tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kosa (kylä)

Kosa () on kylä, maalaiskunta sekä Permin aluepiiriin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Kosan piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kosa-joen lähellä 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 2 300 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579 nimellä Nyrovin pogosta. 1700-luvun lopulta lähtien se oli Tšerdynin kihlakunnan Selištšen volostin ja vuodesta 1924 lähtien Kosan piirin keskus.
Kosassa toimii rakennus- ja korjausyrityksiä. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo ja kaksi kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat vuosina 1802–1845 rakennettu pyhän Nikolauksen kirkko ja vuonna 1914 pystytetty sairaalarakennus. Lähistöllä on keskiaikainen muinaislinna ja kivikautinen asuinpaikka.
Demokraattisen keskustan unioni

Demokraattisen keskustan unioni (, lyh. UCD) oli espanjalainen keskustalainen puolue, joka toimi vuosina 1977–1983. UCD oli parlamentin suurin puolue vuosien 1977 ja 1979 vaaleissa, Adolfo Suárezin johdolla. Puolueen näkyvimpiä poliitikkoja olivat pääministerit Adolfo Suárez ja Leopoldo Calvo-Sotelo.
Historia.
Demokraattisen keskustan unioni perustettiin pienten maltillisten puolueiden vaaliliitoksi. Vuoden 1981 lopulla se alkoi hajota, ja vuoden 1982 vaalien heikon menestyksen jälkeen helmikuussa 1983 sen toiminta päättyi.
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1989

Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1989 olivat ensimmäiset naisten Euroopan-mestaruuskilpailut jääkiekossa. Turnaus pelattiin Saksan liittotasavallassa Ratingenissa ja Düsseldorfissa 4.–9. huhtikuuta. Euroopan-mestaruuden voitti Suomi.
Karsinta.
Alankomaat ja Tšekkoslovakia pääsivät lopputurnaukseen.
Lopputurnaus.
Välierät.
Sijat 1.–4.
Sijat 5.–8.
Sijoitusottelut.
Loppuottelu
Pronssiottelu
Ottelu 5. sijasta
Sveitsi selviytyi viidentenä Euroopan maiden joukkueena vuoden 1990 maailmanmestaruuskilpailuihin
Ottelu 7. sijasta
Porvari (lehti)

Sinetti oli 2–4 kertaa vuodessa ilmestyvä porvarillinen elämäntapalehti. Lehteä on historiassa julkaistu useilla nimillä, kuten Porvari, Kokoomusnuori, Sinetti ja uudelleen nimellä Porvari. Lehti oli Kokoomuksen Nuorten Liiton äänenkannattaja. Nykyisen muotonsa se sai vuonna 2003. Lehden painosmäärä on ollut 10 500 kappaletta, ja se on postitettu kokoomusnuorten jäsenille, sidosryhmille, kirjastoihin ja kouluihin. Kokoomusnuoren päätoimittaja oli Visa Kananoja, ja Sinetin päätoimittajia olivat Piia Kurki ja Susanna Koski. Sinetin seuraajan Porvarin päätoimittaja oli Vili Lähteenoja. Vuonna 2016 Kokoomuksen Nuorten Liitto julkaisi Porvarin seuraajaksi Konsepti-lehden, jota liitto kuvailee journalismikokeiluksi, josta saadun palautteen pohjalta rakennetaan liiton uuden mediatuotannon tyyli ja muoto. Konseptia julkaistaan perinteisen painoksen lisäksi aktiivisesti päivitettävänä verkkolehtenä, ja sen ensimmäisen numeron päätoimittajana toimi Juho Mäki-Lohiluoma.
Ihrakuoriaiset

Ihrakuoriaiset (Dermestidae, myös haaskakuoriaiset) on kovakuoriaisheimo. Eri lajeja on n. 700 joista suomessa on 20. Ne ovat useimmiten mustia tai harmaan- ja mustankirjavia väriltään. Ihrakuoriaiset ovat alun perin käyttäneet ravinnokseen eläinperäistä jätemateriaalia. Nykyisin useat ihrakuoriaisiin kuuluvat lajit ovat ihmisten läheisyydessä eläviä haittaeläimiä, jotka voivat syödä villaa, nahkaa, turkiksia ja silkkiä. Ihrakuoriaisten toukat ovat pitkäkarvaisia.
Ihrakuoriaisiin kuuluvia lajeja ovat muun muassa vyöihrakuoriainen ("Dermestes lardarius"), pilkkuturkiskuoriainen ("Attagenus pellio") ja ryijykuoriainen ("Anthrenus verbasci").
John Grunsfeld

John Mace Grunsfeld (s. 10. lokakuuta 1958 Chicago, Illinois, USA) on yhdysvaltalainen fyysikko ja NASAn astronautti. Hän on viiden avaruuslennon veteraani ja toiminut myös NASAn johtavana tiedemiehenä (NASA Chief Scientist). 
Tieteellinen ura.
Grunsfeldin tutkimustyö on suuntautunut röntgentähtitieteeseen ja gammatähtitieteeseen, suurenergiseen kosmiseen säteilyyn sekä uusien ilmaisimien ja laitteiden kehittämiseen. Grunsfeld tutki kaksoispulsareita ja muita suurienergisen kosmisen säteilyn lähteitä käyttäen NASAn Compton-satelliittia ja teleskooppeja, mukaan lukien Hubble-avaruusteleskooppi.
Ura NASAssa.
Grunsfeld valittiin NASAn astronauttikoulutukseen maaliskuussa 1992, minkä hän aloitti elokuussa 1992 Johnson Space Centerissä. Hän vastasi muun muassa kansainvälisen ISS-avaruusaseman kannettavista tietokoneista ja tietokonenäyttöjen aseman ohjausohjelmistojen kehittämisestä. Toisen avaruuslentonsa jälkeen hänet nimitettiin myös sukkuloiden ja ISS:n atk-tuen johtoon. STS-103:n jälkeen hän toimi avaruuskävelyosaston johdossa. Hän työskenteli NASAn johtavana tiedemiehenä (NASA Chief Scientist) NASAn päämajassa vuodesta 2003 vuoteen 2004.
Avaruuslennot.
Grunsfeld on osallistunut seuraaville avaruussukkulalennoille:
Grunsfeld on viettänyt yli 58 päivää avaruudessa, Hän on osallistunut kahdeksalle avaruuskävelylle, kokonaiskestoltaan 58 tuntia 30 minuuttia.
Space Telescope Science Institute.
NASAn tammikuussa 2010 julkaiseman lehdistötiedotteen mukaan Grunsfeld aikoo jättää NASAn aloittaakseen työn Space Telescope Science Instituten apulaisjohtajana Baltimoressa, missä hän tulee työskentelemään myös NASAn suunnitellun James Webb -avaruusteleskoopin parissa.
Grunsfeld on intohimoinen vuorikiipeilijä. Hän on kiivennyt ainoana astronauttina Mount McKinleyn huipulle. 
Grunsfeld on naimisissa Carol E. Schifferin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Veikko Aaltona

