tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tschabalala Self

Tschabalala Self (s. 1990 New York) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija, joka käsittelee kantaaottavilla teoksillaan rasismia ja seksismiä. Self valmistaa teoksensa keräämistään materiaaleista, joita hän yhdistelee kollaaseiksi ja veistoksiksi. 
Elämä ja ura.
Self syntyi Harlemissa vuonna 1990 viisilapsiseen perheeseen. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon (BA) Bard Collegessa vuonna 2012 ja jatkoi opintojaan Yale School of Artsissa, josta hän valmistui vuonna 2015 maalauksen ja grafiikan alalta taiteen maisteriksi (MFA). Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Self piti Berliinissä Schur-Narula-galleriassa vuonna 2015. Sittemmin hänen näyttelyitään on ollut esillä muun muassa Lontoossa, New Yorkissa, Shanghaissa, Dijonissa ja Zyrichissä. Suomessa Selfin teoksia nähtiin ensimmäisen kerran yksityisnäyttelyssä EMMA - Espoon modernin taiteen museossa 2024–2025. Hänen tuotantoaan on ollut esillä myös lukuisissa yhteisnäyttelyissä eri puolilla maailmaa. Talouslehti "Forbes" on listannut Selfin 30 alle 30-vuotiaan vaikuttajan listalleen.
Taiteellinen työskentely.
Selfin tuotantoon kuuluu suuria, värikkäitä ja figuratiivisia sekatekniikkateoksia, joissa hän hyödyntää maalauksen, kollaasin ja grafiikan keinoja. Teosten materiaaleina on väripigmenttien lisäksi kankaita ja lankoja ja toisinaan myös palasia kesken jääneistä teoksista. Self saattaa myös "piirtää" teoksiinsa ompelukoneella. Hän valmistaa eri materiaaleista lisäksi suurikokoisia veistoksia. Epätavallisilla materiaalivalinnoilla hän pyrkii horjuttamaan status quoa. Selfin teokset esittävät usein mustia naisia pelkistetyillä värikkäillä taustoilla. Naiset on hänen teoksissaan kuvattu vahvoina ja itsevarmoina. Tuotannollaan Self rakentaa vaihtoehtoja stereotyyppisille kulttuurisille kuvastoille.
Vuoden 2021 Performa Biennaaliin Self toteutti sukupuolirooleja ja valtaa käsittelevän "Sounding Board -"performanssiteoksen, johon hän suunnitteli maalaustensa estetiikkaa mukailevat lavasteet ja puvustuksen. Selfin "Lady in Blue" on valittu Lontoon Trafalgarin aukion "Neljännen jalustan" ("Fourth Plinth") teokseksi vuosiksi 2026–2027.
Evangelicals and Catholics Together

Evangelicals and Catholics Together: The Christian Mission in the Third Millennium on vuoden 1994 ekumeeninen asiakirja, jonka ovat allekirjoittaneet johtavat evankelikaaliset ja katoliset tutkijat Yhdysvalloissa. Asiakirjan allekirjoittajina olivat Charles Colson ja Richard John Neuhaus, jotka edustivat kumpaakin osapuolta keskusteluissa. Se oli osa suurempaa ekumeenista lähentymistä Yhdysvalloissa, joka oli alkanut 1970-luvulla katolisten ja evankelikaalien yhteistyöllä ja myöhemmissä kristillisissä järjestöissä, kuten Moral Majorityssä, jonka Jerry Falwell perusti Francis Schaefferin ja hänen poikansa Frank Schaefferin kehotuksesta.
Julkilausuma on kirjoitettu todistukseksi, joka osoittaa, että protestanttien ja katolilaisten on annettava yhteinen todistus nykymaailmalle kolmannen vuosituhannen kynnyksellä. Se perustuu vahvasti Uuden testamentin teologiaan ja Nikean uskontunnustuksen kolminaisuusoppiin. Se pyrkii edistämään niin kutsuttua hengellistä ekumeniaa ja jokapäiväistä ekumeniaa.
Allekirjoittajat.
Julistuksen evankelikaalisiin allekirjoittajiin kuuluivat muun muassa Charles Colson, Richard Land, Kent Hill, Jesse Miranda, John White ja Brian O'Connell. Katolisiin allekirjoittajiin kuuluivat mm. Avery Dulles, Francis George, William Murphy, Richard John Neuhaus, Francis Stafford ja George Weigel. Asiakirjan tukijoista tunnettuja olivat mm. J. I. Packer, Peter Kreeft, Ralph Martin, Bill Bright, Os Guinness, Augustine DiNoia, Pat Robertson, Mark Noll, Michael Novak ja Carlos Arthur Sevilla.
Jasmine Crockett

Jasmine Crockett (s. 29. maaliskuuta 1981 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Crockett valmistui Houstonin yliopistosta "Juris Doctor" -tutkinnolla vuonna 2006. Hän on työskennellyt julkisena asianajajana. Crockett istui Texasin edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 2021–2023. Hänestä tuli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen 3. tammikuuta 2023. Crockett käveli ulos kesken Donald Trumpin kongressin edessä pitämän puheen maaliskuussa 2025. Hän selitti ratkaisua sillä, ettei kokenut Trumpin puheessa olevan järkeä. Hän on voimakkaasti arvostellut Trumpin politiikkaa muun muassa Venäjän myötäilystä.
Karl Wilkman (rakennusmestari)

Karl Wilkman (9. syyskuuta 1844 Loppi - 15. tammikuuta 1914 Espoo) oli suomalainen rakennusmestari, tiilitehtailija ja laestadiolainen saarnamies. Hän perusti 1886 Espooseen Åminnen tiilitehtaan.
Maanviljelijäperheeseen Jalaistuksen talossa Lopella syntynyt Wilkman lähti 16-vuotiaana Helsinkiin muurarin oppiin ja otti tässä vaiheessa sukunimekseen Wilkman erään ihailemansa Wilkman-nimisen painijan mukaan. Muurarina hän teki sitten urakkatöitä. 1870-luvun alussa hän meni palvelukseen Suomen meriekipaasiin palvellen siellä 8 vuotta. Sotaväessä ollessaan hän meni seuroihin, joita pidettiin eversti Leopold Toppeliuksen huvilalla Kaivopuistossa. Huvilan talonmiehenä oli tuolloin uskoon tullut merisotilas Erik Glad, jonka pyynnöstä sekä runoilija Sakari Topeliuksen suosituksesta eversti Topelius antoi pitää seuroja omistamassaan huvilassa. Seuroissa oli puhujina värjäri, myöhemmin maalari Gustav Adolf Sundström Vaasasta ja merimies Gustaf Skinnari Oulusta. Wilkman sai seuroissa herätyksen ja liittyi lestadiolaisuuteen.
Wilkman toimi urakoitsijana Helsingissä ja rakennutti muun muassa Löfströmin kivimuurin, Hotelli Kämpin, Grönqvistin talon, Helsingin suomalaisen reaalilyseon talon ja Göösin kirjapainorakennukset. Hankittuaan omistukseensa Åminnen kartanon Wilkman muutti perheineen Espoon Kauklahteen vuonna 1880. Wilkman perusti 1886 Kauklahden Muulon kylän Mustalahteen Åminnen tiilitehtaan. Tehtaan valmistamat ensimmäiset tiilet toimitettiin Helsinkiin Fredrikinkadun rukoushuonetta varten. Wilkman piti Åminnessa seuroja ja hän perusti ja rahoitti ensimmäistä Åminnen kartanon sivurakennuksessa vuonna 1891 toimintansa aloittanutta kansakoulua noin 10 vuoden ajan ennenkuin kunta otti sen haltuunsa.
Wilkmanin poikia olivat jalkaväenkenraali, Suomen sotaväen päällikkö Karl Wilkama (1876–1947) ja Henkikaartin henkivartiorakuunarykmentissä ja Uudenmaan rakuunarykmentin komentajana palvellut eversti Oskar Wilkman (1880–1951).
Kaarle Albert Lauri

