tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Teräsrautela

Teräsrautela on Turun kaupunginosa, joka kuuluu Kuninkojan suuralueeseen. Kaupunginosa sijaitsee kaupungin länsipuolella, ja se on suurimmaksi osaksi lähiötä. Ostoskeskus Länsikeskus sijaitsee Teräsrautelassa. Vuonna 2004 alueen väkiluku oli 3 554, ja se kasvaa vuosittain 0,37 %:lla. Alueen väestöstä 11,73 % on alle 15-vuotiaita ja 20,17 % on yli 65:n. Alueen väestöstä 96,57 % puhuu suomea ja 2,42 % ruotsia äidinkielenään.
Kaupunginosassa toimii Teräsrautelan koulu, jonka toinen yksikkö on Suikkilassa. Molemmissa annetaan opetusta 1–6-luokkalaisille.
Kohmo

Kohmo on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin itäosassa Aurajoen eteläpuolella ja rajoittuu idässä Kaarinan kaupunkiin. Tilastoinnissa Kohmo kuuluu Nummi-Halisen suuralueeseen; naapurikaupunginosia ovat lännessä Kurala, etelässä Pääskyvuori ja Varissuo. Vuonna 2007 alueella oli 1 188 asukasta.
Kohmon asutus sijoittuu Jaaninojan laakson itäpuolelle metsäisen rinteen taakse. Se koostuu omakotitalovaltaisesta alueesta Säkömäen ja Virmuvuoren metsien keskellä sekä rivi- ja kerrostalovaltaisesta alueesta, jotka on rakennettu 1990-luvun alussa. Kohmon keskellä sijaitsevat vuonna 2009 valmistuneet päiväkoti ja koulu. Varissuon ja Kohmon väliset monimuotoiset metsät toimivat virkistysalueena.
Kohmon pinta-ala on 91 hehtaaria, josta puistoja ja katuviheralueita on 1,3 hehtaaria, peltoja ja niittyjä 30,7 hehtaaria ja metsää 20,9 hehtaaria. Kohmosta löytyy leikkipuisto, pallokenttä, skeittialue, koripallotolppa ja ulkoilureitti. Siellä on myös bussilinjojen 2 ja 2Y päätepysäkki. Littoisten bussi 600 ajaa Kohmon läpi.
Luonto.
Kaupunginosan länsiosassa Jaaninoja virtaa peltojen ja laidunten halki muodostaen perinteisen varsinaissuomalaisen viljellyn laakson. Jaaninojan laaksossa on kaupunkilaisten viljelypalstoja. Kohmon viheralueet muodostuvat viljellyistä pelloista ja metsistä. Rakennettuja puistoja ei Kohmossa juuri ole katuviheralueita lukuun ottamatta.
Elävän historian kylä, Kuralan Kylämäki, arvokkaine perinnemaisemineen sijaitsee kaupunginosassa. Kylämäki tarjoaa asukkaille ja vierailijoille palan perinteistä maalaismaisemaa laiduntavine lehmineen ja lampaineen. Ensimmäisen kerran Kuralan Kylämäki mainitaan arkistolähteissä 1300-luvulla. Nykyiset rakennukset ovat peräisin 1800-luvulta ja 1900-luvun alkupuolelta. Alueella toimii 1950-luvun malliin toimiva maatila ja myös maisemaa hoidetaan 1950-luvun tyyliin. Kuralan Kylämäki on yksi Turun maakuntamuseon yksiköistä.
Mälikkälä

Mälikkälä on Turun kaupunginosa, joka kuuluu Länsikeskuksen suuralueeseen. Kaupunginosa sijaitsee kaupungin länsipuolella ja suurimmaksi osaksi harvaan asuttua lähiötä. Vuonna 2004 alueen väkiluku oli 1 608, ja se väheni vuosittain 0,05 %:lla. 15,59 % alueen väkiluvusta oli alle 15-vuotiaita, kun taas 22,7 % oli yli 65-vuotiaita. Alueen väestöstä 95,52 % puhuu suomea äidinkielenään ja 3,79 % ruotsia. Alueella toimii muun muassa valtakunnallinen pienvarastoja vuokraava yritys Cityvarasto.
Pläkkikaupunki.
Pläkkikaupunki on asuinalue Mälikkälässä lähellä Länsikeskusta. Alueella on lähinnä omakotitaloja ja muutamia yrityksiä. Pläkkikaupungin alueella katujen nimet muodostuvat rakennusalan ammattinimikkeistä.
Ruohonpää

Ruohonpää on Turun kaupunginosa, joka kuuluu Länsikeskuksen suuralueeseen. Kaupunginosa sijaitsee keskustan länsipuolella. Ruohonpää koostuu kahdesta pienalueesta, jotka ovat Ruohonpää it. ja Ruohonpää länt. Vuoden 2016 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 2 485. Alueen väestöstä alle 15-vuotiaita oli 11,5 %, 15–64-vuotiaita 59,3 % ja yli 64-vuotiaita 29,1 %. Alueen väestöstä suomenkielisiä oli 91,2 %, ruotsinkielisiä 3,8 % ja muunkielisiä 4,9 %.
Ruohonpäässä sijaitsee muun muassa Teräsrautelan koulu ja Suikkilan kartano. Osa Suikkilan lähiöstä kuuluu Ruohonpään kaupunginosaan.
Haakon Harteikas

Haakon Harteikas ("Håkon II Sigurdsson Herdebrei"); (1147– 7. heinäkuuta 1162) oli Norjan kuningas vuosina 1157–1162. 
Haakon oli Sigurd Munnin avioton poika, ja seurasi valtaistuimelle setäänsä Östeniä. Haakonin surmasi Erling Skakke 7. heinäkuuta 1162.
Digimon Frontier

Digimon Frontier () on Digimon-animesarjan neljäs tuotantokausi. "Digimon Frontier" eroaa kolmesta ensimmäisestä kaudesta siten, että lapset muuttuvat itse digimoneiksi henkiolentojen avulla. 
Juoni.
Viisi lasta saavat kännykkäänsä outoja viestejä, jotka käskevät heidän mennä rautatieasemalle maan alle. He menevät junaan, joka vie heidät Digimaailmaan. Perillä lapset tapaavat kaksi digimonia, Bokomonin ja Neemonin, jotka toimivat oppaina ja kertovat, että Digimaailma on vaarassa. Lasten pitää taistella pahaa Cherubimonia vastaan päästäkseen kotiin. Sarjan loppuvaiheilla joukkoon liittyy kuudes lapsi.
Mansour Matloubi

Mansour Matloubi (s. Walesissa) on walesilainen pokeriammattilainen. Matloubi voitti pokerin maailmanmestaruutena pidettävän World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1990. Hän oli turnauksen ensimmäinen ei-amerikkalainen voittaja. Ratkaisevassa kädessä Mansourin kutospari piti Hans "Tuna" Lundin nelosparia vastaan. Voitostaan Matloubi ansaitsi 835 000 dollaria.
WSOP:n pääturnauksessa 1993 Matloubi oli neljäs. Kahden pääturnauksen finaalipöytäsijoituksen lisäksi 1990-luvulla Matloubi pelasi finaalipöydässä useissa muissakin WSOP-turnauksissa. Muun muassa vuoden 1994 $ 1,500 Seven-Card Stud -turnauksessa hän oli toinen. 2000-luvulla Matloubi on pelannut vain muutamissa turnauksissa.
Syyskuussa 2007 Matloubin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.
Lev Šestakov

