vuonna Länsi-Saksan Kölnissä käydyissä vuoden 1979 EM-kisoissa hän putosi Ranskan Dominique Natosta saamansa voiton jälkeen puolivälierissä tappiolla Romanian Ion Cernatille. Vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti ruotsalaisen Anders Eklundin pistein 4–1. Välierässä hän hävisi Kuuban Teófilo Stevensonille pistein 5–0. Tuloksena siis Lévaille olympiapronssi.
Seuraavina vuosina Lévai oli mukana EM-kisoissa kolme kertaa eli vuosina 1981, 1983 ja 1987, mutta joka kerta hän hävisi puolivälieräottelunsa. Vuoden 1981 Tampereen kisoissa hän hävisi Itä-Saksan Ulli Kadenille, vuoden 1983 Varnan kisoissa Italian Francesco Damianille ja vuoden 1987 Torinon kisoissa Neuvostoliiton Aleksandr Jagubkinille pistein 3-2.
Lévai kilpaili Tampereen vuoden 1981 lisäksi Suomessa myös muissa yhteyksissä. Unkarin nyrkkeilymaajoukkue otteli Suomea vastaan vuonna 1979, jolloin Lévai voitti pistein Suomen Jorma Grönroosin. Vuonna 1987 Lévai oli mukana Tammer-turnauksessa, mutta koki loppuottelutappion.
Päätettyään uransa Lévai siirtyi nyrkkeilyssä valmennukseenstehtäviin. Hänen tunnetuimpia valmennettaviaan on ollut nuorten keskisarjan ammattimaailmanmestari Attila Kovacs. Hänellä on vaimonsa kanssa ollut vuodesta 1995 Tompaládonyssä elintarvikekauppa.
Nikkeli(II)perrenaatti

Nikkeli(II)perrenaatti (Ni(ReO4)2) on nikkeli- ja perrenaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Kidevedettömänä se on keltaista sekä hyvin hygroskooppista ainetta, joka muodostaa herkästi joko vaaleanvihreän dihydraatin (Ni(ReO4)2 · 2H2O) tai täysin vihreän tetrahydraatin (Ni(ReO4)2 · 4H2O). Tetrahydraattimuodosta kideveden voi poistaa pitämällä yhdistettä noin 100–160°C:n lämpötilassa.
Nikkeli(II)perrenaattia on todennetusti valmistettu ensimmäisen kerran 1930-luvulla perreniumhapon (HReO4) ja nikkeli(II)karbonaatin (NiCO3) tai -hydroksidin (Ni(OH)2) välisellä reaktiolla.
Perrenaatti

Perrenaatti on yleisnimitys perrenaatti-ionin (ReO4-) sisältämälle yhdisteelle. Perrenaatti-ioni muodostaa yhdisteitä monien eri metallien kanssa ja useimmiten perrenaattiyhdisteet muodostetaan metallin oksidin, hydroksidin tai karbonaatin sekä perreniumhapon välisellä reaktiolla. Toinen tapa valmistaa perrenaatteja on metallin oksidin ja reniumheptoksidin (Re2O7) välisellä reaktiolla. Monet perrenaatit muodostavat veden läsnä ollessa erilaisia kidevedellisiä hydraatteja.
Perrenaatteja ovat ainakin:
Nepal Airlines

Nepal Airlines () on Nepalin kansallinen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1958 nimellä Royal Nepal Air Service. ja sen päätukikohta sijaitsee ​​Tribhuvanin kansainvälisellä lentokentällä, Katmandussa. Vuodesta 2013 lähtien lentoyhtiö on ollut Euroopan unionissa kiellettyjen lentoliikenteen harjoittajien luettelossa.
Robert Cover

Robert M. Cover (30. heinäkuuta 1943 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 18. heinäkuuta 1986 Middletown, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen oikeustieteilijä.
Cover suoritti alemman korkeakoulututkinnon (Bachelor of Arts) Princetonin yliopistossa vuonna 1965 ja oikeustieteellisen kandidaatin tutkinnon Columbian yliopistossa vuonna 1968. Hän toimi Columbian yliopistossa vuosina 1968–1971 ja Yalen yliopistossa vuosina 1972–1986 sekä vierailevana luennoitsijana Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa vuosina 1971–1972. Cover käsitteli opetuksessaan ja kirjoituksissaan oikeushistoriaa, valtiosääntöoikeutta ja oikeusfilosofiaa. Hän kirjoitti kaksi teosta, "Justice Accused: Antislavery and the Judicial Process" (1975) ja "The Structure of Procedure" (1979). Cover oli juutalainen, ja tämä tausta vaikutti hänen tutkimukseensa ja yhteiskunnalliseen toimintaansa.
"Violence and the Word".
Cover tunnetaan etenkin klassikon aseman saavuttaneesta artikkelistaan "Violence and the Word" (1986). Artikkelissa hän analysoi yksityiskohtaisesti oikeuden väkivaltaisuutta.
Cover esitti, että oikeus ja sen tulkinta on aina väkivaltaista sekä konkreettisesti että symbolisesti. Oikeuden konkreettinen väkivaltaisuus viittaa siihen, että oikeus mahdollistaa väkivallan kohdistamiseen ihmisiin, kun taas oikeuden symbolinen väkivaltaisuus viittaa siihen, että oikeus pakottaa kaikille yhteiskunnan jäsenille yhden ainoan oikean normatiivisen maailman sekä sivuuttaa ja tuhoaa yhteiskunnan muut normatiiviset maailmat. Oikeudellisessa ratkaisutoiminnassa on Coverin mukaan kyse käytännöllisestä toiminnasta, joka on suunniteltu uhkaamaan väkivallalla ja käyttämään väkivaltaa tehokkain keinoin. Hän korosti, että tuomarin tuomiot saavat käytännön merkityksensä vasta osana eri oikeudellisten toimijoiden muodostamaa verkostoa, joka panee täytäntöön tuomioiden väkivaltaiset seuraukset, minkä vuoksi tuomarin tulee huomioida tämä ympäröivä yhteiskuntatodellisuus ratkaisutoiminnassaan. Cover piti suotavana sitä, että yhteiskunnassa väkivaltaiset teot toteutetaan oikeuden kautta useiden toimijoiden yhteistoimintana, mutta arvosteli oikeusteoriassa yleistä tapaa tarkastella ratkaisutoimintaa pelkästään tekstien kielellisenä tulkintana erillään yhteiskunnallisesta kontekstista.
The Golden Age of Rock ’n’ Roll

The Golden Age of Rock ’n’ Roll on brittiläisen Mott the Hoople -yhtyeen vuonna 1974 julkaistu musiikkikappale albumilta "The Hoople". Kappaleen kirjoitti Ian Hunter.
”The Golden Age of Rock ’n’ Roll” julkaistiin myös singlenä, jolloin se nousi Britannian singlelistan sijalle 16. Yhdysvalloissa kappale ylsi sijalle 96 ja oli siellä yksi yhtyeen kolmesta sadan joukkoon nousseesta singlestä. Kanadassa sijoitus oli 64. Hunter itse piti kappaletta keskinkertaisena eikä olisi halunnut julkaista sitä singlenä lainkaan. Kappaleesta myös kuvattiin Richard Weaverin ohjaama promovideo.&lt;ref name="Devine/201"&gt;Devine 1998, s. 201.&lt;/ref&gt;
Konserteissa yhtyeellä oli tapana soittaa kappaleen alussa lyhyt pätkä Don McLeanin kappaletta ”American Pie”. Kappaleen sävellaji transponoitiin E:stä F:ään. Def Leppard julkaisi kappaleesta oman versionsa vuoden 2006 albumillaan "Yeah!".
Singlen B-puolella julkaistiin albumilta pois jätetty rauhallinen ”Rest in Peace”. Kappaleen tekemiseen osallistuivat Hunterin lisäksi Pete Overend Watts ja Dale Griffin. Wattsin mukaan kappale oli liian ”kirkkomainen” albumilla julkaistavaksi.
Kerza