Veikko Wilhelm Aaltona ("synt. Pälve, vuodesta 1942 Aaltona, vuodesta 1973 Guglielmo, noin vuodesta 1970 di Mastaguera" 1. joulukuuta 1910 Simo – 20. huhtikuuta 1990 Lugano, Sveitsi) oli suomalainen kuvataiteilija ja seikkailija. Aaltonan maalauksia on muun muassa Vatikaanin kokoelmissa, mahdollisesti itse lahjoitettuina. Viimeiset elinvuotensa Aaltona asui Tukholmassa ja Luganossa, jonne hänet on haudattu. Hän käytti ruhtinaan arvonimeä (Principe Aaltona di Mastaguera) jonka selitti saaneensa adoption kautta Italiassa.
Perhe ja tausta.
Aaltonan isä Ernst Leonard Pälve ("ent. Mahlberg", joskus virheellisesti "Malmberg", 1888–1950) oli itsekin taidemaalari. Hän muutti sukunimekseen Pälve ennen Veikon syntymää. Ernstin perheeseen kuului kolme lasta.
Avioliitossa Aaltona oli kolme kertaa. Ensimmäinen vaimo oli puolalainen kirjailija "Eleonoora Kirsti Gofsztein", jonka kanssa hänellä myös oli lapsi. Toinen vaimo, ruotsalainen kreivitär "Kjersti Gunhild Viktoria Larsson" kuoli eikä heillä ollut lapsia. Viimeisin vaimo oli sveitsiläinen taidemaalari "Maria-Teresa Penasa", joka oli Aaltonaa noin 30 vuotta nuorempi eikä heilläkään ollut yhteisiä lapia.
Opinnot ja ura.
Veikko Aaltona suoritti opettajakoulutuksen Kajaanin seminaarissa vuosina 1927–1932. Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa hän opiskeli vuodet 1934–1936. Sieltä hän suuntasi jatkamaan taideopintojaan Italian Regia Accademia di Belle Artiin, Firenzessä vuosiksi 1936–1939. Venetsiassa hän sai professorin arvon. Siellä hän opiskeli myös mosaiikkitekniikkaa mosaiikkikoulussa "Ditta Gianese Cav. Angelo &amp; C.-Sezione Scuola del Mosaico". Vuosina 1946-1947 hän jatkoi opintojaan Kungliga Akademien för de fria konsternassa eli "Konstakademinissa" vierailevana opiskelijana.
Aaltona on maalannut Tuiran kirkon seinämaalaukset. Maalauksen kohteet vaihtelivat paljon, mutta pääsääntöisesti hän käytti niissä aina paljon värejä.
Kunnianosoituksia.
Vuonna 1940 Aaltonalle (tuolloin "Pälve") myönnettiin ensimmäinen palkinto Suomen taideyhdistyksen vuosittain jaettavasta Dukaattipalkinnosta.
Vuonna 1953 "Institut Litteraire Et Artistique De France", Pariisi, antoi professori Veikko Aaltonalle nimityksen ""Laureant en Letters". Vuonna 1956 hän sai Rooman "Accademia Di San Laurean" kunniajäseltä kunnianosoituksen "Palme Accademiche d'Oro"" (Akateeminen Kultainen Palmu) maalaustaiteessa. Vuonna 1956 hän sai yksityisaudienssin paavi Pius XII:n luona Vatikaanissa, jossa hän sai myös kyseisen paavin muistomitalin. Samana vuonna hän sai myös Rooman pormestarin "Umberto Tupinin" muistomitalin. "Accademia S. Andrea" Roomassa antoi kunniatohtorin nimityksen. Lisäksi hänet nimitettiin "S. Andrea" akatemian presidentiksi pohjoismaiden delegaatioon.
Radda in Chianti

Radda in Chianti on kunta Italian Toscanassa Sienan maakunnassa. Raddasta on näköalat ympäröivään Chiantiin. Siellä on rakennuksia 1400–1500-luvulta. Keskiajalla se oli lähikaupunkien sotilasliiton, Lega di Chiantin, keskuspaikka. Kirkkoa vastapäätä olevassa Palazzo Comunalessa on paikallisten sukujen vaakunoita.
Point Roberts

Point Roberts on eksklaavi, kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa, Washingtonin osavaltiossa. Alueelta on maayhteys ainoastaan Kanadaan. Valtionraja sijaitsee 49. leveyspiirillä, mutta alue kuuluu Yhdysvalloille. Rajan pohjoispuolella Kanadassa sijaitsee Deltan kunta. Point Robertsin itäpuolella on Boundary Bay -lahti, etelä ja länsipuolilla Georgiansalmi. Alueella asuu 1 308 henkilöä (2000).
Paikallinen sanomalehti on "All Point Bulletin".
Historia.
Vuonna 1791 espanjalainen tutkimusmatkailija Francisco de Eliza ja brittiläinen George Vancouver olivat samaan aikaan tutkimassa aluetta ja kartoittivat yhteistyössä Georgiansalmen ja Boundary Bayn. Vancouver nimesi Point Robertsin brittiläisen kapteenin Henry Robertsin kunniaksi.
Vuonna 1846 solmitussa Oregonin sopimuksessa Kanadan ja Yhdysvaltain raja määriteltiin seuraamaan 49:ttä leveyspiiriä, lukuun ottamatta Vancouverinsaarta joka jäi kokonaisuudessaan Kanadan puolelle. Tämän vuoksi Point Roberts on maantieteellisesti erillään muusta Washingtonin osavaltiosta. 
Alue oli sotilasaluetta vuoteen 1908 jolloin valtio antoi maat uudisasukkaille, jotka olivat lähinnä islantilaisia siirtolaisia. Heidän muistokseen kaupungin hautausmaalla on Islannin presidentin paljastama muistomerkki. Kerrotaan että paikkakunnalla asuu paljon, ehkä 50, Yhdysvaltojen todistajasuojeluohjelman piiriin kuuluvia ihmisiä.
Liikenneyhteydet.
Maanteitse Point Robertsiin pääsee vain Kanadan Brittiläisen Kolumbian kautta. Alueelle on myös lossiyhteyksiä Washingtonista, ja siellä on pieni paikallinen lentoasema.
HYC Herentalse IJshockey Club

HYC Herentals on belgialainen jääkiekkoseura Herentalsista, joka pelaa BeNe Leaguessa.
Kapillaarielektroforeesi

Kapillaarielektroforeesi (CE) on kromatografiaa hyvin läheisesti muistuttava erotusmenetelmä, jota voidaan käyttää yhdisteiden kvalitatiiviseen tai kvantitatiiviseen määrittämiseen. Ero kromatografiaan on erottelussa käytetty sähkökenttä, varautuneet hiukkaset kulkevat sähkökentässä kohti vastakkaista varausta. Komponenttien erottuminen toisistaan perustuu ionisten komponenttien varauksiin ja erisuuruisiin vastusvoimiin. Kapillaarielektroforeesi on suhteellisen uusi analyysimenetelmä, jonka etuina ovat nopeus, yhdisteiden tehokas erottuminen ja vähäinen liuottimien tarve.
Kapillaarielektroforeettisia tekniikoita, jotka voidaan toteuttaa samanlaisella laitteistolla:
Laitteisto ja menetelmän periaatteesta.
Laitteistoja on saatavilla kaupallisesti. Niihin kuuluu lämpötilakontrolloitu kapillaari, virtalähde, automaattinen näytteensyöttömenetelmä ja detektori. Nestemäinen näyte injektoidaan sopivalla tavalla kapillaariin, jonka kumpikin pää on upotettu puskuriliuokseen. Kun systeemiin kytketään virta, näytteessä olevat aineet kulkeutuvat eli migratoituvat erilaisilla nopeuksilla, kapeina vyöhykkeinä kohti detektoria. Näytevyöhykkeet ovat erityisen kapeita, koska kapillaarin sisälle muodostuu elektro-osmoottinen virtaus. 
Analyysi tapahtuu useimmiten polyimidillä päällystetyissä silikakapillaareissa, jotka kunnostetaan ennen analyysiä emäksisellä liuoksella.
Historia.
Ensimmäistä kertaa tunnetuin CE-tekniikka kapillaarivyöhyke-elektroforeesi (CZE) esitettiin vuonna 1981.
Spaso-Preobraženskaja

