tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Réthymno (alueyksikkö)

Réthymnon alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Kreetan alueella ja sen hallinnollinen keskus on Réthymno. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö sijaitsee Kreetan saaren keskiosissa. Se perustettiin vuoden 2011 alusta Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Réthymnon prefektuurin (Νομός Ρεθύμνου, "Nomós Rethímnou").
Maantiede.
Réthymnon alueyksikkö rajautuu etelässä Välimereen kuuluvaan Libyanmereen ja pohjoisessa vastaavasti Egeanmereen, joka myös on osa Välimerta. Lännessä alue rajautuu Chanián alueyksikköön ja idässä Iraklionin alueyksikköön.
Alue on Kreetan vuoristoisinta. Lännessä sijaitsee Lefká Óri -vuoristo ja idässä puolestaan Kreetan korkein vuoristo, Psiloreítis-vuoristo. Jälkimmäisen kuuluu myös saaren korkein vuori, 2 456 metriä korkea Ídavuori.
Alueen pääkaupunki Réthymno on Kreetan kolmanneksi suurin kaupunki. Alueen pohjoisrannikolla on pitkiä hiekkarantoja ja hotelleja. Agía Galíni on etelärannikon suosituin rantalomakohde. Alueella sijaitsevia nähtävyyksiä ja käyntikohteita ovat esimerkiksi Arkádin ja Prévelin luostarit, Réthymnon historiallinen satama ja keskusta sekä Ídan luola.
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu viiteen kuntaan seuraavasti:
Entisen prefektuurin kunnat.
Ennen vuoden 2011 aluehallintouudistusta alue jakaantui 11 kuntaan ja yhteen itsenäiseen kyläkuntaan seuraavasti:
Origin (ohjelma)

Origin on OriginLabin kehittämä ohjelmisto numeerisen tietoaineiston analysoimiseen ja sen piirtämiseen kuvaajaksi. Ohjelmisto on julkaistu Windowsille. Ohjelmassa on graafinen käyttöliittymä.
Origin kykenee muun muassa tekemään annetusta datasta tilastollista analyysiä ja sovittamaan pisteisiin käyriä. Käyrien sovituksen Origin toteuttaa Levenberg–Marquardt -algoritmiin perustuvalla epälineaarisella regressiolla. Datan Originiin voi tuoda suoraan esimerkiksi ASCII-, Excel- tai SPC-muodossa. Ohjelman tulostamat kuvaajat voi muuntaa Originin omalla työkalulla moneen eri tiedostomuotoon, kuten EPS:ksi, GIF:ksi tai JPG:ksi.
Originin ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1991. Tuolloin yhtiön nimi oli vielä Microcal Software. Myöhemmin se muutettiin OriginLabiksi. Originin versioista on saatavilla kaksi eri julkaisua: Origin ja OriginPro. Esimerkiksi uusimmasta versiosta on saatavilla julkaisut Origin 8 ja OriginPro 8, joista jälkimmäinen on hintavampi ja ominaisuuksiltaan laajempi.
Iraklion (alueyksikkö)

Iraklionin alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Kreetan alueella ja sen hallinnollinen keskus on Iraklion. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö sijaitsee Kreetan saaren keskiosissa. Se perustettiin vuoden 2011 alusta Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Iraklionin prefektuurin (Νομός Ηρακλείου, "Nomós Iraklíou").
Maantiede.
Iraklionin alue sijaitsee Kreetan saaren keskiosassa ja rajautuu etelässä Välimereen kuuluvaan Libyanmereen ja pohjoisessa vastaavasti Egeanmereen, joka myös on osa Välimerta. Lännessä alue rajautuu Réthymnon alueyksikköön ja idässä Lasíthin alueyksikköön. Lännessä alue rajautuu Psiloreítis-vuoriin ja idässä Lasíthi-vuoriin. Alueen keskiosassa sijaitsee hedelmällinen Messarán tasanko. 
Seutu on Kreetan suosituinta matkailualuetta, sillä siellä sijaitsevat esimerkiksi Knossoksen, Faistoksen ja Agía Triádan minolaispalatsien rauniot. Myös antiikin ajan Gortynin kaupungin rauniot sijaitsevat alueella. Taidemaalari El Greco syntyi alueella sijaitsevassa Fódelen kylässä. Alueella sijaitsee myös Kreetan suurimpia rantalomakohteita, kuten Chersónisos ja Mália. Etelärannikolla sijaitseva Mátala tunnettuine luolineen on myös maininnan arvoinen.
Alueen pääkaupunki Iraklion on koko Kreetan pääkaupunki ja saaren suurin kaupunki.
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu kahdeksaan kuntaan seuraavasti:
Entisen prefektuurin kunnat.
Ennen vuoden 2011 aluehallintouudistusta Iraklionin prefektuuri jakaantui 26 kuntaan seuraavasti:
Vuorisirkku

Vuorisirkku ("Emberiza cia") on sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Vuorisirkun pituus on 15–16,5 cm, siivenkärkien väli 22–26 cm ja paino 21–27 grammaa. Se on keskikokoinen sirkku ja sen siivet ovat suhteellisen lyhyet, sekä leveät ja pyrstö pitkä. Kaikissa puvuissa pään kuvioinnit ovat voimakkaita: päälaen sivun juova, silmäjuova ja korvan alareunaa rajaavat juovat ovat tummia. Muuten pää on tuhkanharmaa, samaten rinta ja kurkku, koirailla voimakkaimmin. Vatsa ruosteenruskea ja nuorella naaralla oranssinbeige. Pyrstön reunat ovat valkoiset, pienet peitinhöyhenet harmaat ja siivellä kaksi valkeaa siipijuovaa. Linnun alanokka on vaalean lyijynharmaa. Ruosteenpunainen yläperä on kuvioton.
Sukupuolet ovat samannäköisiä ja parhaita tuntomerkkejä niiden erottamiseksi ovat: koiraan vaaleahko silmäkulmanjuova ja viiruttomat kupeet. Naaralla usein vähemmän harmaata rinnassa. Naaralla on kurkun alaosan, kupeiden ja rinnan kohdalla ohuita tummia viiruja, sekä pään kuvioinnit ovat epäselvempiä.
Lentää melko hitaasti ja hyppelehtien hitain, nykivin siiveniskuin.
Äänet.
Kutsuääni terävä, lyhyt ”tsi” tai venytetty ”tsiii”, joskus hieman laskeva, pajusirkkumainen ”tsiy”. Rauhattomana lintu päästää ohuita, kitiseviä visertäviä sarjoja ”tir’r’r’r”, jotka kuulostavat kerjääviltä västäräkin poikasilta. Laulu on kirkas ja sointuva, melodinen säe, jossa on selviä soinnun vaihteluita ja useasti hapuileva johdanto sekä epätasainen rytmi kuten, ”sytt, titt-itt, svi tsa-tsa-sivi-syasya, sitt sivisyrrr si”.
Levinneisyys.
Vuorisirkun levinneisyysalue on laaja ulottuen Kiinasta Intiaan ja Eurooppaan, sekä kaikkea siltä väliltä, kuten Nepal, Irak, Kazakstan ja Saudi-Arabia.
Euroopassa sitä tavataan Etelä-Euroopassa, mutta myös pohjoisemmassa Ranskan keskiosiin saakka, Saksan eteläosissa, Itävallassa, Romaniassa ja Unkarissa. Euroopan kannaksi on arvioitu 2 600 000–8 200 000 yksilöä.
Afrikassa tavataan Algeriassa, Marokossa ja Tunisiassa.
Elinympäristö.
Pesii jyrkillä, kallioiden ja lohkareiden muodostamilla, avoimilla, varpuja, ruohoja, piikkipensaita ja vähäistä puustoa kasvavilla vuorenrinteillä heti puurajan yläpuolella. Euroopassa usein alle 1 500 metrin korkeudella. Lähinnä paikkalintu, mutta talvisin laskeutuu alemmaksikin ja kerääntyy pieniin parviin rikkaruohostoille ja niityille. Lintu ei ole arka, mutta sitä on vaikea havaita ja sen elintavat ovat huomaamattomat.
Ravinto.
Kesäisin hyönteiset ja hämähäkit, muulloin siemenet. Etsivät ruokaansa heinikoista, kivikoista ja tienvarsiltakin.
Lisääntyminen.
Pesä sijaitsee maassa tiheässä kasvillisuudessa. Pesiminen ajoittuu huhti-kesäkuuhun. Munii 4–6 munaa ja tekee 2 pesuetta vuodessa.
Gustaf Storgårds