Lev Lvovitš Šestakov (, 8. joulukuuta 1915 – 13. maaliskuuta 1944) oli neuvostoliittolainen hävittäjälentäjä ja Espanjan sisällissodan johtavia ässiä.
Šestakov valmistui sotilasakatemiasta vuonna 1936, haki ja pääsi Espanjaan sotaan vuonna 1937. Hän lensi Polikarpov I-16 -hävittäjälentokoneilla ja saavutti 8 henkilökohtaista ilmavoittoa ja 31 voittoa yhdessä toisen koneen lentäjän kanssa. Toisessa maailmansodassa itärintamalla hän taisteli Saksaa vastaan saaden Odessan ja Stalingradin rintamilla 26 ilmavoittoa. Hän oli everstin arvoinen, kun katosi sotalennolla 13. maaliskuuta 1944. Luultavasti putosi ilmataistelutilanteessa stukalentäjä Hans-Ulrich Rudelin kanssa. 65 ilmavoitostaan 42 on jaettuja. Hänet palkittiin mm. Neuvostoliiton sankari-mitalilla. Polak ja Shores arvioivat hänet Neuvostoliiton toiseksi parhaaksi hävittäjä-ässäksi, mutta tämä on 1990-luvun pohdintaa: Espanjan sisällissodan voittojen todentaminen ja täyden ilmavoiton laskeminen tilanteessa, jossa usea kone ampuu yhden alas, ovat molemmat tekijöitä, jotka vähentävät todellisten ilmavoittojen määrää.
Joe Pelton

Joe Pelton (s. 20. heinäkuuta 1977) on yhdysvaltalainen analyytikko ja pokerinpelaaja. 
Pelton voitti World Poker Tourin viidennellä kaudella elokuussa 2006 Los Angelesissa pelatun Legends of Poker -turnauksen. Hän ansaitsi ykköstilastaan 1 602 670 dollaria. Samalla WPT-kaudella hän oli kolmas Festa Al Lagon turnauksessa ja sai sijoituksestaan 292 220 dollaria.
World Series of Pokerissa Pelton on parhaimmillaan ollut viides (vuonna 2008 1 500 dollarin no limit texas hold'em -turnauksessa).
Joulukuussa 2011 Peltonin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria.
Fredrik Theodor Galindo

Fredrik Theodor Galindo (k. 23. toukokuuta 1838 Hamina) oli suomalainen kenraalimajuri. Theodor Galindo hakeutui nuorena Pietarin sotilasoppilaitokseen ja eteni nopeasti urallaan. Hän palveli 1888 everstiluutnanttina 3. tykistöpatteriston 22. kevyen tykistövarikon päällikkönä. Hänet ylennettiin 11.9.1892 everstiksi. Galindo sai 16.11.1899 eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.
Kunniamerkit; VenA 3 30.8.1888; VenSt 2 18.12.1894; VenA 2 18.12.1898.
Theodor Galindo avioitui puolalaisen aatelisen Klara Fedorovna Kaminskayan kanssa ja he asettuivat Pietariin. Heillä oli seitsemän lasta joista kaikki pojat valmistuivat upseereiksi Pietarin tunnetusta sotilasoppilaitoksesta "Cadet Corpsista". 
Lapset; Vladimir (1882–1940), Evgenia (1886–1942) joka avioitui Ilja Speranskyn kanssa ja kuoli Pietarin saarrossa, Boris (1884–?) joka onnistui pakenemaan Pietarista vallankumouksen jälkeen ja asettui Pariisiin, Fedor (1885–1958), Leonid (1888–1918) joka kuoli vallankumouksen taisteluissa, Sergei (1892–?) joka myös onnistui pakenemaan vallankumouksen jälkeen ja asettui Espanjaan, Tamara (1897–1934) joka avioitui Cadet Corpsin upseerin Michail Semenovin kanssa (Michail toimi vallankumouksen jälkeen pappina Pietarissa josta syystä hänet vangittiin ja hävisi).
Theodor Galindon isä, kollegiasessori ja 10. luokan virkamies Jean Kristian de Galindo (s. 25.7.1797 Pietarissa), oli tekniikan ja ranskan kielen opettaja Suomen kadettikoulussa Haminassa. Äiti Sophia Ulrika Silfversvan (s. 12.2.1806 Viaporissa).
Theodor Galindon veli Georg Eberhard Galindo (S 10.11.1835 Hamina) palveli myös Venäjän keisarillisen armeijan kenraalina. Galindon veljeksistä vanhin Johan Frans Andreas Galindo, suoritti sotilasopintonsa Suomen kadettikoulussa Haminassa ja toimi myöhemmin Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana pitkään.
Theodor Galindo on haudattu Volkovon luterilaiseen hautausmaahan Pietarissa 1914.
Jean Kristian de Galindo

Jean Kristian de Galindo, myös Jean Chretien de Galindo (s. 25. heinäkuuta 1797 Pietari), oli tekniikan ja ranskan kielen opettaja Suomen kadettikoulussa Haminassa (kollegiasessori, 10. luokan virkamies). Hänellä oli kolme poikaa, joista kaksi, Fredrik Theodor Galindo ja Georg Eberhard Galindo, yleni kenraaleiksi Venäjän keisarillisessa armeijassa ja vanhin Johan Frans Andreas Galindo toimi pitkään Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana. Galindo tytär Emma Adelaide (1837-1901) toimi kotiopettajana sotarovasti, Parikkalan kirkkoherra [Collanin] perheessä. 
"De Galindon" aatelissuku on peräisin Espanjasta ja aateloitiin myöhemmin myös Venäjällä. Carl Olof Cronstedt nuoremman adoptoitua Johan Frans Andreas Galindon "de Galindo" -suvun jälkeläiset ovat toimineet myös vapaaherrallisen Cronstedt-aatelissuvun päämiehinä.
Jean Kristian de Galindo on haudattu Hietakylän vanhaan hautausmaahan Haminassa 1854.
Niiles-Jouni Aikio

Niiles-Jouni Aikio (s. 1947 Inari) on saamelainen poromies, joikaaja, laulaja ja näyttelijä. Hänellä oli kaksi tytärtä, Maaren (1978–2018) ja Bigga, sekä kaksi poikaa, Asla ja Ante. Niiles-Jouni Aikio toimi pitkään Levillä tilausravintola Saamen Kammin isäntänä.
Aikio muistetaan parhaiten roolistaan Oula Nahkamaana Rauni Mollbergin elokuvasta "Maa on syntinen laulu". Vuonna 2006 hän opetti Conan O'Brienille joikaamista tämän kuvausmatkalla Suomessa ja lisäksi Aikio on joikannut ja laulanut useilla eri artistien levyillä.
Aini

Aini on suomalainen naisen etunimi.
Aini on toisinto nimistä Aino ja Aina, mutta Virossa se on Aina-nimen tavoin käsitetty myös Anna-nimen muunnelmaksi. Aini viettää nimipäiväänsä yhdessä Ainon ja Ainan kanssa 10. toukokuuta. Almanakassa Aini on ollut vuodesta 1950 lähtien.
Ainit tilastoissa.
"Digi- ja väestötietoviraston" tietojen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla vuoden 2019 loppuun mennessä 7770 Aini-nimistä henkilöä, jotka kaikki ovat naisia.
Tunnettuja Aineja.
Aini taiteilijanimenä.
Aini Sinikka oli näytelmäkirjailija Lydia Blåfieldin (1871–1949) kirjailijanimi.
Mark Seif