Spaso-Preobraženskaja eli Kristuksen kirkastumisen kirkko on Tampereella toimiva ortodoksinen yhteisö. Se kuuluu lokakuun vallankumouksen jälkeen muodostuneeseen Venäjän ortodoksiseen ulkomaankirkkoon (engl. "Russian Orthodox Church Outside Russia") eli "synodaalikirkkoon", jonka alkujaan perustivat vallankumouksen jälkeen ulkomaille paenneet emigrantit. Kirkkokunnalla on omia seurakuntia eri puolilla maailmaa.
Suomessa Spaso-Preobraženskaja rekisteröitiin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1994. Yhdyskuntajärjestyksensä mukaan yhdyskunta opettaa "ortodoksista elämäntapaa ja ohjaa rukousten, sakramenttien ja kristillisen opetuksen avulla saavuttamaan ikuisen pelastuksen Jeesuksessa Kristuksessa". Yhteisö käyttää Venäjän ortodoksisen kirkon tapaan juliaanista ajanlaskua ja venäläistä ortodoksista kalenteria. Sen liturgiat ja hetkipalvelukset pidetään kirkkoslaaviksi. Yhteisön johdossa on vanhin Ludmila Dmitrievna Perepiolkina.
Spaso-Preobraženskajan yhteisö on varsin sulkeutunut. Se ei tiedota toiminnastaan ulospäin eikä myöskään ota mielellään vierailijoita jumalanpalveluksiinsa. Yhteisöön kuuluu noin 25 jäsentä.
Finnish Snooker Challenge

Finnish Snooker Challenge on Suomessa järjestetty snookerin "ProAm"-turnaus (osallistujina niin ammattilaispelaajia kuin amatöörejäkin). Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran helmikuussa 2010 Suomen Turussa. Pelipaikkana toimi "Sports Club Turku". 
Finnish Snooker Challenge 2010.
Turnaus järjestettiin 12.-14.2.2010 ja tähän otti osaa yhteensä 32 pelaajaa, jotka pelasivat ensin kahdeksassa neljän pelaajan alkulohkossa (A-H), joista 16. parhaan joukkoon pääsivät kunkin lohkon kaksi parasta pelaajaa. 
Kovatasoisia ammattilaispelaajia.
Tapahtumaan osallistuivat ammattilaistason huippupelaajista kolminkertainen ranking-turnauksen finalisti Ryan Day (Wales, #6), vuoden 1997 maailmanmestari Ken Doherty (Irlanti, #44), "Masters"- ja "UK Championship"-voittaja Matthew Stevens (Wales, #26), maailmanmestaruusturnauksen semifinalisti Joe Perry (Englanti, #12) sekä turnauksen voittanut kaksinkertainen maailmanmestari (2000 ja 2003) Mark Williams (Wales, #15) 
. Suluissa olevat luvut ovat kauden 2009/2010 ranking-sijoitukset . Näiden lisäksi ammattilaispelaajista Turkuun saapuivat tuore Euroopan mestari David Hogan (Irlanti) ja paluun ammattilaisen "Main Tourille" ansainnut Bjorn Haneveer (Belgia) . Brittein saarilta maineikkaimpien pelaajien mukana tulivat myös aikaisemmin "Main Tourillakin" esiintyneet Alfie Burden (Englanti) ja eläkkeelle jäänyt Darren Morgan (Wales) sekä muutamaan otteeseen lähellä pääkiertuepaikkaa ollut Craig Steadman (Englanti) . "PIOS"-kiertueelta (haastajakiertue) olivat myös mukana Hans Blanckaert (Belgia) ja Brendan O'Donoghue (Irlanti).
Pohjoismaisia haastajia.
Suomen nimekkäin osallistuja oli ainut pääkiertueella esiintynyt suomalainen Robin Hull, joka eteni finaaliin voittaen neljännesfinaalissa Dohertyn 5-3 ja semifinaalissa Stevensin 5-4. "Roopen" lisäksi suomalaisia pelaajia oli turnauksessa useita. Näistä menestyneimmät ovat Kauppisen lisäksi Eurosportilla snookerlähetyksiä selostanut Ville Pasanen sekä turnauksen järjestäjä Jyri Virtanen, jotka ovat voittaneet useita Suomen mestaruuksia. Muita suomalaispelaajia olivat Juha Erkinmikko, Markku Hämäläinen, Mika Karhu, Johannes Kauhanen, Pessi Lyyra, Kimmo Lång, Antti Mannila, Timo Salovaara, Antti Tolvanen, Olli-Pekka Virho, Valtteri Virtanen, Aleksi Vuori sekä Magnus Glader.
Suomalaisten haastajien ohella turnaukseen otti osaa ruotsalaispelaajia, jotka valittiin Ruotsissa järjestetyistä satelliittiturnauksista. Ruotsalaisia haastajia olivat Mats Eriksson, Andreas Svedstedt ja Henrik Svedstedt .
Viihdettä ja tasaisia pelejä.
Perjantain alkulohkopeleissä huippuammattilaiset näyttivät heti ensimmäisissä peleissä sadan pisteen ylittäviä lyöntisarjoja. 
Turnauksen edetessä nähtiin paljon tasaisia pelejä ja viimeisiä ratkaisevia eriä. Robin Hull pelasi kahdessa ottelussaan kaikki erät: 16. parhaan joukossa Darren Morgania vastaan hän voitti 4-3 ja semifinaalissa hän nousi 1-3 -tappioasemasta 5-4 voittoon Matthew Stevensiä vastaan. Amatööripelaajien kovasta taistelusta huolimatta 16. parhaan joukosta ylöspäin eteni näistä vain Hull.
Ortodoksinen Pokrovan seurakunta

Ortodoksinen Pokrovan seurakunta on Suomessa toimiva Moskovan patriarkaatin alainen ortodoksinen uskonnollinen yhdyskunta. Seurakuntaan kuuluu nykyään noin 350 jäsentä. Sen kirkko sijaitsee Munkkiniemessä Helsingissä. Yhteisö on saanut nimensä Pokrovasta eli Jumalanäidin Neitsyt Marian suojeluksen juhlasta. Yhteisön aiempi alkuperäinen nimi oli Yksityinen kreikkalais-katolinen kirkollinen yhdyskunta Viipurissa.
Historia.
Pokrovan seurakunta perustettiin Viipurissa vuonna 1926. Yhteisön perustivat 20 Viipurissa asunutta venäläissyntyistä ortodoksia, jotka halusivat varmistaa perinteisen venäläisen ortodoksian säilymisen itsenäistyneessä Suomessa. Yhteisön itsenäistymisen taustalla oli nk. ajanlaskukiista eli Suomen ortodoksisessa kirkossa syntynyt kiista siirtymisestä juliaanisesta ajanlaskusta gregoriaaniseen ajanlaskuun. Uusi gregoriaaninen ajanlasku otettiin käyttöön Suomen ortodoksisessa kirkossa vuonna 1923 ja luostareissa vuonna 1925. Osa venäläisistä ei kuitenkaan hyväksynyt siirtymää, joka heidän mielestään soti ortodoksisen kirkon kanoneita vastaan.
Pokrovan seurakunta ilmoitti yhdyskuntajärjestyksessään pyrkivänsä vanhan luvun eli juliaanisen kirkollisen kalenterin säilyttämiseen sekä kirkkoslaavin takaamiseen jumalanpalveluskielenä. Lisäksi he ilmoittivat haluavansa säilyttää kirkossa venäläiset traditiot sekä toimittavansa jumalanpalvelukset lyhentämättöminä ja tarkasti sääntöjen mukaisesti. Hiippakuntapiispakseen yhteisö valitsi Pariisissa toimineen Konstantinopolin patriarkaatin alaisen Länsi-Euroopan eksarkin, metropoliitta Evlogin.
Talvisodan jälkeen Pokrovan seurakunta muutti vuonna 1939 Kangasniemelle Mikkelin lähelle ja vuoden 1940 keväällä Helsinkiin aluksi Meilahteen (nykyisin Villa Angelica) ja sittemmin Munkkiniemeen. Vuonna 1945 Evlogi palasi Moskovan patriarkaatin yhteyteen, ja hänen mukanaan myös Pokrovan seurakunta liittyi osaksi Venäjän kirkkoa. Siitä tuli osa Leningradin ja Novgorodin hiippakuntaa.
1980-luvun loppupuolella Pokrovan seurakuntaan kuului enää parisataa etupäässä iäkästä ihmistä, ja toiminta näytti hiipuvan. Sittemmin toiminta on elpynyt Suomeen muuttaneiden venäläisten mukana, ja seurakuntaan kuuluu noin 350 jäsentä.
Talous.
Ortodoksinen Pokrovan seurakunta on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 19 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 3 000 euroa.
Kapinatyöläinen