Gustaf Storgårds (11. joulukuuta 1869 Lapinjärvi – 11. marraskuuta 1945 Porvoo) oli suomalainen pappi ja poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue. 
Storgårds valittiin eduskuntaan vaaleissa 1913 Uudenmaan läänin vaalipiiristä, ja hän toimi kansanedustajana helmikuusta 1914 huhtikuuhun 1917. Hän oli eduskunnan työväenasiainvaliokunnan jäsen. Hän toimi poliittisella urallaan myös Hangon kunnallispolitiikassa, kaupunginvaltuuston jäsenenä ja sen varapuheenjohtajana, sekä presidentin valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1925.
Storgårds kävi Porvoon lyseon ja pääsi ylioppilaaksi 1891. Hän ryhtyi opiskelemaan kieliä yliopistossa, mutta siirtyi parin vuoden kuluttua teologian opintojen pariin. Hän suoritti teologisen erotutkinnon vuonna 1896, jona vuonna hänet myös vihittiin papiksi, ja pastoraalitutkinnon vuonna 1899. 
Storgårds aloitti pappisuransa Lapinjärven virkaa tekevänä kirkkoherrana vuonna 1897, minkä jälkeen hän työskenteli Ruotsinpyhtään seurakunnan virallisena apulaisena ja virkaa tekevänä kirkkoherrana 1897–1900, Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherran apulaisena 1900, Tenholan kirkkoherran apulaisena 1901, Hämeenlinnan kuritushuoneen ja työvankilan ylimääräisenä pappina 1901–1902 ja Karjaan kappalaisena 1902–1907. Vuonna 1907 hän aloitti Hangon kirkkoherrana, missä tehtävässä toimi vuoteen 1932. Hangon-vuosinaan hän oli myös Raaseporin rovastikunnan lääninrovasti vuosina 1924–1926 ja Porvoon tuomiokapitulin asessori vuosina 1929–1932. Vuonna 1932 hän siirtyi Porvoon tuomiorovastiksi.
Papinuransa ohella Storgårds toimi Länsi-Uudenmaan ruotsalaisen kansanopiston johtajana vuosina 1905–1906, Hangon kansakoulujen virkaa tekevänä tarkastajana vuosina 1907–1908 ja Hangon ruotsalaisen yhteiskoulun uskonnon opettajana vuodesta 1907 vuoteen 1929. Vuonna 1919 hänelle myönnettiin rovastin arvonimi.
Storgårdsin puoliso vuodesta 1906 oli Hulda Josefina Filén. Heidän poikansa, reservin vänrikki Gösta Storgårds (s. 1913), kaatui komppanianpäällikkönä Tervajoella talvisodassa maaliskuussa 1940.
Papaveriini

Papaveriini on alkaloidi, jota muun muassa oopiumi sisältää. Se ei kuitenkaan ole opiaatti, vaan eroaa rakenteeltaan muista oopiumin alkaloideista, kuten morfiinista ja kodeiinista. Papaveriinia saadaan oopiumiunikosta ("Papaver somniferum").
Lääkekäyttö.
Papaveriinia käytetään lääkkeenä muun muassa lihasrelaksanttina erilaisten lihaskouristusten hoitoon esimerkiksi ruuansulatusjärjestelmän alueella. Sitä on myös käytetty erektiolääkkeenä. Papaveriini rentouttaa verisuonia ja siten laajentaa niitä parantaen verenkiertoa.
Emanuel Kolkki

Emanuel Kolkki (22. marraskuuta 1869 Kuru – 17. maaliskuuta 1940 Juuka) oli suomalainen pappi ja poliitikko. 
Kolkki toimi kansanedustajana kahteen otteeseen, toukokuusta 1907 toukokuuhun 1909, jolloin hän edusti Suomalaista puoluetta, ja lokakuusta 1930 elokuuhun 1933, jolloin hän edusti Kansallista Kokoomusta. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1907, 1908 ja 1930, Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä ja hän oli jäsenenä lakivaliokunnassa, talousvaliokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa. Kolkki toimi poliittisella urallaan myös kokoomuksen puoluevaltuuskunnan jäsenenä, Pielisjärven kunnanvaltuuston jäsenenä ja presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925 ja 1937. 
Kolkki oli varsinaiselta ammatiltaan pappi. Hän suoritti teologian erotutkinnon vuonna 1894, neljä vuotta ylioppilaaksi valmistumisensa jälkeen, ja pastoraalitutkinnon vuonna 1899. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1895. Kolkki toimi pappisuransa alussa kirkkoherran apulaisena ja virkaa tekevänä kappalaisena Kesälahdella vuosina 1895–1896, saarnaajana ja kansakoulunopettajana Lavansaarella vuosina 1897–1901 ja Seiskarin seurakunnan ylimääräisenä pappina vuosina 1899–1901. Vuodesta 1901 vuoteen 1940 hän työskenteli toisena kappalaisena Pielisjärvellä. Hän sai rovastin arvonimen vuonna 1926. 
Kolkki oli naimisissa Hildur Augusta Rosalie Vallen kanssa. He avioituivat vuonna 1897. Hän kuoli maaliskuussa 1940, 70 vuoden iässä.
Kyyryhaikara

Kyyryhaikara ("Butorides striata") on pienehkö haikaralaji. 
Koko ja ulkonäkö.
Kyyryhaikaran pituus on noin 40–48 cm, siipien kärkiväli 62–70 cm ja paino 200–250 grammaa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kyyryhaikaroita elää ympäri maailmaa kosteikoissa ja rannoilla, varsinkin mangrovemetsissä.
Suolilevät

Suolilevät ("Ulva") on viherleviin kuuluva makrolevien suku. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu useita kymmeniä lajeja. Sen tunnetuin jäsen on merisalaatti ("Ulva lactuca"). Suvun lajit muistuttavat kasvutavaltaan lehtisalaattia, ja voivat hyvissä oloissa kasvaa lähes viisitoistasenttisiksi. Niitä käytetään sekä ihmisten että eläinten ravinnoksi; ne ovat esimerkiksi merileguaanin pääasiallista ravintoa.
Pörrösuolilevä ("Ulva prolifera") aiheuttaa Kiinan rannikoilla massaesiintymisiä, jotka haittaavat vedessä liikkumista. Laji tunnetaan myös nimellä "Enteromorpha prolifera". Se on värjännyt Qinqdaon rantoja jo vuosien ajan. Se ei ole myrkyllistä, mutta tukahduttaa muita eliölajeja.
2000-luvulla on todettu että "Enteromorpha"- ja "Ulva"-suvut ovat ilmeisesti sittenkin samaa sukua.
Rudi Fischer