Mark Seif (s. 4. lokakuuta 1967, Egypti) on egyptiläissyntyinen yhdysvaltalainen lakimies ja pokeriammattilainen. Seif on urallaan voittanut kaksi World Series of Poker (WSOP) -turnausta.
Seif aloitti pokerin pelaamisen seitsenvuotiaana perheensä kotipeleissä. Hänellä oli lukuisia hyviä sijoituksia Yhdysvaltain länsirannikon pokeriturnauksista 1990-luvun lopulta lähtien, mutta suuren yleisön tietoisuuteen hän tuli sijoituttuaan neljänneksi World Poker Tourin (WPT) Legends of Poker -tapahtumassa elokuussa 2002. 
Vuonna 2005 Seif voitti viikon sisällä kaksi WSOP-turnausta. Tätä ennen hänen paras WSOP-sijoituksensa oli ollut vuoden 2003 3 000 dollarin no limit hold'em -turnauksen yhdeksäs tila. Maaliskuussa 2007 Seif sijoittui WPT:n World Poker Challenge -turnauksessa neljänneksi ansaiten 159 478 dollaria.
Seif on toiminut Professional Poker Tourin televisiolähetysten kommentaattorina.
Elokuussa 2007 Seifin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.
Musta laatikko (Sielun Veljien albumi)

Musta laatikko on Sielun Veljien kolmen CD:n boksi. Ensimmäinen CD sisältää materiaalia, josta oli tarkoitus tulla studioalbumi, yhtyeen säveltämää teatterimusiikkia sekä muutamia pätkiä yhtyeen live-esityksistä. Toinen CD sisältää ennenjulkaisematonta konserttimateriaalia vuosilta 1984–1990 sekä versioita Tuomari Nurmion kappaleista, jotka julkaistiin vuonna 2007 Jukka Orman tuottamana ja hänen yhdessä Roni Martinin kanssa uudelleenmiksaamana ja -masteroimana levyllä "Otteita Tuomari Nurmion laulukirjasta". Kolmas CD sisältää Kullervo Kivi &amp; Gehenna -yhtyeen esiintymisen Vanhalla ylioppilastalolla 9. maaliskuuta 1990. Kyseessä on eräs Sielun Veljien sivuprojekteista.
Aleksandr Frolov

Aleksandr Aleksandrovitš Frolov (, s. 19. kesäkuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Frolov pelasi ammattilaisurallaan vuosina 2001–2019 kahdeksan kautta NHL-liigassa ja yhdeksän kautta Venäjän pääsarjoissa Superliigassa ja KHL:ssä. Hän saavutti urallaan Venäjän mestaruuden vuonna 2005 sekä Venäjän maajoukkueessa MM-kultaa 2009, MM-hopeaa 2010 ja MM-pronssia 2007.
Frolov pelasi ensimmäisen kerran aikuisten sarjatasolla HK Spartak Moskovassa kaudella 1998–1999. Los Angeles Kings varasi Frolovin NHL:ään vuonna 2000. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 2002. Frolov pelasi vuodesta 2005 vuoteen 2010 Los Angeles Kingsissä, josta hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 New York Rangersiin. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Venäjälle, KHL-liigan Avangard Omskiin. 
Frolov oli voittamassa jääkiekon maailmanmestaruutta Venäjän maajoukkueessa vuoden 2009 Sveitsin kisoissa. Hän edustanut Venäjää myös vuoden 2006 talviolympialaisissa sekä vuosien 2003, 2007 ja 2010 MM-kilpailuissa.
Arvi Grotenfelt

Arvid (Arvi) Grotenfelt (10. huhtikuuta 1863 Helsinki – 29. maaliskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen filosofi ja Helsingin yliopiston filosofian professori vuodesta 1905 ja teoreettisen filosofian professori vuodesta 1906. 
Henkilöhistoria.
Grotenfelt toimi Suomen filosofisen yhdistyksen (1905–36), Sällskapet för Psykisk Forskningin (SPF) (1907–32), Kansan valistusseuran, Suomen Rauhanliiton sekä Suomen Nuorison Liiton johdossa.
Filosofialtaan Grotenfelt oli uuskantilainen. 1880-luvulla hän opiskeli Wilhelm Wundtin psykologian laboratoriossa Leipzigissa. Grotenfelt kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen filosofian historiateoksen. Hänen oppilaitaan olivat J. E. Salomaa, Erik Ahlman ja Sven Krohn. Vuosina 1930–1939 Grotenfelt oli Ison tietosanakirjan toimituskunnan jäsen.
Grotenfelt oli mukana vuonna 1907 perustetun, parapsykologian ilmiöitä muun muassa selvänäköä ja telepatiaa tutkineen Helsingin Psyykillisen Tutkimusseuran toiminnassa.
Grotenfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1899.
Arvi Grotenfeltin veli oli historian professori Kustavi Grotenfelt.
Toby Wright

Toby Wright (s. 1976) on monacolaissyntyinen taidemaalari. Hän toimii opettajana Florence Academy of Artin maalaus opetusohjelmassa. 
Wright aloitti taideopintonsa Englannin yliopistossa jossa hän valmistui kuvittajaksi 1998. Tyytymättömänä ohjaukseen, jota hän sai hän kirjautui sisään Florence Academy of Arttiin vuonna 1999, missä hän aloitti myöhemmin perusteiden opettamisen kuvanveisto-ohjelman piirustustunneilla ja maalauksen perusteiden opettamisen maalausohjelmassa.
Emily Browning

Emily Jane Browning (s. 7. joulukuuta 1988 Melbourne, Australia) on australialainen näyttelijä, jonka tunnetuimpia rooleja ovat Laura Moon sarjassa "American Gods" (2017–), Katie Hardwood elokuvassa "Aavelaiva" (2002), Violet Baudelaire elokuvassa "Lemony Snicketin surkeiden sattumusten sarja" (2004) ja Babydoll elokuvassa "Sucker Punch" (2011).
Browning teki ensimmäisen elokuvaroolinsa kymmenvuotiaana televisioelokuvassa "The Echo of Thunder" vuonna 1998. Elokuvien ohella hän on esiintynyt televisiosarjassa "After the Deluge" ja Evermore-yhtyeen musiikkivideossa ”Light Surrounding You”.
Browning oli ennakkoon kirjailija Stephenie Meyerin suosikki Bella Swanin rooliin vuoden 2008 "Twilight – Houkutus" -romaanifilmatisoinnissa ja sen jatko-osissa. Browningia pyydettiin koe-esiintymään roolia varten pian "The Uninvited" -elokuvan kuvausten päättymisen jälkeen, mutta hän kieltäytyi vedoten edellisestä roolityöstä seuranneeseen väsymykseen. "Twilightin" pääosaan valittiin Kristen Stewart.
Palkinnot.
Voitot:
Ehdokkuudet:
Minutes to Midnight

Minutes to Midnight on Linkin Parkin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 15. toukokuuta 2007 ja Euroopassa 14. toukokuuta. Albumi eroaa tyyliltään aiempien albumien "Hybrid Theoryn" ja "Meteoran" tyylistä.
Albumi julkaistiin Suomessa 16. toukokuuta ja se myi kultaa 11. joulukuuta. Suomen virallisella albumilistalla "Minutes to Midnight" debytoi julkaisuviikollaan ensimmäisellä sijalla. Ensimmäisen sijan se saavutti noin kolmessakymmenessä maassa, mukaan lukien Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Albumin ensimmäinen single oli "What I've Done", joka julkaistiin Yhdysvalloissa 2. huhtikuuta. Se debytoi Billboardin "Modern Rock" -listan ensimmäisellä sijalla pysyen kärkipaikalla 15 viikkoa. "What I've Donea" seurasi "Bleed It Out", josta julkaistiin musiikkivideo 6. elokuuta ja single 20. elokuuta. Myös U2-vaikutteinen "Shadow of the Day" on julkaistu singlenä. Levyä on myyty maailmanlaajuisesti yli 8 miljoonaa kappaletta, joista Yhdysvalloissa yli kolme miljoonaa.
Kriitikoiden arvioissa albumi on jakanut mielipiteitä. Esimerkiksi tunnetuista musiikkilehdistä "All Music Guide" antoi albumille kaksi tähteä viidestä, kun taas muun muassa "Rolling Stone" arvioi albumille neljä tähteä viidestä ja "Rock Sound" kahdeksan kymmenestä.
Levystä julkaistiin myös erikoispainos, joka sisältää kattavan määrän lisämateriaalia. Tilatessa albumin ennakkoon verkkokauppa iTunesista sai kaupan päälle yhden bonuskappaleen, nimeltään "No Roads Left".
Scott Fischman