Kaarle Albert Lauri (10. maaliskuuta 1865 Turtola - 2. elokuuta 1942 Padasjoki) oli suomalainen kirkkoherra.
Laurin vanhemmat olivat maanviljelijä, suntio Heikki Lauri ja Anna Greta Rahtu. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 Oulun yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1890. Hänet vihittiin papiksi 1890.
Lauri toimi apulaisena ja v.t. kirkkoherrana Mäntyharjulla, Kangasniemellä, Rantasalmella ja Savitaipaleella. Vuonna 1898 hän tuli pitäjänapulaiseksi Rääkkylään, ja oli siellä 12 vuotta ottaen osaa muun muassa osuusmeijerin perustamiseen. Hän oli sitten Padasjoen kirkkoherrana vuodesta 1910 alkaen. Padasjoella Lauri kuului Padasjoen säästöpankin johtokuntaan ja vuoden 1925 alusta lähtien Padasjoen kunnanvaltuustoon. Hän teki opintomatkan tuomiokapitulin myöntämillä varoilla Skandinavian maihin, tutkien aistiviallisten ja orpolasten hoitoa sikäläisissä huoltolaitoksissa. Matkansa tuloksena hän julkaisi kirjasen ja piti esitelmiä eri puolilla Suomea. Lauri oli myös kokoomuspuolueen eduskuntaehdokkaana Hämeen läänin eteläisessä vaalipiirissä. Hän sai rovastin arvon 1919.
Kaarle Albert Lauri oli naimisissa vuodesta 1898 Emma Montellin kanssa.
Julkaisuja.
Nimellä "K. A. Lauri".
Västra Husby

Västra Husby on taajama Söderköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 483 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Östra Ryd

Östra Ryd on taajama Söderköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 439 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Snöveltorp

Snöveltorp on taajama Söderköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 491 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Mogata

Mogata on taajama Söderköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 399 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Max Westergård

Max Westergård (s. 3. syyskuuta 2007 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Ruotsissa SHL:ssä pelaavaa Frölundaa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Westergård aloitti jääkiekkoilun viisivuotiaana. Hän on Tapparan kasvatti. Westergård siirtyi 14-vuotiaana Rauman Lukon U16-joukkueeseen kaudeksi 2021–2022. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies tehoilla 5+8=13, joilla Westergård jakoi U16 SM-sarjan pistepörssin toisen sijan Jokereiden Joonas Paqvalinin kanssa edellään HIFK:n Aleksi Tuovinen. Kaudella 2022–2023 hän voitti U18 SM-hopeaa.
Kaudeksi 2023–2024 Westergård siirtyi vain 16-vuotiaana Ruotsiin ja Frölundan J18-joukkueeseen. Hän oli J18 Nationellissa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehtyään 17 ottelussa tehot 12+21=33, joilla Westergård voitti koko eteläisen divisioonan piste- ja syöttöpörssin. Hän jakoi myös Frölundan sisäisen tehotilaston voiton Ivar Stenbergin kanssa lukemalla +17. Kaudella 2024–2025 Westergård oli tehoilla 19+31=50 seuran J20-joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Hän voitti myös Frölundan sisäisen tehotilaston lukemalla +28. Westergård teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 4. maaliskuuta 2025 Rögleä vastaan. Hänet merkittiin Frölundan kakkosketjun oikeaan laitaan Mikael Ruohomaan ja Ivar Stenbergin viereen. Westergård sai ottelussa jääaikaa reilut 14 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1. Westergård sai myös yhden kahden minuutin jäähyn korkeasta mailasta. Osaksi sairaspoissolojen myötä hän vakiinnutti loppukaudella paikkansa SHL:ssä, jossa Westergård pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja 11 pudotuspeliottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki SHL-uransa avausmaalin kolmannessa välieräottelussa 9. huhtikuuta 2025 Luulajaa vastaan. Huhtikuussa 2025 Westergård teki Frölundan kanssa vuoden mittaisen tulokassopimuksen.
Philadelphia Flyers varasi Westergårdin viidennellä kierroksella 132. pelaajana .
Maajoukkueura.
Westergård pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025. Hän jakoi tehoilla 2+4=6 Suomen sisäisen pistepörssin voiton Jere Somervuoren, Eetu Orpanan ja Lasse Boeliuksen kanssa. Valmentajat valitsivat Westergårdin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Latviaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Westergård pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2024, jolloin hän oli kolmella osumallaan Suomen paras maalintekijä. Westergård pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2023. Yhteensä hän on pelannut viisi nuorten ja 48 poikien maaottelua.
Muuta.
Westergårdin isä Jan-Erik on suomenruotsalainen ja äiti Veronica on lähtöisin Keniasta. Kesällä 2018 Max Westergård harjoitteli Nairobissa Kenya Ice Lionsin ryhmässä.
Ewert Karlsson

Ewert (Evert) Gustaf Adolf Karlsson (tunnettu kirjainyhdistelmällä EWK; 6. marraskuuta 1918 Mogata – 5. tammikuuta 2004 Huddinge) oli ruotsalainen pilapiirtäjä ja kuvittaja. Hän oli alallaan Ruotsin merkittävimpiä. Karlsson piirsi yli 40-vuotisen uransa aikana kymmeniätuhansia kuvia ja voitti useita kansainvälisiä palkintoja. Aivohalvauksen seurauksena 75-vuotiaana hänen kehonsa oikea puoli halvaantui, minkä jälkeen hän opetteli piirtämään vasemmalla kädellä. 
Karlssonin pilapiirroksia julkaistiin muun muassa "Aftonbladetissa", "New York Timesissa", "Lifessa" ja "Newsweekissä". Hän myös kuvitti esimerkiksi Runer Jonssonin "Vikke Viikinki" -lastenkirjoja.
Luddingsbo

Luddingsbo on taajama Söderköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 212 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Erik Johan Löfström

