tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Krokodeilopolis (Ylä-Egypti)

Krokodeilopolis (usein "Krokodilopolis"; eli , ) eli Sumenu tai Smenu () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Pathyriteen (myöhemmin Hermonthiteen) nomokseen.
Krokodeilopoliin kaupunki sijaitsi Niilin länsirannalla. Kaupungista alajuoksulle eli pohjoiseen päin sijaitsivat Hermonthis ja Theba eli Diospolis Megale, ja yläjuoksulle eli etelään päin Afroditopolis eli Pathyris. Kaupunki autioitui pian vuoden 88 jaa. jälkeen.
Ylä-Egyptin Krokodeilopolista ei tule sekoittaa toiseen Krokodeilopolis-nimiseen kaupunkiin Keski-Egyptissä.
Kynopolis

Kynopolis ( eli , ; ”Koirakaupunki” = Anubiksen kaupunki) voi viitata seuraaviin kaupunkeihin antiikin ajan Egyptissä:
Kynopolis (Ala-Egypti)

Kynopolis ( eli , ; ”Koirakaupunki”) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja kuului Busiriteen nomokseen. Kaupungin pääjumala oli koiranpäinen Anubis.
Kynopolis sijaitsi Niilin varrella Niilin suistossa lähellä nykyistä Bana Abu Siria. Joskus kaupunki on tulkittu samaksi kaupungiksi kuin Busiris. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Kynopolitēs" (). Bysanttilaisella kaudella kaupungin nimeksi tuli "Nova Justiniana".
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen, merkittävämpään Kynopolikseen, joka sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa.
Kynopolis (Keski-Egypti)

Kynopolis ( eli , ”Koirakaupunki”; ) eli Saka (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Kynopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupungin pääjumala oli koiranpäinen Anubis.
Maantiede.
Kaupunki sijaitsi lähellä nykyistä Al Qaysia (Al-Qeis, El-Qeis) Niilin länsirannalla. Klaudios Ptolemaioksen mukaan kaupunki oli rakennettu joessa olleelle saarelle. Kynopoliteen nomos ulottui joen kummallekin puolelle.
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen, vähemmän merkitykselliseen Kynopolikseen, joka sijaitsi Ala-Egyptissä.
Historia.
Kynopoliin historiasta tiedetään vain yksittäisiä mainintoja. Nubian varakuningas Pinehesy tuhosi kaupungin faarao Ramses XI:n aikana, ja sen henkiinjääneet asukkaat orjuutettiin. Myöhemmin kaupungilla oli jossakin määrin huonot välit naapureidensa kanssa. Plutarkhos kertoo, että kun eräs kynopolislainen söi oksyrhynkhoslaisen kalan, oksyrhynkhoslaiset alkoivat hyökkäillä kostoksi koiria kohtaan. Tämä johti pienimuotoiseen sisällissotaan.
Plinius vanhemmalla esiintyy kaupunki nimeltä "Canum", joka oli todennäköisesti sama paikka. Kynopoliin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Kynopolitēs" ().
Varhaiskristillisellä ajalla Kynopolis oli piispanistuin. Kynopoliin hiippakunta on ollut vuodesta 1933 katolinen titulaaripiispan istuin nimeltä "Cynopolis in Aegypto".
Rakennukset ja löydökset.
Kynopoliihin liittyen on löydetty koirien hautausmaa joen toiselta puolelta.
Latopolis

Latopolis (, myös , ; ) eli Ta-Senet tai Iunit (; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Latopoliteen nomokseen.
Maantiede.
Latopoliin kaupunki sijaitsi Niilin länsirannalla suunnilleen pohjoisenpuoleisen Afroditopoliin eli Pathyriin ja etelänpuoleisen Eileithyiopoliin puolessa välissä. Kaupunki sijaitsi nykyisen Esnan (Esneh) kaupungin paikalla.
Latopolista ei tule sekoittaa pohjoisempaan Letopoliin kaupunkiin.
Historia.
Kaupungin nimi viittaa niilinahveneen ("Lates niloticus"), joka oli yleisin Niilissä elävistä kalalajeista. Kalaa kunnioitettiin kaupungissa pyhänä, ja se esiintyy veistoksissa yhtenä Neith-jumalattaren symboleista ympyröitynä kehällä, joka ilmaisee kuninkaallisuutta tai jumaluutta. Kreikkalaiset yhdistivät Neithin Atheneen. Kaupungin kultti oli omistettu triadille Khnum ja Neith (tai Menhit) ja heidän poikansa Hike (tai Heka).
Kaupunki oli olemassa edelleen hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Latopolitēs" ().
Rakennukset ja löydökset.
Latopoliin Khnumin temppeli on säilynyt poikkeuksellisen hyvin. Temppeli rakennettiin 18. dynastian aikana faarao Thutmosis III:n kaudella 1400-luvun eaa. alkupuolella. Temppeli rakennettiin kokonaan uudestaan hellenistisellä eli ptolemaiolaisella ja roomalaisella kaudella, jolloin se oli maan viimeisiä suuria temppelinrakennusprojekteja.
Temppeli sijaitsee nykyisen Esnan kaupungin keskustassa. Se on tehty hiekkakivestä ja rakennettu tasolle, joka on noin yhdeksän metriä nykyisen kaupungin pintaa alempana. Temppelistä on jäljellä lähinnä sen etupiha ja hypostyylihalli. Egyptiläiseen temppeliin kuuluneet etupuolen pyloni ja takapuolen varsinainen pyhäkkö ovat tuhoutuneet. Hypostyylihallin julkisivun pituus on noin 37 metriä ja korkeus noin 15 metriä. Hallia tukee 24 pylvästä, kuusi neljän pylvään riviä, joiden kapiteelit esittävät lootuksenlehtiä.
Temppelin pihalla oli Menhit-jumalattaren patsas. Hypostyylin seinien reliefeissä oli kuvattuna Khnum ja Menhit ja muita Ylä-Egyptin jumalia sekä muun muassa Ptolemaios VI ja Ptolemaios VIII sekä Rooman keisareita faaraoiksi pukeutuneina.
Noin neljän kilometrin päässä sijaitsi toinen temppeli, joka oli omistettu samoille jumalille. Se purettiin 1800-luvulla kanavan tieltä.
Leontopolis

Leontopolis (; myös , ”Leijona-/Leijonien kaupunki”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Leontopolis (Heliopolites)