Scott Fischman (s. 1980 Langhorne, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 
Fischman varttui Somers Pointissa New Jerseyssä ja muutti vuonna 1992 Las Vegasiin, jossa WSOP-voittajan lapsenlapsi tutustutti hänet pokeriin. Täytettyään 21 vuotta Fischman työskenteli Saharan ja Miragen kasinoilla jakajana. 
Vuonna 2004 Fischmanista tuli kaikkien aikojen nuorin kaksi World Series of Poker -turnausta voittanut pelaaja. 23-vuotiaana hän voitti yhden WSOP-rannekkeen no limit hold 'emista ja yhden H.O.R.S.E.:sta. Saman vuoden pääturnauksessa pokerilegenda Doyle Brunson pudotti hänet jatkosta.
Joulukuussa 2004 Fischman voitti World Poker Tourin nuorten pelaajien kutsuturnauksen "Young Guns of Poker". Varsinaisissa WPT-turnauksissa hän on parhaimmillaan ollut kahdeksas (WPT:n viidennen kauden päättäneessä mestaruusturnauksessa huhtikuussa 2007). Australian pokerimestaruuskilpailuissa 2006 hän oli toinen speed poker -tapahtumassa. Marraskuussa 2007 Fischman sijoittui kolmanneksi David Singerin voittamassa Caesars Palace Classic -tapahtuman 9 800 dollarin pääturnauksessa. Kakkostilastaan hän ansaitsi 245 540 dollaria. Vuoden 2008 World Series of Poker Europen pääturnauksessa Fischman oli kuudes.
Fischman on toiminut vierailevana kommentaattorina "Ultimate Poker Challenge" -ohjelmassa. Aiemmin hän pelasi internetin pokerihuoneissa nimimerkillä "emptyseat88" mukaan lukien oma nettipokerihuoneensa TheFishTank.com, nykyisin hän edustaa Full Tilt Pokeria. Hän kirjoittaa kolumneja "CardPlayer"-lehteen.
Fischman on myös kirjoittanut pokerioppaan "Internet-pokeri - Opi voittamaan" (2007, ).
Lokakuussa 2009 Fischmanin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,5 miljoonaa dollaria.
Hannele Klemettilä

Hannele Klemettilä (oik. Hannele Klemettilä-McHale, s. 1966 Helsinki) on suomalainen myöhäiskeskiajan kulttuurihistoriaan erikoistunut tutkija ja tietokirjailija. Tutkijankoulutusta hän sai Turun yliopiston kulttuurihistorian laitoksella, Pariisin EHESSin keskiajan historiallisen antropologian tutkimusryhmässä sekä Leidenin yliopiston keskiajan historian laitoksella. Klemettilän väitöstutkimuksesta ilmestyi laaja kansainvälinen julkaisu (Brepols 2006); samoja aiheita käsitteli tietokirja "Keskiajan pyövelit" (Atena Kustannus 2004). Klemettilä toimi Suomen Akatemian tutkijatohtorina 2008–2010 ja työskenteli Cambridgen yliopiston vierailevana tutkijana 2009–2010 sekä Lontoon yliopiston tutkijana 2010–2011. Hänet valittiin Cambridgen yliopiston ainaisjäseneksi toukokuussa 2010, ja hänellä on kulttuurihistorian dosentin arvo Turun yliopistosta.
Klemettilä on asunut useita vuosia ulkomailla, muun muassa Ranskassa, Dubaissa ja Manhattanilla New Yorkissa. Nykyisin hän asuu Isossa-Britanniassa. Hän on tehnyt tutkimustyötä tärkeimmissä eurooppalaisissa museoissa sekä käsikirjoitusarkistoissa (muun muassa Ranskan kansalliskirjasto, British Library ja Vatikaanin arkisto). Klemettilä on kirjoittanut monografioita, artikkeleita, kolumneja ja tehnyt Yleisradiolle kaksi radioesitelmäsarjaa.
Ralph Perry (pokerinpelaaja)

Rafael "Ralph" Perry (syntyjään Rafael Perivoskin) on venäläissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän on pelannut pokeria ammatikseen vuodesta 1992.
Korkeiden panosten käteispeleihin erikoistunut Perry voitti toistaiseksi ainoan World Series of Poker -rannekkeensa 1 500 dollarin pot limit omaha -turnauksessa vuonna 2006. Samana vuonna 50 000 dollarin H.O.R.S.E.-turnauksessa hän oli viidestoista ansaiten 137 280 dollaria. WSOP:n pääturnauksessa Perry on parhaimmillaan ollut kolmas vuonna 2002, jolloin Robert Varkonyi voitti. 
Joulukuussa 2006 Perry oli ykkönen Fifth Annual Five Diamond World Poker Classic -tapahtuman 3000 dollarin no limit hold 'em -turnauksessa ja ansaitsi 234 635 dollaria.
Vuonna 2006 Perry edusti Venäjää Intercontinental Poker Championship -turnauksessa.
Perryn perheeseen kuuluu vaimo Merri ja kaksi poikaa (Sean ja Joseph). Elokuussa 2007 Perryn pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.
Stidit

Stidit oli suomalainen kolmen naisen lauluyhtye 1960- ja 1970-luvun vaihteesta. Lyhytikäisen trion muodostivat näyttelijät Tarja-Tuulikki Tarsala, Liisamaija Laaksonen ja Iris-Lilja Lassila.
Yhtyeen tunnetuin kappale on "Pienenä tyttönä" vuodelta 1969. Kappaleen oli säveltänyt Laaksonen ja se on yhtyeen yhdessä sanoittama. Stidit levytti yhteensä viisi kappaletta, muun muassa "Pienen pieni tuli tuli tikku" ja "Tulitikkulaatikollinen onnea"
Robert Bodem

Robert Christian Bodem (s.1971) on yhdysvaltalainen Minnesotassa syntynyt kuvanveistäjä. Tällä hetkellä hän johtaa ja opettaa Florence Academy of Artin kuvanveisto-opinto-ohjelmaa. Hän työskentelee aina elävästä mallista.
Hän valmistui Bostonin Yliopistosta 1995 kuvanveisto-ohjelmasta, missä hän myös saavutti taiteiden maisterin tutkinnon 1998. Samana vuonna hän voitti Albert S. ja Ester B. Kahn palkinnon hänen figuratiivisella veistoksellaan. Opiskellessaan hän työskenteli kuvanveisto assistenttina Dimitri Hadzille. Vuodet 1995-1996 Bodem vietti kuvanveisto oppilaana Florence Academy of Artissa. 1998 hän palasi akatemiaan opettamaan kuvanveistotekniikoiden perusteita.
Paavo Tiilikainen

