Pesurinoja

Pesurinoja on Pirkanmaan Sastamalan Tyrväällä Liekoveteen laskeva joki, joka muodostaa 16 kilometriä pitkästä pääuomasta 12 kilometriä pitkän alajuoksun osuuden.
Joen kulku.
Ylistenjärvestä alkava Pesurinoja on aluksi vain järven suoraviivainen kaivanto, jossa järven vedet johdetaan Keskistenjärven alueelle. Keskistenjärvi on matala ja tiheän vesikasvillisuuden peittämä järvi, jossa järven jäljellä oleva avoveden alue sijaitsee kosteikkoalueen lounaispäässä. Kosteikon läpi on kuitenkin ruopattu Kravinojan kaivanto, joka jatkuu Keskistenjärven jälkeen samannimisenä noin kilometrin kohti pohjoista ja laskee siellä Tapiolanjärveen. Tapiolanjärvi on Keskistenjärven tapaan laskettu järvi, mutta siinä on enemmän avovettä kuin siinä. 
Pesurinoja jatkuu Tapiolanjärvestä pohjoiseen päin ja se laskee 8,0 kilometrin jälkeen Tyrväällä Liekoveteen. Tämä osuus Pesurinojan keskijuoksulla on joen kaltevin. Osuuden alkuosalla, Vehkakorven ja Laurinkorven välissä, joki painuu kalliomurrokseen, jossa joki mutkittelee ja muodostaa välillä jokisaaria ja suvantoja. Joen uomaa on täällä paikoitellen oikaistu. Koivulan kylän alueella on joen varteen kaivettu vesialtaita, joihin tulee vesi joesta. Joki on puhkaissut Ristisillan kohdalla itsellensä vesireitin Hamppulankankaan harjun läpi. 
Ristisillan alue on Roismalan taajama-alueen reunalla ja Ristisilta on keskiaikaisen tien ylityskohta. Sillan alajuoksulla joki putoaa Pesurinkoskea alemmaksi ja saapuu Tyrväänkylän peltoalueelle. Siellä joki on uurtanut uomansa syvälle savikkoon ja alkanut meanderoida siinä. Kun joki alittaa valtatien 12, saapuu se Roismalanaukealle, jossa savikko on 10–15 metriä paksu. Täällä joki ei kuitenkaan ole uurtanut uomaansa syvälle, sillä Liekoveden korkea vedenpinta on sen estänyt. Uomaa on täällä myös oikaistu. 
Pesurinojan takia on teitä varten rakennettu useita sen ylittäviä siltoja. Yläjuoksulla on joen kummallakin puolella maantiet. Itäpuolinen Punkalaitumentie ei ylitä jokea, mutta länsipuolinen yhdystie 12837 tekee sen Ylistenjärven laskuojan kohdalla. Tämän lisäksi on Tapiolan kylässä yhdystiellä 12835 ja Koivulan kylässä yhdystiellä 12494 toimittu samoin. Viimeksi mainittua siltaa kutsutaan Ristisillaksi. Suurin silta on rakennettu Roismalanaukealla valtatietä 12 varten. Viimeiset sillat ovat alajuoksulla sijaitsevat Tyrväänkylän teiden kaksi siltaa. 
Joessa on runsaasti pieniä kivipatoja tai vesimyllyjä. Kolme ensimmäistä löytyy heti Tapiolan kylän peltoalueen jälkeen. Niiden alapuolella sijaitsee vesivoimalalaitoksen pato ja tämän alapuolella vielä kolme kivi- tai puupatoa lisää. Ristisillan kohdalta alkaa vuolas Perurinkosken koskijakso, jossa on vesimyllyn raunio ja tämän alapuolella yksi kivipato.
Luontoarvoja.
Pesurinojaa on voimakkaasti muokattu ja se on enää muutamissa kohdissa aivan luonnonmukainen. Joessa olevia koskia on perattu poistamalla ainakin suurimmat kivet. Joessa on monia kivi- tai puupatoja, jotka muodostavat vaelluskaloille etenemisesteitä. Voimalaitos voi olla luvanvarainen eikä sitä voi poistaa, mutta joen kalataloudellinen kunnostaminen alajuoksulla voisi olla hyödyllistä.
Yläpuolisten järvien järvenlaskut vaikuttavat osaltaan joen vedenlaatuun lisäämällä veteen liukenevia ravinteita. Valuma-alueen tietyt osat, kuten alajuoksun Roismalanaukea ja keskijuoksun Tapiolanjärvi ja Keskistenjärvi, ovat ainakin lintujen suosimia kohteita pesimäaikaan ja erityisesti kevät- ja syysmuuton aikana. Järvet onkin liitetty mukaan Natura 2000-hankkeeseen (FI0350002, 151 hehtaaria) maakunnallisesti huomattavina lintujärvinä.
Ylistenjärven valuma-alue.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ylistenjärven valuma-alueeseen (35.138) se kuuluu. Valuma-alueen pinta-ala on 42,41 neliökilometriä (tai 41,89 km² ) ja sen järvisyys on 10,71 %. 
Valuma-alueen pääuomaksi on vesistöviranomaisten Paikkatietoikkunan verkkopalveluun merkitty vesistöreitti Pesurinoja, Tapiolanjärvi, Kravinoja ja Ylistenjärvi. Pääuoman pituus on palvelun verkkosysteemissä ilmoitettu uomaosuuksien pituusmittoina, jotka laskemalla yhteen saadaan määritettyä pääuoman pituus. Virtaveden pituus on siten Ylistenjärven luusuasta Liekoveteen 11,7 kilometriä. Kun tähän lisätään itse Ylistenjärvi ja Isonsuonoja, tulee mittaan lisää yli 4,5 kilometriä. Pääuoman kokonaispituudeksi voidaan siten ilmoittaa yli 16,2 kilometriä.