Leontopolis (, myös ) eli Nai-ta-khut () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Heliopoliteen nomokseen.
Maantiede.
Leontopolis sijaitsi Niilin suiston kaakkoisosassa pohjoiseen Heliopoliista ja kaakkoon Athribiksesta. Kaupungin arkeologinen kohde ja tell eli rauniokumpu tunnetaan nimellä "Tell el-Yahudiya", ”Juutalaisten kukkula”. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä etelään nykyisestä Shibin el-Qanatirin kylästä.
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen Leontopoliihin (nyk. Tell el‐Muqdam) pohjoisempana Leontopoliteen nomoksessa.
Historia.
Leontopolis on ollut olemassa viimeistään keskivaltakunnan ajalta (n. 2055–1650 eaa.) lähtien, ja se säilyi olemassa roomalaiselle kaudella saakka.
Ptolemaios VI:n aikana (180–145 eaa.) Leontopoliihin syntyi juutalainen yhdyskunta. Se sai alkunsa siitä, että juutalainen pappi Onias pakeni Jerusalemista Egyptiin noin vuonna 162–160 eaa. Ptolemaios otti hänet hyvin vastaan, ja hän sai perustaa Heliopoliteen nomoksen alueelle juutalaisen sotilassiirtokunnan pakolaisille. Kuningas antoi Oniaalle myös luvan muuttaa eräs egyptiläinen temppeli juutalaiseksi temppeliksi, jonka suunnitelma perustui Jerusalemin temppeliin. Perusteena pyyntöönsä Onias käytti "Jesajan kirjan" ennustusta siitä, että Egyptiin perustettaisiin juutalainen temppeli.
Leontopoliin juutalaissiirtokunta laajeni, kun sinne muutti pakolaisia Palestiinasta seleukidihallinnon harjoittaman sorron alta. Juutalaisyhdyskunta kukoisti roomalaiselle kaudelle saakka, mutta sillä vaikuttaa olleen lähinnä paikallista merkitystä, sillä sitä ei mainita aleksandrialaisissa lähteissä. Näin Egyptin vanhempi juutalaisväestö ei vaikuta olleen juurikaan kiinnostunut uusista tulokkaista. Temppeli suljettiin keisari Vespasianuksen aikana osana juutalaissodan aikaisia juutalaisuuden vastaisia toimia.
Tell el-Yahudiyan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1890, ja niitä on jatkettu 1900-luvulla useaan otteeseen.
Rakennukset ja löydökset.
Leontopoliin merkittävimpiä löytöjä on hyksojen rakennuttama linnoitus, jonka koko on noin 515 × 490 metriä. Se on ajoitettu keskivaltakunnan tai toisen välikauden (n. 1650–1554 eaa.) ajalle. Sen länsiosasta on löydetty Ramses III:n rakennuttaman temppelin rauniot. Paikalta on löydetty niin kutsuttua Tell el-Yahudiyan keramiikkaa, joka on poltettu tummaksi ja koristeltu valkoisilla siksak-kuvioilla.
Leontopoliin juutalainen temppeli tunnetaan parhaiten rabbiinisista lähteistä. Niiden mukaan se vaikuttaa olleen aito temppeli, ei pelkkä synagoga, ja siellä suoritettiin juutalaisia uhritoimituksia, jotka luettiin ainakin jossakin määrin päteviksi. Näin se on ainoa tunnettu Jerusalemin ulkopuolinen juutalainen temppeli.
Leontopolis (Leontopolites)

Leontopolis (, myös , ; ) eli Ta-remu () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Leontopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Maantiede.
Leontopolis sijaitsi Niilin suiston keskiosissa erään suuhaaran (nyk. Damiettan suuhaara) länsirannalla suunnilleen Mendeen, Thmuisin, Sebennytoksen ja Athribiksen keskellä, etelään kolmesta ensin mainitusta. Sen arkeologinen kohde ja tell eli rauniokumpu tunnetaan nimellä Tell el‐Muqdam.
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen, juutalaisyhdyskunnastaan tunnettuun Leontopoliihin (nyk. Tell el‐Yahudiya) etelämpänä Heliopoliteen nomoksessa.
Historia.
Leontopolis oli olemassa viimeistään 19. dynastian ajalta, ja säilyi olemassa myöhäisantiikkiin saakka. Kaupungin egyptinkielinen nimi tarkoitti ”Kalojen maata”. Kreikankielisen nimensä ”Leijonakaupunki” tai ”Leijonien kaupunki” se sai hellenistisellä kaudella eli ptolemaiosten aikana, sillä siellä kunnioitettiin leijonia. Leijona ei ollut Egyptin varsinaisten pyhien eläinten joukossa, mutta niitä kesytettiin joskus ja pidettiin temppeleissä. Varhaisin lähde, joka mainitsee kaupungin ja yleensäkään koko nomoksen on Strabon, ja tämä voi tarkoittaa sitä, että se oli suhteellisen nuori.
Myöhäisellä roomalaisella kaudella kaupunki toimi Augustamnica secundan provinssin pääkaupunkina. Se oli myös piispanistuin. Nykyisin Leontopolis on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä "Leontopolitanus in Augustamnica".
Kaupungin rauniokummulla on suoritettu arkeologisia kaivauksia 1800-luvulta lähtien.
Rakennukset ja löydökset.
Leontopoliista on säilynyt vain vähän rakennusjäänteitä, sillä ne on käytetty paljolti uudelleen. Kaupungin rauniokummun koko on noin × 750 metriä. Kaupungin alue ulottuu myös läheiselle järvelle, joka on nykyisin katoamassa. Kaupungissa oli Osorkon II:n rakennuttama temppeli, joka oli omistettu paikalliselle leijonanhahmoiselle jumalalle Mahesille. Temppelistä on säilynyt joitakin raunioita, jotka sijaitsevat rauniokummun itäosassa. Löytöihin lukeutuu myös egyptiläis- ja roomalaiskauden rakennusten jäänteitä sekä nekropoliita. Sieltä on löydetty muun muassa kuningatar Kaman/Karomaman, Osorkon IV:n äidin, hauta.
Letopolis

Letopolis ( tai ) eli Khem tai Sekhem () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Letopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Letopolis sijaitsi lähellä kohtaa, jossa Niili haarautuu suuhaaroikseen, pohjoiseen Memfiistä ja noin 13 kilometriä luoteeseen nykyisestä Kairosta. Kaupungin lähellä Niilin varrella sijaitsi Kerkasoros ja joen toisella puolella Heliopolis. Letopoliin pääkultti oli omistettu Hathor-jumalattarelle, joka oli Egyptin tärkeimpiä, ja jonka kreikkalaiset yhdistivät Letoon. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Lētopolitēs" ().
Letopolista ei tule sekoittaa eteläisempään Latopoliin kaupunkiin.
Lykopolis

Lykopolis ( eli , ”Susien kaupunki”; ) voi viitata seuraaviin kaupunkeihin antiikin ajan Egyptissä:
Lykopolis (Ala-Egypti)

Lykopolis (, myös , tai "Lykoupolis"; ; , ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Sebennyteen nomokseen.
Lykopolis, suomeksi ”Suden kaupunki”, sijaitsi lähellä Mendestä. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se on sijoitettu lähelle nykyistä Sajin al-Kumia. Kaupungin nimen perusteella arvellaan, että se oli Ylä-Egyptin tunnetummasta Lykopoliista tulleiden Osiriksen pappien perustama siirtokunta.
Ala-Egyptin Lykopolis mainitaan joskus uusplatonilaisen filosofi Plotinoksen synnyinpaikaksi, mutta useammin on tulkittu, että kyseessä olisi ollut Ylä-Egyptin Lykopolis. "Suda" mainitsee vain Lykopoliin ilman tarkempaa tietoa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Lykopolitēs" ().
Lykopolis (Ylä-Egypti)