Paavo Herman Tiilikainen (12. heinäkuuta 1923 Ruokolahti – 15. huhtikuuta 2007 Imatra) oli suomalainen SDP:tä edustanut poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1970–1979. Hän oli Miettusen II hallituksen sisäasiainministeri vuosina 1975–1976.
Tiilikainen sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1983.
Ura.
Tiilikainen työskenteli lautatarhatyömiehenä Ruokolahdella ja Imatralla vuosina 1944–1956, minkä jälkeen hän toimi vuoteen 1968 asti Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä Imatralla. Vuosina 1948–1950 ja 1954–1984 Tiilikainen oli Imatran kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen sekä jäsen kauppalan- ja kaupunginhallituksessa. Vuosina 1963–1969 hän oli SDP:n puoluetoimikunnan jäsen. Vuonna 1996 hänestä tuli SDP:n kunniajäsen.
Eduskuntaan Tiilikainen valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1970 vaaleissa Kymen vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkokausille vuosien 1972 ja 1975 vaaleissa. Tiilikainen toimi eduskunnassa yhteensä yhdeksän vuotta vuoteen 1979 saakka. Vuosina 1973–1975 hän oli SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Marraskuusta 1975 syyskuuhun 1976 Tiilikainen toimi sisäasiainministerinä Martti Miettusen II hallituksessa, niin sanotussa hätätilahallituksessa. Tiilikainen oli presidentin valitsijamies vuoden 1978 vaalissa.
Vuodesta 1977 vuoteen 1983, jolloin hän siirtyi eläkkeelle, hänellä oli henkilöstöpalvelupäällikön virka Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtailla Imatralla. 
Tiilikainen oli sotilasarvoltaan alikersantti. Jatkosodan aikana hän palveli Rukajärven rintamalla. 
Yksityiselämä.
Tiilikainen oli naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Georg Eberhard Galindo

Georg Eberhard Galindo (10. marraskuuta 1835 Hamina – 1918) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Perhe.
Eberhard Galindon isä, kollegiasessori ja 10. luokan virkamies Jean Kristian de Galindo (S 25.7.1797 Pietarissa), oli tekniikan ja ranskan kielen opettaja Suomen kadettikoulussa Haminassa. Äiti Sophia Ulrika Silfversvan (S 12.2.1806 Viaporissa).
Eberhard Galindon veli Theodor Galindo (s. 10.11.1835 Hamina) palveli myös Venäjän sotavoimissa kenraalina. Galindon veljeksistä vanhin Johan Frans Andreas Galindo, suoritti sotilasopintonsa Keisarillisessa Suomen kadettikoulussa Haminassa ja toimi myöhemmin Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana pitkään.
Ura.
Nuoremman veljensä Fredrik Theodor Galindon tavoin myös Eberhard Galindo hakeutui nuorena Pietarin sotilasoppilaitokseen ja eteni nopeasti urallaan. Eberhard Galindo määrättiin 15.9.1882 everstin arvossa Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen esikunnan aseiden tarkastajaksi, mistä tehtävästä hän sai eron kenraalimajurina 10.5.1886. Galindo palveli muun muassa 1860-luvulla kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan taistelleissa joukoissa.
Galindo omisti Hämeenlinnan Karlbergin kartanon (nyk. Aulanko), jonka hän myi eversti Hugo Standertskjöldille.
Eberhard Galindo on haudattu Hietakylän vanhaan hautausmaahan Haminassa 1918.
Ritarikunnat.
Kunniamerkit; VenA 3 30.8.1888; VenSt 2 18.12.1894; VenA 2 18.12.1898.
Vuoden 1526 säädökset

Vuoden 1526 säädökset olivat säädöksiä, joilla Espanjan kuningas Kaarle V halusi suojella intiaaneja konkistadorien ja encomenderojen väärinkäytöksiltä. 
Tilanne Uudessa-Espanjassa oli riistäytynyt täydelliseksi mielivallaksi konkistadori Hernán Cortésin ollessa saamistaan neuvoista huolimatta poissa kuvernöörin virkapaikaltaan Hondurasin-matkansa aikana vuosina 1524–1526. Viranomaiset, joille kuvernööri Cortés oli jättänyt toimeenpanovallan, sotivat keskenään. Uuden Espanjan ensimmäinen audiensia nimitettiin vuonna 1527 ja saapui Uuteen Espanjaan 1528, kahden vuoden kuluttua Cortésin paluusta Hondurasin-retkeltään.
Verkkonuoliainen

Verkkonuoliainen ("Botia almorhae", syn. "Botia lohachata") on Pohjois- ja Koillis-Intiasta, Bangladeshista ja Pakistanista kotoisin oleva akvaariokalana pidetty kalalaji. Se on sosiaalinen laji, ja sitä suositellaan pidettäväksi vähintään kuuden yksilön parvessa. Verkkonuoliaista ei kannata laittaa samaan akvaarioon monnisten kanssa, koska verkkonuoliainen voi syödä monnisten silmiä niin kuin sukulaisensa tiikerinuoliainen. Yksin pidettynä verkkonuoliainen voi alkaa terroristiksi. Melkein verkkonuoliaisen näköinen on touhunuoliainen. Touhunuoliaisen ja verkkonuoliaisien erottaa vain kuvion perusteella.
Verkkonuoliainen voi kasvaa jopa 10 cm pitkäksi tai isommaksikin.
Verkkonuoliaisen kuviointi muuttuu kalan kasvaessa, ja siksi nuoria ja aikuisia kaloja ennen erehdyttiin pitämään eri lajeina. Nuoret yksilöt ovat leveiden Y-muotoisten raitojen kirjailemia ja niitä kutsuttiin aiemmin mosaiikkinuoliaisiksi. Juuri tämän muodon kuvasi alun perin John Edward Gray vuonna 1831 nimellä "Botia almorhae". Aikuisilla taas on yhtenäisempi koko ruumiin peittävä verkkokuviointi, tämän muodon kuvasi myöhemmin Chaudhuri vuonna 1912 nimellä "Botia lohachata". Sääntöjen mukaan tieteellisistä nimistä tulee tällöin käyttää vanhinta; suomalainen nimi kuitenkin kuvaa aikuisen väritystä.
Ravinto.
Akvaariossa verkkonuoliainen syö katkarapupellettejä, hiutaleita (kasvis tai perushiutaleita)
muroja ja elävää tai pakastettua ruokaa. Jos altaassa on kotiloita, verkkonuoliainen syö ne.
Lisääntyminen.
Verkkonuoliainen lisääntyy harvoin harrastajan kotiakvaariossa. Ammattimaisten kasvattajien arvellaan käyttävän hormoneita saadakseen kalat kutemaan.
Harri Laurikka

Harri Laurikka (s. 8. elokuuta 1947 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt useissa teattereissa eri puolilla Suomea. Lisäksi hänellä on ollut rooleja erinäisissä elokuva- ja televisiotuotannoissa.
Ura.
Laurikka poimittiin Tampereen teatterista elokuvaan "Akseli ja Elina", missä hän tulkitsi Aulis Kiviojaa, Koskelan Kaarinan sulhasta. Lisää elokuvaosia ei tullut, ja Laurikka jatkoi näyttelemistä Tampereella, kunnes 1980-luvun keskivaiheilla hän ryhtyi näyttelemään myös Kuopion ja Jyväskylän teattereissa. 
Laurikka nähtiin samoihin aikoihin myös muun muassa Neil Hardwickin menestyneessä komediasarjassa "Sisko ja sen veli". Hänet kiinnitettiin 1990-luvulla Helsingin kaupunginteatteriin, ja vuonna 2004 hän ryhtyi näyttelemään Tampereen Komediateatterissa.
Chow Yun-fat