Erik Johan Löfström (15. huhtikuuta 1837 Läyliäinen, Loppi – 15. kesäkuuta 1891 Rastböle, Helsingin pitäjä) oli suomalainen Helsingissä vaikuttanut sokerileipuri ja helsinkiläisen Löfströmin kahvilan perustaja.
Löfströmin vanhemmat olivat pitäjänräätäli Antti Juho Antinpoika Löfström (1804–1884) ja Saara Antintytär Karri (1799–1888). Hän muutti 1856 Hämeenlinnaan ja meni oppipojaksi sokerileipuri Carl Constantin Jerngrenin konditoriaan. Hänestä tuli kisälli kolmen ja puolen vuoden oppipoika-ajan jälkeen ja hän lähti sitten täydentämään taitojaan. Vuoden 1859 lopulla Löfström muutti Turkuun ja työskenteli siellä sokerileipurimestari Adolf Gottfrid Wibergin luona. Oltuaan kaksi vuotta Turussa hän muutti Helsinkiin ja oli asui 1863 Palmqvistin talossa Fabianinkadulla ja oli kisällinä konditorian esimies Carl Ludvig Magiton luona. Magito hoiti vuonna 1861 kuolleen kondiittori Thomas Theodor Catanin konditoria.
Löfström oli vielä opissa Ruotsista vuosina 1864–1866. Vuonna 1871 hän meni naimisiin Aleksandra Lovisa Nordströmin (s. 1847) kanssa ja avasi samoihin aikoihin oman konditorian ja kahvilan. Liike toimi ensin Pohjois-Esplanadin ja Kluuvikadun kulmassa, jossa myöhemmin sijaitsi Grönqvistin talo. 1880-luvun alkupuolella konditoria siirtyi Löfströmin rakennuttamaan suureen kivitaloon, joka sijaitsi Aleksanterinkadun ja Kluuvikadun kulmassa osoitteessa Aleksanterinkatu 40/Kluuvikatu 4. Löfström oli ostanut Aleksanterin- ja Kluuvikadun tontin vuonna 1879 ja rakennuttanut tontille arkkitehti Theodor Höijerin suunnitteleman nelikerroksisen asuin- ja liiketalon. Löfströmin kahvila oli yksi Helsingin suurimmista ja tunnetuimmista konditorioista. Vuonna 1890 Löfströmillä oli palveluksessaan kaksi kisälliä, kolme oppipoikaa, kaksi renkiä, kaksi kauppa-apulaista sekä joukko piikoja. Kahvila oli 1890-luvulla suomenkielisten ylioppilaiden suosittu kokouspaikka.
Löfström kuoli 54-vuotiaana sydänkohtaukseen kesäasunnollaan Helsingin pitäjän Rastbölessä. Häneltä jäi leski Aleksandra ja viisi lasta. Löfströmin kahvila oli välillä vuokrattuna mutta vuonna 1900 Löfströmin poika kondiittori Johan Walfrid Löfström alkoi pitää sitä. Kahvila toimi Aleksanterinkadun ja Kluuvikadun kulmassa aina vuoteen 1918 saakka, jolloin sen huoneistoon sijoittui Lassila &amp; Tikanojan Helsingin konttori. Löfströmin konditoria ja kahvila avattiin uudelleen vuonna 1924 Annankatu 16:ssa ja se toimi siellä vuoteen 1935 saakka, jolloin liike teki konkurssin ja sen kalusto myytiin huutokaupalla heinäkuun lopulla 1935.
Jutarnji list

Jutarnji list () on kroatialainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1998. Toimitukselliselta linjaltaan se on liberaali.
Novi list

Novi list () on kroatialainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1900. Toimitukselliselta linjaltaan se on keskusta-vasemmistolainen. Nimestään huolimatta "Novi list" on maansa vanhin edelleen ilmestyvä sanomalehti.
Slobodna Dalmacija

Slobodna Dalmacija () on kroatialainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1943. Se oli Jugoslavian suurimpia sanomalehtiä, mutta Balkanin sotien aikana se menetti asemiaan. Vuonna 1993 liikemies Miroslav Kutle osti lehden ja muutti sen äärinationalistiseksi äänitorveksi. Vuonna 2005 "Slobodna Dalmacija" siirtyi osaksi Hanza Media -konsernia, ja se on nykyisin liberaali lehti, jota luetaan pääasiassa Splitin seudulla.
Večernji list

Večernji list () on kroatialainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1959. 
Se kuuluu itävaltalaiseen Styria Media -mediakonserniin ja on toimitukselliselta linjaltaan konservatiivinen, lähellä HDZ-puoluetta.
Kiinan ydinkoe nro 6

Kiinan ensimmäisin lämpöydinase eli ydinkoe nro 6 (myös: "Chic-6") räjäytettiin 17. kesäkuuta 1967 Lop Nurin ydinkoealueen yllä Xinjiangissa vain noin 2,5 vuotta maan ensimmäisen ydinkoelatauksen räjäytyksen jälkeen. Pommin voimakkuus oli 3,3 megatonnia, ja se pudotettiin laskuvarjon varassa Xian H-6 -koneesta. Pommin räjäytys toteutettiin 2 960 metrin korkeudessa . Pommin sisimpään ytimeen liittyi U-235 sekä ulompaan ytimeen U-238.. Fuusiopommin räjäytys liittyi oleellisesti Kiinan omaan ”Kaksi pommia, yksi satelliitti” -ohjelmaan. Suurin Kiinan tekemä ydinkoe oli vahvuudeltaan neljä megatonnia..
Kim Mannila

Kim Mannila on suomalainen musiikkituottaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan työstään muun muassa Mirellan, Isac Elliotin, Averagekidluken, Bessin ja Anin kanssa. Mannila on ollut tuottamassa muun muassa Mirellan läpimurtohittiä Timanttei. 
Vuonna 2024 Suomen musiikkikustantajat palkitisi Mannilan vuoden läpimurto- ja vuoden kevyen musiikin tekijä -palkinnoilla. Vuonna 2025 Mannila palkittiin vuoden parhaan tuottajan Emma-palkinnolla.
Lesothon kansalliskokous

Lesothon kansalliskokous (, ) on Lesothon kaksikamarisen parlamentin alahuone. Se koostuu 120 edustajasta, jotka valitaan vaaleilla viiden vuoden välein.
Historia.
Lesothossa siirryttiin monipuoluedemokratiaan vuonna 1993. Vuoden 1998 vaalien jälkeen syntyi levottomuuksia, kun voittajapuoluetta syytettiin vaalivilpistä. Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö puuttui tilanteeseen Etelä-Afrikan ja Botswanan lähettämillä joukoilla. Niiden asettama väliaikaishallinto laati uuden vaalijärjestelmän, jonka myötä paikkamäärä nousi 80:sta 120:een. Lesothon sisäpoliitiikkaa on sen jälkeenkin leimannut epävakaa puoluekenttä, jossa uusia puolueita syntyy usein, puolueet muodostavat keskenään liittoumia ja poliitikot siirtyvät puolueesta toiseen.
Vaalitapa.
Kansalliskokouksen 120 edustajasta 80 valitaan enemmistövaalilla yhden edustajan vaalipiireistä ja loput 40 suhteellisesti puolueiden maanlaajuisen kannatuksen mukaan. Äänioikeus- ja vaalikelpoisuusikäraja on 18 vuotta. Äänestyspakkoa ei ole.
Puolueiden vaalilistoilla on käytössä niin kutsuttu ”seepramalli”, jossa joka toisen ehdokkaan on oltava mies ja joka toisen nainen.
Vaalit 2022.
Vuoden 2022 vaaleissa suurimmaksi puolueeksi nousi liikemies Ntsokoane Samuel Matekanen perustama populistinen Vaurauden vallankumous (Revolution for Prosperity, RFP), joka sai 56 paikkaa. Vaalien jälkeen RFP muodosti hallituskoalition kahden pienemmän puolueen kanssa. Britannialaiset vaalitarkkailijat kertoivat vaalien sujuneen rauhallisesti ja reilusti. Äänestysprosentti jäi kuitenkin matalaksi ja oli maan historian alhaisin, 37 prosenttia.
Työskentely.
Säännöllisiä täysistuntoja järjestetään helmikuusta toukokuuhun ja syyskuusta marraskuuhun. Pysyviä valiokuntia on viisi.
Parlamentilla on rajallinen valta päättää maan budjetista. Se voi tehdä siihen poistoja, mutta ei lisäyksiä.
Kansalliskokouksella on ensisijainen lainsäädäntövalta senaattiin nähden. Parlamentin säätämät lait menevät Lesothon kuninkaan vahvistettaviksi. Mikäli tämä kieltäytyy, hallitus voi vahvistaa ne presidentin sijaan.
Lesothon hallituksen pitää nauttia kansalliskokouksen luottamusta.
Rachel Brookes

