tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Norihito Kobayashi

Norihito Kobayashi (s. 4. toukokuuta 1982) on entinen japanilainen yhdistetyn hiihtäjä.
Kobayashi voitti yhdistetyn joukkuekilpailussa kultaa Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Samoissa kisoissa hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa viidenneksi, mikä on hänen vuonna 2001 alkaneen arvokisauransa paras henkilökohtainen saavutus. Liberecin suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui 16:nneksi ja yhteislähtökilpailussa 17:nneksi.
Salt Lake Cityn 2002 olympialaisissa Kobayashi sijoittui sprintissä 17:nneksi. Torinon 2006 olympialaisissa hän oli normaalikilpailussa 16:s, sprintissä 18:s ja joukkuekilpailussa viides. Vancouverissa 2010 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemänneksi. Nuorten MM-kilpailuissa 2001 hän voitti normaalikilpailussa kultaa ja sprintissä pronssia.
Maailmancupissa Kobayashi sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon Harrachovissa 21. tammikuuta 2006 ollessaan sprinttikilpailussa neljäs. Hän sijoittui neljänneksi myös Seefeldin sprintissä 26. tammikuuta 2008. Nämä ovat hänen parhaat maailmancupsijoituksensa.
Punaisen tähden stadion

Punaisen tähden stadion () eli ”Marakana” on Serbian pääkaupungissa Belgradissa sijaitseva urheilustadion.
Stadion vihittiin käyttöön vuonna 1963. Sen nykyinen kapasiteetti on noin 55 538.
Stadionia käytetään pääasiassa jalkapalloon. Se on Punaisen tähden ja Serbian maajoukkueen kotikenttä. Stadion oli 1976 EM-kilpailujen päänäyttämö. Sillä pelattiin myös Euroopan cupin loppuottelu vuonna 1973 ja UEFA-cupin toinen loppuottelu vuonna 1979.
Lee Pace

Lee Grinner Pace (s. 25. maaliskuuta 1979 Chickasha, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pääroolistaan televisiosarjassa "Pushing Daisies", haltiakuningas Thranduilin roolista Peter Jacksonin ohjaamassa "Hobitti"-elokuvatrilogiassa, sekä Ronan Syyttäjän roolista elokuvissa "Guardians of the Galaxy" ja "Captain Marvel". Näiden lisäksi Pace on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Infamous", "The Fall", "Twilight – Aamunkoi", "A Single Man" ja "Lincoln", sekä televisiosarjoissa "Wonderfalls", "Halt and Catch Fire", ja "Foundation".
Nucleus

Nucleus oli vuonna 1969 perustettu brittiläinen uraauurtava fuusiojazz-yhtye, joka lopetti toimintansa vuonna 1985. Yhtyeen johtohahmo oli trumpetisti Ian Carr.
Nucleusin jazzpohjainen musiikki kehittyi varhaisesta progressiivisesta- ja psykedeelisestä rockista, joka johti funk-tyylisempään musiikkiin 1970-luvun keski- ja loppuvuosina.
Yhtye palkittiin perustamisvuonnaan Montreux Jazz Festival -festivaalilla, ja se julkaisi ensimmäisen albuminsa "Elastic Rock", joka kiteytti uuden fuusiojazz-tyylin. Yhtye esiintyi myös vielä samana vuonna Newport Jazz Festivalilla Yhdysvalloissa ja The Village Gate -yökerhossa New Yorkissa.
Jäsenet.
Alkuperäinen kokoonpano:
Yhteensä Nucleusissa on ollut lähes viisikymmentä jäsentä.
Taihei Katō

Taihei Katō (, s. 30. heinäkuuta 1984) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä.
Katō voitti yhdistetyn joukkuekilpailussa kultaa Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Samoissa kisoissa hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 23:nneksi sekä yhteislähtökilpailussa 27:nneksi.
Katō kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Sapporon MM-kilpailuissa 2007 ja sijoittui normaalikilpailussa 27:nneksi, sprintissä 32:nneksi sekä joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 24:s, suurmäen Gundersen-kisassa 30:s ja joukkuekilpailussa kuudes. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 25:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kuudes, suurmäessä 13:s sekä joukkuekilpailussa ja joukkuesprintissä neljäs.
Maailmancupissa Katō on parhaimmillaan sijoittunut kolmanneksi Oslon normaalikilpailussa 10. maaliskuuta 2012 ja Lahdessa 8. maaliskuuta 2013.
Søren Rasted