Lykopolis ( eli , ”Susien kaupunki”; ) eli Saut (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Lykopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Maantiede.
Lykopolis, suomeksi ”Suden kaupunki”, sijaitsi Niilin länsirannalla eteläkaakkoon Hermopoliista. Siitä kaakkoon eli yläjuoksulle päin sijaitsivat muun muassa Hypsele, Apotheke ja Antaiopolis, ja alajuoksulle eli luoteeseen päin Kussai suunnilleen puolessa välissä Hermopoliihin mennessä. Nykyisin kaupungin paikalla sijaitsee El Syout (Assiut). Lykopoliihin päättyi Suuresta Oasiksesta (Oasis Megale/Magna, nyk. Kharga) tullut merkittävä karavaanireitti.
Historia.
Lykopolis on ollut olemassa viimeistään noin vuonna 3100 eaa. Kaupungilla on ollut historiassa vain vähäinen merkitys. Se oli alun perin Memfiin alaisuudessa ja myöhemmin Herakleopoliin tai Theban valtiaiden alaisuudessa.
Lykopolis oli suden- tai shaakalinhahmoisen, Osirikseen yhdistetyn sodanjumala Wepwawetin (Upuaut) kulttikeskus. Myytin mukaan Osiris oli tullut tässä hahmossa auttamaan Isistä ja Horusta taistelussa Tyfonia vastaan.
Lykopolis mainitaan uusplatonilaisen filosofi Plotinoksen synnyinpaikaksi, tosin tämä on myös kyseenalaistettu; ja toisaalta joskus on tulkittu, että kyseessä olisi ollut toinen Lykopolis Ala-Egyptissä. "Suda" mainitsee vain Lykopoliin ilman tarkempaa tietoa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Lykopolitēs" ().
Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin. Sen piispoista muistetaan erityisesti 300-luvulla vaikuttanut Meletios, joka perusti oman marttyyriutta korostaneen lahkonsa. Samoihin aikoihin vaikutti "Patrologia Graecan" kirjoittajien joukossa esiintyvä Aleksanteri Lykopolislainen, joka oli myös kaupungin piispa. Ortodoksisen kirkon pyhiin lukeutuu pyhittäjä Johannes Lykopolislainen.
Vuonna 388 Lykopolis tuki usurpaattori Magnus Maximusta keisari Theodosiusta vastaan. Kerrotaan, että Theodosius uhkasi tuhota kaupungin, mutta se pelastui pyhittäjä Johanneksen toiminnan ansiosta; tämä oli nimittäin ennustanut Theodosiuksen voittavan.
Lykopolis on ollut katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä "Lycopolitanus", joskin se on nykyisin lakkautettu.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungista ei ole säilynyt juurikaan raunioita, mutta sen läheltä on löydetty hautoja, joissa on ollut muumioituja susia.
Panopolis

Panopolis (; myös ; tai ; tai vain ; myös ) eli Ipu tai Khenti-Min (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Panopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Maantiede.
Panopolis sijaitsi Niilin länsirannalla suunnilleen pohjoisemman Antaiopoliksen ja eteläisemmän Diospolis Mikran välillä. Hellenistiseltä kaudelta lähtien hieman kaupungin eteläpuolella sijaitsi Ptolemaisin kaupunki.
Historia.
Panopolis oli hyvin vanha kaupunki. Se vaikuttaa kuitenkin menettäneen merkitystä Theban noustua valtakunnan keskukseksi. Panopolis oli omistettu Min- eli Khem-jumalalle, jonka kreikkalaiset yhdistivät Paniin, tai laajemmin Ylä-Egyptin kaikille paneille ja satyyreille. Stefanos Byzantionlainen kuvaa Panopoliin Panin eli Minin ithyfalliseksi jumalaksi. Samanlainen jumala esiintyy usein myös Theban veistoksissa. Minillä oli ihmisen kasvot ja hiuslaite, kuten Amonilla, ja myös hänen vartalonsa esitys muistutti Amonia.
Panin kultin lisäksi Panopolis tunnettiin myös Perseuksen kultista. Herodotoksen mukaan doorilaiset ylimykset johtivat alkuperänsä Perseuksesta Egyptin kautta. On epäselvää, mihin egyptiläiseen jumalaan kreikkalainen Perseus liitettiin. Nimen perusteella on mahdollista, että kyseessä oli Ptah, joka yleensä yhdistettiin Hefaistokseen. Perseuksen uskottiin jopa ilmestyvän kaupungissa olleessa temppelissään silloin tällöin, ja tämä ennusti aina hyvää satovuotta.
Faarao Ay oli kotoisin Panopoliista. Ainakin kreikkalais-roomalaisella kaudella kaupungissa asui Strabonin mukaan erityisesti kivenhakkaajia ja kankaankutojia. Agathiaan mukaan se oli runoilija Nonnoksen syntymäpaikka vuonna 410. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Panopolitēs" ().
Rakennukset ja löydökset.
Panopoliista on jäljellä vain vähäisiä jäännöksiä. Antiikin kirjallisten lähteiden perusteella kaupungissa oli ainakin Perseukselle omistettu temppeli. Se oli suorakulmainen ja ympäröity palmupuilla. Temppelin adytonissa oli Perseuksen patsas. Siellä oli esillä myös hänen suurikokoinen sandaalinsa.
Kaupungin kaivauksissa on löydetty temppelin rauniot ja faarao Ramses II:n aikaan liittyviä patsaita.
Anthylla

Anthylla (, myös "Antylla", ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului joko Libyan tai Meteliteen nomokseen.
Anthylla sijaitsi Niilin suiston länsiosassa Niilin Kanobikos-suuhaaran eli Kanopoksen suuhaaran varrella kaakkoon Aleksandriasta. Antiikin lähteiden mukaan Egyptiä hallinneet Persian kuninkaat lahjoittivat alueen voitot kuningattarilleen, Herodotoksen mukaan jalkineiden hankkimista varten ja Athenaioksen mukaan vöiden hankkimista varten. Tämän vuoksi on joskus ehdotettu, että Anthylla olisi ollut sama kaupunki kuin Gynaikopolis (”Naisten kaupunki”), joka sijaitsi kuitenkin etelämpänä. Joskus on ehdotettu sitäkin, että Anthylla olisi ollut sama kuin Andropolis (”Miesten kaupunki”).
Anthylla oli ainakin kreikkalais-roomalaisella kaudella Egyptin tärkeimpiä viinintuotantoalueita Mareian ja Tenian ohella, ja Athenaios piti sen viiniä egyptiläisistä parhaimpana. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymejä "Anthyllaios" () ja "Anthyllitēs" ().
Apis (kaupunki)

Apis () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Välimeren rannalla Afrikan pohjoisrannikolla ja kuului Libyan nomokseen. Se sijoitetaan nykyiseen Zawiet Umm el-Rakhamiin noin 20 kilometriä länteen antiikin Paraitonionista eli nykyisestä Mersa Matruhista ja noin 350 kilometriä länteen Aleksandriasta.
Apis luettiin joskus kuuluvaksi Egyptin länsiosaan ja joskus osaksi Marmarikaa. Libyan nomokseen kuuluneeksi sen mainitsevat sekä Klaudios Ptolemaios että Plinius vanhempi. Herodotos mainitsee Apis-nimisen kaupungin Egyptin ja Libyan rajaseudulla, mutta ei ole tietoa siitä, oliko kyseessä sama paikka.
Apollonos Hydreuma

Apollonos Hydreuma (; ) eli Apollonopolis ( tai ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Niilin ja Punaisenmeren välisellä alueella Koptoksesta rannikon Berenikeen johtaneen tien varressa.
Apollonos Hydreuma oli veteen viittaavan lisänimensä mukaisesti alun perin karavaanien vesihuoltoasema mainittujen kahden kaupungin välillä kuljettaessa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Apollōnopolitēs" ().
Kaupunkia ei tule sekoittaa Egyptin lukuisiin muihin Apollonopolis-nimisiin kaupunkeihin.
Apotheke