Kerza (oik. Kerim Khalid Ahmed Muslah, s. 2002) on Suomessa asuva räppäri. 
Kerza on julkaissut kolme levyä ja tullut tunnetuksi muun muassa kappaleistaan räppäreiden Cledosin,Williamin, Isac Elliotin ja ruotsalaisen 1. Cuz kanssa. Toinen albumi "Uhka" julkaistiin Kerzan ollessa tutkintavankeudessa. Cledos oli mukana Kerzan "Kädet ilmaan" -kappaleella. Huhtikuussa 2023 Kerza esiintyi Vitunleija-vaatemerkin kiertueella. Viikolla 32 uusi albumi nousi Suomen Virallisen Listan kolmanneksi ja Kerza katsoi vankilan sellin tekstitelevisiosta listasijoituksensa. "UHKA" keräsi yli 30 miljoonaa striimiä ja pysyi Suomen Virallisella Albumilistalla peräti 39 viikkoa. Kerza teki sopimuksen Sony Music Finlandin kanssa helmikuussa 2023. Kolmas Albumi Teille julkaistiin 14. kesäkuuta 2024. Uusi levytyssopimus syntyi Warner Music Finlandin kanssa 1.10.2025.
Tapon yritys ja huumerikosepäily.
Poliisi pitää Muslahia espoolaisen L-City -katujengin jäsenenä. Hänet tuomittiin puukotuksesta, joka johti väkivallan kärjistymiseen L-Cityn ja helsinkiläisen Kurdish Mafia -katujengin välillä. Jengien vihanpito oli alkanut kuukautta aiemmin sattuneesta pahoinpitelystä. Puukotus tapahtui 14. kesäkuuta 2021 Helsingin Itäkeskuksessa Puhoksen kauppakeskuksen lähettyvillä. Tapaus tallentui kolmelle valvontakameralle ja yhdelle kännykkävideolle. Veitsenisku osui 18-vuotiasta vasempaan kylkeen. Isku ulottui keuhkopussiin asti ja vaurioitti myös muita sisäelimiä ja oli hengenvaarallinen. Muslah tuomittiin 2021 kolmen vuoden ja neljän kuukauden vankeuteen tapon yrityksestä. Uhri oli yksi Milan Jaffin Kurdish Mafia -katujengin pääjäsenistä. Muslah kertoi pitäneensä puukkoa mukanaan, koska varautui kyseisen jengiläisen mahdolliseen hyökkäykseen.
Muslah vangittiin 30. kesäkuuta 2023 Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudessa neljästä tapon yrityksestä. Teko tapahtui kun neljä virolaista miestä meni 23. maaliskuuta 2023 Karakalliossa Espoossa pysäköintihalliin tarkoituksenaan vahingoittaa sinne pysäköityä yhden miehen ex-puolison autoa. Myöhemmin paikalle saapui viisi henkilöä toisesta jengistä. Pysäköintihallissa ollut virolaisseurue lähti tulemaan kohti astalot käsissään, jolloin autosta noussut mies avasi tulen. Ampumisen jälkeen viiden hengen seurue yritti paeta autolla, mutta törmäsi tolppaan. Törmäyksen jälkeen neljä miestä nousi autosta ja kaksi näistä, joista syyttäjän mukaan toinen oli Kerza, alkoi tulittaa aseilla. Myös kolmatta miestä epäiltiin ampumisesta, mutta näyttö ei riittänyt ja syyte jäi nostamatta. He osuivat kahteen mieheen, jotka päätyivät sairaalaan, ja pakenivat juosten paikalta. Yksi ampumisessa mukana olleista oli Dijar Güzel, jota myöhemmin epäiltiin ns. Espoon jengimurhasta Suvelassa 5. joulukuuta 2024.
Oikeudenkäynti Muslahia vastaan alkoi marraskuussa 2023 Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudessa. Syyttäjä vaati hänelle ja toiselle miehelle rangaistusta neljästä tapon yrityksestä ja ampuma-aserikoksista. Käräjäoikeuden mukaan jäi näyttämättä toteen, kuka ampui, joten se hylkäsi Muslahin syytteen. Syyskuussa 2025 Helsingin hovioikeus hylkäsi Muslahin syytteet.
Marraskuussa 2024 Muslah sai syytteen törkeästä huumausainerikoksesta, joka ajoittuu vuosiin 2022–2023.
Happy Planet Index

Happy Planet Index (HPI) on ihmisten hyvinvointia ja ympäristövaikutuksia mittaava indeksi.
Indeksin tarkoituksena on kyseenalaistaa vakiintuneet maiden kehitystä kuvaavat indeksit, kuten bruttokansantuote (BKT) ja inhimillisen kehityksen indeksi (HDI), joiden ei katsota ottavan huomioon kestävyyttä. Erityisesti BKT:tä pidetään sopimattomana, koska useimpien ihmisten perimmäinen tavoite ei yleensä ole olla rikkaita vaan onnellisia ja terveitä.
Happy Planet Index mittaa elinajanodotetta, koettua hyvinvointia, tulosten epätasa-arvoa ja ekologista jalanjälkeä, jotta voidaan määrittää maat, jotka pystyvät tarjoamaan asukkailleen pisimmän ja onnellisimman, mutta myös kestävimmän elämän. Indeksillä mitataan tehokkuutta asettamalla maat paremmuusjärjestykseen sen mukaan, miten ne tarjoavat asukkailleen pitkän ja onnellisen elämän kutakin ympäristötuotoksen yksikköä kohden.
Jean-Baptiste Andrea

Jean-Baptiste Andrea (s. 1971) on ranskalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Häneltä on ilmestynyt neljä romaania. Andrea voitti vuoden 2023 Goncourt-palkinnon kirjallaan "Veiller sur elle".
Bahuzim

Bahuzim oli Algerian ja Tunisian juutalaisten käyttämä nimitys puolipaimentolaisista juutalaisista, jotka asuttivat Algerian Kabylian ja Constantinen alueita sekä Le Kefin aluetta Tunisiassa.
Bahuzim oli erityisesti paikallisten kaupungeissa asuneiden juutalaisten käyttämä nimitys kaupunkien ulkopuolella puolipaimentolaisina asuneista juutalaisista. Arabiaksi heitä kutsuttiin nimellä "Yahud al-Arab", ”arabijuutalaiset”. Tunisiassa heidät tunnettiin maanviljelijöinä ja Algeriassa kulkukauppiaina ja kultaseppinä. Bahuzimit olivat pääasiassa lukutaidottomia. He noudattivat sapattia ja vannoivat Mooseksen ("Sidna Musa") nimeen. Yhteisön poikalapset ympärileikattiin. Uskonnollisia menoja varten he vierailivat kaupunkien rabbien luona. 
Bahuzimien alkuperästä on useampia teorioita. Pitkään vallalla olleen käsityksen mukaan he olivat juutalaisuuden omaksuneita berbereitä. Toisen käsityksen mukaan he olivat yksinkertaisesti kaupunkien juutalaisyhteisöjen ulkopuolella eläneitä juutalaisia. Jälkimmäistä käsitystä tukee se, että bahuzimit eivät puhuneet berberin kieltä. Bahuzimit alkoivat lopulta joko kääntyä islamiin tai sulautuivat muuhun juutalaisyhteisöön. Vielä vuonna 1852 Algeriassa oli noin 1 500 bahuzimia, ja Tunisiassa mainitaan olleen vuonna 1912 noin sata bahuzimien telttaa. Lopullisesti he katosivat omana yhteisönään ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Tore Hund