Søren Nystrøm Rasted (s. 13. kesäkuuta 1969 Blovstrød) on tanskalainen muusikko, tuottaja ja lauluntekijä. Hän oli yksi eurodanceyhtye Aquan neljästä jäsenestä. Ystävyyssuhde Rastedin ja Aquan solistin Lene Grawford Nystrømin kanssa oli eräs syy Aquan hajoamiseen vuonna 2001. Søren ja Lene menivät naimisiin toukokuun 22. päivänä 2001 Las Vegasissa. Sen jälkeen pari muutti pysyvästi Tanskaan, jossa heille syntyivät lapset India (2004) ja Billy (2006). Rasted soittaa koskettimia, kitaraa ja laulaa.
Musiikkiura.
Søren Rasted muistetaan tanskalais-norjalaisesta Aqua-yhtyeestä. Søren ja hänen ystävänsä Claus Norréen kirjoittivat kaikki kappaleet yhtyeen Aquarium- ja Aquarius-levyille. Aqua syntyi vuonna 1994 ja hajosi vuonna 2001. Yhtye teki paluun vuoden 2008 Gron concert -kiertueella. Yhtye myi yli 28 miljoonaa levyä ympäri maailmaa ja pääsi Guinnessin ennätyskirjaan kolmella "itse miksatulla" listaykkösellä Britanniassa. Rasted on saanut yli 140 kulta- ja platinalevyä ja ansainnut timanttilevyn Kanadassa miljoonalla myydyllä levyllä, parhaan laulunkirjoittajan/tuottajan tittelin lisäksi. Aqua ilmoitti paluustaan live-bändinä vuonna 2008.
Vuonna 2004 Rasted julkaisi albumin "Lazyboy TV" Lazyboyn nimellä 15 maassa. Rasted on työskennellyt tuottajana ja laulunkirjoittajana tanskalaisille artisteille ja muille, esimerkiksi vuonna 2003 Popstars-kisan voittajalle Jonille levyn ja sävelsi myös tanskalaiselle Sanne Salomonsenille singlen "Teardrops in heaven". Rasted on myös tanskalaisen Hej Matematik -yhtyeen jäsen. Vuonna 2006 hän teki musiikkia Tanskan kuninkaalliselle oopperalle balettiin nimeltä "American Mixtures".
Frans Ekebom

Frans Oskar Ekebom (8. marraskuuta 1889 Helsinki – 30. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja, joka vastasi kuvauksesta useissa kotimaisissa elokuvissa 1910-luvulta 1930-luvulle.
Ekebom aloitti uransa vuonna 1911 ja toimi vuosina 1918–1919 Biografi Oy:ssä sekä vuosina 1919–1930 Suomi-Filmissä. Hänn kuvasi useita mykkäelokuvia, kuten "Ollin oppivuodet" (1920), "Pohjalaisia" (1925) sekä "Kahden tanssin vällillä" (1930). Ura jatkui myöhemmin Jäger-Filmin, Adams-Filmin sekä Karhu-Filmin tuotannoissa. Ekebom on kuvannut satoja dokumenttielokuvia sekä parikymmentä pitkää elokuvaa. Hänen viimeiseksi elokuvaksi jäi Tapio Ilomäen ohjaustyö "Mies Marseillesta" vuodelta 1937.
Ekebomh on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Yūsuke Minato

Yūsuke Minato (, s. 15. maaliskuuta 1985) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä.
Minato voitti yhdistetyn joukkuekilpailussa kultaa Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Samoissa kisoissa hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kuudenneksi, suurmäen vastaavassa kilpailussa yhdeksänneksi ja yhteislähtökilpailussa 15:nneksi.
Minato kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Sapporon MM-kilpailuissa 2007 ja sijoittui normaalikilpailussa 40:nneksi. Vuoden 2007 universiadeissa hän voitti sprintissä kultaa, normaalikilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Nuorten MM-kilpailussa hän sijoittui joukkuekilpailussa parhaimmillaan kuudenneksi vuonna 2002 sekä henkilökohtaisessa normaalikilpailussa kymmenenneksi vuonna 2003.
Maailmancupin osakilpailuissa Minato on parhaimmillaan sijoittunut 11:nneksi kerran kausilla 2009–2010 ja 2011–2012.
James Manby Gully

James Manby Gully (14. maaliskuuta 1808 Kingston, Jamaika – 1883) oli brittiläinen lääkäri. Hän oli hydroterapian eli vesihoidon kannattaja. Hän perusti Great Malverniin suositun hydroterapiaklinikan, jossa kävivät vesihoidossa monet aikansa kuuluisuudet, kuten Alfred Tennyson, Florence Nightingale ja Charles Darwin. Hän kävi koulunsa Liverpoolissa ja valmistui lääkäriksi Edinburghin yliopistosta vuonna 1829. Hän kannatti naisten äänioikeutta ja raittiusliikettä ja oli kiinnostunut homeopaattisista terapioista ja selvänäköisyydestä.
Gullyn klinikan hoitoihin kuului tiukka päiväohjelma, kylmiä kääreitä, suihkuja ja reipasta liikuntaa raittiissa ilmassa. Ruokavalio oli rajoitettu ja alkoholin nauttiminen kielletty.
Mahomet Weyonomon