Rachel Brookes (s. 21. elokuuta 1974) on brittiläinen toimittaja ja juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten Sky Sports F1-kanavan toimittajana ja juontajana sekä kriketin juontamisesta Sky Sports News HQ:lla. Ennen televisiotoimittajan uraansa Brookes työskenteli radiojuontajana Power FM:llä, Kiss FM:llä, Rock FM:llä ja TalkSportilla.
Rosanna Tennant

Rosanna Tennant on brittiläinen toimittaja ja juontaja. Hän juontaa Sky Sports F1-kanavaa ja on työskennellyt eri moottoriurheilusarjojen parissa, kuten Formula 1, Formula 2, Rallin MM-sarja ja MotoGP. Ennen televisiotoimittajan uraansa Tennant juonsi YouTubessa vuodesta 2013 moottoriurheilukanava Pole Positionia.
Tirva

Tirva on Valkealassa sijaitseva kylä ja postinumeroalue. Tirva sijaitsee Valkealan kaakkoisosassa Tirvanjärven ja Immasenjärven välissä Väliväylän varrella. Tirvan postinumeroalueella on 252 asukasta (31. joulukuuta 2023). Tähän alueeseen kuuluu myös Inkerilän, Pyötsiän ja Rämälän kylät. Vanhassa rekisterikyläjaossa Tirva kuuluu Kourulan rekisterikylään.
Tirvalla sijaitsee muun muassa tanssilava Tirvan lava, Tirvan kirkko ja Tirvan urheilukenttä. Tirvalla on toiminut myös Tirvan koulu, ja kylälle on kulkenut Kaipiaisista kapearaiteinen Tirvan rautatie.
Sri Pathirakaliammanin temppeli

Sri Pathirakaliammanin temppeli, tunnetaan myös nimellä Kali Ammanin temppeli, on merkittävä hindulainen pyhäkkö, joka sijaitsee Sungai Pinang Besarissa Pangkorin saarella, Perakissa, Malesiassa.
Temppeli on Pangkorin saaren ainoa hindutemppeli ja Malesian ainoa mereen päin oleva hindulainen pyhäkkö. Temppelin erityispiirre on sen sijainti meren rannalla, Malakansalmeen päin, mikä on harvinaista hindutemppeleille, sillä ne rakennetaan yleensä itään tai pohjoiseen. Hindulaisen symboliikan mukaan meri edustaa elämää, energiaa ja runsautta, kun taas jumalatar Kali symboloi tuhoa, voimaa ja muutosta, kuvastaen näiden voimien välistä tasapainoa.
Historia.
Temppeli rakennettiin alun perin vuonna 1890 intialaisten siirtolaisten toimesta, jotka työskentelivät saarella kalastajina tai työläisinä. Alkuperäinen temppeli oli yksinkertainen puusta ja sinkkilevyistä valmistettu rakennelma. Vuosikymmenten aikana temppeliä on kunnostettu ja laajennettu useaan otteeseen. Se rakennettiin kokonaan uudelleen viiden vuoden rakennus- ja varainkeruu-urakan jälkeen, ja se avattiin uudelleen vuonna 2019. Uudistettu temppeli maksoi noin kolme miljoonaa ringgitiä, ja sen arkkitehtuuri yhdistää perinteisiä hindulaisia piirteitä moderniin tyyliin.
Arkkitehtuuri.
Temppeli koostuu kolmesta keskeisestä osasta: korkea kattotorni ("shikhara"), avoin rukousalue ja pyhäkkö, jossa sijaitsee jumalatar Kalin kultainen patsas. Shikhara on temppelin näkyvin osa, koristeltu yksityiskohtaisilla veistoksilla, jotka esittävät hindujumalia kuten Ganesha, Murugan, Lakshmi ja Sarasvati. Avoin rukousalue on tilava, ja sen seinät on koristeltu värikkäillä maalauksilla ja mytologisilla kohtauksilla hindueepoksista Ramayana ja Mahabharata. Pyhäkkö on temppelin pyhin osa, johon pääsy on rajoitettu papeille ja valtuutetuille henkilöille. Temppeliä ympäröi laaja, laatoitettu piha-alue, ja sen keskellä on "mandapa" (pylväshalli). Temppeli on Pangkorin suurin hindutemppeli ja kuuluu myös Perakin suurimpiin.
Juhlat ja rituaalit.
Temppelin merkittävin juhla on jumalatar Kalin syntymäpäivä, jota vietetään tamilikuukautena "Masi" (tammi–helmi), kun Magha-tähti loistaa korkealla taivaalla. Juhla houkuttelee palvojia eri puolilta Malesiaa. Seremonioihin kuuluu kavadeiden kantaminen ja ruumiillisia katumusriittejä, kuten kasvojen tai selän lävistäminen metallikoukuilla tai -vartailla, muistuttaen Thaipusam-juhlaa Penangissa ja Kuala Lumpurissa. Ennen osallistumista palvojat noudattavat 48 päivän ajan tiukkaa kasvisruokavaliota ja pidättäytyvät seksistä ja alkoholista valmistautuakseen jumalalliseen yhteyteen ja kivun kestämiseen. Rituaalin huipennuksena palvojat kohtaavat temppelin sisällä olevan Kali-patsaan ja saavat "lopullisen vapautuksen" uhrauksilleen.
Yhteisöllinen merkitys.
Temppeli yhdistää ainutlaatuisella tavalla Pangkorin saaren intialaisen ja kiinalaisen väestön, sillä kiinalaiset osallistujat kunnioittavat juhlan aikana Kwan Yinia, jota hindut pitävät Kalin vanhempana sisarena. Temppelialueella toimii myös intialainen kansallisen opetussuunnitelman mukainen alakoulu, mikä vahvistaa sen roolia yhteisön keskuksena.
Matti Keltikangas

Matti Keltikangas (s. 30. maaliskuuta 1936 Helsinki) on suomalainen metsänhoitaja ja metsätalouden liiketieteen emeritusprofessori.
Keltikangas syntyi professori Valter Keltikankaan ja Elna (Eija) Margareta Sovion perheeseen. Hän avioitui 1961 Lea Kallion kanssa. Keltikangas tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1954 ja valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1959 ja maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatiksi 1970. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli siellä 1973. Keltikangas suoritti myös alansa täydentäviä opintoja Michiganin osavaltionyliopistossa 1964–1965. 
Keltikangas toimi ensin metsänhoitajana useissa eri organisaatioissa ja tehtävissä 1960–1961 ja oli sitten Helsingin yliopistossa tutkija 1961–1964, assistentti 1964–1973, metsätalouden liiketoiminnan vt. professori 1972–1973 ja vakinainen 1973–1999, samoin kuin maankäytön ekonomian professori 1973–1977. Keltikangas oli myös yliopiston metsäkirjaston esimies 1974–1984 ja 1986–1987 ja tiedekuntansa varadekaani 1987–1994. Hänellä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän on tutkinut muun muassa metsänkasvatuksen kannattavuutta, metsän arvon määritystä, metsätalouden suunnittelua ja metsäojituksen tuloksellisuutta.
Keltikangas