Tore Hund (muinaisnorjaksi "Þórir hundr"; n. 990 – n. 1030) oli viikinkiajalla Norjan Bjarkøyssä elänyt ylimys. Maan historiassa häntä on perinteisesti pidetty yhtenä Olavi Pyhän surmaajista Stiklestadin taistelussa vuonna 1030. Toren taustoista on vain vähän tietoa, mutta saagojen mukaan hän kuului vaikutusvaltaiseen sukuun, harjoitti kauppaa turkiksilla ja mursunhampailla sekä osallistui viikinkiretkille Bjarmiaan. Kuningas Olavin kerrotaan nimittäneen Toren lääninherraksi, mutta miesten välit huononivat ajan mittaan, kun kuningas oli muun muassa tapattanut Toren veljenpojan. Vuonna 1030 Tore osallistui kuninkaan vastaiseen talonpoikaiskapinaan, ja legendan mukaan hän iski Olavin hengiltä samalla keihällä, jolla hänen veljenpoikansa oli tapettu.
PSRT

PSRT (aikaisemmin Pastorit) oli kristillinen yhtye, joka toimi vuosina 2009–2016. Yhtyeeseen kuului Prinssi Jusuf (Josijas Belayneh), Joonatan Palmi ja PapiPike (Pierlin Mpaka Makumbu).
Joonatan Palmi perusti vuonna 2009 Prinssi Jusufin ja Papipiken kanssa PSRT -yhtyeen. Vuonna 2009 ilmestyi yhtyeen ensijulkaisu, ”Mul menee hyvin”. Yhtye julkaisi toisen singlensä ”Pastorit on tules” vuonna 2012 ja julkaisivat esikoisalbuminsa samana vuonna Ugalabugala records levy-yhtiöllä. Heidän ensimmäinen läpimurtonsa oli ”On tules” -musiikkivideo, joka on kerännyt yli 400 000 katselukertaa.
Vuonna 2014 julkaistu kappale ”#Bädboi” nousi Suomen virallisen latauslistan sijalle kolme. Toinen albumi julkaistiin marraskuussa samana vuonna Soundbite recordsin alla. Yhtye jatkoi vielä vuoteen 2016 asti, minkä jälkeen jäsenet siirtyivät soolouralle.
French Bee

French Bee (aikaisemmin French Blue) on ranskalainen vuonna 2016 perustettu halpalentoyhtiö. Sen solmukohtana toimii Pariisin Orlyn lentoasema.
Yhtiö operoi pääasiassa pitkän matkan lentoja. Se operoi useita reittejä suoraan Yhdysvaltoihin ja sen lisäksi muun muassa Ranskan Polynesiaan sekä Réunioniin. Yhtiön lento Tahitilta Pariisiin oli vuonna 2020 maailman pisin yhden maan sisällä lennetty lento.
Gjesdalin kirkko

Gjesdalin kirkko () on Gjesdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko, joka valmistui vuonna 1848. Kirkko on rakennettu Hans Ditlev Franciscus Linstowin tyyppipiirustuksen pohjalta.
Hålogalandin teatteri

Hålogalandin teatteri () on Tromssassa sijaitseva vuonna 1971 perustettu teatteri. Se toimi aluksi kiertävänä teatterina ja sai pysyvän näyttämön Tromssan kulttuuritalosta vuonna 1984. Nykyinen teatterirakennus valmistui vuonna 2005.
Jyväskylän vapaaseurakunta

Jyväskylän vapaaseurakunta on vuonna 1892 perustettu jyväskyläläinen vapaaseurakunta. Seurakunnan pastori on Timo Koivisto. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Seppälässä Ahjokadulla. Seurakuntaan kuuluu noin 800 jäsentä. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunta sai alkunsa vuonna 1892 Fredrik Nyreenin herätyksen seurauksena. Vuonna 1904 seurakunta sai käyttöönsä Bethel-kirkon. Vuosina 1913 ja 1925 Jyväskylässä syntyi uutta herätys Eeli ja William Jokisen toiminnan seurauksena. Vuonna 1961 seurakunta sai käyttöönsä kirkkorakennuksen Puutarhakadulla.
Järvenpään vapaaseurakunta Arkki

Järvenpään vapaaseurakunta Arkki on vuonna 1982 perustettu järvenpääläinen vapaaseurakunta. Seurakunnan pastori on Kari Muukka. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Järvenpään keskustassa Wärtsilänkadulla. Seurakuntaan kuuluu noin 300 jäsentä. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Järvenpään Arkki lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.
Historia.
Vapaakirkollinen toiminta alkoi Keski-Uudellamaalla Helsingin vapaaseurakunnan maakuntalähetystyön kautta. Järvenpäässä paikallinen työ vakiintui säännölliseksi toiminnaksi 1970-luvun lopulla. Seurakunnan ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin opettaja Veikko Niskanen.
Vuosien aikana seurakunnan toiminta on laajentunut monipuolisesti kaikkiin ikäryhmiin. 2000-luvulla kehittyneitä työmuotoja ovat olleet muun muassa partio, tanssiryhmät, työttömien ruokailut, ruoka-avustuksen sekä valtakunnalliset ylistys- ja rukousseminaarit.
Järvenpään vapaaseurakunnan pastoreina ovat toimineet mm. Vesa Kamppinen, Veikko Koskinen, Harri Johansson, Heikki Turunen ja Paul Raja-Aho.
Toimitilat.
Järvenpään vapaaseurakunta kokoontui alkuaikanaan Myllytien varrella sijainneessa Nikanderin talossa, jonka seurakunta saneerasi rukoushuoneeksi. Tilojen käytyä ahtaaksi seurakunta osti huoneiston Mannilantieltä 1980-luvun puolivälissä, jossa seurakunta toimi vuoteen 1997. Vuosina 1997–2001 seurakunta kokoontui Alhontien varrella vuokratiloissa.
Vuonna 2000 seurakunta alkoi suunnitella oman toimintakeskuksen rakentamista. Seurakunta osti tontin Wärtsilänkadulta kesällä 2000. Noin 1000 neliömetrin kokoinen kaksikerroksinen toimintakeskus "Arkki" valmistui keväällä 2001 ja se vihittiin käyttöön saman vuoden kesällä.
Halyna Harkavenko