Apotheke (; ; ) eli Pa-shna () oli kaupunki tai kylä muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Apollonopolites Heptakomiaan nomokseen.
Paikan kreikankielinen nimi, suomeksi ”Varasto”, on käännetty egyptinkielisestä nimestä. Kreikankieliseen nimeen perustuvat puolestaan koptinkielinen nimi sekä paikalla nykyisin olevan kaupungin nimi Abu Tig (Abutig). Erään aiemman ehdotuksen mukaan egyptinkielinen nimi olisi ollut "Ha-abeti", ja kreikankielinen nimi olisi syntynyt tämän perusteella samankaltaisen ääntämyksen johdosta ja ehkä myös siksi, että siellä olisi ollut viljavarastoja.
Berenike Epideires

Berenike Epideires (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Punaisenmeren länsirannalla nykyisen Djiboutin alueella.
Bereniken kaupunki sijaitsi lähellä nykyisin nimellä Bab el Mandeb tunnettua salmea, joka erottaa Afrikan ja Arabian toisistaan. Se sijoitetaan usein Ras Siyyanin niemelle. Joskus se on sijoitettu merkittävämmän Deiren tai Deiran kaupungin lähelle tai samastettu tähän.
Nimen perusteella kaupunki on ollut Egyptin siirtokunta viimeistään hellenistisellä kaudella, sillä nimi viittaa johonkin Ptolemaiosten hallitsijasuvun Berenike-nimiseen naiseen.
Kaupunkia ei tule sekoittaa Punaisenmeren seudun muihin (tai antiikin ajan muihin) Berenike-nimisiin kaupunkeihin.
Berenike Pankhrysos

Berenike Pankhrysos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Nubiassa nykyisen Sudanin alueella.
Bereniken kaupunki sijaitsi Troglodytiksessä Nubian aavikolla Niilin ja Punaisenmeren rannikon välillä alueella, joka oli usein Egyptin vallassa. Kaupunki oli rakennettu nykyisin Wadi Allaqi -nimellä tunnetun joenuoman varrelle joessa olevan mutkan kohdalle. Kaupunki sai antiikin kirjallisuudessa esiintyvän lisänimensä ”Kultainen” siitä, että sen lähellä sijaitsivat Jebel Allakin tai Ollakin kultakaivokset, jotka olivat egyptiläisille tärkein kullan lähde. Kaivostyöläisinä käytettiin rikollisia ja sotavankeja. Kaivokset ovat olleet käytössä viimeistään faarao Thutmosis III:n aikana 1400-luvulla eaa. Kaupungin nykyisin tunnettu nimi on peräisin hellenistiseltä kaudelta, sillä se viittaa johonkin Ptolemaiosten hallitsijasuvun Berenike-nimiseen naiseen.
Kaupunki löydettiin vuonna 1989 käyttäen apuna vanhaa, 900-luvulta peräisin ollutta karttaa. Nykyisin paikka on tunnettu paikallisesti nimellä "Deraheib", ”Rakennukset”. Asutus on ulottunut noin 1,5 kilometrin matkalle joenuoman varrella, ja siellä on saattanut olla arviolta jopa asukasta. Paikalla on lukuisia raunioita, huomattavimpana kahden linnakkeen jäänteet.
Kaupunkia ei tule sekoittaa Punaisenmeren seudun muihin (tai antiikin ajan muihin) Berenike-nimisiin kaupunkeihin.
Busiris (Ala-Egypti)

Busiris ( tai "Bousiris", , ) eli Per-Usir () tai Djedu () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Busiriteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Busiris sijaitsi Niilin yhden suuhaaran länsirannalla. Sen lähellä sijaitsivat Sebennytos, Mendes ja Thmuis. Lähellä sijaitsi myös Kynopolis, joka on tulkittu myös samaksi kaupungiksi kuin Busiris. Kaupunki oli yksi ehdokkaista Osiriksen syntymäpaikaksi, ja tähän perustuu oletettavasti myös sen alkuperäinen egyptinkielinen nimi Per-Usir, ”Osiriksen talo”. Busiriin Isiksen juhla oli egyptiläisen kalenterin merkittävin heti Bubastiin Artemiin juhlan jälkeen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Būsiritēs" ().
Nykyisin kaupungin paikka tunnetaan nimellä Abu Sir, joka palautuu antiikin aikaiseen nimeen. Kaupungista on säilynyt joitakin raunioita. Siellä oli muun muassa Isikselle omistettu temppeli.
Ala-Egyptin Busirista ei tule sekoittaa Egyptin muihin Busiris-nimisiin kaupunkeihin.
Busiris (Herakleopolites)

Busiris ( tai "Bousiris", ) eli Per-Usir () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Herakleopoliteen nomokseen.
Busiris sijaitsi lähellä Krokodeilopolista eli Arsinoea eli nykyistä Al-Fayyumin seutua, sekä Herakleopolis Megalea. Paikalta on löydetty muun muassa kreikkalais-roomalainen hautausmaa. Kaupungin alkuperäinen egyptinkielinen nimi Per-Uris tarkoittaa ”Osiriksen taloa”. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Būsiritēs" ().
Herakleopoliteen Busirista ei tule sekoittaa Egyptin muihin Busiris-nimisiin kaupunkeihin.
Busiris (Memfites)

Busiris ( tai "Bousiris", ) eli Per-Usir (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Memfiteen nomokseen. Nykyisin paikka tunnetaan nimellä "Abu Sir" ("Abusir").
Busiris sijaitsi hyvin lähellä Memfiin kaupunkia ja suuria pyramideja, käytännössä Memfiin laajan hauta-alueen toisella laidalla. Alueella sijaitsevat muun muassa niin kutsutut Abusirin pyramidit. Alueen löytöihin lukeutuu myös lukuisia muita hautoja esineineen. Myöhäisimmät haudat ovat Ptolemaiosten ajalta. Kaupungin alkuperäinen egyptinkielinen nimi Per-Uris tarkoittaa ”Osiriksen taloa”. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Būsiritēs" ().
Memfiteen Busirista ei tule sekoittaa Egyptin muihin Busiris-nimisiin kaupunkeihin.
Hatarbekhis

Hatarbekhis (, myös ; ; ) eli Afroditopolis (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa Prosopiteen nomoksessa, Niilin läntisimmän Kanobikos-suuhaaran eli Kanopoksen suuhaaran varrella kaakkoon Naukratiista ja myöhemmin Aleksandriasta. Kaupungin egyptinkielinen nimi tarkoittaa ”Horus-haukan temppeliä”.
Hierakon

Hierakon (, joskus myös "Hierakion", "Therakon") eli Per-Nemti (; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Hierakonpoliteen nomokseen, jonka pääkaupunkina se toimi.
Hierakon oli rakennettu Niilin itärannalle, ja sijaitsi pohjoiseen Lykopoliista sen ja Alabasterivuoren välissä. Kaupunki oli linnoituspaikka ja toimi tukikohtana myös roomalaisella kaudella. Hierakon on sijoitettu nykyisen Deir el-Gabrawin tai El-Atawlan paikalle.
Kaupunkia ei tule sekoittaa Hierakonpoliihin, joka sijaitsi etelämpänä.
Hipponon

Hipponon () voi viitata seuraaviin kaupunkeihin muinaisessa Egyptissä:
Hipponon (Ankyropolites)