Pääuoman merkittäviä sivu-uomia ovat Tyrväänkylän peltojen lyhyt johto-oja, joka yhtyy pääuomaan vasemmalta päin. Seuraava on oja, joka yhtyy jokeen vasemmalta Ristisillan yläpuolella Koivulassa. Se alkaa Pahasuon takaa melkein Tapiolasta asti. Keskistenjärven vesijättömaalle laskee kaakosta tuleva Hopunoja, joka on suoraksi kaivettuna Rompunsuolta alkava johto-oja. Tapiolanjärvi ja Keskistenjärvi ovat pääuomassa sijaitsevia läpivirtausjärviä. Näiden lisäksi on asukkaiden omia tekolampia, joita on esimerkiksi Hopunojan ympäristössä kolme.
Historiaa.
1800-luku.
Vuosina 1855–1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa esitetään yleistilanne valuma-alueen vesistöistä. Valuma-alueen järvien nimet ovat kartassa ”Tapiojärvi”, ”Keskistenjärvi”, ”Ylistenjärvi” ja ”Wähäjärvi”. Vähäjärvi laski aikoinaan Ylistenjärveen lyhyttä ojaa myöten, mutta se on nykyään pelkkä kosteikkoalue. Ylistenjärven laskuoja on vanhoissa kartoissa eri kuin nykyään. Se on alkanut Tapiolanlahdelta, josta se virtasi länteen ja laski siellä Keskistenjärven pohjoispäähän. Tämän vahvistaa myös aikaisempi, Ruotsinvallan aikana laadittu, Kuninkaan kartasto vuosilta 1776–1805. Keskistenjärven nykyinen laskuoja alkaa järven itärannasta ja laskee Keskistenjärven eteläpäähän. 
Tyrväänkylän peltomaiden jälkeen alkoivat Roismalanaukean niittymaat, joista oli 1800-luvulla alettu raivata pieniä peltopalstoja. Tämä niittymaa oli aina ollut kostea ja hankalakulkuinen alue eteenkin kelirikkoaikana, joten aukeaa vältettiin ylittämästä ja mieluimmin kuljettiin Pesurinkosken myllysillan kautta. Aukean ylittävä tie saatiin yleiseen käyttöön vasta 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa.
Vaikka Kalmbergin karttaan ei ole merkitty vesimyllyjä, on niitä varmastikin ollut. Siitä kertoo esimerkiksi Pesurinkoskeen rakennettavan myllyn ja tamppilaitoksen rakentamishanke, jota Henric Rompisare alkoi ajaa vuonna 1826. Koskea on myös ”avattu”, jolloin siitä on koitunut vahinkoa joenvarren asukkaille. Tästä aiheutunutta riitaa on käsitelty vuonna 1892. Joesta on tänä aikana saatettu käyttää myös nimeä ”Rajajoki”. Tämä voi viitata Roismalan kylän ja Tyrväänkylän väliseen kylärajaan.
Tämän karttatilanteen jälkeen on Tapiolanjärvessä, Keskistenjärvessä, Ylistenjärvessä ja Vähäjärvessä suoritettu järvenlasku. Näistä ei tässä ole esittää lähdepohjaista tietoa, mutta seuraukset ovat olleet selvät. Ylistenjärven laskuojan vaihtaminen Tapiolanlahdelta Kiviojankurkusta alkavaan kaivantoon ja Vähäjärven maatuminen suomaaksi on tästä yksi vihje. Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1930 näkyy Ylistenjärven rannoilla soistuneita ranta-alueita ja Vähäjärven tilalla oleva suomaa, jossa on vielä jäljellä pieni lampi. 
Nämä ovat järvenlaskuissa yleisiä jäänteitä. Näiden lisäksi ovat sekä Keskistenjärvi että Tapiolanjärvi muuttuneet aikaisemmista järvistä melkoisesti, kun niiden avovesialueet ovat vähentyneet tai kadonneet kokonaan. Taloudellisessa kartassa on Keskistenjärvessä avovettä jäljellä pieni lampi kosteikkoalueen itäosassa. Molempien järvien avoveden tilalle on merkitty kosteikkoalueen väritys, mikä voi olla järvenlaskun jälkeinen seuraus. Keskistenjärven halki on taloudellisessa kartassa kaivettu Kravinojaksi nimetty kuivatuskanava. Tilanne on edelleen sama vuonna 1961 julkaistuissa peruskartoissa.
Tyrvään voimalaitoksen vaikutukset.
Tyrvään vesivoimalaitoksen perustaminen vaikutti voimakkaasti Roismalanaukean elämään. Vuosina 1946–1950 padottiin Hartolankosken lisäksi myös Liekoveden rannat maapatopenkereillä. Pohjoisrannan Vaunujoen tapaan myös Pesurinojan uomaa jouduttiin penkeröimään nousevan veden takia 1,8 kilometrin matkalta. 
Pesurinojan vedenpinta onkin ylempänä kuin Roismalanaukean nykyinen maanpinta. Padottava vesiallas täyttyi hitaasti ja se oli täynnä vasta vuonna 1957 . Kuten Vaunujoenkin tapauksessa, on myös Pesurinojan uomaa perattu ja levennetty. Uoman paikkaa on ainakin Roismalanaukean eteläosissa siirretty sivuun alkuperäisestä kohdastaan. Penkereiden juurella on sadevesien keräilyojia, joiden vedet johdetaan Hartolankosken alapuolelle Kokemäenjokeen.