Chow Yun-fat () (s. 18. toukokuuta 1955 Lamma, Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen näyttelijä.
Chow syntyi köyhään maanviljelijäperheeseen Lamman saarella Brittiläisessä Hongkongissa vuonna 1955. Chowin muutettua 18-vuotiaana Kowlooniin hän sai mahdollisuuden ilmoittautua TVB:n näyttelijänkoulutusohjelmaan vuonna 1973. Chow sai pian rooleja paikallisten televisioasemien tuottamissa draamasarjoissa, joissa Chown usein esittämät hyväntahtoisen altavastaajan roolit nostivat tämän kuuluisuuteen kiinankielisessä maailmassa.
Vuonna 1976 Chow teki ensimmäisen elokuvaroolinsa, joita on kertynyt 2020-luvulle tultaessa jo yli sata. John Woon ohjaama "A Better Tomorrow" (1986) oli ensimmäinen useista megahiteiksi nousseista toimintaelokuvista, joissa Chow näytteli. Chow oli 1980-luvulla eniten lipputuloja tuottanut hongkongilainen näyttelijä. 
Myöhemmin Chow on työskennellyt myös Hollywoodissa, muun muassa pääroolin Ang Leen ohjaamassa neljällä Oscarilla palkitussa elokuvassa "Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme" (2000).
Johan Frans Andreas Galindo

Johan Frans Andreas Galindo (vuodesta 1870 Cronstedt; 11. marraskuuta 1832 Hamina – 25. huhtikuuta 1907) oli suomalainen pankinjohtaja, joka toimi Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana vuosina 1872–1907. Carl Olof Cronstedt nuorempi adoptoi hänet keisarin siunauksella.
Jean Galindo valmistui Haminan kadettikoulusta luokkansa priimuksena ja palveli sekä sotilaana että Haminan kadettikoulun opettajana, mutta toimi sitten Suomen Rahapajan ja Suomen Pankin palveluksessa ja vuodesta 1872 Suomen Yhdyspankissa, jonka toimitusjohtaja hän oli 25 vuotta. Galindo omisti pitkään Kulosaaren kartanon Helsingissä. Hänen kaksi veljeään, Fredrik Theodor Galindo ja Georg Eberhard Galindo, ylenivät kenraaleiksi Venäjän sotavoimissa. Jean Galindo avioitui 1857 Carl Olof Cronstedt nuoremman tyttären Olga Beatrice Cronstedtin kanssa (k. 1870). Jotta Cronstedtin vapaaherrallinen Cronstedt-suku ei sammuisi, Venäjän keisari hyväksyi aatelisen Jean Galindon adoptoinnin vuonna 1870. Hänen kaksi muuta puolisoaan olivat vuodesta 1875 Julie Fanny Mechelin (k. 1882) ja vuodesta 1883 Eva Mathilda Charlotta Aminoff (k. 1833). Vapaaherra, pankinjohtaja ja valtiopäivämies Gabriel Benjamin Cronstedt oli Galindon poika ensimmäisestä avioliitosta.
Galindo osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1877–1878.
Galindon suku oli espanjalaista alkuperää. Isä Johan Christian de Galindo oli syntynyt Pietarissa, isoisä Hollannissa ja hänen isoisänsä isä Espanjassa, joskin hänkin oli avioitunut muualla, Lontoossa. Jean Galindon isä Johan Christian muutti Suomeen vuonna 1832. Hänen pojanpoikansa on 1950-luvulla Ruotsiin muuttanut voimistelijana nuoruudessaan tunnettu ja sittemmin lääkärinä työskennellyt Jean Cronstedt. Jean Galindo on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsingissä.
35-åringen

35-åringen on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1989 julkaistu albumi. Albumi on Ugglan yhdeksäs studioalbumi. Sen nimi viittaa Ugglan 35-vuotissyntymäpäivään albumin julkaisuvuonna.
Eräs albumin tunnetuimmista kappaleista on "Jag mår illa", joka ivaa juorulehtiä. Kappale julkaistiin singlenä ja sitä myytiin muutamassa viikossa yli 66 000 kappaletta. Kappaleesta tehtiin lisäksi musiikkivideo.
Vihtori Vesterinen

Vihtori Vesterinen (27. tammikuuta 1885 Kivijärvi – 28. kesäkuuta 1958 Laukaa) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton pitkäaikainen kansanedustaja ja ministeri. 
Vesterisen vanhemmat olivat kannonkoskelaisen Mannilan tilan maanviljelijä Lauri Vesterinen ja Eriikka Liukko. Hän kävi kansanopiston ja toimi sen jälkeen maanviljelijänä vaimonsa kotitilalla Laukaan Leppävedellä Perttulan talossa.
Vesterinen oli Maalaisliiton kansanedustajana Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä 1919–1951. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1945. Vesterinen oli apulaismaatalousministerinä Tulenheimon hallituksessa 1925, Kallion II hallituksessa 1925–1926 sekä Sunilan hallituksessa 1927–1928. Kyösti Kallion IV hallituksessa hän oli kulkulaitosten ja yleisten töiden apulaisministerinä 1936–1937.
Sodan jälkeen Vesterinen oli maatalousministerinä Paasikiven III hallituksessa 1945–1946 ja Pekkalan hallituksessa 1946–1948. Viimeksi hän oli II sosiaaliministerinä ja II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Kekkosen I hallituksessa 1950–1951 ja sosiaaliministerinä Kekkosen II hallituksessa 1951.
Presidentin valitsijamiehenä Vesterinen oli vuosien 1925, 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän toimi Laukaan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Suomen itsenäistymisen aikoihin Vestarinen toimi torpparivapautuksen ja punavankien armahtamisen puolesta. Vesterinen oli allekirjoittamassa Pariisin rauhansopimusta Carl Enckellin ja Johan Helon kanssa 10.2.1947.
Vesterinen sai ministerin arvonimen 1951.
Carmine Giovinazzo

Carmine Dominick Giovinazzo (s. 24. elokuuta 1973 Port Richmond, Staten Island, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa etsivä Danny Messerin roolista televisiosarjassa "C.S.I. New York". Lisäksi Giovinazzo on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Billy’s Hollywood Screen Kiss", "Rakkaudesta peliin", "Vallankahvassa" ja "Isku Mogadishuun".
When It’s Love

When It's Love on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Van Halenin tunnettu balladikappale ja single, joka julkaistiin vuonna 1988. Kappale julkaistiin myös Van Halenin studioalbumilla OU812 ja molemmilla bändin kokoelma-albumeilla.
Kappaleen single ylsi pohjois-Amerikan Mainstream Rock -listan ykköseksi viikoksi ja Billboard Hot 100 -listalla viidenneksi ja sen takia se esitettiin lähes aina studioalbumien OU812 ja For Unlawful Carnal Knowledge kiertueilla. Se julkaistiin liveversiona Van Halenin ainoalla livealbumilla . Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka on mukana yhtyeen Video Hits, Vol. 1 -DVD:llä. Musiikkivideolla Van Halen esiintyy baarissa ja mukana on myös pieni rakkaustarina baarimikon ja asiakkaan välillä.
Kappale rakentuu kosketinsoittimien ja rumpujen rytmikkääseen melodiaan. Mukana on myös yhtyeen perinteiseen tapaan Eddie Van Halenin kitarasoolo.
John Babcock

John Henry Foster ”Jack” Babcock (23. heinäkuuta 1900 Ontario, Kanada – 18. helmikuuta 2010 Spokane, Washington, Yhdysvallat) oli viimeinen elossa ollut kanadalainen ensimmäisen maailmansodan veteraani Dwight Wilsonin kuoltua 9. toukokuuta 2007. 
Babcock muutti Yhdysvaltoihin 1920-luvulla ja asui vaimonsa Dorothyn kanssa Spokanessa. Hän kuoli 109-vuotiaana helmikuussa 2010.
Ville Tikkanen