Mahomet Weyonomon oli mohegaani-intiaanien ylipäällikkö, joka teki vuonna 1735 matkan Isoon-Britanniaan tarkoituksenaan tavata maan kuningas Yrjö II. Hän ei ehtinyt kuitenkaan koskaan tavata kuningasta, sillä seuraavana vuonna Weyonomon seurueineen kuoli Lontoossa riehuneeseen isorokkoon. Hän oli kuollessaan 36-vuotias. 
Weyonomon oli uskonnoltaan muslimi. Hän oli maineikkaan mohegaanien johtajan Uncasin pojan pojanpoika. Hänen äitinsä edusti espanjalaisten mukana Pohjois-Amerikan mantereelle saapuneita "melungeoneita" jotka olivat lähtöisin pääosin pohjoisen Afrikan barbaarirannikolta tai Turkista ja joutuneet pakenemaan alkuperäisiltä mailtaan.
Matkan tarkoitus.
Weyonomonin pitkään laivamatkaan Britteinsaarille oli aivan erityinen syy. Hänen kansansa oli joutunut luovuttamaan yhä suurempia maa-alueita Uuden-Englannin siirtolaisille nykyisen Connecticutin alueelta. Sata vuotta aikaisemmin mohegaanit päällikkönsä Uncasin johdolla olivat olleet toivottamassa brittejä tervetulleiksi uudelle mantereelle. Ystävyyssiteiden asteittainen murtuminen ja siirtolaisten loputon maannälkä olivat työntäneet mohegaanit yhä pienemmälle alueelle ja estääkseen lohduttomalta näyttävää tulevaisuutta toteutumasta oli Weyonomon päättänyt matkustaa Englantiin vedotakseen kuninkaan oikeudenmukaisuuteen ja pyytääkseen tältä parempaa kohtelua kansalleen. Weyonomonin seurueen muodostivat kapteeni John Mason ja hänen poikansa Sam sekä mohegaaninkielinen tulkki Zachery Johnson, intiaaninimeltään AughQuant. 
Muutamia vuosikymmeniä aikaisemmin oli Englantiin purjehtinut Weyonomonin isoisä "Owenego" tapaamaan kuningatar Annea. Matkan syynä oli Connecticutin siirtokunnan nopea kasvu ja siitä aiheutuneet maankäyttöön liittyvät ongelmat. Kuningatar oli luvannut, että britit palauttaisivat anastamansa alueet niiden alkuperäisille asukkaille, mutta lupaus osoittautui katteettomaksi eikä kyennyt pysäyttämään siirtokunnan leviämistä.
Uusi hautaus.
Weyonomon haudattiin vuonna 1736 johonkin etelä-Lontoon hautausmaalle ja hänen hautapaikkansa jäi tuntemattomaksi. Vuonna 2006 Englannin kuningatar Elisabet II julkisti Weyonomonin muistomerkin Southwarkin katedraalissa mohegaanien perinteisten hautausseremonioiden saattelemana.
Bob Solinger

Robert Edward ”Solly” Solinger (23. joulukuuta 1925 Star City, Saskatchewan – 10. joulukuuta 2014) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi 99 ottelua NHL:ssä.
Hän pelasi Toronto Maple Leafs ja Detroit Red Wings -joukkueissa. Solinger oli ensimmäinen AHL:n tulokkaille jaettavan Dudley "Red" Garrett Memorial Award -palkinnon saanut pelaaja.
Tr2

Tr2 ("Truman") oli Suomessa sotien jälkeen käytössä ollut yhdysvaltalainen höyryveturityyppi. Raskaat tavaraliikenneveturit olivat samaa tyyppiä, jollaisia oli sodan aikana toimitettu Neuvostoliittoon (Lend-Lease-sopimus).
Truman Tr2 -vetureita valmisti Baldwin Locomotive Works Pennsylvanian osavaltion Philadelphiassa, ALCO valmisti sarjan viimeisimmät yksilöt. Veturiin mahtui 13 tonnia hiiltä ja 28 tonnia vettä.
Jatkosodan jälkeen suomalainen veturiteollisuus ei pystynyt raaka-ainepuutteen ja sotakorvausten takia rakentamaan vetureita, joten vetureita jouduttiin hankkimaan ulkomailta. Yhdysvalloista hankitut 20 veturia tuotiin Suomeen osina ja ne koottiin VR:n Helsingin konepajassa. Veturin lempinimi Truman viittaa Yhdysvaltain silloiseen presidenttiin Harry S. Trumaniin.
Tr2-veturit olivat VR:n raskaimmat ja vahvimmat veturit. Ne sijoitettiin Riihimäelle ja niitä oli lyhytaikaisemmin sijoitettuna Pieksämäelle ja Kouvolaan. Vetureita käytettiin myös Helsingin ja Riihimäen välisissä henkilöjunissa.
Suhteellisen lyhyen käyttöiän jälkeen Trumanit hylättiin vuosina 1964–1969. Veturit romutettiin lukuun ottamatta veturia 1319, joka on Hyvinkäällä Suomen Rautatiemuseossa.
Jarkko Toivonen (kitaristi)