Halyna Illivna Harkavenko (; 2. toukokuuta 1933 Harkova, Ukrainan SNT – 15. maaliskuuta/toukokuuta 2008, Kiova, Ukraina)oli ukrainalainen taidemaalari ja graafikko. Hänet tunnetaan vaaleasävyisistä akvarellimaisemistaan ja värillisistä linoleikkauksistaan.
Tausta ja koulutus.
Halyna Illivna Harkavenko syntyi työntekijäperheeseen 2. toukokuuta vuonna 1933 Harkovassa. Hänen ensimmäinen kuvataiteenopettajansa oli hänen isoisänsä Oleksi Fedorovytš, joka oli Pietarin taideakatemiasta valmistunut taiteilija ja kansanomaisen käsityön taitaja. Halyna Harkarenko opiskeli professori Oleksandr Paštšenkon johdolla Kiovan taideinstituutin graafisella osastolla ja valmistui sieltä vuonna 1959. 
Opiskeluaikana hän tapasi Hennadi Polovyin, josta tuli hänen aviomiehensä. Taiteilijapariskunta kävi yhdessä näyttelyissä ja matkoilla tehden hedelmällistä yhteistyötä ja inspiroiden toistensa luovuutta. Taiteilija Serhi Polovyi on heidän poikansa. 
Tuotanto ja tyyli.
Halyna Harkavenkon tuotanto sisältää linoleikkauksia, akvarellimaisemia ja muotokuvia. 
Harkavenko hallitsi yksityiskohtaisen ja huolellisen värillisen linoleikkauksen tekniikan. Hänen diplomityönsä, yli 20 värillisestä linoleikkauksesta koostuva Kiova-sarja, jossa hän kuvaa kaupungin rakennusperintöä ja kulttuurikohteita sai paljon myönteisiä arvosteluja. Jo siinä on näkyvissä hänen grafiikalleen ominainen koristeellisuus ja hillitty hopeansävyinen väriskaala, jotka luovat hienovaraisen lyyrisen vaikutelman. 1980-luvulla Halyna Harkavenko sai huomiota taitavana vesivärimaalarina. Monet hänen herkistä läpikuultavista akvarelleistaan kuvaavat luonnossa tapahtuvaa tuskin havaittavaa liikettä. Hänen taiteensa on sanottu kuvastavan lempeyttä ja sydämellisyyttä. Itse hän halusi sen olevan ymmärrettävää, nousevan arkisuuden yläpuolelle ja herättävän valaistumisen, henkisyyden ja runollisuuden tunteita. Tyylissään hän piti tärkeimpänä rehellisyyttä ja puhtautta. 
Jo opiskeluaikana Halyna Harkavenko osallistui teoksillaan näyttelyihin. Hänellä oli sittemmin lukuisia näyttelyitä kotimaassa ja mm. Puolassa, Espanjassa, Kanadassa, Tšekkoslovakiassa ja USA:ssa. Hänen teoksiaan on monissa museoissa Ukrainassa ja ulkomailla. 
Harkavenko kuoli Kiovassa vuonna 2008.
Qawi Nəcmi

Qawi Nəcmi (Ğabdelqawi Hibət ulı Nəcmetdinov, , ; 15. joulukuuta 1901 – 24. maaliskuuta 1957) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen kirjailija ja runoilija.
Nəcmin runoja alettiin julkaista aikakausilehdissä vuodesta 1918. Ensimmäisenä oli kokoelma "Öyermələr" ("Myrskytuulet"). Vuonna 1925 julkaistiin kokoelma "Qabırğası belən tora" ("Kysymys on selvä"), mikä sisälsi myös proosatarinoita. Nəcmin tunnetuin teos on sosialistisen realismin klassikko, vuoden 1949 "Yazğı cillər" ("Kevään tuulet"), joka vuonna 1951 sai Stalin-palkinnon. Sen keskiössä on tarina suuresta tataariperheestä. "Sankarien kohtalot esitetään laajaa historiallista taustaa vasten; he osallistuvat vallankumouksellisiin tapahtumiin ja sitä seuranneeseen elämän uudelleenjärjestelyyn yhteiskunnallisesti". Se käännettiin 26:lle Neuvostokansan kielelle.
Suuren isänmaallisen sodan aikana Nəcmi työskenteli toimittajana. Hänen artikkeleissaan ja esseissään vaaditaan kansallista yhtenäisyyttä, mikä "osoittaa Neuvostoliiton kansan moraalisen ja psykologisen paremmuuden saksalaisiin hyökkääjiin nähden". Sotavuosien runous ylistää isänmaallisuutta ja sotilaallista velvollisuutta.
Nəcmi otti osaa Musa Cəlilin rehabilitointiin. Nəcmi käänsi hänen runokokoelman "Moabit dəftəre" venäjäksi.
Kazanissa on Qawi Nəcmin mukaan nimetty katu. Hänen veljensä oli shakinpelaja Rəşid Nəcmetdinov.
Pyreeni

Pyreeni (C16H10) on polysyklisiin aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa pyreeni on väritöntä kiteistä ainetta. Epäpuhtauksien vuoksi se on usein kellertävää. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin poolittomiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin, bentseeniin ja hiilidisulfidiin. Aine fluoresoi sinisenä sekä kiinteänä että liuoksena. Pyreeni reagoi elektrofiilisilla aromaattisilla substituutioilla yhdestä, kahdesta, kolmesta tai neljästä asemasta. Hapettimet reagoivat pyreenin kanssa muodostaen kinoni- tai dikarboksyylihappojohdannaisia. Pyreeni ärsyttää ihoa ja silmiä.
Valmistus ja käyttö.
Pyreeniä valmistetaan kivihiilitervasta uuttamalla, tislaamalla ja kiteyttämällä. Sitä muodostuu myös monen orgaanisen aineen kuivatislauksessa. Synteettisesti pyreeniä muodostuu difeenihapon ja sinkin reaktiossa.
Pyreeniä käytetään fluoresoivien väriaineiden, antrakinonivärien, hartsien, hapettumisenestoaineiden ja lääkeaineiden valmistukseen. Sekoitettuna grafiittiin pyreeni tummentaa lyijykynien lyijyä.
Is It Over Now?

Is It Over Now? (koko nimi ”Is It Over Now? (Taylor’s Version) (From the Vault)”) on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2023. Sen ovat säveltäneet ja tuottaneet Swift ja Jack Antonoff. Kappale on mukana Swiftin albumilla "1989 (Taylor’s Version)", joka ilmestyi 27. lokakuuta 2023. Se julkaistiin radiosinglenä 31. lokakuuta 2023. 
”Is It Over Now?” nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan kärkeen ensimmäisellä listaviikolla. Kappale nousi listaykköseksi myös Isossa-Britanniassa ja Kanadassa. Suomessa kappale oli radiosoittolistan sijalla 19.
Taustaa.
Taylor Swift sävelsi kappaleen yhdessä Jack Antonoffin kanssa. Swift ja Antonoff toimivat myös kappaleen tuottajina.
”Is It Over Now?” oli tarkoitettu alun perin Taylor Swiftin vuoden 2014 albumille "1989". Se jätettiin tuolloin pois albumilta, koska se oli Swiftin mielestä liian samantyylinen kuin kappaleet ”Out of the Woods” ja ”I Wish You Would”. 
Kappale levytettiin uudelleen ja lisättiin vuonna 2023 ilmestyneelle albumille "1989 (Taylor’s Version)". Albumi on uusi versio vuoden 2014 albumista. Swift levyttää vanhaa tuotantoaan uudelleen levy-yhtiökiistojen takia.
Kultaisen haukan ritarikunta