Ville Tikkanen (18. elokuuta 1919 Pistojärvi, Venäjä – 26. toukokuuta 2013 Kajaani) oli suomalainen liikennöitsijä ja kansanedustaja.
Tikkasen vanhemmat olivat Vienan karjalaiset Konsta Tikkanen ja Maria Heikkinen. Käytyään kansakoulun hän työskenteli maa- ja metsätaloudessa talvisotaan saakka. Hän asui Taivalkoskella Inkeen ja Tyrämäen kylissä ja tutustui tuolloin tulevaan kirjailijaan Kalle Päätaloon. Jatkosodassa Tikkanen oli autonkuljettajana 6. divisioonassa.
Sodan jälkeen Tikkanen oli kuorma-auton kuljettajana 1945–1946. Hän toimi liikennöitsijänä Kajaanissa harjoittaen kuorma-auto- ja taksiliikennettä 1951–1958 sekä linja-autoliikennettä 1958–1971. Tikkanen toimi Kajaanin Kaupunkilinjojen hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana 1969–1974. Vuonna 1971 Tikkanen yhdisti linja-autoliikenteensä neljän muun kainuulaisen liikennöitsijän kanssa uudeksi yhtiöksi nimellä Kainuun Liikenne Oy. Tikkanen toimi yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoden 1988 loppuun saakka, jolloin yritys myytiin Pohjolan Turistiauto Oy:lle.
Tikkanen oli kansanedustaja (sd.) 1966–1970 ja uudelleen, Antero Väyrysen kuoltua varasijalta syksyllä 1970 ja hän uusi paikkansa vaalikaudeksi 1972—1975 Oulun läänin vaalipiiristä. Hän oli tasavallan presidentin valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1968 ja toimi myös kunnallispolitiikassa Kajaanin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Lisäksi hän oli muun muassa useita vuosia Linja-autoliiton Savo-Kainuun osaston puheenjohtajana, Linja-autoliiton hallituksen varajäsenenä sekä Matkahuollon hallituksen jäsenenä.
Tikkanen sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1980. Eläkevuosinaan hän kirjoitti useita lähinnä sota-aikaa käsitteleviä teoksia.
Bill Gazes

William G. "Bill" Gazes (s. 25. joulukuuta) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Gazes on kiertänyt pokeriturnauksia 1990-luvulta lähtien, mutta ei ole toistaiseksi voittanut WSOP- tai WPT-tasolla. Hän on kuitenkin saavuttanut WSOP:ssa rahasijoituksia 12 vuotena peräkkäin (1997–2008). WSOP:ssa hän on parhaimmillaan ollut toinen: 5 000 dollarin H.O.R.S.E.-turnauksessa kesäkuussa 2007 (palkintosumma 202 790 dollaria) ja World Poker Tourilla kolmas: World Poker Finals -turnauksessa marraskuussa 2005 (palkintosumma 759 000 dollaria). Vuonna 2000 Gazes voitti Carnivale of Poker III -tapahtuman 1 500 dollarin no limit hold 'em -turnauksen.
Bill Gazesin entinen aviopuoliso on pokeriammattilainen Kristy Gazes.
Kesäkuussa 2009 Bill Gazesin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.
Mira Salo

Mira Salo (s. 5. helmikuuta 1982 Kaavi) on suomalainen malli, joka asuu nykyisin Helsingissä. Hän on elänyt lapsuutensa Karkkilassa. Hänet valittiin vuoden 2004 Miss Suomeksi ja vuoden 2005 Miss Baltic Seaksi. Miss Scandinavia -kilpailussa hän oli 1. perintöprinsessa ja Miss Eurooppa -kilpailussa hän pääsi finaaliin. GlobalBeauties.com-sivusto valitsi hänet vuoden 2004 kauneimmaksi kasvoksi kaikista ulkomaisten kilpailujen osallistujista.
Salo tekee yhä mallintöitä Paparazzi-toimiston kautta ja opiskeli Turun yliopistossa. Muu koulutus klinikkaeläinhoitaja. Salo avioitui vuoden 2015 helmikuussa ja pariskunta haki yhdessä eroa huhtikuussa 2016. Heillä on yksi tytär. Nykyään Salo työskentelee kosmetiikan maahantuonnissa. Salo otti avioliitossa miehensä sukunimen Näppäri, mutta vaihtoi erottuaan sen takaisin tyttönimeensä Salo.
Delfino Borroni

Delfino Edmondo Borroni (23. elokuuta 1898 – 26. lokakuuta 2008) oli viimeisiä elossa olevia italialaisia ensimmäisen maailmansodan veteraaneja. Hän liittyi Bolognan 6. tarkka-ampujarykmenttiin ("6. Bersaglieri a Bologna") tammikuussa 1917 ja aloitti palvelunsa Pasubiossa Itävalta-Unkarin voimia vastaan.
Borroni joutui Caporetton taistelussa itävaltalaisten sotavangiksi ja vapautui sodan päätyttyä.
Toisen maailmansodan aikana Borroni työskenteli raitiovaunun kuljettajana ja vammautui liittotuneiden ilmapommituksesta.
Louis de Cazenave

Louis de Cazenave (16. lokakuuta 1897 Saint-Georges-d'Aurac – 20. tammikuuta 2008) oli vanhin elossa oleva ranskalainen ensimmäisen maailmansodan veteraani sekä yksi maailman vanhimpia ihmisiä. Hän kuoli tammikuussa 2008 110 vuoden ikäisenä.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Cazenavesta tuli rautatieläinen ja vannoutunut pasifisti.
Karttapallo

Karttapallo on kolmiulotteinen pienoismalli taivaankappaleesta, useimmiten Maasta. Karttapallo on kolmiulotteisena havainnollisempi kuin paperille painettu kartta, sillä kolmiulotteisen maanpinnan kuvaaminen kaksiulotteisena edellyttää aina jonkin karttaprojektion valitsemista, mikä vääristää väistämättä todellisia etäisyyksiä ja mittasuhteita – sitä enemmän, mitä suurempaa aluetta kuvataan. Karttapallojen halkaisijat vaihtelevat tavallisesti muutamasta senttimetristä alle puoleen metriin. Niitä käytetään esimerkiksi opetustarkoituksiin ja koristeina.
Nykyaikaisia sovellutuksia karttapallosta edustavat tietokoneiden virtuaaliset karttaohjelmat – esimerkiksi Google Earth tai Marble – jotka yhdistelevät satelliitti- ja ilmakuvia, korkeuseroja sekä paikkatietoja muodostaen maapallon kolmiulotteisen kuvan, jota voi zoomata ja kallistella omien tarpeiden mukaisesti.
Alla får påsar

Alla får påsar on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1993 julkaistu albumi. Se on Ugglan kymmenes studioalbumi. Albumia myytiin hyvin ja se sijoittui hyvin listoilla.
Albumin kappaleista muun muassa ”Mitt decennium” ja ”4 sekunder” nousivat hiteiksi. Molemmista kappaleista tehtiin lisäksi musiikkivideo.
Kappaleet.
Kaikissa kappaleissa sanoitukset: Magnus Uggla ; sävellykset: Magnus Uggla / Anders Henriksson
Patrick Flueger

Patrick Flueger (s. 10. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "4400", jossa hän esitti Shawn Farrellin roolia. 
Minnesotan Red Wingistä kotoisin olevan Fluegerin ensiesiintyminen valkokankaalla nähtiin vuonna 2001 Disneyn elokuvassa "Prinsessapäiväkirjat" (), jossa hän esitti Jeremiahia. Elokuvan miespääosa meni Fluegerin harmiksi toiselle näyttelijälle, mutta ohjaaja Garry Marshall ihastui Fluegeriin niin, että työsti pelkästään häntä varten uuden sivuosan elokuvaan. Vuonna 2005 Flueger näytteli pientä roolia elokuvassa "Maailman nopein intiaani" (), jonka pääosaa esitti Anthony Hopkins. 
Flueger on nähty lukuisissa televisiosarjoissa. Hän on vieraillut muun muassa sarjoissa "Kova laki", "Perhe paketissa", "Amyn lailla", "", "Käytäväpeliä", "Kunnian miehet" ja "It's All Relative". Flueger on lisäksi näytellyt CBS:n elokuvassa "Twelve Mile Road" yhdessä Tom Selleckin kanssa. Hänet muistetaan myös Showtimen elokuvasta "Paradise", jossa hän näytteli yhdessä Barbara Hersheyn ja David Strathairnin kanssa. 
Flueger soittaa vapaa-ajallaan kitaraa ja on lisäksi rockyhtyeen laulaja. Hän tekee myös itse musiikkia.
Hämekoski