Hipponon () eli Het-benu(?) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Herakleopoliteen nomokseen.
Hipponon sijaitsi Niilin itärannalla, ja sijoitetaan nykyiseen Qararaan. Siitä pohjoiseen sijaitsi Ankyropolis ja etelään Hut-nesu.
Hippononin mainitaan kuuluneen jossakin vaiheessa historiaansa Ankyropoliteen nomokseen ja jopa kyseisen nomoksen pääkaupungiksi. Tässä voi kuitenkin olla sekaannusta, koska samassa yhteydessä Hipponon yhdistetään nykyiseen El-Hibehiin, jota nykyisin pidetään kuitenkin Ankyropoliteen nomoksen pääkaupungiksi paremmin sopivan Ankyropoliin paikkana. Lisää sekaannusta aiheuttaa se, että egyptiläinen nimi Het-benu on joskus yhdistetty nykyiseen El-Hibehiin (eli Ankyropoliin paikkaan) ja joskus taas sijoitettu nykyiseen Sharunahiin tai sen lähelle (eli Hut-nesun paikalle). Nykyisissä kartoissa, kuten "Barrington Atlas of the Greek and Roman World" -kartastossa, kaikki kolme, Ankyropolis, Hipponon ja Hut-nesu, ovat kaikki eri paikoissa mutta peräkkäin Niilin itärannalla.
Kaupunkia ei tule sekoittaa myöskään eteläisempään Alabastronpoliihin (Hebenu), jonka kreikankieliseksi nimeksi mainitaan myös Hipponon.
Hypsele

Hypsele (, myös ; ) eli Shashotep (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Hypseliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Hypsele sijaitsi Niilin länsirannalla hieman kaakkoon Lykopoliista ja nykyisestä Asyutista. Siitä seuraavina yläjuoksulle päin sijaitsivat muun muassa Apotheke, Apollonopolis Heptakomias Mikra ja Antaiopolis, ja alajuoksulle päin Lykopoliin lisäksi muun muassa Hierakon (Hierakion) ja Kussai. Nykyisin paikalla on Shutbin kylä.
Kanopos (kaupunki)

Kanopos (, tai "Canobus") eli Pekuat () tai Genp () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Gynaikopoliteen nomokseen.
Maantiede.
Kanopoksen kaupunki sijaitsi Niilin läntisimmän suuhaaran suussa. Suuhaara sai tästä nimen Kanopoksen suuhaara. Lähellä sijaitsi myös Kanopoksen kanava. Aleksandrian perustamisen jälkeen Kanopos sijaitsi siitä noin 120 stadioninmittaa eli noin 21 kilometriä itään.
Antiikin aikaiset maantieteilijät sijoittivat Aasian ja Afrikan rajan Kanopoksen kohdalle, siinä missä nykyisin se sijoitetaan idemmäksi Suezin kanavan kohdalle.
Historia.
Kanopos oli aina Aleksandrian perustamiseen saakka Niilin suiston tärkein satama. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä Menelaoksen perämiehestä Kanopoksesta, joka kuoli ja haudattiin kaupungin paikalle kreikkalaisten palatessa Troijan sodasta. Todennäköisemmin nimi oli kuitenkin peräisin egyptiläisestä Kanopos (Kanobos) -jumalasta.
Kanopos kuului Gynaikopoliteen nomokseen, tosin se mainitaan myös Meteliteen/Menelaiteen nomoksen pääkaupunkina. Satamakaupunkina Kanopoksessa oli paljon merimiehiä ja ulkomaalaisia, ja sen väestö oli sekoitus egyptiläisiä ja kreikkalaisia. Se tunnettiin lukuisista erilaisista uskonnollisista juhlistaan, löyhästä moraalistaan sekä punaisesta hennaväristään, joka oli suosittua itämaiden naisten parissa kynsien maalaamiseen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Kanōbitēs" ().
Kanopos taantui Aleksandrian perustamisen jälkeen, ja esiintyy historiassa vain harvoin enää kristillisen ajan koitettua. Se oli kuitenkin varhaisella kristillisellä kaudella Aleksandrian metropoliitan alainen piispanistuin. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin ("Canopus", "Canopitanus").
Rakennukset ja löydökset.
Kanopoksesta on löydetty joitakin jäänteitä. Kirjallisten lähteiden perusteella kaupungissa oli Zeus-Kanopokselle omistettu temppeli, jota kunnioittivat yhtä lailla egyptiläiset kuin kreikkalaisetkin. Siellä oli myös Serapeion eli Serapiksen pyhäkkö, jossa toimi tämän oraakkeli.
Metelis

Metelis (, ) eli Per-Ha-neb-Imenti oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Meteliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupunki sijoitetaan Niilin Kanobikos- ja Bolbitinos-suuhaarojen välille suiston luoteisosaan nykyisen Bisintawain paikalle. Sen arkeologinen kohde ja tell eli rauniokumpu tunnetaan nimellä "Tell el-Nigili". Muutoin kaupungista ei tiedetä juuri mitään.
Prosopis (kaupunki)

Prosopis () eli Paari-sheps oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Prosopiteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupunki oli rakennettu Niilin Kanobikos- ja Sebennytikos-suuhaarojen eli Kanopoksen ja Sebennytoksen suuhaarojen välille, eli todennäköisesti nykyisen Al-Minufiyyan alueelle, mutta muutoin siitä ei tiedetä enempää, eikä sen tarkempaa sijaintia tunneta.
Little Big Horn (albumi)

Little Big Horn on kornetisti Nat Adderleyn albumi. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Nat Adderley
Sele (kaupunki)

Sele (, myös ; ) eli Tjaru (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Sethroiteen nomokseen, jonka pääkaupunkina se jossakin välissä historiaa toimi.
Kaupunki on perinteisesti yhdistetty Tell Abu Seifan rauniokumpuun. Se oli oletettavasti kaupungin paikka myöhäisellä ajalla aina bysanttilaiselle kaudelle saakka. Varhaisempi keskivaltakunnan ja uuden valtakunnan aikainen kaupunki sijoitetaan Tell Habwaan (Tell Heboua). Kummatkin paikat sijaitsevat nykyisen Suezin kanavan itäpuolella.
Tell Habwasta on löydetty linnoituksen jäänteitä ja hautoja Thutmosis III:n ja Ramses II:n ajalta. Kaupunki sijaitsi merkittävän sotilastien varrella, ja oli tärkeä Egyptin itärajan suojelun kannalta.
Thinis

Thinis (, myös ) eli Tjenu (; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Thiniteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Thiniksen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan Niilin länsipuolelle pohjoisluoteeseen muinaisesta Adyboksesta ja lähelle nykyistä Girgaa. Kaupunki toimi siitä nimensä saaneen thiniittikauden eli Egyptin kaikkein varhaisimpien dynastioiden, ensimmäisen ja toisen dynastian, eli yhdistetyn valtakunnan alkuvaiheen pääkaupunkina, ennen kuin tämä asema siirtyi Memfiille.
Kaisareion (Aleksandria)