Rudolf "Rudi" Fischer (19. huhtikuuta 1912 Stuttgart, Baden-Württemberg. Saksa – 30. joulukuuta 1976 Luzern, Luzern, Sveitsi) oli sveitsiläinen F1-kuljettaja.
Alun perin ravintoloitsijana toiminut Fischer perusti Écurie Espadon -tallin vuonna 1948 ja toimi sen johtajana. Tiimi koostui sveitsiläisistä herrasmiehistä amatöörikilpailuissa ja ryhmään kuuluivat Fischerin lisäksi Rudolf Schoeller, Peter Hirt, Peter "Pierre" Staechelin, Max de Terra ja Paul Glauser. Fischerin debyyttikilpailu oli voituretteluokan Geneven osakilpailu Simca-Gordinin autolla ja hän ajoi Erlenin kisassa toiseksi. Suuremmissa Grand Prix-kisoissa hän ajoi vuonna 1949, jolloin hänen debyyttikilpailunsa Sveitsin osakilpailussa päättyi 15.sijaan. Pari vuotta vanha Simca-Gordini osoittautui kuitenkin hitaaksi ja Fischer osallistui SVA:n autolla vuoden 1950 San Remon -osakilpailuun keskeyttäen kuitenkin öljyputkivikaan. Myös OSCAn ja HWM:n autoilla ei tullut menestystä. Vasta vaihdettuaan Ferrarin 212-autoon alkoi tulla menestystä, kun hän keräsi useita palkintosijoja Formula 1-sarjan ulkopuolisista kilpailuista vuonna 1951.
Fischer osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausina 1951–1952. Hän saavutti yhteensä 10 MM-pistettä ajamalla kahdesti palkinnoille, toiseksi Sveitsin GP:ssä 1952 ja kolmanneksi Saksan GP:ssä 1952. Lisäksi hän voitti vuonna 1952 F1-sarjan ulkopuolisista osakilpailuista Eifelrennenin ja Avusrennenin. Lopputuloksissa hän oli vuonna 1952 neljäs, mutta tästä huolimatta vetäytyi kilpa-ajoista kauden lopussa.
Sinimatkija

Sinimatkija ("Melanotis caerulescens") on Meksikossa elävä matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Tunnistaminen.
Kooltaan sinimatkija on noin 10 cm. Väritykseltään se on lähes kauttaaltaan harmahtavan sininen. Sininen väri on muuta ruumista tummempi alavatsassa. Lajin päässä on musta naamio silmien ympärillä. Nuoret sinimatkijat ovat väritykseltään aikuisia lintuja mustempia. Ulkonäöltään laji muistuttaa naamiomatkijaa ("Melanotis hypoleucus"), jonka vatsa on kuitenkin valkoinen. Se on myös levinneisyydeltään eteläisempi. Sinimatkijan laulu muistuttaa taiturimatkijan ("Mimus polyglottos") laulua, mutta on matalampaa ja samat säkeet toistuvat harvemmin.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sinimatkija on endeeminen laji Meksikon alankomailla. Toisinaan lajia tavataan myös Yhdysvalloissa – havaintoja on muun muassa Texasista, Arizonasta ja New Mexicosta. Sinimatkijan elinympäristöä ovat metsät ja pensaikkomaat aina 2 500 metrin korkeuteen.
Ravinto.
Sinimatkijan ravinto koostuu suurimmaksi osaksi hedelmistä sekä hyönteisistä.
Wilson Fittipaldi Júnior

Wilson Fittipaldi Júnior (25. joulukuuta 1943 São Paulo – 23. helmikuuta 2024) oli brasilialainen F1-kuljettaja ja Emerson Fittipaldin isoveli ja Christian Fittipaldin isä. Hän osallistui 38 F1-osakilpailuun kausina – ja . Fittipaldin ensimmäinen Grand Prix oli Espanjan GP 1972 ja viimeinen Yhdysvaltain GP 1975. Hän saavutti yhteensä 3 MM-pistettä kaudella 1973 ajamalla kuudenneksi Argentiinan GP:ssä ja viidenneksi Saksan GP:ssä. Aika-ajoissa hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Monacon GP:ssä 1973. Hän osallistui myös lukuisiin MM-sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin.
Wilson aloitti moottoriurheilu-uransa kartingilla 1960-luvulla ennen siirtymistään Formula Vee -sarjaan. Hän kilpaili Formula 3 -sarjassa vuonna 1966. Vuonna 1970 Wilson seurasi veljensä menestystä F2-luokassa siirtyen itse Britannian F3-sarjaan. Hän voitti BARC-mestaruuskierroksen Silverstonessa. Hän siirtyi Euroopan F2-luokkaan vuonna 1971, jossa hän kilpaili veljensä omistamalla Team Barhald-Fittipaldin ajokilla. Hän oli toinen Vallelungan kilpailussa. Hyvien tulostensa perusteella Brabham kiinnitti hänet maksulliseksi kuljettajakseen kaudeksi 1972.
Wilson aloitti F1-uransa ajamalla palkinnoille MM-sarjaan kuulumattomassa Brasilian GP:ssä 1972. Wilson perusti myöhemmin oman F1-tiiminsä vuonna 1974, kilpaillen nimellä Copersucar-Fittipaldi. Talli ei kuitenkaan menestynyt toivotusti ja se jouduttiin lopettamaan vuonna 1982.
Wilson kilpaili Brasilian Stock Car -mestaruussarjassa 1990 luvun alussa. Vuosina 1994 ja 1995 hän voitti Porschella klassisen Mil Milhas -kilpailun. Helmikuussa 1998 Wilson hylkäsi paluunsa Stock Car -sarjaan. Vuonna 2000 hän oli vieraileva ajaja Mercedes-Benzin Nurburgringillä FIA:n European Truck Racing Cupissa ollen 8. ja 11. Vuonna 2008 Wilson ja Emerson siirtyivät Brasilian GT3 Mestaruussarjaan ajaen Porsche 997 GT3 -autolla WB:n Motorsport-tiimissä.
Koripallon I-divisioona-kausi 2008–2009

Kausi 2008–2009 oli koripallon I-divisioonan 34. kausi. Se pelattiin 11 joukkueen kesken kaksinkertaisena sarjana. 
Korisliigasta oli pudonnut kaudelta 2007–2008 Kauhajoen Karhu ja II-divisioonasta olivat nousseet Järvenpään Koripalloseura ja Loimaan Korikonkarit. Kauden alussa joukkueiden määrää pudotettiin kolmella joukkueella. Alun perin tarkoituksena oli vähentää ainoastaan yhdellä joukkueella, mutta Turun NMKY:n ja Rekolan Urheilijoiden poisjäännin takia määrää pudotettiinkin kolmella.
Kauden alussa joukkueet tekivät herrasmiessopimuksen koskien ulkomaalaisten pelaajien määrää, mutta Kauhajoen Karhu ei sitoutunut sopimukseen.
I-divisioonan joukkueet kaudella 2008–2009.
Sarjataulukko.
"Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, P/O = Tehdyt pisteet ottelua kohti, P/O- = Päästetyt pisteet ottelua kohti, P = Pisteet"
Éric Bélanger