Kultaisen haukan ritarikunta () oli japanilainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1890 keisari Meijin käskystä. Sitä myönnettiin tunnustuksena urheudesta tai taitavasta johtajuudesta sotilaille ja sotaan osallistuneille siviileille. Se, mihin ritarikunnan luokkaan henkilö nimitettiin riippui tämän sotilasarvosta. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1947.
Ritarikunta jaettiin seitsemään luokkaan:
Mongolistiikka

Mongolistiikka on kielitieteen ala, joka tutkii mongolilaisia kieliä. Nykyaikaisen mongolistiikan perustaja on suomalainen kielitieteilijä Gustaf John (G. J.) Ramstedt. Hän on ensimmäinen tutkija, joka tutki mongolin kielen murteita kenttäolosuhteissa. Eritoten hänen julkaisemansa kalmukin kielen sanakirja vuodelta 1935 on mongolistiikan merkkiteoksia. Ramstedtin muu mongolistiikan alan tuotanto on laajaa ja monessa suhteessa uraauurtavaa. Mongolistiikka kuuluu turkologian ohella altaistiikan tutkimusalaan.
Toinen merkittävä mongolistiikan tutkija oli Pietarin yliopiston mongolian ja kalmukin kirjallisuuden professorin Andrej Rudnev. Hän hoiti virkaa Pietarin yliopistossa jo vuodesta 1903 saatuaan nimityksen dosentiksi. Ylimääräiseksi professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1916 ja varsinaiseksi professoriksi vuoden 1918 bolševikkivallankumouksen tapahduttua. Rudnev sattui olemaan Viipurissa perheensä luona vierailulla, kun Suomen ja Venäjän välinen raja suljettiin, eikä hän sen jälkeen enää voinut palata Venäjälle. Koska Rudnev ei ollut varautunut tapahtumiin hänen koko omaisuutensa ja tieteellinen arkistonsa jäivät Pietariin. Vuonna 1918 Suomesta tuli hänen uusi kotimaansa ja Viipurista uusi kotikaupunki. Rudnevia ei milloinkaan Suomessa hyväksytty oman alansa tiedeyhteisöön. Myös professori Juha Janhunen on korostanut, että mikäli Ramstedt olisi kiinnittänyt Rudnevin altaistiikan professoriksi, kun Ramstedt itse oli kymmenen vuotta Japanissa vuosina 1919–1929, Helsingin yliopisto olisi saanut ylivoimaisen kärkisijan tuolla kansainvälisesti harvinaisella tutkimusalalla. Olivathan Ramstedt ja Rudnev kaksi maailman johtavaa nykyaikaisen mongolistiikan tutkijaa. Myöhemmin Helsingin yliopiston vertailevan kielitieteen professori Pentti Aalto edusti lähes samaa alaa kuin Ramstedt ja Rudnev.
Steffen Tangstad

Steffen Tangstad (22. kesäkuuta 1959 Tønsberg, Norja – 26. kesäkuuta 2024) oli norjalainen ammattinyrkkeilijä, joka urallaan nousi kaksi kertaa raskaansarjan Euroopan mestariksi.
Ura amatöörinyrkkeilijänä 1970-luvun lopulla.
Amatööriuralla Tangstad voitti kuusi Norjan raskaansarjan nyrkkeilymestaruutta vuosina 1975–1980. Kaikkiaan hän otteli amatöörinä 70 ottelua, joista 61 päättyi hänen voitokseen.
Ammattinyrkkeilijänä 1980-luvulla.
Tangstad aloitti ammattilaisuransa vuoden 1980 alussa, mutta ura pääsi todella käyntiin hänen siirryttyä Yhdysvaltoihin, jossa hän saavutti 17 peräkkäistä tappiotonta ottelua. Ottelupaikkana Tangstadin otteluissa Yhdysvalloissa oli Chigacon alue. 
Vuoden 1984 alussa Tangstad siirtyi Eurooppaan, jossa hyvin usein kilpailupaikkana oli Kööpenhamina, koska tähän aikaan ammattinyrkkeilykilpailut olivat Norjassa kiellettyjä. Helmikuussa 1984 hän kohtasi nimekkään Britannian Joe Bugnerin saaden hänestä pistevoiton. Syyskuussa 1984 Tangstad pääsi titteliotteluun ja otteli ranskalaista Lucien Rodriguezia vastaan, joka piti hallussaan raskaansarjan Euroopanmestarin titteliä. Tangstad otti selvän pistevoiton ottelussa, ja näin hänestä tuli hieman yllätyksellisesti raskaansarjan Euroopanmestari. Tangstad puolusti titteliä maaliskuussa 1985 ruotsalaista Anders "Lillen" Eklundia vastaan, mutta koki keskeytyksen 4. erässä ja menetti näin mestaruustittelin. Eklund menetti pian EM-tittelin Britannian Frank Brunolle, joka luopui EM-tittelistään tavoitellakseen MM-arvoa. Brunon seuraajan titteliottelussa Tanskan Randersissa olivat vastakkain Tangstad ja Britannian John Westgarth. Tangstadista tuli hajaäänituomioin 2–1 uudelleen Euroopan mestari.
Steffen Tangstad pääsi MM-otteluun jo syksyllä 1986. Tällöin Tangstad taisteli Michael Spinksiä vastaan ​​IBF:n raskaansarjan mestaruudesta 6. syyskuuta 1986 Las Vegasissa, mutta hävisi Spinksin lyötyä hänet 4. erässä kanveesiin ja tuomarin keskeytettyä ottelun. Tangstad päätti tähän yli kuusi vuotta kestäneen ammattinyrkkeilyuransa.
Nyrkkeilyuran jälkeinen aika.
Lopetettuaan ammatilaisnyrkeilyuransa Tangstad aloitti uran Norjan televisiossa "Modern Sports &amp; Events" (MSE)-tapahtuman toimitusjohtajana, jolla oli lupa lähettää UFC eli vapaaottelujen pay-per-view-tapahtumia.
Vuonna 2018 Tangstadilla todettiin hermosairaus polyneuropatia, jonka seurauksena hänen vasenta jalkaansa jouduttiin amputoimaan.
Lähteet.
Afrikanistiikka

Afrikanistiikka on monitieteinen tutkimusala, joka paneutuu afrikkalaisuuden, Afrikan maantieteen, historian, kirjallisuuden ja kulttuurin tutkimiseen. 
Suomalaisen afrikanistiikan perinne on syntynyt lähes yksinomaan lähetystyön ohessa. Vuosina 1902–2001 Suomessa tehtiin yksi afrikanistiikan alan väitöskirja, ja se julkaistiin vuosituhannen vaihteessa.
Nederlandistiikka

Nederlandistiikka on monitieteinen tutkimusala, joka tutkii hollannin kieltä, sillä kirjoitettua kirjallisuutta ja hollantilaista kulttuuria. Wienin yliopistossa nederlandistiikkaa opetetaan fennougristiikan laitoksella. Se kuuluu filologis-kulttuuritieteelliseen tiedekuntaan ("Philologisch-Kulturwissenschaftliche Fakultät"), ja se toimii eurooppalaisen ja vertailevan kieli- ja kirjallisuustieteen laitoksen ("Institut für Europäische und Vergleichende Sprach- und Literaturwissenschaft") alaisuudessa yhdessä suomen kielen, skandinavistiikan ja vertailevan kirjallisuustieteen laitosten kanssa.
Markku Lepola