Jarkko Toivonen (s. 9. huhtikuuta 1969 Hämeenlinna) on suomalainen brasilialaiseen musiikkiin erikoistunut bossa nova -kitaristi.
Toivonen syntyi Hämeenlinnassa 1969 ja muutti perheensä mukana Helsinkiin 1978. Hän aloitti kitaransoiton opinnot 9-vuotiaana kuultuaan ensimmäisen esikuvansa José Felicianon soittoa. Hänellä on takanaan noin 12 vuoden klassisen kitaransoiton opinnot muun muassa Itä-Helsingin musiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tehtaanpuiston lukiosta 1990.
Toivonen aloitti ammattiuransa 18-vuotiaana vuonna 1987, kun hän julkaisi ensimmäisen levynsä "Sambolero". Jo tuolloin hän perusti oman levy-yhtiönsä Jacaranda Music Oy. Myös hänen vuosien varrella kokoamansa yhtyeet ovat käyttäneet Jacaranda-nimeä.
Toivonen on konsertoinut kotimaansa lisäksi muun muassa Brasiliassa. Hän on esiintynyt yhdessä huilisti-laulaja Danilo Caymmin, kitaristi Sebastião Tapajósin, perkussionisti Marcelo Salazarin sekä laulajatar Ithamara Kooraxin kanssa. Toivosen kitaratyyliin ovat eniten vaikuttaneet brasilialaiset Luiz Bonfá, Paulinho Nogueira, João Gilberto, Bola Sete, argentiinalaissyntyinen Jorge Morel sekä José Feliciano.
Kreikantulppaani

Kreikantulppaani ("Tulipa orphanidea") on Kreikassa, Kreetalla, Egeanmeren saarilla, Länsi-Turkissa ja Bulgariassa esiintyvä tulppaanilaji.
Kreikantulppaaniin sisältyy aiemmin omana lajina pidetty "Tulipa goulimyi"-tulppaani, joka elää Kytheran saarella villinä. Lisäksi kasvia tavataan muun muassa Kreikan Peloponnesoksen eteläosassa, Antikytheran saarella ja Kreetan saaren Gramvoúsan niemimaalla. Se kasvaa kivikkoisilla alueilla. Kasvi kukkii helmikuun puolivälistä toukokuun alkuun. Sen kukat ovat oranssit tai tiilenpunaiset. Lajia viljellään myös puutarhoissa. Se kestää hyvin kylmää.
Arvo Räikkönen

Arvo Yrjö Rafael Räikkönen (9. heinäkuuta 1906 Lempaala, Inkeri – 23. kesäkuuta 1978 Rauma) oli suomalainen kuoronjohtaja, säveltäjä ja musiikkipedagogi. 
Räikkönen valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1931 ja toimi musiikinopettajana Turun kansakouluissa vuosina 1931–1937 sekä musiikin lehtorina Rauman seminaarissa vuosina 1937–1973. Hänen ns. vanhaa musiikkia kohtaan tuntemansa kiinnostus toi uusia ideoita etenkin mieskuorolauluun. Hän oli tuottelias säveltäjä, jonka teoksia palkittiin useissa sävellyskilpailuissa. Räikkösen sävellyksiä on tallentanut muun muassa mieskuoro Laulu-Miehet. Räikkönen sai professorin arvonimen vuonna 1977.
Arvo Räikkösen isä oli Pietarin Pyhän Marian kirkon kanttori Pekka Bernhard Räikkönen. Hänen veljiään olivat oopperalaulaja Sulo Räikkönen ja äärioikeistolainen poliitikko Erkki Räikkönen.
Olavi Pesonen

Olavi Samuel Pesonen () oli suomalainen säveltäjä, urkutaiteilija, musiikkikriitikko ja musiikkipedagogi. 
Henkilöhistoria.
Pesosen vanhemmat olivat kouluneuvos Matti Pesonen ja Ellen (Ella) Irene Malmberg ja puoliso vuodesta 1933 Sirkku Aune Margareta Lyytikäinen. Hänen veljiään olivat lääkintöhallituksen pääjohtaja Niilo Pesonen ja kapellimestari Urpo Pesonen. Hän tuli ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Helsingin Kirkkomusiikkiopistosta Pesonen valmistui 1934 ja Sibelius-Akatemian urkudiplomin hän suoritti 1939. Pesonen toimi kansakoulun laulunopettajana Helsingissä vuodesta 1933, sävellyskonsertin hän piti 1936 ja urkukonsertin 1939. Hän toimi myös orkesterin- ja kuoronjohtajana ja musiikkikriitikkona, samoin kuin luottamustehtävissä Suomen musiikkielämässä.
1950-luvun lopulla Pesonen toimi musiikin lehtorina Helsingin opettajakorkeakoulussa ja myöhemmin 1960-luvulla Kouluhallituksessa koulujen musiikintarkastajana.
Tuotanto.
Pesosen ensimmäiset teokset edustivat kansallisromantiikkaa, mutta myöhemmin hänen sävelkielensä kehittyi kromaattisemmaksi ja etääntyi paikoitellen tonaalisuudesta. Pesonen käyttää runsaasti kontrapunktia. 1950–1960-luvulla Pesonen sävelsi lukuisten muiden tehtävien vuoksi melko vähän, mutta 1970-luvulla siirryttyään eläkkeelle hän saattoi jälleen paneutua enemmän säveltämiseen. Pesosen tuotannossa on runsaasti kuoro- ja yksinlauluja, joista merkittävimpiä ovat sekakuorosävellys "Ajat eellehen menevät" (1935) ja yksinlaulusarja "Gott! Wirf mich nicht zu Deinen Steinen" (1953). Hänen säveltäjäkuvaansa liitettiin lyyrisyys, uskonnollisuus ja vankat tekniset taidot. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, muita soitinteoksia sekä lukuisia vokaaliteoksia. Pesosen merkittävin sävellyksenopettaja oli Leevi Madetoja. 
Pesonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1961.
Sävellyksiä.
Pesosen sävellyksiä ovat muun muassa seuraavat:
Teoksia.
Pesosen julkaisemia lauluteoksia ovat:
Oligolimax cerigottana