Kaisareion (, ) eli Sebasteion (, ) oli antiikin aikainen Rooman keisarien kultille omistettu temppeli Aleksandriassa Egyptissä. Se oli roomalaisen Egyptin tärkein keisarikultin keskus.
Historia.
Kaisareionin rakennutti Kleopatra VII jumalaksi korotetun Julius Caesarin muistoksi noin vuonna 44–30 eaa. Kleopatra muisti sillä myöhemmin myös Marcus Antoniusta. Octavianus eli myöhempi Augustus saattoi rakennuksen valmiiksi ja omisti sen itselleen sen jälkeen kun oli vallannut Aleksandrian vuonna 30 eaa. ja halusi tuhota kaiken muiston Antoniuksesta tämän itsemurhan jälkeen. Kokonaisuus vaikuttaa olleen valmis viimeistään vuonna 13/12 eaa. Rakennuksen nimi "Kaisareion" tuli latinan sanasta "caesar", ja nimi "Sebasteion" Augustuksen nimen kreikankielisestä käännöksestä "Sebastos".
Kaisareion oli koko roomalaisen Egyptin suurin keisarikultille omistettu temppeli. Siellä uhratiin sekä kulloisellekin keisarille että edeltäville keisareille. Temppeli oli Rooman hallinnon pystyttämä, mutta sitä tukivat paikallisista valitut "neokoros"-virkamiehet eli ”temppelinvartijat”. Temppelistä tunnetaan kuvaus Filon Aleksandrialaiselta.
Temppeli säilyi alkuperäisessä käytössä 300-luvulle jaa., jolloin se muutettiin Aleksandrian katedraalikirkoksi. Se oli omistettu arkkienkeli Mikaelille. Filosofi Hypatia murhattiin sen portailla uskonriitojen aikaan vuonna 415. Kirkko tuhottiin vuonna 912. Nykyaikaan rakennuksesta ei ole säilynyt juuri mitään. Sen perustukset kuitenkin löydettiin vuonna 1874.
Rakennus.
Temppeli sijaitsi antiikin lähteiden mukaan lähellä kaupungin satamaa. Filonin mukaan se oli rakennettu ympäristöään korkeammalle paikalle, ja näkyi siksi hyvin. Ulkonäöltään temppeli muistutti Rooman julkisia rakennuksia. Rakennuskokonaisuuteen kuului varsinaisen temppelin lisäksi propylaion, ulkoilmahuoneita, kirjasto ja puutarha, ja se oli koristeltu rikkaasti kulta- ja hopeapatsain sekä maalauksin. Siihen liittyi myös suuri avoin tila, johon antiikin lähteet viittaavat nimillä Forum Julium, Forum Augusti ja Sebaste Agora.
Temppelin edustalla oli kolme suurta obeliskia, jotka oli siirretty Aleksandriaan muualta Egyptistä. Kaksi niistä, jotka tunnetaan ”Kleopatran neuloina”, olivat peräisin Heliopoliin Ran temppelistä. Ne ovat nykyisin Lontoossa ja New Yorkissa. Obeliskit olivat paikallaan Aleksandriassa 1800-luvulle saakka, joskin toinen oli tuossa vaiheessa jo kaatunut, ja merkitsivät näin temppelin paikkaa. Siksi sen sijainti tunnetaan paremmin kuin kaupungin useimpien muiden antiikin aikaisten kohteiden. Kolmas temppelistä peräisin oleva obeliski, niin kutsuttu Vatikaanin obeliski, on Roomassa Pietarinkirkon aukiolla.
Nikopolis (Egypti)

Nikopolis (, ; ”Voiton kaupunki”), mahdollisesti myös Iuliopolis ( tai "Iouliopolis", ), oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa.
Maantiede.
Nikopolis sijaitsi noin 5,5 kilometriä itään Aleksandriasta ja hieman länteen Niilin varsinaisesta suistoalueesta. Kaupunki oli rakennettu Aleksandrian ja Kanopoksen välisen kanavan varrelle. Kaupungin paikka on nyky-Aleksandrian koillista esikaupunkialuetta.
Historia.
Nikopoliin perusti keisari Augustus vuonna 24 eaa. Se perustettiin paikalle, jossa hän voitti Marcus Antoniuksen viimeisen kerran, ja se kunnioitti kyseistä voittoa ja Aleksandrian antautumista nimellään. Tuohon aikaan Augustus oli vihoissaan aleksandrialaisille, ja pyrki horjuttamaan Aleksandrian poliittista ja kaupallista asemaa perustamalla aivan kaupungin läheisyyteen roomalaisen kaupungin.
Se, että Augustus oli suunnitellut kaupungille suurta tulevaisuutta, näkyy muun muassa sen asemakaavassa, jota ei kuitenkaan koskaan toteutettu loppuun saakka. Augustus rakennutti kaupunkiin muun muassa amfiteatterin ja diauloksen, ja perusti sinne Ludi Quinquennales -juhlat voittonsa kunniaksi. Kaupunki löi omaa rahaa, joiden kääntöpuolella oli kirjoitus ("Nikopolis. Sebast. ktist.", ”Nikopolis, Augustuksen perustama”). Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Nikopolites" (), latinaksi "Nicopolitanus".
Augustus suunnitteli pystyttävänsä Nikopoliihin myös useita temppeleitä siirtääkseen Aleksandrian tärkeimmät kultit sinne. Kaupunki osoittautui kuitenkin epäonnistumiseksi, sillä Aleksandria oli luontaisesti edullisemmalla paikalla. Näin roomalainen ”Voiton kaupunki” jäi pelkäksi kilpailijansa esikaupungiksi. Kaupunki katoaa historiasta alle sadan vuoden päästä perustamisestaan.
Ainoastaan Plinius vanhempi mainitsee Juliopolis-nimisen kaupungin Egyptissä. Hän kuvaa sen sijainneen saman kanavan varrella ja suunnilleen saman etäisyyden (20–30 stadioninmittaa) päässä Aleksandriasta, ja näin kyseessä vaikuttaisi olevan Nikopolis. Erään ehdotuksen mukaan nimi Juliopolis olisi kuitenkin viitannut Aleksandrian kaupunginosaan, josta Strabon käytti nimitystä Eleusis.
Ptolemais (Ylä-Egypti)

Ptolemais (, , ) eli Ptolemais Hermeiu (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Thebaiksessa Ylä-Egyptissä ja kuului Thiniteen nomokseen.
Maantiede.
Ptolemais sijaitsi Niilin länsirannalla luoteeseen Abydoksesta ja noin 525 kilometriä etelään nykyisestä Kairosta. Strabon kuvasi kaupungin hänen aikansa Thebaiksen eli varsinaisen Ylä-Egyptin suurimmaksi ja saman kokoiseksi kuin Memfis.
Historia.
Ptolemaisin kaupunki perustettiin hellenistisen kauden alkupuolella. Sen perusti kuningas Ptolemaios I tai toisen lähteen mukaan Ptolemaios II, josta se sai nimensä. Ptolemais perustettiin kreikkalaisen poliksen mallin mukaiseksi kaupunkivaltioksi, ja näin sillä oli omat lakinsa ja itsenäinen asema muun hallinnon ulkopuolella Egyptin muiden polisten Aleksandrian ja Naukratiin ja myöhemmin Antinoopoliin ohella. Kaupunki korvasi paikalla olleen varhaisemman egyptiläisen Souitin kylän, joka jäi uuden kaupungin egyptiläiskortteliksi.
Ptolemais oli näin lähes puhdas kreikkalaiskaupunki keskellä muutoin täysin egyptiläistä aluetta. Se toimi koko Ylä-Egyptin keskuksena hellenistisellä kaudella. Papyrusten ja piirtokirjoitusten perusteella kaupungilla oli bule eli neuvosto ja ekklesia eli kansankokous sekä valitut virkamiehet ja tuomarit, ja sen kansa oli jaettu heimoihin ja demoksiin. Näin sen hallinto muistutti tyypillistä kreikkalaista demokratiaa. Kaupunki ei lyönyt omaa rahaa.
Ptolemais säilyi luonteeltaan kreikkalaiskaupunkina edelleen roomalaisella kaudella. Tähtitieteilijä ja maantieteilijä Klaudios Ptolemaios syntyi oletettavasti Ptolemaisissa noin vuonna 90.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungista on säilynyt vain joitakin rauniokasoja. Siellä tiedetään olleen kreikkalaisia temppeleitä, kuten Zeuksen ja Dionysoksen pyhäköt ja Isiksen temppeli. Kaupungissa oli myös Ptolemaioksille omistettu kultti. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa on päätelty olleen teatteri.
Serapeion (Aleksandria)