Markku Johannes Lepola (11. huhtikuuta 1946 Forssa – 21. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja. Hän toimi kuvaajana "Apu"-lehdelle ja toimi lehden kuvatoimituksen esimiehenä vuosina 1973−2007.
Lepola valmistui ammattivalokuvaajaksi Ateneumin iltalinjalta vuonna 1966 ja toimi freelancerina vuonna 1969. Hän työskenteli myös mainoskuvaamo Raimo Poutasella.
Uransa alussa Lepola kuvasi julkisuuden henkilöitä. Myöhemmin reportaasi suomalaisen retkikunnan hiihdosta pohjoisnavalle 1984 oli Lepolan uralle merkittävä. Kesäpaikassaan Tammelassa Lepola kasvatti taimia ja tarkkaili luontoa.
Changing Tunes

Changing Tunes on laulaja Riki Sorsan soolouran debyyttialbumi, joka julkaistiin helmikuussa 1981. Levy julkaistiin alun perin vuonna 1981 vinyylilevynä ja C-kasettina ja seuraavana vuonna 1982 myös pohjoismaisena painoksena, johon lukeutui myös "Reggae OK", jolla Sorsa osallistui vuoden 1981 Euroviisuihin. Vuonna 2002 Sony Music Entertainment julkaisi albumista remasteroidun CD-painoksen, johon myös "Reggae OK" lukeutuu. Sorsa laulaa levyllä englanninkielisiä pop rock -kappaleita.
Albumi kohosi Suomen levylistojen 7. sijalle ja pysyi listalla yhteensä 18 viikon ajan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jim Pembroke, ellei toisin mainita.
Kokoonpano.
Kappaleiden numerot alkuperäisen suomalaisen vinyylipainoksen mukaan.
Harijärvi

Harijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Kevätkatkero

Kevätkatkero ("Gentiana verna") on katkerokasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvi.
Sen harmaanvihreät soikeat lehdet muodostavat vähitellen leviävää mattoa. Kukkanuput ovat pyramidinmuotoiset, ja niistä puhkeaa intensiivisen siniset tähdenmuotoiset kukat, joiden kooko on 5–7 cm.
Kevätkatkero kasvaa luonnonvaraisena Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa ja Kaukasuksella. Sitä kasvatetaan kivikkopuutarhoissa.
Cohenin kappa

Cohenin kappa on tilastotieteellinen yhteneväisyyden mitta, jossa kaksi henkilöä arvioi samaa luokitteluasteikollista muuttujaa saaden arvon välillä –1–1 perustuen siihen, luokittelevatko nämä kaksi henkilöä arviointikohteen vastaavanlaisesti toisistaan riippumatta. Cohenin kappa -kertoimella on useita laskennallisia muotoja riippuen arvioinnin muodosta ja arvioijien määrästä, joten oikean muodon valitseminen on tulosten tarkkuuden kannalta tärkeää. Perusmuodossaan painottamattoman Cohenin kappan avulla voidaan tarkastella kahden arvioijan yhteneväisyyttä. Yhtälön muunnelmien kautta on mahdollista laskea yhteneväisyys muun muassa useamman kuin kahden arvioijan välille.
Aineiston yhteneväisyyttä tutkittaessa Cohenin kappa ei ole yksinään aina riittävä menetelmä, jolloin sen rinnalla tulisi käyttää toista aineiston yhteneväisyyden tarkastelun menetelmää.
Lähteet.
Néa Irakleítsa

Néa Irakleítsa (, myös "Néa Iraklítsa", Νέα Ηρακλίτσα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 560 (vuonna 2011).
Néa Irakleítsan kylä sijaitsee Traakianmereen kuuluvan Kaválanlahden länsirannalla noin 14 kilometriä lounaaseen Kaválan kaupungista. Sen nähtävyyksiin lukeutuu Neitsyt Maria ("Panagía") "Faneroménin" kirkko. Kylä tunnetaan myös rannastaan, joka on Kaválan lähiseudun suosituimpia. Kylän edustalla sijaitsee Fidonísin saari.
Néa Irakleítsa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Νέας Ηρακλίτσης, "Topikí Koinótita Néas Iraklítsis"), johon kuuluu varsinaisen Néa Irakleítsan kylän lisäksi Apováthran kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 605. Aiemmin kylä kuului Eleftherésin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pangaíon kunnan Eleftherésin kunnallisyksikköön.
Néa Karyá

Néa Karyá (; transl. myös "Néa Kariá") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Néstoksen kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 426 (vuonna 2011).
Néa Karyán kylä sijaitsee noin 38 kilometriä itään Kaválan kaupungista. Osmanivallan aikana paikalla oli kaksi kylää tai "çiftlik" (kreik. "tsiflíki") -tilaa, Karampéi (Καραμπέη) ja Bilál Agá (Μπιλάλ Αγά). Ne nimettiin uudelleen Néa Karyáksi Kreikan ja Turkin väestönvaihdon jälkeen vuonna 1926.
Néa Karyá muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Νέας Καρυάς, "Topikí Koinótita Néas Karyás"). Aiemmin kylä kuului Keramotín kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Néstoksen kunnan Keramotín kunnallisyksikköön.
Palaiochóri (Kavála)

Palaiochóri (; transl. myös "Paleohóri") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 404 (vuonna 2011).
Palaiochórin kylä sijaitsee Fílippoin tasangon lounaislaidalla 26 kilometriä länteen Kaválan kaupungista. Palaiochóri muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Παλαιοχωρίου, "Topikí Koinótita Palaiochoríou").
Paralía Ofryníou

Paralía Ofryníou () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 146 (vuonna 2011).
Paralía Ofryníoun kylä sijaitsee Strymonikóslahden itärannalla hieman itään Strymónas- eli Struma-joen suusta. Se on osa Ofrýnion kyläyhdyskuntaa. Kylä ja sen ranta tunnetaan myös vanhalla nimellä "Toúzla" (Τούζλα). Se tulee turkin kielen sanasta, joka tarkoittaa suolajärveä.
Aiemmin kylä kuului Orfánin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pangaíon kunnan Orfánin kunnallisyksikköön.
Rízia

Rízia () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Orestiádan kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 272 (vuonna 2011).
Rízian kylä sijaitsee Koillis-Kreikassa Árdas-joen varrella. Kylän pääelinkeino on maanviljely. Sen nimen alkuperää ei tunneta: sen on selitetty tulevan esimerkiksi juurista ("ríza") tai riisin ("rýzi") viljelystä. Ríziasta on tehty löytöjä roomalaisajalta 100/200-luvuilta. Kylä tuhoutui kokonaan 1900-luvun alun Balkanin sodissa.
Rízia muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ριζίων, "Topikí Koinótita Rizíon"). Aiemmin kylä kuului Výssan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Orestiádan kunnan Výssan kunnallisyksikköön.
Zygós (Kavála)