Oligolimax cerigottana on sukupuuttoon kuollut lasikotiloiden (Vitrinidae) heimoon kuuluva kotilolaji. Sen pleistoseenilta peräisin olevia fossiileja on löydetty Välimeressä sijaitsevalta ja Kreikalle kuuluvalta Antikytheran saarelta.
Airismaa

Airismaa on Naantalin Rymättylässä sijaitseva saari. Vuonna 2000 saarella asui vakituisesti 70 ihmistä ja vapaa-ajan asuntoja saarella on satoja. Saarelle on kiinteä tieyhteys Otavasta Kirveenrauman sillan kautta yhdystiellä 1890. Tie jatkuu Airismaasta edelleen Hämmärönsalmen lossilla Aaslan saareen. Saaren läpi kulkee matkailutie Pikku rengastie. Airismaa kuuluu Airisto - Seilin valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen. Saari on pääosin melko kallioista ja metsäistä, mutta kallioiden välisissä painanteissa harjoitetaan maataloutta. Etenkin saaren pohjoisosassa joka on alavampaa maata. Saaren etelärannalla toimi vuosina 1993–2015 Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen kalan­tutkimus­asema.
Saaren pohjoisosassa sijaitsee Uutiskuvanvuori, joka on 56,4 metriä korkea kallio ja lehtojen suojeluohjelmaan kuuluva neljän hehtaarin luonnonsuojelu- ja natura 2000 -alue. Uutiskuvanvuori on inventoitu luonnonarvoiltaan erittäin arvokkaaksi kallioalueeksi. Alueella on merkitystä näköala- ja retkeilykohteena, ja 56,4 metriä korkealta kallion huipulta avautuu komeat näkymät ympäristöön. Kalliolle järjestetään opastettuja retkiä.
FC Luzern

 
FC Luzern () on sveitsiläinen vuonna 1901 perustettu jalkapalloseura Luzernista. Seura pelasi vuodesta 1935 vuoteen 2009 kotiottelunsa Stadion Allmendille, jonka kapasiteetti on 20 500, mutta sitä on turvallisuussyistä laskettu 13 000. Seuran uusi kotistadion Swissporarena valmistui vuonna 2011.
Historia.
FC Luzern on historiansa aikana voittanut Sveitsin mestaruuden kerran, kaudella 1988/89. Sveitsin cupin voitto Luzern on juhlinut kahdesti ja ollut finaalissa häviävänä osapuolena kolme kertaa. 2000-luvulla seura pelasi Challenge Leaguessa 2003-2006. Eurokentillä Luzern on yltänyt parhaimmillaan Cup-voittajien Cupin puolivälieriin kaudella 1960/61.
Italianrasti

Italianrasti eli sinirasti ("Anchusa azurea") on ruohovartinen, sinikukkainen kasvi. Se elää luonnonvaraisena Euroopassa ja Aasian länsiosissa.
Italianrasti kasvaa 100–140 cm korkeaksi. Se kukkii kesäkuusta syyskuuhun ja viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla niukkaravinteisessa maassa.
Bitexco Financial Tower

Bitexco Financial Tower on pilvenpiirtäjä Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa. Sen rakentaminen alkoi vuonna 2007 ja päättyi vuonna 2010. Rakennus on yksi kaupungin ja Vietnamin korkeimmista. Sen korkeus on noin 262 metriä ja kokonaispinta-ala on noin 114 000 neliömetriä. Rakennuksessa on 14 hissiä ja 72 kerrosta, joista neljä on maan alla.
Susanna Reinboth