Éric Bélanger (s. 16. joulukuuta 1977 Sherbrooke, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Bélanger siirtyi junnukiekosta juniorikiekon pariin vuonna 1994, kun hän liittyi QMJHL-seura Beauport Harfangsiin. Kauden 1995–1996 jälkeen Los Angeles Kings varasi hänet kierroksella neljä . Bélanger pelasi vielä yhden QMJHL:ssä. Ensin Beauportissa, mutta hän siirtyi kesken kauden Rimouski Oceaniciin. Bélanger oli huomattava pisteiden tekijä kauden aikana 117 pisteellä 62 ottelussa.
Bélanger teki tulokassopimuksen Los Angelesin kanssa vuonna 1997 ja siirtyi AHL-liigaan Fredericton Canadiensiin. Kauden 1998–1999 Bélanger pelasi AHL-liigan Springfield Falconsissa ja IHL-liigan Long Beach Ice Dogsissa, joskin hän joutui olemaan ison osan kaudesta sivussa selkävamman takia. Los Angelesin uudeksi farmijoukkueeksi tuli 1999–2000 Lowell Lock Monsters, ja Bélanger siirtyi sinne. Hän pelasi hyvän kauden ja oli seuran kolmanneksi paras pistemies.
Bélanger aloitti kauden Lowellissa, mutta hänet nostettiin pian ensimmäistä kertaa Los Angelesin NHL-kokoonpanoon. Tulokaskaudellaan hän pelasi 62 ottelua Los Angelesin paidassa. Kauden aikana Bélanger vakiinnutti paikkansa Los Angelesin kokoonpanossa ja pelasi seurassa yhteensä viisi kautta, joskin loukkaantumiset vaivasivat häntä usein. 2004–2005 Bélanger pelasi Italiassa HC Bolzanon riveissä.
Bélanger myytiin ennen kauden alkua Tim Gleasonin kanssa Carolina Hurricanesiin vaihdossa Oleg Tverdovskiin ja Jack Johnsoniin. Kauden aikana helmikuussa Bélanger myytiin eteenpäin Nashville Predatorsiin vaihdossa Josef Vašíčekiin, mutta jo seuraavana päivänä Nashville myi Bélangerin, joka ei ehtinyt pelata otteluakaan joukkueessa, Atlanta Thrashersiin vaihdossa Vitali Višnevskiin.
Kauden päätyttyä Bélangerista tuli vapaa pelaaja ja hän solmi kolmivuotisen sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Viimeisellä sopimuskaudella hänet myytiin pelaajakauppojen takarajalla Washington Capitalsiin vaihdossa tulevan varaustilaisuuden toisen kierroksen varaukseen.
Syyskuussa 2010 Bélanger teki yksivuotisen sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Coyotesissa hän pelasi kauden aikana kaikki 82 ottelua ja teki niissä ennätyspisteensä 13+27. Kauden jälkeen hän teki kolmivuotisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa.
Rian Malan

Rian Malan (s. 1954 Johannesburg) on eteläafrikkalainen kirjailija, toimittaja ja lauluntekijä. Hän on etnisyydeltään afrikaaneri.
Malan syntyi merkittävään afrikaanerisukuun ja hänen sukulaisiinsa kuuluvat muun muassa Etelä-Afrikan entinen pääministeri ja yksi apartheidin pääarkkitehdeistä Daniel François Malan on entinen puolustusministeri Magnus Malan. Opiskeltuaan vuoden Witwatersrandin yliopistossa hän siirtyi rikostoimittajaksi Johannesburg Star -sanomalehteen. Vuonna 1977 Rian Malan pakeni Etelä-Afrikasta Yhdysvaltoihin välttääkseen palvelemasta maan apartheid-järjestelmää ylläpitäneessä puolustusvoimissa. Hän palasi Etelä-Afrikkaan vuonna 1985 hankkiakseen taustamateriaalia sukuaan käsittelevään kirjaan.
Malanin tunnetuin teos on omaelämäkerta "Petturin sydän" (), joka käsittelee Etelä-Afrikan apartheid-hallinnon viimeisiä vuosia. Malan on työskennellyt myös "Rolling Stone" ja "Esquire" -lehdille ja kirjoittanut artikkeleita muun muassa Timeen, "The Spectatoriin" ja "The Observeriin". Malan asuu Kapkaupungissa.
Perheneuvosto

Perheneuvosto on eräiden maiden lainsäädännön aiemmin määrittelevä kokous, jossa perheen asioista neuvoteltiin perheenjäsenten tai sukulaisten kesken. Menettely oli peräisin roomalaisesta oikeudesta, jossa siitä käytettiin latinankielistä nimitystä "consilium propinquorum." Se siirtyi Ranskan "Code Napoleoniin" ja muihin romaanisiin lakeihin sekä Saksan "Bürgerliches Gesetzbuchiin."
Suomessa voimassa olleessa vuoden 1734 laissa oli viitteitä perheneuvoston kaltaisesta järjestelystä. Perintökaaren 23 luvun 1 pykälän mukaan holhoojan oli tehtävä lähimmille sukulaisille tili joka kolmantena vuonna tai vaadittaessa joka vuosi. Vuonna 1864 annetun asetuksen perusteella pitäjiin, joissa ei ollut kunnallishallitusta, perustettiin holhouslautakuntia, joille oli esitettävä kuitti tehdystä tilistä. Jos pitäjässä oli kunnallishallitus, tili esitettiin sille. Vuoden 1898 holhouslaki määräsi tilinteon holhouslautakuntien velvollisuudeksi. Myös äidin kuoltua uudelleen avioituneen isän oli neuvoteltava lähimpien äidinpuoleisten sukulaisten kanssa aiemmasta avioliitosta olleita lapsia ja heidän omaisuuttaan koskevista asioista. Samoin leskeksi jääneen äidin oli neuvoteltava lasten isänpuoleisten sukulaisten tai holhoojan kanssa. Myös naittajan oli aina neuvoteltava lähiomaisten kanssa.
Satoisuus

Satoisuus on käsite, jolla maataloudessa viitataan maan, viljelymenetelmän tai tietyn viljelykasvin tuottamaan satoon eli hedelmiin, siemeniin tai lehtiin ym. kasvin osiin, joita viljelijä voi käyttää hyödyksi. Tässä mielessä termillä viitataan tuottavuuteen.
Satoisuus on tärkeä termi mm. kasvinjalostuksessa. Sen mittaamista varten on käytetään mittayksikköä, joka voi olla esimerkiksi kiloa/hehtaari. Tarkemmassa analyysissä tarvitaan monimutkaisempia menetelmiä.
Satoisuutta käsitellään muuttujana, joka koostuu eri osatekijöistä. Näitä ovat mm. kasvukausi (ts. aika, jonka kuluessa sato pystytään tuottamaan), tarvittavat lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden sekä kasteluveden määrät. 
Kasvien satoisuutta on pyritty parantamaan kasvinjalostuksella, oikeiden lajikkeiden valinnalla, maan parannuksella eli lannoituksella ja maan muokkaamisella, viljelymenetelmillä, mm. vuoroviljely sekä tuholaisten torjunnalla.
Kristjan Jaak Peterson

Kristjan Jaak Peterson (; 14. maaliskuuta 1801 Riika, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 4. elokuuta 1822 Riika) oli virolainen runoilija ja kääntäjä. Häntä pidetään Virossa jopa Viron runouden ensimmäisenä edustajana, ja hän vaikutti Viron kansalliseen heräämiseen.
Elämäkerta.
Peterson syntyi Riiassa. Hänen isänsä oli kirkonpalvelija, joka oli syntyisin Viljandimaalta. Kristjan Jaak oli perheen kolmas lapsi. Hän opiskeli Riiassa kymnaasissa ja vuodesta 1819 alkaen Tarton yliopistossa, joka oli avattu uudelleen vuonna 1802. Peterson oli ensimmäisiä ylioppilaita, jotka korostivat virolaista syntyperäänsä. Hän käytti virolaisen kansanpuvun vaatekappaleita. Hän opiskeli ensin teologisessa ja sitten filosofisessa tiedekunnassa.
Yliopistossa ilmeni hänen poikkeuksellinen kielellinen lahjakkuutensa: hän oppi vaivatta vieraita kieliä sekä kykeni tuottamaan tekstiä ja kääntämään sitä. Hän laati kielitieteellisiä artikkeleita ja käänsi Christfried Gananderin "Mythologia Fennican" saksaksi vuonna 1821 alkuperäisestä ruotsinkielisestä laitoksesta. Peterson osasi myös muinaisia kieliä kuten latinaa, hepreaa ja kaldeaa.
Petersonin runot ovat enimmäkseen sankarillis-filosofisia oodeja ja paimenrunoja. Ne heijastavat virolaisen kansanrunouden, antiikin kirjallisuuden ja varhaisromantikkojen vaikutusta.
Peterson kuoli keuhkokuumeeseen nuorena, jo 21-vuotiaana, oletettavasti keuhkotuberkuloosiin.
Kirjailijanura.
Petersonin runokäsikirjoitukset löydettiin Õpetatud Eesti Seltsin arkistosta vasta vuonna 1901, löytäjänä Willem Reiman ja vasta vuonna 1922 julkaistiin postuumisti 24 runoa, joista kolme on saksankielisiä ja 21 vironkielisiä, sekä päiväkirja. Tarton Toomemäellä on Jaak Soansin ja Allan Murdmaan veistämä näköispatsas vuodelta 1983. Siihen on ikuistettu katkelma hänen runostaan Kuu:
"Kas siis selle maa keel"&lt;br&gt;
"laulutuules ei või"&lt;br&gt;
"taevani tõustes üles"&lt;br&gt;
"igavikku omale otsida?"&lt;br&gt;
Suomeksi: Eikö voi tämän maan kieli laulujen tuulessa taivaaseen nousten ikuisuutta etsiä?
Vuodesta 1996 lähtien hänen syntymäpäiväänsä on juhlistettu Virossa äidinkielen päivänä (), ja vuodesta 1999 lähtien se on ollut valtiollinen juhlapäivä.
Subaru XT