Zygós (; transl. myös "Zigós") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kaválan kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 485 (vuonna 2011).
Zygóksen kylä sijaitsee Koillis-Kreikassa Fílippoin tasangon itälaidalla noin 15 kilometriä pohjoiseen Kaválan kaupungista. Se yhdistyy heti kylän pohjoispuolella olevaan Kryonérin kylään.
Zygós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ζυγού, "Dimotikí Koinótita Zygoú"), johon kuuluu varsinaisen Zygóksen kylän lisäksi Prósfygesin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 057. Aiemmin kylä kuului Fílippoin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kaválan kunnan Fílippoin kunnallisyksikköön.
Saagopalmu

Saagopalmu ("Metroxylon sagu") on palmukasvien (Arecaceae) heimoon kuuluva kasvi.
Se on monirunkoinen 6–25 m korkea palmu, jonka haarattomat rungot voivat tulla 35–60 cm paksuiksi. Rungon yläpäässä on 18–20 lehden muodostama tupsu. Lehdet ovat yleensä 5–7 m pitkiä.
Se on kotoisin Uuden-Guinean Molukeilta, mutta sitä viljellään laajasti kosteassa tropiikissa. Se on levinnyt muun muassa Borneolle, Jaavalle, Sumatralle ja Thaimaahan.
Saagopalmusta saadaan saagojauhoa. Palmun runko hakataan vähän ennen kukkimista, ja kuituinen sisäosa pestään hiilihydraattipitoisen aineksen irrottamiseksi.
Svalta

Get Away on tuotantovaiheessa oleva koominen jännitys- tai kauhuelokuva.
Se kertoo perheen lomasta ruotsalaisella saarella, jonne on päätynyt myös karkuteillä oleva sarjamurhaaja. Tuotantovaiheessa elokuva tunnettiin nimellä "Svalta""," joka on elokuvan kuvitteellisen saaren nimi.
Elokuvan on käsikirjoittanut Nick Frost, joka näyttelee myös pääroolin. Toista pääosaa näyttelee irlantilainen näyttelijä, kirjoittaja ja stand-up-koomikko Aisling Bea. Elokuvan ohjaavat hollantilaiset koomikot Steffen Haars ja Flip van der Kuil.
Elokuva kuvattiin Suomessa Tampereen seudulla. Kuvauspaikkoja olivat muun muassa Tammelantori, Hiedanrannan Möljän laituri Lielahdessa, Tyrvään Pyhän Olavin kirkon maisemat sekä Ilkon kurssikeskuksen alueella Kangasalla oleva Wanha huvila. Kuvauksia tehtiin myös Tampereen Tammelassa sijaitsevassa Vanha Ike -ravintolassa. Kuvaukset päättyivät lokakuussa 2023.
Elokuvan tuotantoyhtiö on XYZ Films, joka on tuottanut myös Tampereella vuonna 2020 kuvatun "Dualin". Elokuvan rahoittaa XYZ yhteistyössä IPR.VC:n kanssa. IPR.VC on suomalainen pääomarahasto. Lisäksi elokuvaa ovat tukeneet Creativity Media, Business Finland, Business Tampere ja Tampereen kaupunki. Film Tampere / Business Tampere ja Tampereen kaupunki tukivat tuotantoa 235 000 eurolla.
Elokuvan budjetti on noin viisi miljoonaa euroa.
Breivikbotn

Breivikbotn on taajama Hasvikin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 306 vuonna 2022.
Gnathochromis

Gnathochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä.
Kaarle XII (yökerho)

Kaarle XII on Helsingin Kaartinkaupungissa sijaitseva yökerho. Paikallisesti nimellä Kalle tunnettu yökerho on kaksikerroksinen ja pitää sisällään yhteensä kuusi baaria, kolme musiikkimaailmaa ja kaksi tanssilattiaa. Kalle sijaitsee Nylands Nation -osakunnan omistamassa 1900-luvun alun jugendrakennuksessa Kasarmikadulla ja sisustuksessa on käytetty taidetta, portaikossa muun muassa muraaleja ja maalauksia. Yökerho on tunnettu etenkin rahoitusalan ihmisten, juristien ja konsulttien juhlapaikkana torstaisin.
Kaarle XII on yksi Helsingin vanhimpia yökerhoja, ja on toiminut nykyisellä konseptilla samalla paikalla vuodesta 1976. Suomalainen ravintola-alan yritys Restel osti klubin Primulalta vuonna 2013.
Mariscal Sucren kansainvälinen lentoasema

Mariscal Sucren kansainvälinen lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Quitossa, Ecuadorissa. Antonio José de Sucren mukaan nimetty lentoasema avattiin liikenteelle 20. helmikuuta 2013, ja se korvasi kaupungin aiemman, samannimisen lentoaseman. Lentoasema sijaitsee noin 2 400 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Kazanin Kreml

Kazanin Kreml (, ) on Venäjän federaatioon kuuluvassa Tatarstanin tasavallan pääkaupungissa Kazanissa sijaitseva kreml, joka juontaa juurensa aina Volgan Bulgarian, Kultaisen ordan ja Kazanin kaanikunnan ajoille. Sen alkuperäinen rakenne on pysynyt olennaisesti muuttumattomana Bulgarian ajoista saakka. Kazanin Kreml sisältää useita historiallisia ja arkeologisia komplekseja. Kazanin Kreml on Unescon maailmanperintökohde.
Melodi Grand Prix 2024

Melodi Grand Prix 2024 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2024. Kilpailussa oli 18 kilpailijaa, jotka julkaistiin 5. tammikuuta. Kilpailu koostuu kolmesta semifinaalista ja finaalista. Kolme kuuden kappaleen semifinaalia pidettiin 13., 20. ja 27. tammikuuta, ja jokaisesta kolme kilpailijaa valittiin finaaliin yleisöäänestyksellä. Finaali pidettiin 3. helmikuuta. Finaalissa voittajan valitsi yhdessä yleisö, jolla on 60% äänivallasta ja kansanvälinen raati, jolla on 40% äänivallasta. Kilpailun voitti Gåte kappaleellaan "Ulveham".
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 13. tammikuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 20. tammikuuta.
Kolmas semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 27. tammikuuta.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 3. helmikuuta 2024. Finaalin ja siten koko kisan voitti Gåte kappaleellaan "Ulveham".
Dansk Melodi Grand Prix 2006

Dansk Melodi Grand Prix 2006 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2006. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 336 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia, jotka julkaistiin 8. joulukuuta.
Finaali pidettiin 11. helmikuuta Gigantium-areenalla Aalborgissa. Finaalissa voittajan valitsivat katsojat puhelinäänestyksellä kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella äänestettiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Tanska oli jaettu neljään alueeseen, joista kukin antoi alueen puhelinäänestystuloksen mukaan kilpailijoille piisteitä kaavalla 12-10-8-6-4. Kilpailun voitti Sidsel Ben Semmane kappaleella "Twist of Love". Finaalia seurasi 1 651 000 katsojaa.
Burthen

Burthen on vanha brittiläinen painomitta, jolla laskettiin alusten kuljetuskapasiteetti. Mittayksikkö oli käytössä noin vuodesta 1650 alkaen vuoteen 1849. Mittayksikkö on todellisuudessa tilavuusmitta, joka perustuu aluksen pituuteen ja maksimi leveyteen:
Burthen = ((pituus - (3/5 * leveys)) * leveys * leveys/2)/94
Hasvikin lentoasema