Susanna Helena Reinboth (s. 1963) on suomalainen oikeustoimittaja. Hän työskentelee Helsingin Sanomissa ja oli aiemmin Nelosen uutisten oikeustoimittaja.
Reinboth suoritti journalismiopintoja Tampereen yliopistossa 1985–1987. Hän työskenteli STT:llä kesätoimittajana ja määräaikaisuuksissa 1986–1987 ja oikeustoimittajana 1988–1990. Vuosina 1990–2004 Reinboth oli Helsingin Sanomien oikeustoimittaja ja vuodesta 2004 Nelosen uutisten oikeustoimittaja. Vuonna 2007 Reinboth vaati suojelupoliisilta kopiota niin sanotusta Tiitisen listasta ja menestyikin Helsingin hallinto-oikeudessa, jonne hän valitti suojelupoliisin kielteisestä päätöksestä. Suojelupoliisin valitettua korkeimpaan hallinto-oikeuteen lista jäi kuitenkin salaiseksi. Vuonna 2008 Reinboth palkittiin Vuoden journalisti 2007 -palkinnolla.
Reinboth on Oikeustoimittajat ry:n perustajajäsen ja hallituksen jäsen ja on toiminut yhdistyksen puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Hän on ollut myös Julkisen sanan neuvoston jäsen ja toinen varapuheenjohtaja. Vuonna 2009 Reinboth osallistui päätökseen niin kutsutussa lautakasa-asiassa, joka koski Ylen uutisointia pääministeri Matti Vanhasen talonrakennukseen kohdistuvissa korruptioepäilyissä. Reinboth äänesti vapauttavan päätöksen puolesta.
Tammikuussa 2011 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi, että Reinbothin ja Helsingin Sanomien päätoimittaja Janne Virkkusen sananvapautta loukattiin kun heille tuomittiin sakkoja ja korvausvelvollisuus presidenttiehdokas Esko Ahon kampanjapäällikön yksityiselämän käsittelemisestä.
Huhtikuussa 2014 Tutkivan journalismin yhdistys myönsi Lumilapio-palkinnon Reinbothille ja Minna Passille huumepoliisia käsitelleestä, Helsingin Sanomissa julkaistusta juttusarjasta. Vuonna 2018 Reinboth ja Passi saivat Lauri Jäntin säätiön palkinnon poliisi Jari Aarniota käsittelevästä teoksestaan "Keisari Aarnio". Kirjan pohjalta tehtiin vuonna 2018 televisiosarja "Keisari Aarnio", jossa Reinbothia näyttelee Kirsi Ylijoki.
Tähtipukinparta

Tähtipukinparta ("Tragopogon hybridus") on ruohovartinen kukkiva kasvi. Sen kukka on vaaleanpunainen, kahdeksan kapeaa terälehteä luovat tähtimäisen vaikutelman, jota korostavat teräväkärkiset verholehdet, jotka ovat terälehtiä pidemmät. Kukan keskusta on hiukan terälehtiä tummempi.
Kasvi on kotoisin Etelä-Euroopasta, mutta levinnyt harvinaisena tulokaslajina linnunsiementen mukana esimerkiksi Englantiin.
Juha Niemi

Juha Niemi (s. 6. elokuuta 1988 Ylistaro) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesisessä Hyvinkään Tahkoa. Hänen pelipaikka on kotiuttaja. Hän on tunnettu kovista ja tarkoista lyönneistään. 
Niemen aikaisempia seurojaan ovat Seinäjoen Maila-Jussit (2005–2008), Nurmon Jymy (2009–2010), Koskenkorvan Urheilijat (2011–2012), Joensuun Maila (2013–2019) ja Manse PP (2020-2021). Niemi on saavuttanut Suomen mestaruuden vuosina 2018 ja 2019 Joensuun Mailan riveissä sekä 2022 Manse PP:n riveissä. Lisäksi Niemi on saavuttanut Superpesiksessä pronssimitalit vuosina 2013-2017 Joensuun Mailan riveissä.
Lokakuussa 2019 ilmoitettiin Niemen tehneen sopimuksen Manse PP:n kanssa. Niemi pelasi Manse PP:ssä kaudet 2020 ja 2021. Lokakuussa 2021 Niemi teki kolmivuotisen sopimuksen Hyvinkään Tahkon kanssa. Vuonna 2023 Niemi solmi jatkosopimuksen Tahkossa vuoden 2026 syksyyn saakka.
Lyöjäjokerina pelaava Niemi on valittu seitsemän kertaa Miesten Itä–Länsi-otteluun. Niemi pelasi myös kolmesti A-poikien Itä-Lännessä ja kahdesti B-poikien Itä-Lännessä
Muuta.
Niemi on ammatiltaan LVI-asentaja, minkä lisäksi hän on suorittanut liikuntapaikkojenhoitajan ammattitutkinnon. Hän on työskennellyt muun pelaamisen ohessa muun muassa Hyvinkään jäähallin kunnossapitotyöntekijänä. Niemi on kotoisin Ylistaron (nyk. Seinäjoki) Kitinojalta.
Rimfaxe

Rimfaxe on kansanmusiikkiyhtye Gjallarhornin viides albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Se on nimetty skandinaavisessa mytologiassa esiintyneen kahdeksanjalkaisen Rimfaxe-hevosen mukaan.
Honolulun kansainvälinen lentoasema