Kapinatyöläinen on vuonna 1989 perustettu suomalainen anarkistinen mielipidelehti, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Julkaisemisesta vastaa toimituskollektiivi, eikä sillä ole nykyään vastaavaa päätoimittajaa. Lehden verkkosivuilla Kapinatyöläistä luonnehdistaan anarkistiseksi työväenlehdeksi, joka haluaa innostaa toimintaan vapaudellisen ja hierarkiattoman yhteiskunnan puolesta.
Kapinatyöläisellä on ollut useita kymmeniä toimittajia, mutta monet artikkeleista on julkaistu salanimillä tai anonyymisti, koska yksittäisiä henkilöitä ei haluta korostaa. Omalla nimellään ovat kirjoittaneet muun muassa Jani Saxell, Ari Vakkilainen, Nalle Virolainen ja Antti Rautiainen.
Historia.
Kapinatyöläisen ensimmäinen numero ilmestyi keväällä 1989. Perustajat olivat Suomen Anarkosyndikalistisen Liiton (myöh. Suomen anarkistiliitto) aktiiveja, mutta lehti oli järjestöstä riippumaton itsenäinen julkaisu. Alkuvuosinaan se omaksui vaikutteita brittiläisestä "Class War" -lehdestä, joka tunnettiin populistisesta ja räävittömästä retoriikastaan. Nimen esikuva oli Australiassa 1980-luvulla ilmestynyt anarkistinen lehti "Rebel Worker". Lehden painos oli aluksi 500 kappaletta, mutta se nostettiin myöhemmin tuhanteen. 1990-luvulla Kapinatyöläinen oli kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultin jäsen.
Alkuvuosina lehdessä esitettiin usein poliitikoille ja yritysjohtajille tarkoitettuja humoristisia uhkauksia, jotka herättivät pahennusta. Kapinatyöläisessä kirjoitettiin muun muassa valtiovarainministeri Iiro Viinasen pään leikkaamisesta, ”jos jotain leikataan, leikataan Iirolta pää”, ja Raimo Ilaskivelle hirttoköydella annettavasta ”korotuksesta”. Humoristinen ja alatyylinen kieli kuitenkin muuttui asiatyylisemmäksi jo 1990-luvun alkupuolella. 
Vuonna 1997 Kapinatyöläiseen kirjoittanut henkilö joutui oikeuteen epäiltynä rikokseen yllyttämisestä. Lehdessä oli kaksi vuotta aikaisemmin julkaistu artikkeli, jossa annettiin neuvoja sabotaasin tekemiseen. Poliisin kuultavina olivat myös Kapinatyöläisen painopaikan, Kultti ry:n sekä lehteä myyneen Akateemisen kirjakaupan edustajat. Asia kytkettiin osaksi niin sanottua ”suurta aktivistioikeudenkäyntiä”, vaikka kirjoitus ei liittynyt mitenkään muihin käsiteltävänä olleisiin tapauksiin. Lopulta käräjäoikeus hylkäsi syytteen, koska artikkelissa mainittuja tekoja ei ollut kriminalisoitu. 
Vuosina 2001–2005 lehden kannessa käytettiin nimeä ”Kapis”, mutta se muutettiin jälleen Kapinatyöläiseksi lukijapalautteen johdosta.
Nothing Less

Nothing Less on alankomaalaisyhtye Krezipin ensimmäinen studioalbumi. Vuonna 2000 julkaistu albumi menestyi hyvin sekä Alankomaissa, jossa se nousi kymmeneksi viikoksi Album Top 100 -albumilistan kärkeen, että Belgiassa, jossa se oli Flanderin Ultratop 50 -albumilistan kärjessä viisi viikkoa.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Won't Cry”, ”I Would Stay”, ”All Unsaid” ja ”Everything and More”. Parhaiten näistä menestyi ”I Would Stay”, joka oli kahdeksan viikkoa Alankomaiden Mega Top 100 -singlelistan sijalla kaksi ja viisi viikkoa Flanderin Ultratop 50 -singlelistan kärjessä. 
Kappaleet.
Lähde:
Juan Carlos Mandiá

Juan Carlos Mandiá Lorenzo (s. 17. tammikuuta 1967 Alfoz, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
16-vuotisella pelaajaurallaan Mandiá edusti muun muassa Real Madrid Castillaa ja pelasi myös kaksi ottelua seuran edustusjoukkueessa. Muita seuroja hänen urallaan olivat Espanyol, Celta Vigo, Logroñés, Toledo ja Córdoba. Mandiá pelasi yhteensä 89 pääsarjaottelua, joissa ei syntynyt maaleja.
Valmentajaura.
Mandiá aloitti valmentamisen kaksi vuotta myöhemmin pelaajauransa päätöksestä. Kaudella 2004–2005 hän valmensi Hérculesia, joka kauden päätteeksi onnistui nousemaan sarjaporrasta korkeammalle Segunda Divisióniin. Kauden 2006–2007 Mandiá toimi päävalmentaja Míchelin apulaisvalmentajana Real Madridin reservijoukkueessa. Joukkue tippui kauden jälkeen Segunda División B:hen.
Seuraavalla kaudella 2007–2008 Mandiá otti päävalmentajan vastuun joukkueessa, joka jäi lopulta vain pisteen päähän nousukarsinnoista Segunda Divisióniin. Kesäkuussa 2009 Mandiá nimettiin maan pääsarjaseura Racing Santanderin päävalmentajaksi. Kausi ei lähtenyt Racingin osalta hyvin käytiin ja Mandiá erotettiin päävalmentajan tehtävistä 9. marraskuuta 2009.
27. syyskuuta 2010 hänet nimettiin maan pääsarjasta Primera Divisiónista edelliskaudella tippuneen Tenerifen päävalmentajaksi. Hän korvasi tehtävässä potkut saanneen Gonzalo Arconadan. Hänen pestinsä joukkueen peräsimessä ei kuitenkaan kestänyt kuin neljän kuukauden verran, Tenerifen majailtua yhä sarjataulukon häntäpäässä. Mandián erottamisesta ilmoitettiin 23. tammikuuta 2011.
22. kesäkuuta 2011 Mandiá palasi Hérculesin päävalmentajaksi.
Platonov (näytelmä)

Platonov () on Anton Tšehovin esikoisnäytelmä, joka kuitenkin julkaistiin vasta vuonna 1923 postuumisti. Se on venäläisversio Don Juan -teemasta.
Tšehov kirjoitti "Platonovin" vuonna 1878, mutta sitä ei esitetty ja se painui unohduksiin. Se löytyi sattumalta Moskovasta 1920 ja julkaistiin kolme vuotta myöhemmin. Näytelmä tunnetaan myös nimillä "Isättömyys" ja "Näytelmä ilman nimeä", sillä alkuperäisen nimen sisältänyt käsikirjoituksen kansilehti ei ole säilynyt.
Näytelmän päähenkilö on Mihail Platonov, illuusionsa menettänyt koulumestari, joka viettelee tahattomasti kaikki kohtaamansa naiset. Tapahtumat sijoittuvat hehkeän lesken omistamalle maatilalle, jonne laaja joukko ihmisiä kokoontuu. Ympäristössä, henkilöissä ja tematiikassa on jo viitteitä Tšehovin myöhempiin suuriin näytelmiin, vaikkakin "Platonov" on näitä komediallisempi ja runsastyylisempi.
Nikita Mihalkov ohjasi näytelmän pohjalta elokuvan "Keskeneräinen sävelmä mekaaniselle pianolle" 1977. Suomessa näytelmä on saanut ensiesityksensä Kansallisteatterissa 2009 .
Fabian Tillanen