Hasvikin lentoasema () on Hasvikin kunnassa Norjan pohjoisosassa sijaitseva lentoasema. Se perustettiin vuonna 1983. Paikalle oli jo kymmenen vuotta aiemmin rakennettu kiitotie lääkärikoneita varten. Alkuvuosina Hasvikissa liikennöi Norving, vuodesta 1990 Widerøe. Kiitotie asfaltoitiin vuonna 1995.
Hasvikin kirkko

Hasvikin kirkko () on Hasvikin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko, joka valmistui vuonna 1955 arkkitehti Valdemar Scheel Hansteenin suunnittelemana. Kirkko on pohjaltaan kahdeksankulmainen ja siinä on 220 istumapaikkaa.
Norving

Norving (vuosina 1959–1971 Varangfly) oli norjalainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1959 ja meni konkurssiin 1993. Yhtiöllä oli enimmillään 27 konetta, mutta se ajautui 1980-luvun lopulla taloudellisiin vaikeuksiin.
Arto Noro

Arto Lasse Juhani Noro (29. tammikuuta 1947 Hämeenlinna – 6. lokakuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen sosiologian dosentti.
Noro valmistui Helsingin yliopiston valtiotieteellisestä tiedekunnasta maisteriksi ja tohtoriksi. Väitöskirjassaan "Muoto, moderniteetti ja 'kolmas' : tutkielma Georg Simmelin sosiologiasta" (1991) hän käsitteli Georg Simmelin sosiologiaa. Hänet nimitettiin 1992 dosentiksi, ja hänen koko työuransa sijoittui valtiotieteelliseen tiedekuntaan assistenttina, yliopistonlehtorina ja vs. professorina. Hän oli "Sosiologia"-lehden ja Tutkijaliiton "Tiede &amp; Edistys" -lehden pitkäaikainen toimituskunnan jäsen ja jälkimmäisen päätoimittaja kymmenen vuotta.
Muistokirjoituksessa "Helsingin Sanomissa" kollegat arvioivat Noron vaikutuksen suomalaiseen sosiologiaan suuremmaksi kuin oli hänen muodollinen asemansa yliopiston hierarkiassa.
Alejo Vidal-Quadras

Alejo Vidal-Quadras Roca (s. 20. toukokuuta 1945 Barcelona, Espanja) on espanjalainen europarlamentaarikko ja ydinfysiikan professori. Hän on Partido Popularin Katalonian alueen entinen johtaja. Hän loikkasi äärioikeistolaiseen Voxiin sitä perustettaessa.
Tuntematon henkilö ampui Vidal-Quadrasia kasvoihin 9. marraskuuta 2023 Madridissa. Hänet vietiin sairaalahoitoon tajuissaan.
Pilvisirkku

Pilvisirkku ("Oreothraupis arremonops") on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Pilvisirkku kasvaa 20–21 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on musta, ja päälaella kulkee vaaleanharmaa juova. Leveät silmäkulmajuovat ovat valkoiset. Pilvisirkun selkä ja siivet ovat punaruskeat ja pyrstö on musta. Linnun rinta ja kyljet ovat punaiset ja vatsan keskiosat harmaat. 
Levinneisyys ja elintavat.
Pilvisirkku elää Andien länsipuolella Kolumbiasta Ecuadoriin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat pilvimetsät 1 200–2 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Pilvisirkku liikkuu metsien pohjakerroksessa tavallisesti muutaman linnun ryhminä. Sen ravintoa ovat hedelmät ja hyönteiset.
Korvessa kulkevi

Korvessa kulkevi on oululaisen Whatevergroupin Elisa Viihteelle tuottama televisiosarja, jonka on ohjannut Jussi Hiltunen. Hän on ohjannut aiemmin muun muassa Ivalon. Sen ovat käsikirjoittaneet Aleksi Puranen, Antti Kairakari ja Oona Haapaniemi. Sen on tuottanut on Antti Kaarlela. Sarjassa näyttelevät keskeisimpiä rooleja muun muassa Olivia Ainali, Amira Khalifa, Saimi Kahri, Jakob Öhrman, Dennis Nylund ja Matti Onnismaa.
Korvessa kulkevi -sarjan tapahtumat sijoittuvat Perämerellä olevaan pieneen saaren kalastajakylä, josta löydetään nuori poika, Aapo (Olavi Angervo) kuolleena. Aapo oli koulukiusatun Johannan (Olivia Ainali) ainoa ystävä, joten Johanna joutuu murhan pääepäillyksi. Kukaan pienessä yhteisössä ei halua uskoa hänen syyttömyyteensä, ja hän joutuu todistamaan sen. Paikallinen poliisi kutsuu etsivä, Ulla Penttisen (Amira Khalifa) apuun murhan selvittämiseen. Johanna saa Penttisen vakuuttuneeksi syyttömyydestään.
Näyttelijät.
Lähde:
Valdemar Scheel Hansteen

Valdemar Scheel Hansteen (15. tammikuuta 1897 Kristiania, Norja – 13. kesäkuuta 1980 Oslo, Norja) oli norjalainen arkkitehti. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1921 ja työskenteli muun muassa Henrik Bullin avustajana, ennen kuin perusti oman toimiston Stavangeriin 1929. Hansteenin tyyli perustui 1930-luvun funktionalismiin, mutta hän pyrki myös sopeuttamaan suunnitelmiaan paikallisen rakennuskulttuurin mukaan.
Hansteenin isä oli arkkitehti Waldemar Hansteen.
Pietarinruusu

Pietarinruusu ("Rosa" × "majorugosa") on metsäruusun ("Rosa majalis" tai "cinnamomea") ja kurtturuusun ("Rosa rugosa") risteytyessä syntynyt risteymälaji. Lajin ovat kuvanneet Helsingin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan tutkijat Annikki Palmén ja Leena Hämet-Ahti Suomesta vuonna 1996.
Metsä- ja kurtturuusun alkuperäiset levinneisyysalueet eivät ole päällekkäiset, mutta Itä-Aasiasta Tyynenmeren rannikolta kotoisin olevaa kurtturuusua kasvaa yleisenä tulokkaana metsäruusun levinneisyysalueella Euroopassa. Risteymä syntyy helposti kantalajien kasvaessa lähekkäin. Pietarinruusua käytetään koristekasvina.
Hattfjelldalin kirkko

Hattfjelldalin kirkko () on Hattfjelldalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko, joka valmistui vuonna 1868.
Suomenköynnösruusu

Suomenköynnösruusu ("Rosa" 'Pohjantähti', ruots. 'Polstjärnan') on Suomessa tunnettu talvenkestävä köynnösruusulajike. Pensaan vankkapiikkiset oksat kasvavat 3–5 metriä pitkiksi. Kukintona on monikukkainen huiskilo, jossa on valkoisia, tuoksuvia, löyhästi kerrannaisia, noin kolmen senttimetrin levyisiä kukkia.
Suomenköynnösruusu periytyy puutarhuri Harald Wasastjernan 1930-luvulla tekemästä risteytyksestä. Kestävämpänä kantalajina on keskiaasialainen luonnonlaji beggerinruusu ("Rosa beggeriana") ja toinen risteymän osapuoli on jokin jalostettu köynnösruusulajike. Mainittuja ehdokkaita ovat "Rosa multiflora"-risteymiin kuuluva lajike 'Gruss an Zabern' tai polyantharuusulajike 'Rose d'Orléans'.