Honolulun kansainvälinen lentoasema (; ), virallisesti Daniel K. Inouyen kansainvälinen lentoasema (, ), on Honolulun ja Havaijin tärkein lentoasema. Lentoasemalla on neljä terminaalia.
Lentokenttä on nimetty Havaijia vuosina 1963–2012 edustaneen senaattorin, Daniel Inouyen, mukaan. Nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa virallisesti vuonna 2017.
Ranarop

Ranarop on kansanmusiikkiyhtye Gjallarhornin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Sen nimi merkitsee skandinaavisessa mytologiassa esiintyneen merenjumalatar Ránin huutoa.
Klaukkalan ortodoksinen kirkko

Klaukkalan ortodoksinen kirkko, viralliselta nimeltään Pyhän Nektarios Eginalaisen kirkko on Nurmijärven Klaukkalassa sijaitseva, vuonna 1997 käyttöön otettu ortodoksinen kirkko. 
Rakennus toimii eräänä ortodoksisen kirkon Helsingin hiippakunnan, Helsingin ortodoksisen seurakunnan Keski- ja Itä-Uudenmaan alueen pyhäkkönä. Pyhäkön praasniekkaa juhlitaan 9. marraskuuta. 
Tsasounan synty ja kirkoksi vihkiminen.
Klaukkalan ortodoksinen, itseään Nektarios-ryhmäksi kutsunut ystäväpiiri keräsi vuodesta 1986 lähtien rahaa omaa kirkkoa varten. Vuonna 1993 hankittiin Klaukkalan Kuonomäentien varrelta kirkkotontti. Tontille rakennettiin paljolti keräysvaroin ja talkootyöllä arkkitehti Ritva Westermarkin suunnittelema hirsinen tsasouna. Matkamiehen ristin, tsasounan kupolit, kellotornin ja kuistin pilarit valmisti puuseppä Johannes Andrejev. Ikonostaasin ikonit ja alttari-ikonin maalasi Aleksander Wikström.
Helsingin metropoliitta Tiihon vihki rakennuksen käyttöön 3.9.1995 ja rukoushuone pyhitettiin piispa Nektarios Eginalaisen (1846–1920) muistolle. Runsas kaksi vuotta myöhemmin Helsingin hiippakunnan piispa Leo vihki rakennuksen kirkoksi (9.11.1997). Kirkossa säilytetään vuonna 1961 kanonisoidun Nektarioksen pyhäinjäännöstä. Kirkko siirtyi Helsingin ortodoksiselle seurakunnalle.
Vuoden 2011 miehittämättömät avaruuslennot

Vuoden 2011 miehittämättömät avaruuslennot: Laukaistujen miehittämättömien avaruusalusten määrä on 96 eli suuruusluokaltaan kuten edeltävinä vuosina. Vuoden aikana tehtiin 71 laukaisua. Näiden lisäksi kuusi laukaisua epäonnistui osin tai kokonaan tuhoten noin kaksitoista satelliittia ja avaruusluotainta: neljä näistä epäonnistumisista oli venäläisten aikaansaamia, yksi kiinanlainen ja yksi yhdysvaltalainen. Venäläisten epäonnistumiset nostivat Venäjällä esiin keskustelun siitä, että sen avaruustoiminta on edelleen ollut vanhojen neuvostokonkareiden johdossa ja heidän poistumisensa on jättämässä osaamisvajeen. Länsimaisia laukaisuja oli kaikista vajaa neljännes ja valtaosa laukaisuista oli venäläisiä tai aasialaisia, joka ilmentää rakettitekniikan paluuta sen keksimisaluilleen, Kiinaan, Intiaan ja Venäjälle.
Taulukon lihavoidut tekstit tarkoittavat sitä, että kyseiset laukaisut liittyvät Suomen avaruustoimintaan: näitä ovat NASAn sukkulalaukaisu STS-134, joka vei toukokuussa AMS-mittalaitteen ISS-avaruusasemalle, Venäjän avaruusjärjestön Spectrum Radioastron laukaistiin heinäkuussa, EU:n Galileo IOV-1 ja IOV-2 paikannuussatelliitit, jotka laukaistiin lokakuussa ja NASAn Mars Science Laboratory Mars-laskeutuja laukaistiin marraskuussa.
Vuosi on miehitettyjen avaruuslentojen juhlavuosi, sillä 12. huhtikuuta Juri Gagarinin lennosta Vostok 1 on kulunut 50 vuotta. Vuonna 2011 on kulunut 25 vuotta NASAn "Challenger"-avaruussukkulan tuhosta. Vuonna 2011 NASAn jäljellä olevat sukkulat siirtyivät museoihin tehden kaksi tai kolme viimeistä lentoaan. Vuonna 2011 kolme tai neljä yhdysvaltalaista pienempää rakettitehdasta pyrkii laukaisemaan uusia kantorakettejaan.
Vuonna 1961 Neuvostoliitto aloitti planeettalennot Venera 1VA-avaruusluotaimellaan. Vuonna 1961 laukaistiin Yhdysvalloista ensimmäinen amatöörisatelliitti Oscar 1, joka painoi 5 kg. Se on 2000-luvun CubeSat-nanosatelliittien edelläkävijä.
Aikeita, jotka siirtyivät myöhemmin vuosille.
Alla on ilmoitettu aiotut mutta aiemmin vuonna 2011 toteutumattomat laukaisuhetket. Muiden kuin länsimaiden kohdalla laukaisuhetki on usein länsimaisissa lähteissä ilmoitettu väärin.
Khaled Lemmouchia