 
Subaru XT on coupé-korinen Subarun automalli. Sitä myytiin eri maissa eri nimillä. Australiassa ja Uudessa Seelannissa nimi oli Vortex ja Japanissa nimi oli Alcyone. Auto oli vuosimallista riippuen saatavana varustettuna etuvedolla, kytkettävällä tai jatkuvalla nelivedolla. Nimi Alcyon tulee kirkkaimmasta tähdestä Seulasten tähtiryhmässä, johon Subarun logo perustuu.
XT -mallin rekisteröinnit Suomessa:.
Auto on muotoiltu erittäin aerodynaamisesti, joka oli mahdollista litteän bokserimoottorin ansiosta. Autoa testattiin tuulitunnelissa ja autossa käytettiin jopa lentokonetyylisiä ovenkahvoja mahdollisimman pienen ilmanvastuskertoimen saamiseksi. Ilmanvastuskerroin onkin vain 0.29. 
Sisältä XT on muotoiltu muistuttamaan lentokonetta. Vaihdekeppi muistuttaa joystickiä ja digitaalimittaristoissa on 3D -grafiikat. 
Perusvarusteena kaikissa malleissa on monia melko erikoisia varusteita, kuten yksipyyhinjärjestelmä, ohjauspyörä jossa on yksi pystysuora ja yksi vaakasuora puola, tietokonekäyttöinen moottorin ja vaihteiston ohjausjärjestelmä, ohjauspyörän korkeuden ja etäisyydensäätö, mittaristo joka korkeussäätyy ohjauspyörän mukana ja pistoolityyppinen vaihteenvalitsin. 
Joissakin malleissa on lisäksi myös digitaalimittaristo, matkatietokone jossa pituus/polttoaineenhallintaominaisuudet, pneumaattinen jousitus korkeussäädöllä, napista päälle kytkettävä neliveto ja mäkijarru. 
Varustelutasot ovat perusmalli DL, paremmin varusteltu GL ja paras malli GL-10. Monet jälkimmäisistä varusteista ovat vain GL-10 mallissa. 
XT6 -mallissa on erikoinen Cybrid-ohjaus, sähköhydraulinen ohjausjärjestelmä, joka muuttaa ohjaustehostimen tehostusta ajonopeuden mukaan. Tämä järjestelmä ei käytä perinteistä hihnakäyttöistä ohjaustehostinpumppua vaan pumppu pyörii erillisen sähkömoottorin voimalla ja tarvitsee erikoista Subarun omaa öljyä toimiakseen. Vastaavanlaisia ohjaustehostuksen toteutuksia on tullut selvästi myöhemmin käyttöön esimerkiksi 2000-luvun alun Peugeot 307 -mallissa. 
Kehitys.
Vuonna 1987 auto sai kasvojenkohotuksen, ja mm. valot muuttuivat. 
Vuonna 1988 esiteltiin kuusisylinterinen, 2,7-litraisella moottorilla varustettu XT6 Yhdysvaltain markkinoille, Japanissa tämä malli tunnettiin nimellä Alcyone VX.
Hijas del Tomate

Hijas del Tomate on espanjalaisen pop-yhtye Las Ketchupin ensimmäinen studioalbumi. Albumi saavutti Suomen virallisen albumilistan ensimmäisen sijan. Albumin menestynein hitti ”The Ketchup Song (Aserejé)” ylsi Suomen virallisen singlelistan kärkipaikalle. Albumi on myynyt Suomessa tuplaplatinaan oikeuttavan määrän. Albumin nimi on viittaus yhtyeen jäsenten isään Juan Muñoziin, jonka taiteilijanimi flamencokitaristina on El Tomate.
Ivan Demidov

Ivan Demidov (s. 1981) on venäläinen pokeriammattilainen, joka nousi pokerimaailman tietoisuuteen vuonna 2008 sijoittumalla syyskuussa World Series of Poker Europen pääturnauksessa kolmanneksi ja sen jälkeen marraskuussa Peter Eastgaten voittamassa World Series of Pokerin pääturnauksessa toiseksi. WSOPE:n kolmostilasta hän ansaitsi 334 850 Englannin puntaa ja WSOP:n kakkostilasta 5 809 595 dollaria.
Demidov valmistui matematiikasta Moskovan yliopistosta vuonna 2004 ja aloitti peliuransa tietokonepeli StarCraftin parissa. Siirryttyään pokeriin Demidov menestyi muutamissa Moskovan turnauksissa ja sijoittui kolmanneksi Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classicin 1 000 dollarin no limit holdem -turnauksessa joulukuussa 2007. Kesän 2008 WSOP:ssa ennen pääturnausta hän oli yhdestoista 1 000 dollarin no limit holdem rebuy -turnauksessa.
Ivan Demidov edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta. Tammikuussa 2010 Demidovin pokeriuran turnausvoitot ylittivät 6,6 miljoonaa dollaria.
Hiroshi Fushida

Hiroshi Fushida (, s. 10. maaliskuuta 1946 Kioto) on entinen japanilainen F1-kuljettaja.
Ura.
SCCA Continental Championship.
Vuonna 1970 Fushida ajoi SCCA SCCA Continental -mestaruussarjaa, missä hänen paras tuloksensa oli kolmas sija Seattlen osakilpailussa.
Le Mans.
Fushida ajoi vuosina 1973, 1975 ja 1981 Mazdan ja Toyotan valmistamilla autoilla Le Mansin 24 tunnin ajoja S 3.0 -luokassa.
Formula 1.
Fushida osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1975. Hän kuitenkin karsiutui molemmista eikä päässyt starttaamaan kilpailuihin. Hollannin GP:ssä hänen moottorinsa hajosi harjoituksissa ja Britannian GP:ssä hän epäonnistui aika-ajoissa. Hän ajoi Maki-tallissa.
Touring Car.
Vuoden 1975 Hardie Ferodon 1000 Touring Car -kilpailussa hän oli Don Hollandin kanssa C-luokan ensimmäinen ja koko kilpailun viides.
Sodankäynnin strategia

Sodankäynnin strategia (klassiseksi kreikaksi "strategia" 'sodanjohtotaito' &lt; "stratēgòs" 'korkea sotapäällikkö') tarkoittaa valtion voimavarojen käyttöä turvallisuuspäämäärien saavuttamiseksi. Se on yksi sotataidon alakäsitteistä. Muut ovat operaatiotaito, taktiikka ja taistelutekniikka. 
Strategia-käsite on laajentunut Napoleonin sodista nykypäivään tultaessa siten, että nykyään se käsittää kaiken suoran ja välillisen toiminnan, jossa käytetään valtion kaikkia voimavaroja poliittisen johdon asettamien turvallisuuspäämäärien saavuttamiseksi rauhassa ja sodassa. Myös voimavarojen käytön valmistelu on osa sodankäynnin strategiaa.
Strategian alakäsitteitä ovat muun muassa sotilasstrategia, poliittinen strategia, talousstrategia, meristrategia, ilmastrategia ja ydinasestrategia.
Philip Fotheringham-Parker