Keltikangas on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Talkkunajauho

Talkkunajauho on kaurasta tehtyä jauhoa, johon on käytetty koko jyvä. Sitä käytetään talkkunaan, joka on suomalainen perinneruoka. Talkkunajauhoihin käytetään vain kauraa, joten se sopii gluteenittomaan ruokavalioon. Talkkunajauhoa tai talkkunaa voidaan käyttää kalan leivittämiseen.
Monogram Pictures

Monogram Pictures oli yhdysvaltalainen B-elokuvien tuotantoyhtiö, joka toimi vuosina 1931–1953. Tämän jälkeen yhtiö tunnettiin nimellä Allied Artists Pictures Corporation.
Monogram syntyi kahden aiemman yhtiön, Rayart Productionsin ja Sono Art-World Wide Picturesin, yhdistyessä. Kummatkin yhtiöt olivat erikoistuneet pienen budjetin elokuviin. Monogram jatkoi samalla linjalla, tuottaen muun muassa melodraamoja. 
Toisen maailmansodan jälkeen pienen budjetin elokuvien suosio alkoi laskea, ja Monogram perusti uuden yksikön, Allied Artists Productionsin, joka tuotti kalliimpia elokuvia, joissa oli korkeammat tuotantoarvot. Yhtiö tuotti kuitenkin edelleen myös halvempia elokuvia, kuten B-lännenelokuvia. Allied Artists lopetti elokuvien tuottamisen 1966 ja keskittyi sen jälkeen ulkomaisten elokuvien levitykseen. Vuonna 1972 yhtiö aloitti uudestaan elokuvien tuotannon, ja 1970-luvulla julkaistut Cabaret ja Papillon olivat suuria menestyksiä. Yritys ajautui siitä huolimatta lopulta konkurssiin vuonna 1979. Samana vuonna perustettiin uusi viihdeyritys Allied Artists International. Monogram Pictures on yksi sen tuotemerkeistä.
Ingeborg (fregatti)

Ingeborg oli yksi kolmesta Ruotsin rannikkolaivaston Uusimaa-luokan Saaristofregateista.
Valmistus.
Alus rakennettiin Tukholmassa, Djurgårdsvarvetin telakalla vuonna 1776, Fredrik af Chapmanin piirrustuksien mukaan. Aluksessa oli tykkejä yhteensä 12, joista kaksi suurinta oli asetettu epätavallisesti laivan keulaan. toiset kaksi oli perässä ja loput kahdeksan oli keskellä. Aluksessa oli 20 airoparia.
Tekniset Tiedot.
Aluksen pituus oli noin 36 metriä, leveys 8,6 metriä sekä Syväys 3,1 metriä. Miehistöä vaadittiin noin 300.
Palvelus.
"Ingeborg" oli paikalla Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa Ruotsalaisten eteläisessä taistelulinjassa, jossa kello 18 alukseen osui useampi tykinkuula ja se alkoi vuotaa. Tämän jälkeen sen ankkuritouvi katkaistiin ja se hinattiin taistelulinjasta pois Kotkansaarta kohti, jonka rannalla se myöhemmin upposi matalaan veteen. Turunmaa-luokan fregatti "Norden" siirtyi reservistä uponneen aluksen tilalle.
Lin Je Kongin temppeli

Lin Je Kongin temppeli () on kiinalainen buddhalainen temppeli Pangkorin saarella Perakin osavaltiossa, Malesiassa. Se on yksi saaren vanhimmista kiinalaisista temppeleistä, omistettu myötätunnon jumalattarelle Avalokiteshvaralle ().
Sijainti ja ympäristö.
Temppeli sijaitsee Coral Beachin pohjoispäässä kallioisella niemekkeellä, metsän ja Teluk Nipahin rannan välissä. Siihen pääsee matalalla vedellä rantaa pitkin tai pientä tietä pitkin Teluk Nipahilta. Temppelin ympäristöstä avautuu laaja näkymä Coral Beachille ja merelle, ja selkeällä säällä sieltä voi nähdä Pulau Giamin ja Pulau Mentagorin saaret.
Arkkitehtuuri ja ominaisuudet.
Lin Je Kongin temppeli tunnetaan perinteisestä kiinalaisesta arkkitehtuuristaan, värikkäistä koristeluistaan ja yksityiskohtaisista rakenteistaan. Alun perin vaatimaton pyhäkkö on laajentunut vuosien varrella ja saanut teemapuistomaisia piirteitä. Alueella on kultaisia lohikäärmeitä, värikkäitä patsaita sekä länsimaisia piirroshahmoja, kuten Mikki Hiiri, Aku Ankka ja Pieni merenneito.
Oscar Rossi

Oscar Pablo Rossi (27. heinäkuuta 1930 Buenos Aires – 6. syyskuuta 2012) oli argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 171-senttimetrinen.
Rossi liittyi heinäkuussa 1960 Argentiinan maajoukkueeseen ja pelasi 11 virallista maaottelua. Hän pelasi vuoden 1962 MM-kilpailuissa yhden ottelun Bulgariaa vastaan, mutta jäi penkille Englantia ja Unkaria vastaan.
Riisisiirappi

Riisisiirappi on riisistä uuttamalla valmistettua siirappia. Riisin jyvät jauhetaan ennen käsittelyä. Sen maussa yhdistyy maltaan ja pähkinän maku. 100g riisisiirappia sisältää energiaa 312 kcal, rasvaa 0,5g, hiilihydraattia 77g, proteiinia 0,5g. Sitä käytetään leipien ja piirakoiden leivontaan sekä pata- ja laatikkoruokiin. Sitä käytetään myös jälkiruokiin ja sitä käytetään levitteenä ja makeutusaineena. Se sopii vegaaniseen, gluteenittomaan ja laktoosittomaan ruokavalioon. Se ei sisällä fruktoosia. Riisisiirappi on hunajan väristä.
Vladislao Cap

Vladislao Wenceslao Cap (5. heinäkuuta 1934 Avellaneda – 14. syyskuuta 1982) oli argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 178-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmennustehtävissä
Cap liittyi maaliskuussa 1959 Argentiinan maajoukkueeseen. Hän pelasi yhteensä 11 virallista maaottelua ja teki kaksi maalia. Hän pelasi kaksi ottelua vuoden 1962 MM-kilpailuissa.
Cap valmensi Argentiinaa vuoden 1974 MM-kilpailuissa. Hän valmensi myös muun muassa LDU Quitoa ja River Platea.
Sekamehu

Sekamehu on mehua, johon on sekoitettu useasta raaka-aineesta valmistettuja mehuja. Hedelmäsekamehussa on usein omena- ja rypälemehua. Myös sellaiset sekamehut, jotka sisältävät enimmäkseen marjamehua, saattavat sisältää omenamehua. Marjamehusta sekamehuihin käytetään usein herukoiden mehua. Marjamehuista sekamehuihin käytetään usein myös mansikka- ja vadelmamehua. Sekamehuihin käytetään myös tuoremehuja ja sellaisina käytetään myös vihannesmehuja.
Ksanomeliini/trospiumkloridi