Hämekoski () on koski Jänisjoessa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Laatokan Karjalassa. Siellä on myös samanniminen tehdasalue, jossa on toiminut Hämekosken kartonkitehdas. Toiselta nimeltään Hämekoski on "Jananuskoski". Muut Harlussa sijaitsevat Jänisjoen suuret kosket ovat alempana sijaitsevat Leppäkoski ja Läskelänkoski.
Hämekosken vesivoimala.
Hämekoskessa on alun perin tehtaisiin liittynyt vesivoimala, joka toimii edelleen. Voimalassa oli alun perin viisi Asean valmistamaa koneistoa vuodelta 1903. Voimalaitoksen omistaa TGK-1. Voimalan nykyinen nimi on Hämekoski HPS-21 ja sen teho on 2,68 MW.
Voimalaitos on peruskorjattu 2000-luvulla.
Tolvajärvi

Tolvajärvi () on järviryhmä Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvoilla Loimolan kunnassa Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Tolvajärvi koostuu useista harjujen ja kannasten jakamista järvenselistä, jotka ovat yhteydessä toisiinsa vain kapeiden salmien välityksellä. Näitä järvenselkiä ovat muun muassa Ala-Tolvajärvi, Ylä-Tolvajärvi, Taikinajärvi, Juurikkajärvi, Hirvasjärvi ja Kotijärvi. Tolvajärvi laskee Ala-Tolvajärven pohjoispäästä alkavaa Tolvajokea pitkin Suomen ja Venäjän rajalla olevaan Viiksinselkään ja sieltä edelleen muun muassa Koitajokea myöten Pielisjokeen. Järven länsiosassa olevan Kotijärven rannalla sijaitsee Tolvajärven kylä. 
Ennen 1940-luvun alueluovutuksia Tolvajärvi kuului Suomelle ja Korpiselän kuntaan. Järviryhmällä taisteltiin sekä talvi- ja jatkosodassa. Talvisodan aikana käydyssä Tolvajärven–Ägläjärven taistelussa Suomen joukot pysäyttivät Neuvostoliiton etenemisen Tolvajärvelle ja saivat heidät perääntymään. Jatkosodan hyökkäysvaiheessa rintama kulki heinä-syyskuun Tolvajärven Ristisalmella. 
Suomelle kuuluessaan Tolvajärven poikki kulki harjuja pitkin kantatie Korpiselästä Suojärvelle. Tie on yhä olemassa huonokuntoisena, mutta sitä on kunnostettu suomalais-venäläisenä yhteistyönä ja EU:n avustuksella. Samoin alueelle on rakennettu tulisijoja, laavuja ja ulkovessoja.
Christine Falling

Christine Laverne Falling (s. 12. maaliskuuta 1963) on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Vuonna 1982 hänet tuomittiin kolmen lapsen murhasta elinkautiseen. Hänen epäiltiin tappaneen ainakin viisi lasta. Falling itse kertoi kuulleensa päässään ääniä, jotka käskivät häntä tappamaan lapset. Hän on myös tunnustanut surmanneensa 70-vuotiaan miehen toimiessaan sisäkkönä. Falling kärsii edelleen vuonna 2020 elinkautista tuomiota ja joutuu hyvin todennäköisesti viettämään loppuikänsä vankeudessa.
Teknologiansiirto

Teknologiansiirto on joko tarkoituksellista kehittyneen tekniikan siirtoa sitä kehittäneestä organisaatiosta ulospäin tai teknologian hankkimista organisaatioon. Ainakin 1960-luvulta alkaen teknologian siirtoon on käytetty erityisiä teknologiansiirtoon erikoistuneita organisaatioita.
Teknologiasiirron alkeellisin muoto lienee tytäryhtiötalous ja lisenssivalmistus, jossa molemmissa valmistava teollisuus tekee tuotteita jonkun muun tahon suunnitelmien perusteella. 
Teollisuusvakoilu eri muodoissa on ollut käytössä muun muassa sotilastekniikan teknologiansiirrossa. 
"Sota on keksintöjen äiti" -sanonta on jossain määrin totta - esimerkiksi toisen maailmansodan Tiger-panssarivaunu kehitti levyjarrun sellaiseen valmiuteen, että se tuli sodan jälkeen käyttöön likimain kaikissa ajoneuvoissa korvaten rumpujarrun. 
Avaruusteknologian viedessä merkittävästi verovaroja NASA alkoi kertoa esimerkkejä, miten avaruusaluksissa käytetyt teknologiat siirtyvät jokapäiväiseen käyttöön. Apollo-ohjelman aikana vuonna 1938 keksitty Teflon-muovi liitettiin paistinpannujen muovipinnotteisiin. Mikroprosessori on toinen avaruuslentoihin tai ydinohjuksiin liittyvä teknologia, joka on siirtynyt koteihin ja työpaikoille.
Esimerkkejä.
"Japanin avautuminen" - tai ainakin Japanin nykyaikaistuminen - 1800-luvun jälkipuolella käynnistyi Yhdysvaltain laivaston väkivallan uhkan alla, mutta johti siihen, että japanilaisia lähetettiin järjestelmällisesti nk. länsimaihin opiskelemaan. Tämä johti maan teollistumiseen, joka kehitys voimistui hävityn toisen maailmansodan jälkeen jolloin Yhdysvallat toi laatuajattelun Japaniin eräänlaisena sodanjälkeisenä elvytystoimena. Japani teollisuus käytti erästä teknologiansiirtokeinoa, Yhdysvaltain ja Euroopan teollisuuden kopioimista, ainakin 1960-luvun loppuun asti. Sittemmin Aasian nk. tiikerivaltiot ja lopulta Kiinan kansantasavalta on käyttänyt tätä, tosin itse teknologia esimerkiksi CD-levyjen valmistuksessa on kaikkien saatavilla ja kopiointi liittyy muiden tuoteoikeuksien hyväksikäyttöön kuin ennen.
Suomen teollisuus teki ennen sotakorvauksia Neuvostoliitolle lähinnä lisenssivalmistusta. Eräs tapaus teknologiansiirrosta sotakorvauksissa on alun perin lautatarhoille rakennetut lukkitrukit (lautatarha-autot). Neuvostoliittolainen osapuoli toimitti valokuvia Neuvosto-Karjalassa toimineesta trukista, joka oli tehty Yhdysvalloista Neuvostoliittoon muuttaneen ihmisen kuvauksen perusteella. Valtion lentokonetehdas suunnitteli tämän perusteella toimivan laitteen. Myöhemmin tästä kehittyi Partekin merkittävä satamatrukki.
100% Uggla

100% Uggla – Absolut inget annat on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1994 julkaistu kokoelma-albumi. Se on hänen kolmas kokoelma-albuminsa, jos puolivirallinen Suomen markkinoille julkaistu Collection lasketaan mukaan. Yhteensä se on hänen neljästoista albumijulkaisunsa.
Albumi sisältää 18 vuoteen 1994 ilmestynyttä Ugglan tunnetuinta kappaletta.
Albumin hyvän myyntimenestyksen myötä Ugglan albumien kokonaismyynti Ruotsissa ylitti kahden miljoonan rajan.