Philip Fotheringham-Parker (22. syyskuuta 1907 Beckenham, Kent – 15. lokakuuta 1981 Beckley, East Sussex) oli brittiläinen F1-kuljettaja.
Fotheringham-Parker oli alun perin rakennusurakoitsija, mutta pystyi liiketoimintansa ohella ajamaan myös kilpa-autoja. Hän aloitti kilpailemisen 22-vuotiaana ja vuonna 1931 voitti Mountain Handicap -kilpailun Bugatillaan. Vuonna 1933 hän myi Avis-kilpa-autonsa ja keskittyi liike-elämään vuosikymmenen ajaksi, mutta palasi David Hampshiren apukuljettajaksi Britannian osakilpailuun vuonna 1948 sijoittuen yhdessä tämän kanssa seitsemänneksi ERA:n autolla. Vuotta myöhemmin Fotheringham-Parker ajoi yhdessä Duncan Hamiltonin kanssa Maseratin 6CM autolla sijoittuen yhdenneksitoista Britannian osakilpailussa, mutta kauden kohokohtana oli Formula Libren Wakefield Trophy -osakilpailun toinen sija Irlannin Curraghissa. Formula 1:sissä hän osallistui Maseratillaan yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1951, Britannian GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa öljyputken hajotessa eikä saavuttanut pisteitä. Samana vuonna hän kuitenkin voitti Winfieldissä järjestetyn F1-sarjan ulkopuolisen Skotlannin osakilpailun.
Parker osallistui myös vuoden 1953 Le Mansin 24 tunnin ajoon Allardilla Sydney Allardin kanssa. Hän kuitenkin keskeytti jo 4 kierroksen jälkeen. Parker osallistui myös vuoden 1954 Monte Carlon rallikilpailuun Ford Zephyrillä, mutta lopetti kilpa-ajamisen samana vuonna.
Aktanyšin piiri

Aktanyšin eli Aqtanışin piiri (, tataariksi Актаныш районы, "Aqtanış rayonı") on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan koillisosassa Baškortostanin ja Udmurtian vastaisella rajalla. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 038 neliökilometriä ja asukkaita on 31 200 henkeä (vuonna 2009).
Hallinnollinen keskus on Aktanyšin kylä. Piiriin kuuluu 28 maalaiskuntaa: Aiševo, Akkuzovo, Aktanyš, Aktanyšbaš, Atjasevo, Kazkejevo, Kuzjakino, Masady, Novoje Alimovo, Novoje Kurmaševo, Poisevo, Sovhoz im. Kirova, Staroje Aimanovo, Staroje Baisarovo, Staroje Kurmaševo, Staroje Safarovo, Staryje Bugady, Taktalatšuk, Tatarskije Jamaly, Tatarskije Suksy, Tjukovo, Tljakejevo (keskuspaikka Staroje Tljakejevo), Tšalmanarat, Tšišma, Tšurakajevo, Urazajevo, Usy ja Verhneje Jahšejevo.
Piirin alueella virtaavat Kama- ja Belajajoet. Eteläosassa kulkee Menzelinskin ja Ufan välinen maantie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Kazaniin 381 kilometriä.
Asukkaista 98,1 % on tataareja ja 1,8 % mareja.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljakasvien viljelyyn ja karjanhoitoon. Sen lisäksi on elintarviketeollisuutta.
Kulttuurilaitoksia ovat piirikeskuksen ja kylien kulttuuri- ja kerhotalot, nuorisokeskus ja kotiseutumuseo.
Natriumkloraatti

Natriumkloraatti (NaClO3) on positiivisista natriumioneista (Na+) ja negatiivista kloraatti-ioneista (ClO3-) koostuva suola. Sen on voimakas hapetin ja lievästi hygroskooppinen aine. Kiinteässä olomuodossa natriumkloraatti on valkoista kiteistä ainetta, mutta vesiliuoksena se on väritöntä. Natriumkloraatin molekyylimassa on 106,4, sulamispiste on 248°C ja pH 45% pitoisessa vesiliuoksessa on 7-9,5. Natriumkloraatti on voimakas hapetin. Se ei ole herkästi syttyvää, mutta tulen sytyttyä se saattaa edistää tulen palamista.
Valmistus.
Natriumkloraattia voidaan valmistaa kuumasta natriumkloridiliuoksesta elektrolyysin avulla, jolloin katodin on oltava ruostumatonta terästä ja anodin grafiittia. Tällöin tapahtuva reaktio on seuraava:
NaCl + 3H2O → NaClO3 + 3H2
Tällöin jännitteen on oltava mahdollisimman pieni, mutta virran suuri. Vaihtoehtoisesti sitä voidaan valmistaa johtamalla kloorikaasua kuumaan natriumhydroksidiin. 
Natriumkloraatti hajoaa herkästi kuumennettaessa noin 250 asteeseen. Tällöin siitä lohkeaa happea ja jää jäljelle natriumkloridia.
Terveysvaikutukset.
Natriumkloraatti ärsyttää elimistöä joutuessaan iholle, nenään tai silmiin. Aineen nieleminen tai hengittäminen voi aiheuttaa mm. pahoinvointia, ripulia, oksentelua ja syanoosia. Suuret natriumkloraattiannokset voivat aiheuttaa munuais-, maksavaurioita, kouristuksia ja kuoleman.
Stine Bosse

Stine Bosse (s. 1960) on pohjoismaisen vakuutuskonserni TrygVesta A/S:n pääjohtaja. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti. Bosse on muun muassa Nordean hallituksen jäsen sekä hallituksen puheenjohtaja Tanskan vakuutusyhdistyksessä ja kehitysmaiden lasten hyvinvointia edistävässä sponsorointijärjestössä BØRNEfondenissa. 2000-luvulla Bosse oli jäsenenä hyvinvointitoimikunnassa, jonka Tanskan hallitus asetti pohtimaan hyvinvointiyhteiskunnan tulevaisuutta.
Entiteettirealismi

Entiteettirealismi on tieteenfilosofinen kanta, joka liittyy keskusteluun tieteellisestä realismista. Se on realistinen tieteellisissä teorioissa esiintyvien entiteettien suhteen, mutta ei teorioiden itsensä totuuden suhteen.
Entiteettirealismia ovat kannattaneet muun muassa Ian Hacking (1983) ja Nancy Cartwright (1983). Siinä missä perinteinen tieteellinen realismi katsoo, että parhaat tieteelliset teoriamme ovat tosia, totuudenkaltaisia tai totuudenkaltaisempia kuin edeltävät teoriat, entiteettirealismi ei sitoudu arvostelmaan teorioiden totuudesta. Sen sijaan entiteettirealismi katsoo, että tieteellisissä teorioissa esiintyviä teoreettisia entiteettejä, kuten elektroneja, tulisi pitää todellisina jos ja vain jos niitä voidaan käyttää suoraan manipuloitaessa joitakin toisia välittömämmin tunnettuja entiteettejä. Näin ”manipulatiivisesta menestyksestä” tulee kriteeri, jonka perusteella (tyypillisesti havaitsemattomissa olevien) tieteellisten entiteettien todellisuutta arvioidaan. Kuten Hacking, tämän entiteettirealismin muotoilun merkittävin puolustaja, totesi viitaten laboratoriossa elektroneja ja positroneja suihkuttamalla suoritettuihin kokeisiin: ”jos niitä voi suihkuttaa, silloin ne ovat todellisia”.
Entiteettirealismi on ollut vaikutusvaltainen kanta osittain siksi, että se on vaikuttanut tieteenfilosofiassa, ja tieteentutkimuksessa yleisemminkin, samaan aikaan, kun yleisenä suuntauksena on ollut teorioiden merkityksen vähättely, ja kokeiden ja tieteellisten käytäntöjen painottaminen niiden sijaan. Näin entiteettirealismia on joskus kutsuttu ”instrumentaaliseksi realismiksi” tai ”kokeelliseksi realismiksi”. Vaikka monet filosofit myöntävät entiteettirealismin olevan intuitioihin vetoava, sitä on myös kritisoitu (joidenkin mielestä ratkaisevasti) sekä liian rajoittavana siinä, että se sivuuttaa havaittavissa olevat entiteetit, joita ei voida manipuloida (esim. tähtitieteessä); ja liian sallivana siinä, että menestyksellisiltä näyttävät manipulaatiot voivat tuottaa virheellisiä oletuksia entiteeteistä (esim. fysiikan kvasipartikkelit).
Lasíthi (alueyksikkö)