Ksanomeliini/trospiumkloridi on antipsykoottinen lääke, jota myydään mm. Yhdysvalloissa nimellä "Cobenfy".
Ksanomeliini/trospiumklorid on uudentyyppinen yhdistelmälääke, joka sisältää erästä muskariiniagonistia (Ksanomeliini) sekä sen haittoja vähentävää ei-sentraalisesti aktiivista antikolinergia (trospiumkloridi).
Helsingin Veto

Helsingin Veto on entinen helsinkiläinen pesäpalloseura. Se perustettiin vuonna 1943 jatkamaan Sörnäisten Vedon toimintaa. Helsingin Veto pelasi kahdeksan kauden ajan naisten SM-sarjassa ja kahden kauden ajan miesten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa. Helsingin Veto sijoittui vuonna 1957 naisten SM-sarjassa pronssille sekä voitti viisi TUL:n naisten mestaruutta vuosina 1950–1954. Helsingin Vedon naispelaajat siirtyivät 1960-luvun puolivälissä Roihuvuoren Roihuun.
Pique (1900)

Pique oli Ranskan laivaston Framée-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 27. lokakuuta 1897 Le Havresta Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin lokakuussa 1897. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1900 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten heinäkuussa 1901. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen toukokuussa.
Palvelus.
Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivueeseen (), mistä se siirrettiin 1903 Algeriaan liikkuvaan osastoon (). Ensimmäisessä maailmansodassa se oli Välimerellä, missä se osallistui sotatoimiin Dardanelleilla. Alus poistettiin 28. tammikuuta 1921 laivastoluettelosta ja myytiin 28. heinäkuuta Toulonissa romutettavaksi.
Porvoon valtiopäivät 1809 (R. W. Ekman)

Porvoon valtiopäivät 1809 on suomalaisen kuvataitelija Robert Wilhelm Ekmanin vuonna 1858 valmistunut suurikokoinen öljyvärimaalaus, joka esittää Venäjän keisari Aleksanteri I:tä ja Porvoon valtiopäiviä Porvoon tuomiokirkossa maaliskuussa 1809. Se on ”uusi versio” Emanuel Thelningin vuonna 1812 maalaamasta tunnetummasta maalauksesta "Porvoon valtiopäivien avajaiset 1809". Ekmanin teos on kuitenkin itsenäinen eikä pelkkä kopio.
Maalauksen historia.
Suomen senaatti tilasi vuonna 1855 Ekmanilta kopion Thelningin maalauksesta. Ekman sai luvan ottaa vapauksia, ja hän tekikin pelkän kopion sijaan uuden maalauksen samasta aiheesta, vaihtaen kuvan henkilöiden paikkoja. Ekmanin maalaus valmistui Turussa vuonna 1858, maalaus maksoi Suomen senaatille 3713 venäjän hopearuplaa, teos kuljetettiin Turusta Helsinkiin ja sijoitettiin Senaatin talon (nyk. Valtioneuvoston linna) istuntosaliin, maalaus on ollut alkuperäisellä paikallaan sen asettamisesta lähtien, maalaus sai osakseen suurta huomiota ja Thelningin alkuperäinen työ jäi vuosiksi sen varjoon.
Aihe ja sisältö.
Maalaus esittää keisari Aleksanteri I:n hallitsijanvakuutusta Suomelle 29. maaliskuuta 1809. Keisari seisoo keskellä valtaistuinkorokkeella. Hänen takanaan vasemmalla puolella on Venäjän ulkoministeri Nikolai Rumjantsev. Kolmas korokkeella seisovaa mies on keisarin hovineuvos kreivi Nikolai Tolstoi. 
Suomen kenraalikuvernööri Georg Magnus Sprengtporten seisoo korokkeen vasemmalla puolella ja hänen vieressään on maamarsalkan sauvaa pitelevä maamarsalkka Robert Wilhelm De Geer. Korokkeen oikealla puolella taaempana kahden silinteriä kädessään pitävän miehen välissä on Turun hovioikeuden presidentti Adolf Tandefelt, joka esiluki uskollisuudenvalan sanat säätyjen edustajille. Kuvan oikealla puolella vihreässä takissa on talonpoikaissäädyn puhemies Pehr Klockars, jonka sisätasku roikkuu ulkona. Lehtereillä on naisia ja tavallista kansaa, jotka on pyydetty seuraamaan valtiopäivätoimitusta.
Ekmanin maalaus esittää eri hetkeä seremoniasta kuin Thelningin. Ekmanin maalauksessa kenraalikuvernööri Sprengtporten lukee paperista keisarin hallitsijanvakuutuksen käännöstä säädyille, kun taas Thelningin maalauksessa paperia pitelee Tandefelt, joka esilukee uskollisuudenvalaa. Nostamalla keskiöön keisarin vakuutuksen uskollisuudenvalan sijasta Ekman sisällytti teokseen poliittisen viestin, jota alkuperäisessä ei ollut.
Maalauksen henkilöistä osa on yksilöimättömiä ja henkilöt ovat osin uudelleen sijoitettuja suhteessa Thelningin alkuperäiseen maalaukseen. Edes Porvoon valtiopäivät 1809 Frans Oskar Liewendalin viivakynäluonnoksessa ei ole nimetty ja numeroitu kaikkia henkilöhahmoja.
Hietahaili

Hietahaili ("Hyperlophus vittatus") tai hopeajuovasilli on silleihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australian rannikkojen läheisyydestä.
Koko ja ulkonäkö.
Hietahaili kasvaa useimmiten 5–10 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja hoikka. Kalan selkäevä on suhteellisen lyhyt, ja ennen selkäevää on sumuista muodostunut kölimäinen harjanne. Myös vatsassa on suomuista muodostunut köli. Lajin pyrstöevä on haarautunut ja rintaevät ovat ruumiissa matalalla. Hietahaili on väriltään harmaa tai ruskehtava ja osittain läpikuultava. Kalan kyljessä kulkee hopeanharmaa juova.
Levinneisyys ja elintavat.
Hietahailia tavataan Australiasta Intian valtameren ja Tyynenmeren rannikolta Länsi-Australiasta Queenslandiin. Eteläisimmissä osissa se on harvinaisempi kuin länsi- tai itärannikolla. Lajin elinympäristöä ovat rannikojen lahtien ja jokisuistojen meriruohoa kasvavat alueet, joilla ne liikkuvat suurina parvina. Hietahailin lisääntymiskausi kestää lokakuulta helmikuulle.
Hietahailia kalastetaan ihmisravinnoksi, mutta suurin osa saalista käytetään syötteinä kalastettaessa muita suurempia kaloja.
Koivikon pesäpallokenttä

Koivikon pesäpallokenttä on Keravalla sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on pesäpalloseura Keravan Pesis-Juniorit. Pesäpallokenttä on valmistunut vuonna 1987 ja kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Keravan kaupunki. Kentällä on täysimittainen pesäpallokenttä, minkä lisäksi kentän yhteydessä on juoksusuora ja korkeushyppypaikka. Talvisin kenttä voidaan jäädyttää luistelukentäksi. Kenttä on peruskorjattu vuonna 2011.
Juholanmäen pesäpallokenttä