Fabian Tillanen (8. toukokuuta 1895 Mäntyharju – 16. syyskuuta 1976 Heinola) oli suomalainen poliitikko. Hän edusti SKDL:ää.
Tillanen toimi vuoden ajan, toukokuusta 1947 heinäkuuhun 1948, kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, kun Toivo Järvinen oli kuollut kesken vaalikauden. Tillanen oli eduskunnan talousvaliokunnan jäsen. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Heinolan maalaiskunnan kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä.
Tillanen oli ammatiltaan maanviljelijä. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen. 
Tillasen vanhemmat olivat mäkitupalainen Kalle Tillanen ja Anna Kaisa Mikontytär. Hänen puolisonsa oli Eeli Maria Kalso, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1925.
Marcin Mroziński

Marcin Mroziński (s. 26. syyskuuta 1985 Inowrocław) on puolalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja. 14. helmikuuta 2010 Mroziński voitti Puolan euroviisukarsinnan ja hän edusti maataan Oslon Euroviisuissa 2010 kappaleella "Legenda". Kappale ei kuitenkaan päässyt kilpailun semifinaalista jatkoon.
Aiheesta muualla.
Marcin Mroziński MySpacessa
Sipi

Sipi on suomalainen miehen etunimi. Nimi on suomalainen muunnelma germaanisesta nimestä Siegfried, joka on yhdistetty voittoa (Sieg) ja rauhaa (Fried) tarkoittavista sanoista ja tunnetaan parhaiten Niebelungin laulun sankarin nimenä. Samaa alkuperää on myös nimi Sippo.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Sipi on Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 225 miehelle ja alle 25 naiselle.
Tunnettuja Sipejä.
Sukunimenä.
Sipi on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sippo

Sippo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on suomalainen muunnelma germaanisesta nimestä Siegfried, joka on yhdistetty voittoa (Sieg) ja rauhaa (Fried) tarkoittavista sanoista ja tunnetaan parhaiten Niebelungin laulun sankarin nimenä. Samaa alkuperää on myös nimi Sipi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Sippo on Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin sadalle henkilölle.
Noidan loitsu

Noidan loitsu () on Cliff McNishin vuonna 2000 ilmestynyt varhaisnuorten fantasiaromaani. Noidan loitsu on ensimmäinen osa samannimisessä trilogiassa.
Juoni.
Teos kertoo Rachelista ja hänen pikkuveljestään Ericistä, jotka kaapataan autotallin seinän läpi noidan hallitsemalle Ithrea-planeetalle. Uudessa, harmaassa Rachel huomaa, että hänellä on taikavoimia, hän osaa muun muassa lentää, luoda asioita ja vaihtaa olomuotoaan. Dragwena lumoaa Rachelin, koska Erikillä ei ole taikavoimia mutta pian sisaruksille selviää noidan todellinen luonne, kun he kuuleat ennustuksesta. Rachel ja Erik pakenevat noidan palatsista ja päättävät kukistaa tämän. Asiaa kuitenkin vaikeuttaa se, että Dragwena on istuttanut Racheliin taikuuden, joka muuttaa Rachelin noidan kaltaiseksi. Selviää kuitenkin, että Erikillä on toisenlaisia taikavoimia. Hän pystyy kumoamaan kaikki taikuudet mutta ei pysty pysäyttämään Rachelin muutosta. Rachel ja Erik saavat avukseen sarreenit ja Larpskendian, velhon, joka on alun perin sulkenut Dragwenan planeetalle mutta Larpskendia ei voi itse tulla planeetalle vaan Rachelin ja Ericin on selvittävä ilman häntä.
Vastaanotto.
Suomen Tolkien-seuran "Legolaksen" arvostelijan mukaan kirjan perusjuoni on outo kyhäelmä, joka toistaa fantasiakirjallisuuden kliseitä joka käänteessään. Muuta sisältöä kuin vauhdikasta seikkailua kirjassa ei ole. Henkilöhahmot ovat yksiulotteisia ja koko kirjaa leimaa malttamattomuus.
The Guardian on kuitenkin kehunut teosta tarraavaksi ja The Times kuvasi kirjan maailmaa eläväksi ja maagisten mahdollisuuksien täyttämäksi. Kirjailijaa on myös verrattu Philip Pullmaniin ja C.S.Lewisiin. kirjan.
Alexandre Bilodeau

 
Alexandre Bilodeau (s. 8. syyskuuta 1987) on kanadalainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku. Hän on voittanut kaksi olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta, kaksi MM-hopeaa, maailmancupin kokonaiskilpailun, kumparelaskun maailmancupin ja 19 maailmancupin osakilpailua. Maailmancupissa Bilodeau kisasi ensimmäisen kerran joulukuussa 2005.
Ensimmäisissä olympiakisoissaan Torinossa 2006 Bilodeau oli kumparelaskussa 11:s. Vancouverissa vuonna 2010 Bilodeau voitti kultaa Cypress Mountainilla lasketussa kisassa. Kultamitali oli Kanadan ensimmäinen omalla maaperällä saavutettu olympiavoitto, sillä vuoden 1976 Montrealin kesäolympialaisissa ja vuoden 1988 Calgaryn talviolympialaisissa Kanada oli jäänyt ilman kultamitaleita. Hän uusi kullan Sotšin olympialaisissa 2014. Bilodeau oli ensimmäinen kumparelaskija, joka onnistui voittamaan olympiakultaa kaksissa peräkkäisissä olympialaisissa.
Ensimmäisen maailmanmestaruutensa Bilodeau voitti vuonna 2009 Inawashirossa lasketussa parikumparelaskussa. Toinen maailmanmestaruus tuli parikumpareista Deer Valleyssa 2011. Samoissa kisoissa hän voitti hopeaa kumparelaskussa. Vossin MM-kilpailuissa 2013 hän voitti jälleen parikumpareiden maailmanmestaruuden ja sai hopeaa kumparelaskussa.
Bilodeau voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja kumparelaskun maailmancupin kaudella 2008–2009. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmanneksi 2010–2011. Kumparelaskun cupissa hän on ollut toinen 2005–2006, 2010–2011, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmas 2006–2007.
Alexandre Bilodeaun mukaan on nimetty Val Saint-Cômen talviurheilukeskuksessa Quebecissä sijaitseva kumparelaskurinne.
Ossian Grotenfelt

Karl Herman Ossian Grotenfelt (10. marraskuuta 1848 Viipuri – 14. kesäkuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori.
Henkilöhistoria.
Ossian Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Ottiliana Johanna Crusell. Kamarineuvos Nils Bernt Grotenfelt ja professori Gösta Grotenfelt olivat hänen veljiään, samoin kuin ylijohtaja Nils Grotenfelt. Ossian Grotenfelt valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1879. Grotenfelt toimi Mikkelin lyseon vt. lehtorina 1877, Kuopion lyseon latinankielen lehtorina 1881–1884 sekä Porvoon lyseon lehtorina 1884–1910. Hän oli lisäksi Porvoon kansakoulujen tarkastajana 1885–1890. Grotenfelt oli Kuopion kaupunginvaltuutettu 1883–1884 ja Porvoon kaupunginvaltuutettu 1891–1910.
Grotenfelt oli naimisissa vuodesta 1874 Anna von Wrightin kanssa.
Kuolan niemimaan komit