Lasíthi () eli Lasíthin alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Kreetan alueella ja sen hallinnollinen keskus on Ágios Nikólaos. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö sijaitsee Kreetan saaren itäosassa. Se perustettiin vuoden 2011 alusta Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Lasíthin prefektuurin (Νομός Λασιθίου, "Nomós Lasithíou").
Maantiede.
Lasíthin alue rajautuu etelässä Välimereen kuuluvaan Libyanmereen ja pohjoisessa vastaavasti Egeanmereen, joka myös on osa Välimerta. Lännessä alue rajautuu Iraklionin alueyksikköön.
Alueen länsiosassa sijaitsevat Díktivuoret. Alueen suosituin rantalomakohde on pääkaupunki Ágios Nikólaos, johon matkailijoita alkoi saapua suuressa määrin 1960-luvulta alkaen. Ágios Nikólaos on Kreetan viidenneksi suurin kaupunki ja se on toiminut alueen pääkaupunkina 1900-luvun alusta lähtien. Muita suuria kaupunkeja ovat Siteía ja etelärannikon Ierápetra. Muita nähtävyyksiä ja käyntikohteita ovat esimerkiksi Váin uimaranta, Káto Zákros, Spinalónga sekä Lasíthin ylätasanko.
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti:
Entisen prefektuurin kunnat.
Ennen vuoden 2011 aluehallintouudistusta alue jakaantui yhdeksään kuntaan seuraavasti:
Innocent Eyes

Innocent Eyes (suom. "Viattomat silmät") on Idols-voittaja Koop Arposen kolmas single albumilta "New Town". Single julkaistiin 18. toukokuuta 2009. Arponen on sanoittanut kappaleen itse, ja sen on säveltänyt Trudy Foldenn.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Aleksi Koskinen.
Kappaleet.
Gran Canarian lentoasema

Gran Canarian lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Gran Canarialla Espanjan Kanariansaarilla. Se sijaitsee saaren itäpuolella Gandonlahden rannalla Ingenion ja Telden kuntien alueella. Etäisyyttä saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin on 18 kilometriä ja saaren eteläisiin matkailukeskuksiin 25.
Gran Canarian lentoasema on yli 10 miljoonalla vuosittaisella matkustajallaan Kanariansaarten vilkkain ja Espanjan viidenneksi vilkkain lentoasema. Lentoaseman yhteydessä on myös Espanjan ilmavoimien 46. lennoston ("Ala 46") tukikohta, josta käsin operoi F-18-hävittäjin varustettu Kanariansaarten ilmapuolustuksesta vastaava 462. laivue ("Escuadrón 462").
Bill Smith

Bill Smith (k. 1997) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, joka voitti World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1985. Hän oli mukana pääturnauksen finaalipöydässä myös vuosina 1981 (viides) ja 1986 (myös viides). 
Vuoden 1985 WSOP:n pääturnauksessa Bill Smith voitti kaksinpelissä ystävänsä T. J. Cloutierin. Cloutierin mukaan Smith pelasi selvin päin liian tiukkaa, mutta puolihumalassa Smith oli maailman paras pelaaja. Smith osallistui 1980-luvulla säännöllisesti isoimpiin pokeriturnauksiin, mutta hänen sanotaan kuolleen köyhänä. Alkoholiongelmat varjostivat Smithin uraa.
Bill Smithin turnausansiot olivat hänen uransa aikana yli 1,0 miljoonaa dollaria.
Paul Näcke

Paul Adolf Näcke (23. tammikuuta 1851 Pietari, Venäjän keisarikunta – 18. elokuuta 1913 Colditz, Saksin kuningaskunta) oli saksalainen psykiatri ja seksologi, joka työskenteli leipzigilaisessa Hubertusburgin mielisairaalassa. Hän oli merkittävimpiä kriminaaliantropologian tutkijoita.
Näcke loi noin vuonna 1899 sanan "Narzissmus", josta Isidor Isaak Sadger muotoili lääketieteen käsitteen narsismi. Näcke tarkoitti narsismilla seksuaalista perversiota.
Charmilles Stadium

 
Charmilles Stadium tai Stade des Charmilles oli stadion Genevessä, Sveitsissä. Se suljettiin vuonna 2002, kun Stade de Genève valmistui. Stadionilla pelattiin viisi ottelua jalkapallon MM-kisoissa 1954.
Tom Wyner

Tom Wyner (oik. Thomas Halperin Wyner, 16. kesäkuuta 1947 – 30. kesäkuuta 2024) oli brittiläis-yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan useista konnien rooleista. Hän teki äänirooleja televisioon 1980-luvulta lähtien ja dubbasi suurimmaksi osaksi uraansa animea englanniksi.
Wyner teki myös äänirooleja useisiin Power Rangers -sarjoihin, ollen muun muassa alkuperäisessä sarjassa Bonesin, Mighty Minotaurin, Knasty Knightin, Pineoctopusin, Dark Warriorin ja Doomstonen ääninä. Hänellä oli myös muutamia äänirooleja toisessa Haim Sabanin tuottamassa televisiosarjassa "VR Troopers". Wyner vieraili myös Sidin äänenä "Buffy, vampyyrintappajan" jaksossa "The Puppet Show" vuonna 1997. Wyner palkittiin myös animen dubbaamisesta vuonna 2004 ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä sarjasta "Wolf's Rain".
Duaaliavaruus