Juholanmäen pesäpallokenttä on Järvenpäässä sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on pesäpalloseura Kinnarin Pesis 2006. Pesäpallokenttä on valmistunut vuonna 2019 ja kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Järvenpään kaupunki. Kentällä on täysimittainen pesäpallokenttä, minkä lisäksi kentän yhteydessä on kuuluttamo, kioskirakennus sekä huoltorakennus. Kentällä on neljä katsomoa, joihin mahtuu yhteensä noin 400 katsojaa. Talvisin kenttä voidaan jäädyttää luistelukentäksi.
Laitilan pesäpallostadion

Laitilan pesäpallostadion on Laitilassa sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on pesäpalloseura Laitilan Jyske, joka pelaa Naisten Superpesiksessä. Pesäpallokenttä on remontoitu vuonna 2025, jolloin kentälle asennettiin uusi hiekkateknonurmi. Vuonna 2025 kentälle valmistui katettu katsomo, jossa on paikat noin 290 katsojalle. Kentän omistaja on Laitilan kaupunki.
Bernd Thijs

Bernd Thijs (s. 28. kesäkuuta 1978 Hasselt) on belgialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen ja molempijalkainen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä, nykyisellään vuodesta 2024 apulaisvalmentajana Győri ETO -joukkueelle.
Thijs aloitti uransa Standard Liègen alle 19-vuotiaiden joukkueessa, kunnes hän liittyi heinäkuussa 1995 edustusjoukkueeseen ja pelasi siinä viisi vuotta. Vuodet 2000–2004 hän taas edusti KRC Genkiä ja voitti joukkueessa Belgian pääsarjamestaruuden kaudella 2001–2002. Heinäkuussa 2004 Thijs liittyi turkkilaiseen Trabzonsporiin, josta hän saman vuoden lopussa. Hän pelasi 2005–2007 saksalaisseura Borussia Mönchengladbachissa. Hänen uransa viimeinen seura oli KAA Gent, jota hän edusti 2007–2014. Hän sai vuodelta 2010 nimiinsä Belgian cupin mestaruuden. Thijs pelasi kaikissa seurajoukkueissaan yhteensä 460 kilpailullista ottelua, joissa hän teki 86 ja syötti 26 maalia.
Thijs edusti Belgian alle 16-, alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. Hän pelasi niissä yhteensä 19 ottelua ja teki yhden maalin. A-maajoukkueeseen Thijs liittyi toukokuussa 2002 ja pelasi seitsemän virallista maaottelua. Niistä viisi oli ystävyysotteluita ja kaksi vuoden 2004 EM-kilpailujen karsinnoissa Bulgariaa ja Andorraa vastaan. Thijs valittiin edustamaan Belgiaa vuoden 2002 MM-kilpailuihin, jossa hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan.
Thijs on edustanut valmentajana ainoastaan apulaisena. Hän aloitti ensiksi vuonna 2014 KAA Gentin riveissä ja on vieraillut sittemmin kotimaansa ulkopuolella Saudi-Arabiassa.
Kunamat

Kunamat ovat nilosaharalaista kunaman kieltä puhuva kansa Eritrean Gash-Barkan alueella ja Etiopian Tigrayssa. 1990-luvun vaihteessa heitä arvioitiin olleen noin 140 000 henkeä.
Kunaman kieli muodostaa oman ryhmänsä pienemmän illitin kanssa. Kunamien ja narojen uskotaan olevan Länsi-Eritrean niloottisen kantaväestön jälkeläisiä. Naapurikansat ovat kutsuneet heitä nimellä "baza".
Kunamat harjoittavat etupäässä maanviljelyä ja karjanhoitoa. Heidän aineellinen kulttuurinsa on lähellä tigrinjoja. Perinteisessä yhteiskunnassa ja uskomuksissa on paljon arkaaisia piirteitä. Naisten asema on vahva ja sukujärjestelmä on matrilineaarinen. Suuri osa kunamista harjoittaa perinteistä uskontoa. Noin 30 prosenttia on katolisia tai protestantteja ja osa muslimeja.
Eritrean itsenäisyyssodassa monet kunamat kannattivat Etiopian hallitusta. He kärsivät myös vuosien 1998–2000 rajasodasta. Alueen levottomuudet ovat pakottaneet tuhansia kunamoita siirtymään pakolaisiksi Etiopiaan.
Penangin kansallispuisto

Penangin kansallispuisto () on Malesiassa sijaitseva luonnonsuojelualue. Puisto sijaitsee Penangin saaren luoteisosassa ja sen pinta-ala on 25,4 km2.
Puisto koostuu sekä maa- että merialueesta. Sen monipuolisiin elinympäristöihin kuuluvat hiekkarannat, mangrovemetsät ja siipipuumetsät. Puiston todella ainutlaatuinen piirre on meromiktinen järvi, jossa on joukko makean ja suolaisen veden lajeja, jotka elävät yhdessä samassa vesistössä, mutta eri kerroksissa. Lämmin suolavesi on pohjalla ja viileämpi makea vesi on ylemmällä tasolla. Tämä kerrostuminen tapahtuu vain toukokuun ja marraskuun välisenä aikana, jolloin sateet ovat rankempia.
Puiston alueella esiintyy yli 415 kasvilajia ja yli 140 eläinlajia. Suuri osa kuuluisista villieläimistä elää merissä, kuten delfiinit, liemikilpikonnat ja merisaukot. Silmälasilangurit ja jaavanmakakit vaeltelevat puiston metsissä.
Eurajoen pesäpallokenttä

Eurajoen pesäpallokenttä on Eurajoella sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Eurajoen Veikot. Pesäpallokenttä on valmistunut vuonna 2011 ja kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Eurajoen kunta. Pesäpallokenttä sijaitsee Eurajoen liikuntakeskuksessa.
Loimaan pesäpallostadion

Loimaan pesäpallostadion on Loimaalla sijaitseva pesäpallostadion. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Loimaan Palloilijat. Pesäpallokenttä on remontoitu vuonna 2020 ja kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Loimaan kaupunki. Pesäpallokenttä sijaitsee Loimaan urheilukeskuksessa. Kenttä on ollut vuosikymmenten ajan Loimaalaisen pesäpalloilun keskus ja pääareena.
Sahot

Sahot ovat kuušilaista sahon kieltä puhuva kansa Etiopian Tigrayn alueella ja Eritrean keskiosassa. 1990-luvun vaihteessa heitä arvioitiin olleen 150 000 henkeä.
Sahot lienevät alkuperältään pohjoiseen siirtyneitä afareja, joihin on sulautunut muiden kansojen edustajia. Monet heistä puhuvat myös arabiaa, tigrinjaa, tigreä ja niiden sekakieliä. Kansan pääelinkeino on puolipaimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Osa harjoittaa maanviljelyä tai Zulanlahdessa kalastusta.
Kulttuuriltaan sahot ovat lähellä tigrejä ja tigrinjoja. Valtaosa on sunnalaisia muslimeja. Maanviljelijöiden joukossa on myös ortodoksikristittyjä.
Eritrean itsenäisyyssodan aikana suuri osa sahoista pakeni Sudaniin ja Saudi-Arabiaan. Irobheimon asuinalueesta kiisteltiin vuosien 1998–2000 rajasodassa, ja osa siitä liitettiin vuonna 2002 Eritreaan.
Peltosaaren pesäpallokenttä