Serapeion (, myös ; ) eli Serapiksen temppeli oli antiikin aikainen temppeli Aleksandriassa Egyptissä.
Historia.
Serapeion eli Serapiksen temppeli sijaitsi kaupungin lounaisosassa egyptiläiskaupunginosassa. Se rakennettiin toisen tiedon mukaan Ptolemaios I:n tai Ptolemaios II:n aikana, toisen tiedon mukaan Ptolemaios III:n aikana. Temppelin arkkitehdiksi mainitaan Parmaniskos.
Serapiksen kultti oli egyptiläinen, mutta luonteeltaan hyvin kreikkalaistyyppinen. Se luotiin Ptolemaiosten aikana hellenistisen ja egyptiläisen kulttuurin tarkoitukselliseksi yhteensulauttamiseksi. Kultti sai alkunsa Memfiistä, jossa palvottiin egyptiläistä häränhahmoista jumalaa nimeltä Osarapis (Osiris + Apis, ”Apis josta tulee kuoltuaan Osiris”). 300-luvulla eaa. tämä häränhahmoinen jumala muuntui antropomorfiseksi eli ihmisenmuotoiseksi jumalaksi, jonka kultti levisi ympäri kreikkalaista maailmaa. Uuden Serapiksen kultin muovaamisessa olivat keskeisessä roolissa kaksi pappia ja teologia, kreikkalainen Timotheos Eleusislainen ja egyptiläinen Manetho.
Kultista tuli hellenistisellä kaudella hyvin suosittu. Sitä suosivat erityisesti kauppiaat, jotka uskoivat, että Serapis ja hänen sisarensa Isis suojasivat heitä pitkien matkojen vaaroilta. Serapiksen ja Isiksen pyhäkköjä alettiin pystyttää 200-luvulla eaa. ympäri itäisen Välimeren aluetta, erityisesti satamakaupunkeihin. Myöhemmin näiden kahden ”egyptiläisen” jumalan kultti levisi Italiaan. Serapiksen patsaat esittävät tämän yleensä istumassa valtaistuimella valtikka kädessään, mutta joskus hänet esitetään seisovana. Hänen vierellään on Haadeen kolmipäinen vartija Kerberos. Tämä tarkoittaa, että Serapis nähtiin manalan jumalana ja rikkaana Plutonin tavoin. Siksi hänellä on usein kädessään myös runsaudensarvi.
Serapeion luettiin joskus maailman ihmeiden joukkoon. Rakennus tuhottiin vuonna 390 jaa. Aleksandrian patriarkan Theofiloksen johdolla keisari Theodosiuksen pakanauskonnon kieltäneiden määräysten toteuttamiseksi. Sen paikalle rakennettiin kirkko.
Rakennus ja löydökset.
Temppelin rakenteista tiedetään vain vähän, koska varsinkaan sen ylemmistä osista ei ole säilynyt juuri mitään. Temppelin alapuolella oli maanalaisia osia, jotka oli tarkoitettu Serapiksen mysteerikultille. Jumalan kulttikuva oli puinen ja päällystetty monentyyppisillä jalometalleilla ja jalokivillä.
Temppelin paikka tunnistettiin kaivauksissa Diocletianuksen pylvään eli niin kutsutun ”Pompeiuksen pylvään” paikalla vuonna 1944. Samalla löytyi 20 temppelin perustamislaattaa, joihin oli kirjoitettu sekä hieroglyfeillä että kreikaksi muun muassa tieto, että Serapeionin olisi rakentanut Ptolemaios III. Samalla löydettiin myös Harpokrateelle omistetun temppelin paikka Serapeionin koillispuolelta. Sen oli rakentanut Ptolemaios IV. ”Pompeiuksen pylväs” ei ollut osa temppeliä.
Vuonna 1895 paikalta löydettiin mustasta dioriittigraniitista tehty patsas, joka esitti Serapista inkarnoituneena Apis-häräksi, auringonkehrälevy sarviensa välissä. Siihen liittyneessä pylväässä olleen piirtokirjoituksen mukaan veistos on Hadrianuksen ajalta. Härkäpatsas on nykyisin Aleksandrian Kreikkalais-roomalaisessa museossa.
Antinoopolis

Antinoopolis ( eli tai , joskus myös , tai ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja kuului Antinoiteen nomokseen.
Maantiede.
Antinoopolis sijaitsi Niilin itärannalla lähes vastapäätä Hermopolis Megalen kaupunkia, noin 286 kilometriä etelään nykyisestä Kairosta. Paikka oli joko sama, jossa sijaitsi aiemmin Bessan kylä tai kaupunki, jossa palvottiin Bes-jumalaa; tai Nefrusi, jossa palvottiin Hathor-jumalatarta.
Historia.
Antinoopoliin kaupunki perustettiin roomalaisella kaudella vuonna 130. Sen rakennutti keisari Hadrianus rakastettunsa Antinooksen muistoksi. Tämä oli kuollut hukkumalla Niiliin lähellä paikkaa, johon kaupunki perustettiin.
Kaupunki perustettiin kreikkalaisen poliksen eli kaupunkivaltion mallin mukaisesti, ja sinne asutettiin muista kaupungeista siirrettyjä kreikkalaisia. Näille annettiin oikeus mennä naimisiin egyptiläisten naisten kanssa ilman kreikkalaisten kansalaisoikeuksien menettämistä. Kaupunki tunnettiin historian aikana useilla nimillä, jo aiemmin mainittujen lisäksi myös nimillä "Antenon", "Hadrianopolis" ("Hadrianupolis") ja "Besantinopolis" sekä arabialaisissa lähteissä "Antina". Kaupungin asukkaasta käytettiin muun muassa etnonyymiä "Antinoeus" ().
Antinoopolis kuului alun perin Heptanomiin alueeseen eli Keski-Egyptiin, mutta siirrettiin myöhemmin osaksi varsinaista Ylä-Egyptiä eli Thebaista. Sen ympärille perustettiin oma nomos, Antinoites, joka erotettiin Hermopoliteen nomoksesta (tai aiempi Hermopoliteen nomos nimettiin uudelleen). Kaupungissa oli neuvosto ("būlē") sekä prytani-virkamies. Kaupungin väestö oli jaettu heimoihin tai piireihin ("fylē"), ja neuvoston jäsenet valittiin näiden jäsenistä. Yhden heimon nimi, "Athēnais" (), tunnetaan piirtokirjoituksista. Neuvoston päätökset eivät menneet, kuten yleensä oli tapana, nomarkin ("nomarkhēs") vaan Thebaiksen prefektin ("epistratēgos") tarkistettaviksi. Kaupungissa kunnioitettiin Antinoosta paikallisena jumalana, ja hänen kuolemansa muistolle vietettiin vuosittaisia kisoja.
Antinoopolis kukoisti edelleen keisari Diocletianuksen aikana 200-luvun lopulla, jolloin se toimi Thebaiksen pääkaupunkina. Keisari Valensin aikana 300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla kaupungista tuli piispanistuin sekä yhdelle ortodoksipiispalle että yhdelle monofysiittipiispalle.
Rakennukset ja löydökset.
Antinoopolis oli rakennettu kreikkalais-roomalaisen mallin mukaan. Raunioiden perusteella kaupungin koko pituussuunnassa on ollut noin 2,5 kilometriä ja leveys noin 1,5 kilometriä, mikä tekee siitä jo varsin suurikokoisen kaupungin. Kaupungissa tiedetään olleen useita temppeleitä, teatteri, triumfikaari, circus ja hippodromi. Toinen kaupungin pääkaduista kulki pohjois-eteläsuunnassa, ja oli reunustettu pylväiköin jalankulkijoita varten. Toinen pääkatu kulki itä-länsisuunnassa. Rakennusten raunioita oli pystyssä vielä 1800-luvun alussa. Sittemmin rakennusten kiviä on käytetty uudelleen ja nykyisin paikalla on vain vähän raunioita.
Zielona Góran piirikunta