Matematiikassa jokaisella vektoriavaruudella, V, on vastaava duaaliavaruus, joka sisältää kaikki lineaariset funktionaalit V:llä. Duaaliavaruus on myös vektoriavaruus, ja äärellisdimensioista duaalivektoriavaruutta voidaan käyttää määrittelemään tensoreita. Funktioavaruuksien duaaliavaruuksia voidaan käyttää määrittelemään mittoja, jakaumia ja Hilbertin avaruuksia. Tämän vuoksi duaaliavaruudet ovat tärkeitä työkaluja funktionaalianalyysissä.
Duaaliavaruudet voidaan jakaa kahteen tyyppiin: algebraalisiin duaaliavaruuksiin ja jatkuviin duaaliavaruuksiin. 
Algebraalinen duaaliavaruus on määritelty kaikille vektoriavaruuksille. Tämän avaruuden aliavaruus on jatkuva duaaliavaruus, joka koostuu topologisen vektoriavaruuden jatkuvista lineaarisista funktionaaleista.
Määritelmät.
Algebrallinen duaali.
Vektoriavaruuden formula_1 (algebrallinen) duaaliavaruus on formula_2. Sen alkiot ovat kaikki lineaariset funktionaalit formula_3, missä formula_4 on se (skalaari)kunta jonka yli avaruus formula_1 on määritelty (esim. formula_6 tai formula_7).
Myös formula_2 on vektoriavaruus saman kunnan yli. Sen alkioiden summa ja skalaaritulo määritellään pisteittäin. Esimerkiksi vektorien formula_9 summa formula_10 määritellään näin: formula_11 kaikilla formula_12.
Topologinen duaali eli jatkuva duaali.
Usein duaaliavaruudella tarkoitetaan kuitenkin topologista duaalia eli jatkuvaa duaalia formula_13.
Se tarkoittaa niitä algebrallisen duaalin alkioita, jotka ovat jatkuvia. Se on siis jatkuvien lineaaristen funktioiden joukko (vektoriavaruus). Merkintöjä formula_13 ja formula_2 voidaan käyttää kummasta tahansa eri teksteissä.
Topologinen duaali on tietysti määritelty vain silloin, kun formula_1 ja formula_4 ovat topologisia avaruuksia, koska muuten jatkuvuutta ei ole määritelty.
Duaalin ja primaalin heikot topologiat.
Joskus vektoriavaruudessa käytetään heikkoa topologiaa eli (jommankumman) duaalin indusoimaa topologiaa. Tämä on heikoin topologia, jossa kaikki kyseisen duaalin alkiot ovat jatkuvia. Tällöinkin pitää siis tietää, kummasta duaalista puhutaan.
Vastaavasti joskus duaaliavaruudessa käytetään heikko-*-topologiaa eli avaruuden formula_1 siihen indusoimaa topologiaa.
Ominaisuuksia.
Jotkin avaruudesta formula_19 tutut ominaisuudet pätevät kaikille vektoriavaruuksille. Esimerkiksi:
Duaalin duaali (eli biduaali) formula_20 on myös vektoriavaruus. Primaalin alkio formula_21 on tapana samaistaa biduaalin alkioon formula_22, joka määritellään formula_23 kaikilla formula_24. Tämä samaistuskuvaus formula_25 on lineaarinen ja injektiivinen eli (vektori)isomorfismi omalle kuvalleen formula_26. Jos "V" on Hilbertin avaruus (esimerkiksi formula_27) ja duaalilla tarkoitetaan jatkuvaa duaalia, se kuva on koko formula_20.
Lineaarikuvaus formula_29 määrittää toisen lineaarikuvauksen formula_30
kaavalla formula_31 jokaiselle duaalin formula_32 alkiolle formula_33.
Siis kun formula_34, selvästikin formula_35.
Jos formula_33 ja "L" ovat jatkuvia, selvästi myös formula_37 on jatkuva.
Syanoosi

Syanoosi johtuu vajaasta happimäärästä veressä. Syanoosi voi aiheuttaa ihon, huulien, kynsien tai limakalvojen sinertävän värin riippuen syanoosin tyypistä. 
Syanoosin aiheuttama sininen väri johtuu ihon optisista ominaisuuksista. Kun veren keuhkoista happea keräävä osa – hemoglobiini on hapekas, näyttää ihon läpi veri punaiselta. Sen sijaan hapeton hemoglobiini aiheuttaa ihon läpi näkyvän sinisen sävyn. Kun hapettoman hemoglobiinin osa verestä on suurempi kuin 5g/dl, on oireena ihon sinertävyys.
Nimi "syanoosi" tarkoittaa "sinistä tautia" tai "sinistä tilaa". Se on johdettu syaani-väristä, jonka nimi on johdettu kreikan kielen sanasta κυανός (kyanos), sininen.
Syanoosin tyypittely.
Syanoosin voi luokitella kahteen tyyppiin: periferaaliseen ja sentraaliseen.
Sentraalinen syanoosi.
Sentraalisesta syanoosista kärsivillä valtimoiden hapettuneen hemoglobiinin pitoisuus on vähemmän kuin 85 prosenttia. Tämä aiheuttaa kielen ja huulien sinertävyyden. Sentraalinen syanoosi voi johtua mm. keuhkojen tai sydämen sairauksista.
Periferaalinen syanoosi.
Periferaalinen syanoosi johtuu hiussuonten vähäisestä happimäärästä. Tämän tyyppinen syanoosi on paikallista ja se oireilee sinisyytenä sormissa tai raajoissa. Periferaalinen syanoosi voi aiheutua mm. kylmästä ympäristöstä, alhaisesta sydämen pumppaustehosta tai sydänhäiriöstä. Tämän tyyppinen syanoosi on vaikea havaita tummaihoisilla henkilöillä.
Cummins v. Bond

Cummins v. Bond (1 Ch 167) oli Englannissa 1920-luvulla käsitelty siviilioikeudellinen riita, joka koski väitetetyn henkiolennon luoman kirjallisen teoksen tekijänoikeutta.
Tuomio annettiin vuonna 1927. Oikeustapauksessa oli kyse siitä, että meedio nimeltä Geraldine Cummins väitti saaneensa transsitilassa viestejä tuonpuoleissa elävältä yli 1 900 vuotta vanhalta Cleophas-nimiseltä hengeltä.
Cummins kokosi hengeltä saamistaan viesteistä kirjan "The Chronicle of Cleophas". Hän oli vastaanottanut viestit arkkitehti Frederick Bligh Bondin läsnä ollessa. Myöhemmin Bond väitti, että hengen antamien viestien tekijänoikeus kuului myös hänelle, koska hän oli siinä määrin innoittanut henkeä, ettei viestien vastaanotto olisi ollut mahdollista ilman häntä. Meedio kuitenkin väitti viestien tekijänoikeuden kuuluvan hengelle. Lisäksi meedio sanoi oikeudessa, että kaikki luovuus oli hengen ansiota eikä suinkaan hänen. Hän oli vain kirjoittanut viestit ylös.
Käsitellessään juttua Englannin ja Walesin ylioikeuden kanslerinosasto (Chancery Division of the High Court) päätti, ettei teoksen tekijä voinut olla kuollut tehdessään teosta. Lisäksi tuomioistuin mainitsi tuomion perusteluissa, että sen toimivalta rajoittui vain maanpäälliseen ulottuvuuteen eikä yltänyt siihen ulottuvuuteen, jossa henki elää. Tuomioistuin arvioi, että viestien tekijänoikeus kuului meediolle, koska viestien tulkitseminen oli vaatinut huomattavaa työpanosta ja taitoa. Lisäksi tuomioistuimen mukaan meediolle muodostui tekijänoikeus viesteihin, koska meedion oli tuomioistuimen mukaan täytynyt kääntää viestit englanniksi hengen käyttämästä kielestä.
Final Fantasy XIV (vuoden 2010 videopeli)

Final Fantasy XIV (, myös Final Fantasy XIV Online) on Square Enixin kehittämä ja julkaisema MMORPG.
Peli on julkaistu vuonna Windowsille.
Peli "Final Fantasy" -sarjan toinen MMO-peli.
"Final Fantasy XIV" tunnettiin aluksi koodinimellä "Rapture" (ラプチャー). Peli mainittiin ensimmäisen kerran elokuussa 2005, ja sen ajateltiin olevan jatko-osa "Final Fantasy XI":lle. Pelin traileri ja lopullinen julkaisunimi julkistettiin E3-tapahtumassa 2. kesäkuuta 2009. "Final Fantasy XIV":n ohjaajana toimi Nobuaki Komoto, tuottajana Hiromichi Tanaka, art directorina Akihiko Yoshida ja säveltäjänä Nobuo Uematsu.
Final Fantasy XIV: A Realm Reborn.
Uusintaversio "" julkaistiin maailmanlaajuisesti 27. elokuuta 2013.
Vastaanotto.
Alkuperäinen Final Fantasy XIV on saanut negatiivisen vastaanoton niin kriitikoilta kuin faneilta. Metacritic on antanut pelille pisteet 49/100. Negatiivisen kritiikin vuoksi Square Enixin toimitusjohtaja Yoichi Wada antoi virallisen anteeksipyynnön faneille ja ilmoitti, että peli tullaan kehittämään uudelleen alusta asti.