Peltosaaren pesäpallokenttä on Riihimäellä sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Riihimäen Pallonlyöjät. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Riihimäen kaupunki. Pesäpallokenttä sijaitsee Peltosaaren liikuntapuistossa.
Peltosaaren pesäpallokenttä valmistui 1990-luvulla. RPL pelasi kentällä 1990-luvulla viimeiseksi jääneet superpesisottelunsa. RPL ja sitä seurannut Riihi-Pesis, pelasivat Peltosaaren pesäpallokentällä 1990-luvusta eteenpäin. Kenttä sai hiekkatekonurmen 2000-luvulla, jolloin kentällä pelasi tuolloin Ykköspesiksessä ollut Riihi-Pesis.
Ronkaalan pesäpallostadion

Ronkaalan pesäpallostadion on Haapajärvellä sijaitseva pesäpallostadion. Kentän pääasiallinen käyttäjä on pesäpalloseura Haapajärven Pesä-Kiilat. Kenttä on rakennettu vuonna 1989 ja sitä on peruskorjattu vuonna 2013. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Haapajärven kaupunki. Pesäpallokenttä sijaitsee Ronkaalan urheilukeskuksessa.
Pasilan peruskoulu

Pasilan peruskoulu on Helsingissä sijaitseva suomenkielinen luokka-asteiden 1–9 yhtenäiskoulu, jossa on myös ruotsinkielinen kielikylpyluokka ja pohjoissaamenkielinen kaksikielinen luokka. Koululla on tällä hetkellä 4 aktiivista toimipistettä, jotka sijaitsevat Keski-Pasilassa, Länsi-Pasilassa ja Pohjois-Pasilassa. Nykyinen Pohjois-Pasilan toimipiste on väliaikainen; uuden koulurakennuksen tavoitteena on valmistua viimeistään syyslukukaudeksi 2028. Keski-Pasilan toimipiste nimeltä Pasilan peruskoulu ja Päiväkoti Aurinkokello on avattu syksyllä 2025.
Pukkioniemen pesäpallokenttä

Pukkioniemen pesäpallokenttä on Kurikan Jalasjärvellä sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Jalasjärven Jalas. Kenttä on rakennettu vuonna 1967 ja sitä on peruskorjattu vuonna 2009. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Kurikan kaupunki. Kenttä sijaitsee Jalasjärven keskustassa Lamminjärven rannalla.
Laihian pesäpallokenttä

Laihian pesäpallokenttä on Laihialla sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Laihian Luja. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Laihian kunta. Kenttä sijaitsee Laihian urheilukeskuksessa.
Kisapuiston pesäpallokenttä

Kisapuiston pesäpallokenttä on Lahdessa sijaitseva pesäpallokenttä. Se on rakennettu vuonna 1983, ja sen omistaa Lahden kaupunki. Kenttä sijaitsee Lahden kisapuistossa. Kentän pinta on hiekkatekonurmea, ja sen laidalla on noin 400 henkilön katsomo. Kentän pääasiallinen käyttäjä on pesäpalloseura Lahden Mailaveikot.
Ponkilan pesäpallokenttä

Ponkilan pesäpallokenttä on Muhoksella sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Muhoksen Pallo-Salamat. Kenttä on rakennettu vuonna 1988. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Muhoksen kunta. Kenttä sijaitsee Ponkilan urheilualueella.
Bilenit

Bilenit tai bilinit ovat keskikuušilaista bilenin kieltä puhuva kansa Eritrean pohjoisosassa entisessä Senhitin maakunnassa. Heitä on kutsuttu myös "bogoiksi". 1990-luvulla bilenejä arvioitiin olleen noin 65 000 henkeä.
Kansa lienee syntynyt Etiopian keskiosasta tulleiden agau-kansojen yhtyessä paikallisiin kuušilaisiin. Kansanperinteen mukaan agaut muuttivat alueelle kahdessa aallossa 900- ja 1200-luvuilla. Myöhemmin bileneihin sulautui myös tigren puhujia.
Bilenien pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. 1800-luvun puoliväliin saakka he olivat ortodoksikristittyjä. Sittemmin valtaosa bileneistä kääntyi muslimeiksi ja osa katolisiksi. Muslimit pakenivat Eritrean itsenäisyyssodan aikana Sudaniin ja kristityt Kerenin tai Asmaran kaupunkeihin. Maan itsenäistyttyä monet ovat palanneet kotiseudulleen.
Korkalovaaran pallokenttä

Korkalovaaran pallokenttä on Rovaniemellä sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Napapiirin Pesis. Kenttä on rakennettu vuonna 1952. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Rovaniemen kaupunki. Kenttä sijaitsee Ponkilan urheilualueella.
Loukonlahden kenttä

Loukonlahden kenttä on Pirkkalassa sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Pirkkalan Pirkat. Kenttä on rakennettu vuonna 1980. Kentän pinta on hiekkatekonurmi ja kenttä täyttää naisten kentän mitat. Kentän omistaja on Pirkkalan kunta.
Pirttilän pesäpallokenttä

Pirttilän pesäpallokenttä eli Sakki Areena on Haminan Summassa sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Summan Ponnistus. Kenttä on rakennettu vuonna 1972. Kesällä 2024 kentälle valmistui hiekkatekonurmi. Kentän rakennustyöt käynnistyivät loppuvuodesta 2023. Hankkeen toteuttaja oli Summan Ponnistus ry ja kenttä toteutettiin Summan Urheilupuisto -hankkeen nimissä.
Oulaisten pesäpallokenttä

Oulaisten pesäpallokenttä on Oulaisissa sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Oulaisten Huima. Kenttä on rakennettu vuonna 1996 ja sitä on peruskorjattu vuonna 2013. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kenttä sijaitsee Oulaisten urheilupuistossa.
Oulunsalon kirkonkylän pesäpallokenttä

Oulunsalon kirkonkylän pesäpallokenttä on Oulun Oulunsalossa sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Oulunsalon Vasama. Kenttä on rakennettu vuonna 1988. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Oulun kaupunki. Kenttä sijaitsee Oulaisten urheilukeskuksessa Kirkonkylän koulun vieressä.
Mynämäen pesäpallostadion

Mynämäen pesäpallostadion on Mynämäellä sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Mynämäen Vesa. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kentän omistaja on Mynämäen kunta. Kenttä sijaitsee Mynämäen urheilukeskuksessa.
Käpylän pesäpallokenttä

Käpylän pesäpallokenttä on Halsualla sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on urheiluseura Halsuan Toivo. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kenttä on rakennettu vuonna 1992. Kentän omistaja on Halsuan kunta. Kenttä sijaitsee Käpylän liikunta- ja urheilualueella.
Hakunilan urheilupuisto

Hakunilan urheilupuisto on Vantaan Hakunilassa sijaitseva liikuntapuisto Liikuntapuiston omistaja on Vantaan kaupunki. Hakunilan urheilupuistossa sijaitsevat tekojääkenttä, jonka alueella on kesäaikana kuusi tenniskentäää, pesäpallokenttä sekä kaksi koripallokenttää. Urheilupuistoon kuuluu myös vuonna 1984 rakennettu Hakunilan urheilupuiston yleisurheilukenttä, nurmikenttä, skeittipuisto ja Hakunilan uimahalli. Talvisin yleisurheilukenttä toimii hiihtostadionina. Urheilupuiston lähimaastoissa kiertää erilaisia kuntoratoja ja reittejä, jotka ovat talviaikaan vain hiihtokäytössä.