Kuolan niemimaan komit () ovat Kuolan niemimaalle 1800–1900-lukujen vaihteessa muodostunut komiryhmä. Etniseltä alkuperältään he ovat ižmalaisia.
Ensimmäiset komit muuttivat saamelaisten asuttamalle Luujärven pogostalle Ižman ja Petšoran seudulta vuonna 1887. Jo vuonna 1915 he muodostivat enemmistön Lovozeron asukkaista. Muuton tärkeimpänä syynä oli porojen laidunmaiden ehtyminen. 1910–1920-luvuilla komit perustivat Ponoi-joelle Ivanovkan, Krasnoštšeljen, Kanevkan ja Oksinon kylät. Muuttoliike jatkui 1920-luvun loppuun saakka.
Kuolan komien perinteisiä elinkeinoja ovat poronhoito sekä vähäisemmässä määrin karjanhoito ja maanviljely. Vuonna 1989 heitä oli yli 2 000 henkeä. Eniten komeja oli Lovozeron ja Krasnoštšeljen kylissä. Nykyään poronhoidon ja maatalouden merkitys on vähentynyt voimakkaasti. Seka-avioliittojen yleistymisestä huolimatta ryhmän etninen identiteetti on melko vahva ja komin kielen taito kohtalainen. Yhteyksiä Komin tasavaltaan ryhdyttiin solmimaan uudestaan 1980–1990-lukujen vaihteessa.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Murmanskin alueella asui 2 200 komia, joista 1 100 piti itseään ižmalaisina.
Gustaf Cygnaeus

Gustaf Alexander Cygnaeus (24. joulukuuta 1851 Helsinki – 1. huhtikuuta 1907 Turku) oli suomalainen Turussa vaikuttanut lyseon lehtori, toimittaja ja taiteenharrastaja.
Cygnaeuksen vanhemmat olivat pataljoonansaarnaaja Per August Cygnaeus ja Augusta Beata Ringbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873. Cygnaeus toimi Turun ruotsalaisen klassillisen lyseon apulaislehtorina 1877–1889 ja lehtorina 1889–1907. Hän perusti Turkuun Åbo Tidning -lehden ja oli sen päätoimittaja 1885–1906. Cygnaeus oli mukana perustamassa Turun ruotsalaista teatteria ja Turun taideyhdistystä. Hän oli taideyhdistyksen puheenjohtaja 1891–1907.
Cygnaeus oli naimisissa vuodesta 1889 näyttelijä Sofia Wilhelmina Backlundin kanssa.
Kotšovo

Kotšovo (, komipermjakiksi Кöч, "Kötš") on kylä, maalaiskunta sekä Permin aluepiirin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Kotšovon piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kosan sivujoen Sepolin varrella 75 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 3 400 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1848. Sen nimi peustuu komipermjakin kutsumanimeen "Köč" (”Jänis”). Vuonna 1878 Kotšovosta tuli kirkonkylä ja vuonna 1926 Kotšovon piirin keskus.
Kotšovossa toimii maatalousyritys, meijeri, puunhankintaa ja -jalostusta harjoittavia yrityksiä sekä rakennusyrityksiä. Kylässä on ala- ja keskikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala.
Buizingenin junaturma

Buizingenin junaturma tapahtui 15. helmikuuta 2010 Buizingenin kylässä Hallen lähistöllä Belgiassa, kun kaksi paikallisjunaa törmäsi toisiinsa aamulla kello 08:28 paikallista aikaa. Noin 15 kilometriä Brysselin lounaispuolella tapahtuneessa onnettomuudessa kuoli eri lähteiden mukaan 12–25 henkeä ja 55 loukkaantui vakavasti. Onnettomuuspäivänä viranomaiset vahvistivat kymmenen kuollutta, mutta myöhemmin uhrien määräksi ilmoitettiin 18.
Cypress Mountain

Cypress Mountain on hiihtokeskus West Vancouverissa, Kanadassa. Keskus sijaitsee noin 30 minuutin ajomatkan päässä Vancouverista pohjoiseen.
Hiihtokeskus sijoittuu pääasiassa kahden vuoren, 1440 metriä korkean Mt. Strachanin ja 1200 metriä korkean Black Mountainin, ympärille. Hiihtokeskuksessa on 53 alppihiihtorinnettä ja 19 kilometriä maastohiihtolatuja.
Cypress Mountain oli yksi 2010 talviolympialaisten suorituspaikoista. Siellä kilpailtiin kaikki freestyle- ja lumilautailulajit.
Nimestään huolimatta alueella ei ole Cypress Mountain -nimistä vuorta, vaan se sijaitsee 24 kilometriä hiihtokeskuksesta itään.
Lumilautailu talviolympialaisissa 2010

XXI talviolympialaisissa Vancouverissa järjestettiin lumilautailussa kuusi kilpailutapahtumaa. Lumilautakilpailut käytiin Cypress Mountainilla 15.–27. helmikuuta 2010.
Miehet.
Lumikouru.
17. helmikuuta
&lt;br&gt;
Lumilautakrossi.
15. helmikuuta
&lt;br&gt;
Parisuurpujottelu.
27. helmikuuta
&lt;br&gt;
Naiset.
Lumikouru.
18. helmikuuta
&lt;br&gt;
Lumilautakrossi.
16. helmikuuta
&lt;br&gt;
Parisuurpujottelu.
26. helmikuuta
&lt;br&gt;
Thomas Gordon

Thomas Gordon (11. maaliskuuta 1918 Paris, Illinois, Yhdysvallat – 26. elokuuta 2002 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kliininen psykologi. hän oli Carl Rogersin oppilas ja myöhemmin tämän työtoveri. Hänen lasten ja vanhempien välisten suhteiden kohentamiseksi kehittämäänsä menetelmää on myöhemmin kehitetty yleiseksi kommunikaatiomenetelmäksi, jolla ihmisten välisiä suhteita, myös ammatillisia, voidaan parantaa.
Gordonin menetelmä korostaa toimivaa kommunikaatiota ja ristiriitatilanteiden ratkaisua menetelmällä, jossa molemmat osapuolet voittavat. Siihen kuuluvat myös aktiivinen kuuntelu ja minä-viestintä.
Gordon kirjoitti yhdeksän teosta.
Vladimir Barmin

Vladimir Barmin (; 17. huhtikuuta 1909 Moskova, Venäjän keisarikunta – 1993 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen insinööri, joka suunnitteli mm. Baikonurin kosmodromin. 
Asteroidi 22254 Vladbarmin nimettiin hänen kunniakseen.
MeeGo

MeeGo oli Nokian ja Intelin osin kehitysvaiheeseen jäänyt Linux-pohjainen mobiililaitteiden käyttöjärjestelmä ja ohjelmistoalusta. MeeGo luotiin yhdistämällä Nokian Maemo-alusta ja Intelin kehittämä Moblin. Se tarjoaa tuen sekä ARM- että x86-arkkitehtuureille. MeeGon ensimmäinen versio oli tarkoitus julkaista vuoden 2010 toisella vuosineljänneksellä.
Nokia ja Intel ilmoittivat hankkeesta Mobile World Congressissa helmikuussa 2010. "MeeGoa" hallinnoi Linux Foundation.
MeeGon oli tarkoitus toimia Nokian älypuhelinten tulevana käyttöjärjestelmänä, mutta 11. helmikuuta 2011 toimitusjohtaja Stephen Elop ilmoitti Nokian tulevien älypuhelinten perustuvan Microsoftin Windows Phone 7 -alustaan. Tämän seurauksena hanke lopetettiin.
Nokian hylättyä projektin se on jatkunut muissa muodoissa. Tizen-hanke on Intelin uusi projekti yhdessä Samsungin kanssa ja Mer-projekti on Meegoa jatkava yhteisöprojekti.
Julkaistut laitteet.
MeeGoon perustuvia laitteita on tullut markkinoille muutamia, muiden muassa Nokia N9, Asuksen EEE PC X101 sekä Lenovon IdeaPad S100.
Perintö.
Syyskuun 2011 lopulla Intel ilmoitti aloittavansa uuden Tizen-mobiilialustan kehittämisen. Yhtenä yhteistyökumppanina on Nokian kilpailija Samsung. Samalla MeeGo-yhteisö kannustaa vanhoja MeeGo-kehittäjiä siirtymään Tizenin pariin. 
Meego-hankkeen yhteisöllisenä jatkumona on Mer-projekti. 
Heinäkuussa 2012 suomalainen Jolla ilmoitti jatkavansa MeeGoa siitä, mihin Nokian N9 puhelin jäi. Jollan käyttöjärjestelmä on nimeltään Sailfish OS ja se pohjaa Mer-käyttöjärjestelmään. Jolla Mobilen johdossa on Nokia N9 -puhelimen kehittäjiä ja suunnittelijoita, jotka ovat lopettaneet Nokialla.
O. R. Muuri