Zielona Góran piirikunta () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 75 559. Piirikunta jakautuu yhdeksään maalaiskuntaan, jotka ovat Babimost, Bojadła, Czerwieńsk, Kargowa, Nowogród Bobrzański, Sulechów, Świdnica, Trzebiechów sekä Zabór. Hallinnollinen keskus Zielona Góra on piirikuntatason kaupunki eikä siten kuulu piirikuntaan.
Zielona Góran piirikunta menetti 1. tammikuuta 2015 huomattavan osan väkiluvustaan, kun sen hallintokeskus Zielona Góra sulautettiin yhteen aiemmin Zielona Góran piirikuntaan kuuluneen Zielona Góran maalaiskunnan kanssa.
Zielona Góran piirikunnan pinta-alasta 49,2 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Sillä on yhteistä rajaa Świebodzinin, Nowy Tomyślin, Wolsztynin, Nowa Sólin, Żagańin, Żaryn ja Krosnon piirikuntien kanssa. Oder-joki virtaa piirikunnan halki.
Zielona Góran piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,7 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Zielona Góran piirikunnassa oli 75 559 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 93 375 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 96 965 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,3 prosenttia, työikäisten 61,7 prosenttia ja eläkeikäisten 20 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 694 lasta.
Renata Zarazúa

Renata Zarazúa (s. 30. syyskuuta 1997 México) on meksikolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 142 marraskuussa 2020 ja nelinpelissä sijalla 135 lokakuussa 2018.
Helmikuussa 2020 Zarazúa eteni välieriin Acapulcon WTA-turnauksessa voittamalla turnauksessa muun muassa maailmanlistan 50 joukossa olleen Sloane Stephensin. Hän pelasi grand slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2020 selvitettyään karsinnat. Hänestä tuli ensimmäinen meksikolainen naispelaaja grand slam -turnauksen pääsarjassa 20 vuoteen. Zarazúa voitti avauskierroksella Elsa Jacquemotin, mutta hävisi turnauksen toisella kierroksella kolmieräisen ottelun kolmanneksi sijoitetulle Ukrainan Elina Svitolinalle.
Mellin (aatelissuku)

Mellin on alkuaan pommerilainen aatelissuku, joka on otettu Ruotsin aateliin. Teodoricus de Mellene mainitaan 1233 Westfalenissa, josta suku saattaa olla kotoisin.
Suku immatrikuloitiin Suomen Ritarihuoneeseen 6.2.1818 vapaaherrallisena sukuna numero 4. Se sammui mieslinjalla 17.7.1964. 
Suvun varhaisin tunnettu polveutuminen:
Taposiris Megale

Taposiris Megale (, myös ; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Niilin suiston länsipuolella kaupungista nimensä perineen nykyisen Abusirin lähellä, ja kuului Libyan nomokseen.
Maantiede.
Taposiris Megale, suomeksi ”Suuri Osiriksen hauta”, kuului Libyan nomokseen ja sijaitsi Egyptin pohjoisrannikolla eli Välimeren rannalla noin 50 kilometriä länsilounaaseen Aleksandriasta. Se oli rakennettu meren ja Mareotis (nyk. Mariout) -järven väliselle harjanteelle. Kaupunkia ei tule sekoittaa Egyptin muihin Taposiris (”Osiriksen hauta”) -nimisiin kaupunkeihin, joista tunnetuin on Taposiris Mikra.
Historia.
Taposiris Megale oli lisänimensä mukaisesti suurin ja merkittävin Taposiris-nimisistä kaupungeista. Se esitti olevansa yksi niistä paikoista, joihin paloitellun Osiriksen ruumiin osia oli haudattu. Samaa kunniaa tavoittelivat myös muut nomokset, ja siksi samannimisiä kaupunkeja oli monissa paikoissa. Strabon mainitsee, että kaupungissa vietettiin suuria juhlia Osiriksen kunniaksi.
Taposiris Megale kasvatti merkitystään hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana. Roomalaisella kaudella Aleksandrian prefekti järjesti kaupungissa Libyan nomoksen censukset. Löydösten perusteella Taposiris vaikuttaa olleen merkittävä satama ja toimineen tulli-asemana Aleksandriaan suuntautuneelle liikenteelle.
Kaupungin jäänteitä tutkittiin jo vuonna 1801 Napoleonin sotaretken aikana. Aluetta on tutkittu pitkään ja siellä ovat suorittaneet kaivauksia muun muassa ranskalaiset ja unkarilaiset arkeologit. Alueella on myös suoritettu entistystöitä.
Rakennukset ja löydökset.
Taposiriissa oli suuri Osirikselle omistettu temppeli, joka rakennettiin Ptolemaios II:n aikana. Siitä on säilynyt huomattavia raunioita. Pyhäkkoalueen koko on noin 100 × 85 metriä, ja sitä ympäröi muuri, jota on säilynyt edelleen noin kymmenen metrin korkeudelta. Itämuurissa olleesta porttirakennuksesta on säilynyt sen kaksi suurta pylonia. Pyhäkköalueen keskellä sijainnut varsinainen temppeli on suureksi osaksi tuhoutunut. Säilyneiden pylväänosien perusteella se on edustanut doorilaista tyyliä.
Temppelin alta on löydetty noin 1,3 kilometriä pitkä tunneli. Sen korkeus on noin kaksi metriä ja leveys noin metrin, ja se kulkee noin 13–20 metrin syvyydessä maan alla. Rakenteeltaan se muistuttaa Samoksen Eupalinoksen tunnelia.
Kaupungin muihin löytöihin lukeutuu sen nekropolis eli hauta-alue. Alueelta on löydetty muun muassa merkkihenkilöiden muumioita. Tällä perusteella alueelta on etsitty jopa kadoksissa olevaa Kleopatran hautaa, mutta turhaan.
Prokopioksen mukaan keisari Justinianus rakennutti kaupunkiin noin vuonna 527 jaa. kaupungintalon ja termit.