Ossi Rurik Muuri (14. huhtikuuta 1901 Kotka – 31. lokakuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari ja kirjailija.
Muurin omaelämäkerrallinen teos "Elin minäkin lapsuuden ja nuoruuden" ilmestyi 1973 Otavan "Kertomus elämästä" -sarjassa. Kirjassa hän kertoi lapsuus- ja nuoruusvuosistaan Kotkassa.
Itä-Suomen yliopiston filosofinen tiedekunta

Filosofinen tiedekunta on yksi Itä-Suomen yliopiston neljästä tiedekunnasta. Kooltaan se on yliopiston suurin. Tiedekunnassa on noin 3 400 opiskelijaa ja henkilökuntaa yhteensä noin 290. Tiedekunta toimii Joensuussa. Savonlinnan kampuksen toiminta päättyi keväällä 2018.
Tiedekunta luotiin yhdistämällä entiset Joensuun yliopiston humanistinen, teologinen ja kasvatustieteiden tiedekunta sekä psykologia entisestä yhteiskunta- ja aluetieteiden tiedekunnasta.
Osastot ja oppiaineet.
Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu.
Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu on yliopiston koulu, jonka yhtenä tehtävänä on toteuttaa ja kehittää tutkimusperustaista ohjattua harjoittelua. Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu käsittää kaksi normaalikoulua: Tulliportin normaalikoulun ja Rantakylän normaalikoulun.
Ernst (Itävallan arkkiherttua)

Ernst (15. kesäkuuta 1553 Wien – 12. helmikuuta 1595 Bryssel) oli Itävallan arkkiherttua ja Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1594–1595. 
Suku.
Hän oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Maksimilian II:n ja keisarinna Marian toiseksi vanhin poika. 
Hänellä oli viisitoista sisarusta, joista kuusi eli aikuiseksi asti. Vanhin sisar Anna Itävaltalainen (1549–1580), avioitui vuonna 1570 setänsä Espanjan ja Portugalin kuninkaan Filip II:n (1527–1598) kanssa; vanhempi veli Rudolf II (1552–1612) oli keisari vuosina 1576–1612, kuoli naimattomana ilman laillisia jälkeläisiä; nuorempi sisar Elisabet Itävaltalainen (1554–1592), avioitui vuonna 1570 Ranskan kuninkaan Kaarle IX:n (1550–1574) kanssa, heille syntyi yksi tytär; Matias (1557–1619) keisari vuosina 1612–1619, kuoli lapsettomana; Maksimilian III (1558–1618) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1590–1618; Albrekt VII (1559–1621) Itävallan arkkiherttua, Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1595–1621, avioitui vuonna 1599 serkkunsa Isabella Clara Eugenian (1566–1633) Filip II:n tyttären kanssa.
Ernst ja hänen vanhempi veljensä Rudolf II olivat teini-ikäisinä kasvatettavina setänsä Filip II:n hovissa Espanjassa kahdeksan vuoden ajan.
Käskynhaltija.
Arkkiherttua Ernstin sanottiin olleen huono hallitsija sekä sodassa että rauhassa.
Ernest

Ernest on miehen etunimi. Nimi on peräisin germaanisesta ’vakavaa, totista’ tarkoittavasta sanasta (kantagermaanin "*ernosti") ja tunnetaan myös saksan- ja ruotsinkielisessä muodossa "Ernst".
Suomessa nimi Ernest on maaliskuuhun 2025 mennessä annettu 858 ja Ernesti 983 miespuoliselle henkilölle. Nimestä ovat käytössä myös muunnokset Ernesti, Ensti ja Erno.
IHC Leuven

IHC Leuven on Belgialainen jääkiekkoseura Leuvenista, joka pelaa BeNe Leaguessa.
Ilta-Maria Ainalinpää

Ilta-Maria Ainalinpää (31. lokakuuta 1915 Sievi – 14. tammikuuta 1991) oli suomalainen ompelija ja kirjailija.
Ainalinpään omaelämäkerrallinen romaani "Pahansilmän katsoma" ilmestyi 1974 Otavan "Kertomus elämästä" -sarjassa. Romaanin tapahtumat sijoittuivat Sievin Kiiskilänkylään.
Arnaud Clément

Arnaud Clément (s. 17. joulukuuta 1977 Aix-en-Provence, Ranska) on ranskalainen tennispelaaja. Clémentin korkein sijoitus ATP-listalla on ollut 10 (2.4.2001). Clément on 173 cm pitkä ja painaa 73 kg. Clément aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996. Hän asuu tällä hetkellä Genevessa, Sveitsissä. Clément on oikeakätinen pelaaja.
Clément on voittanut urallaan neljä kaksinpelin ATP-turnausta ja kaksitoista nelinpeliturnausta, joista yksi on Grand Slam-titteli Wimbledonissa 2007. Clément on pelannut voiton lisäksi Australian avointen kaksinpelin finaalissa 2001 ja Australian avointen nelinpelin finaalissa 2008.
Veikko Viita

Veikko Uljas Viita (8. tammikuuta 1919 Jalasjärvi – 13. toukokuuta 2008) oli suomalainen kirjailija.
Viidan omaelämäkerrallinen romaani "Iivari vähäpuheinen" ilmestyi 1974 Otavan "Kertomus elämästä" -sarjassa.
Viita kävi kansakoulun ja toimi Raision tehtailla leipomokonsulenttina vuodesta 1958. Viidan äiti oli Alma Viita (o.s. Lamminpää) ja puoliso Tyyne Sofia (o.s. Isoaho) vuodesta 1938.
Pirates (albumi)

Pirates on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Rickie Lee Jonesin toinen studiolevy vuodelta 1981. Levyn on julkaissut Warner Bros. Records ja sen ovat tuottaneet Russ Titelman ja Lenny Waronker. Kappaleista "Skeletons" ja "The Returns" on äänitetty livenä 30. tammikuuta 1980.
Kappaleet.
Rickie Lee Jones itse on tehnyt torvi- ja laulusovitukset ja lisäksi Ralph Burns on tehnyt orkesterisovituksen kappaleilla "Skeletons" ja "The Returns" sekä Nick DeCaro kappaleella "Living It Up".
Laulujen tekijänoikeudet omistaa Easy Money Music (ASCAP).
Muusikot.
torvisektio kappaleilla "Pirates" ja "Woody and Dutch":
Musiikkia jousille, lyömäsoittimille ja celestalle

Musiikkia jousille, lyömäsoittimille ja celestalle (; Sz. 106, BB 114) on Béla Bartókin vuoden 1936 sävellys, jonka tilasi Paul Sacher Baselin kamariorkesterin kymmenvuotisen taipaleen kunniaksi. Sacherin johtama kamariorkesteri kantaesitti teoksen Baselissa 21. tammikuuta 1937. Universal Edition julkaisi sen samana vuonna. 
Kokoonpano.
Kokoonpano koostuu viuluista, alttoviuluista, selloista, kontrabassoista, harpusta, ksylofonista, pikkurummusta, symbaaleista, tamtamista, bassorummusta, patarummuista, celestasta ja pianosta. 
Osat.
Teos koostuu seuraavista neljästä osasta:
Aatto Haapanen

Frans Aatto Haapanen (24. kesäkuuta 1899 Vampula – 30. lokakuuta 1976 Vampula) oli suomalainen kirjailija.
Haapasen omaelämäkerrallinen romaani "Elämän ristiaallokoissa" ilmestyi 1974 Otavan "Kertomus elämästä" -sarjassa.
Peikko Group

Peikko Group Oy on suomalainen betonirakenteiden liitososiin ja liittorakenteisiin eikoistunut perheyritys, joka on perustettu 1965. Yhtiön pääkonttori ja Suomen tehtaat sijaitsevat Lahdessa. Peikko Group koostuu emoyrityksen Peikko Group Oy:n lisäksi yli 30 tytäryhtiöstä ja sertifioitua tuotantotoimintaa 12 maassa ympäri maailmaa. Peikko Groupin liikevaihto vuonna 2023 on 262 miljoonaa euroa, ja yritys työllistää yli 2 000 henkilöä. Peikko Group on perheomisteinen ja -johtoinen yritys, jonka toimitusjohtajana toimii Topi Paananen.
Suomen toiminnoista vastaa tytäryhtiö Peikko Finland Oy, joka työllistää noin 300 henkilöä. Peikko Finland Oy:n toimitusjohtaja on Esa Rusila.
Tuotteet.
Peikko on betonirakenteiden liitososiin ja liittorakenteisiin erikoistunut yritys. Lisäksi yhtiö palvelee rakennesuunnittelijoita erilaisilla työkaluilla, esimerkiksi suunnitteluohjelmistoilla ja suunnittelukomponenteilla erilaisiin suunnitteluohjelmiin.
Historia.
Yrityksen perusti vuonna 1965 Jalo Paananen Teräspeikko-nimellä. Nimi lyheni Peikoksi vuonna 2005 kansainvälisen liiketoiminnan merkityksen kasvettua. Yhtiön ensimmäinen tuote oli sandwich-elementtien ulko- ja sisäkuoren toisiinsa liittävä diagonaaliansas, joka oli alan ensimmäinen teollisesti valmistettu tuote.
Belgian jääkiekkoliiga

National League on jääkiekon kansallinen pääsarjataso Belgiassa. Liigan järjestämisestä huolehtii Belgian jääkiekkoliitto. Sarjassa pelaa kahdeksan joukkuetta. Käytännössä National League on Belgian toiseksi korkein sarjataso sillä maan parhaimmat joukkueet pelaavat alankomaalaisten joukkueiden kanssa BeNe Leaguessa.
Sofia Martikka

Maija Sofia Tikka, kirjailijanimi Sofia Martikka (27. heinäkuuta 1928 Ilomantsi – 20. heinäkuuta 2000) oli suomalainen kirjailija.
Martikan omaelämäkerrallinen romaani "Kolmekymmentä hopearahaa" ilmestyi 1973 Otavan "Kertomus elämästä"-sarjassa.
Sisko Valkama

Valma Jaakola, kirjailijanimi Sisko Valkama (2. toukokuuta 1931 Nivala – 2. joulukuuta 1996 Oulu) oli suomalainen kirjailija.
Valkaman omaelämäkerrallinen romaani "Potilaan raportti" ilmestyi 1973 Otavan "Kertomus elämästä -"sarjassa.
Krypteria

Krypteria on saksalainen, vuonna 2001 perustettu power metal -yhtye. Yhtyeellä on ollut vuodesta 2004 vakituisena solistina saksalais-korealainen Ji-In Cho. Alun perin yhtye oli projekti, jonka tarkoitus oli käyttää vaihtuvia vokalisteja. Ji-In:nin liittymisen myötä yhtye muuttui studioprojektista myös esiintyväksi yhtyeeksi
Krypteria on sittemmin tehnyt kolme studioalbumia ja yhden EP:n.
Yhtyeen historia.
Yhtyeen perustivat kitaristi Chris Siemons, basisti Frank Stumvoll ja rumpali S.C. Kuschnerus Yhtyeen ajatuksena oli tehdä musiikkiteatteria studioprojektina, jossa voitaisiin käyttää vaihtuvia laulajia. Vuonna 2003 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi nimellä "Krypteria". 
Noin vuotta myöhemmin RTL Television -televisiokanava pyysi yhtyettä säveltämään "Liberatio"-nimisen hyväntekeväisyyskappaleen, jonka tuotto ohjattiin Intian Maharashtrassa vuonna 2005 tapahtuneen tulvan uhreille. Pian tämän jälkeen Ji-In otettiin yhtyeen vakituiseksi solistiksi.
Krypterian toinen musiikkialbumi In Medias Res julkaistiin vuonna 2005. Ji-In Cho vastatessa lauluosuuksista yhtye herätti huomiota vokalistin kotimaassa Etelä-Koreassa, ja kyseiseltä albumilta irrotettu single Victoriam Speramus" nousi Etelä-Korean listalla ykköseksi.
Krypterian seuraava levytys oli "Evolution Principle", joka julkaistiin EP:nä vuonna 2006, ja täyspitkä studioalbumi "Bloodangel's Cry" julkaistiin 2007. Neljännen sudioalbuminsa Krypteria julkaisi nimellä "My Fatal Kiss" 2009 syksyllä. Seuraava studioalbumi "All Beauty Must Die" julkaistiin 22, huhtikuuta 2011.
Krypteria jäi tauolle vuonna 2012 solistin Ji-In Cho:n raskauden vuoksi. Sittemmin vuonna 2016 osa Krypterian jäsenistä perusti yhtyeen And Then She Came, joka on jatkanut Krypteriaa raskaammalla linjalla.
Esiintyminen Suomessa.
Suomessa Krypteria on esiintynyt Nummirock-festivaalilla 23. kesäkuuta 2007.
Kuningaskuluttaja

Kuningaskuluttaja oli Yle TV1:llä vuosina 1990–2017 esitetty suomenkielinen kuluttaja-asioihin keskittyvä televisio-ohjelma, jota tehtiin noin 25 vuoden ajan. Ohjelman jokaisessa jaksossa paneuduttiin ajankohtaisiin aiheisiin kulutuksen, tuotevastuun ja kilpailun aloilta. Lisäksi katsojat saivat lähettää oman kysymyksensä ohjelmaan. Kuningaskuluttaja alkoi vuonna 1990 ja jatkui vuoteen 2016, jolloin se siirtyi tauolle ja lopulta Yle lopetti sen tuotannon ja esittämisen maaliskuussa 2017.
Ennen vuoden 1993 kanavauudistusta ohjelman jaksoilla oli jopa miljoona katsojaa, mutta sen jälkeen katsojamäärät notkahtivat tilapäisesti, kunnes lähtivät taas kasvuun. Suosittuja aiheita ohjelman alkuvuosina olivat mainonta, heikkenevät ja kallistuvat puhelin- ja pankkipalvelut, vakuutukset, autokauppa, kodinkoneiden korjaus, apteekkipalvelut ja matkailukysymykset.
Ohjelman alkuvuosien tekijöitä olivat Jaakko Kyläsalo, Pertti Klemola ja tuottaja Vesa Saarinen. Myöhempiä tekijöitä olivat muun muassa toimitussihteeri Ville Alijoki, tuottaja Mari Kiukas, ohjaajat Maija Virtanen ja Matti Heimonen ja toimittaja Terhi Simola. Vuonna 1992 "Kuningaskuluttajaa" alettiin tehdä Helsingin TV 1:n asiaohjelmien ryhmän lisäksi TV 2:n alaisuudessa toimivassa Kuopion aluetoimituksessa..
Ohjelman verkkosivun ja sosiaalisen median päivitys lopetettiin maaliskuussa 2017. Verkkomateriaalit jäivät saataville toistaiseksi. Kuningaskuluttajan toimittajat siirrettiin muiden sisältöjen tekijöiksi.