Khaled Lemmouchia (, s. 8. joulukuuta 1981 Givors, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Club Africainia.
Seurajoukkueura.
22. elokuuta 2012 Lemmouchia allekirjoitti vuoden sopimuksen tunisialaisen Club Africainin kanssa.
Maajoukkueura.
Lemmouchia päätti edustaa Ranskan sijasta Algeriaa, vaikka sai kutsun Ranskan alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Lemmouchia edusti Algeriaa alle 20-vuotiaiden Afrikan kisojen karsinnoissa. Sittemmin hän sai kutsun aikuisten maajoukkueeseen tammikuussa 2008 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Senegalia vastaan 31. toukokuuta 2008. Lemmouchia edusti myös maataan vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta jätti kisat kesken ajauduttuaan erimielisyyksiin valmentajan kanssa.
Lemmouchia palasi takaisin maajoukkueeseen lyhyen tauon jälkeen, kun Abdelhak Ben Chikha nimesi hänet Togoa vastaan 10. lokakuuta 2010 pelattuun vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaotteluun. Lemmouchia tuli ottelussa vaihdosta kentälle toisella puoliajalla Hassan Yebdan tilalle.
Artjom Anisimov

Artjom Aleksejevitš Anisimov (; s. 24. toukokuuta 1988 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlia.
Ura.
Anisimov on Lokomotiv Jaroslavlin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Venäjän superliigassa kaudella 2005–2006 ja pelasi siellä myös kaudella 2006–2007. NHL-seura New York Rangers varasi hänet toisella kierroksella. Vuonna 2007 Anisimov allekirjoitti ensimmäisen sopimuksensa Rangersin kanssa, ja pelasi AHL:ssä Hartford Wolf Packin joukkueessa kausina 2007–2008 ja 2008–2009.
Helmikuussa 2009 Anisimov nostettiin Rangersiin hänen tehtyään 21 maalia ja 29 maalin johtanutta syöttöä Wolf Packissa. Hän debytoi NHL:ssä 3. helmikuuta ottelussa Atlanta Thrashersia vastaan. Anisimov teki ensimmäisen maalinsa NHL:ssä 11. lokakuuta 2009 ottelussa Anaheim Ducksia vastaan, minkä Rangers voitti 3–0.
Heinäkuussa 2012 Anisimov siirtyi Columbus Blue Jacketsiin pelaajakaupassa, jossa Blue Jackets sai hänen lisäkseen hyökkääjä Brandon Dubinskyn, puolustaja Tim Erixonin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron, ja jossa Rangersiin siirtyivät hyökkääjä Rick Nash, puolustaja Steve Delisle ja ehdollinen kolmannen kierroksen varausvuoro.
26. kesäkuuta 2013 Anisimov allekirjoitti kolmen vuoden jatkosopimuksen Blue Jacketsissa.
Aleksei Jemelin

Aleksei Vjatšeslavovitš Jemelin (, s. 25. huhtikuuta 1986 Toljatti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Ura.
Montreal Canadiens varasi Jemelinin NHL:n varaustilaisuudessa 2004, varausvuorolla 84. Hän on Lada Toljattin kasvatti ja pelasi seurassa kauteen 2006–2007 asti, ennen siirtymistään Ak Bars Kazaniin. Kausilla 2008–2009 ja 2009–2010 hän voitti Kazanissa KHL:n Gagarin Cupin mestaruuden. Kaudesta 2011–2012 lähtien Jemelin on kuulunut NHL:ssä Canadiensin vakiokokoonpanoon. Jemelin on pelannut Venäjän maajoukkueessa yhdet olympialaiset ja viidet MM-kilpailut, joissa hän on ollut voittamassa maailmanmestaruuden 2012, MM-hopeaa 2010, sekä MM-pronssia 2007 ja 2016. Juniorimaajoukkueista hänellä on alle 18-vuotiaista kultaa 2004, sekä alle 20-vuotiaista hopeaa 2005 ja 2006
Aleksei Tereštšenko

Aleksei Vladimirovitš Tereštšenko (, s. 16. joulukuuta 1980 Možaisk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelaa kaudella 2016–2017 Dinamo Moskovan joukkueessa.
Ura.
Vuodesta 1998 vuoteen 2004 Tereštšenko pelasi Venäjän jääkiekon superliigaa Dynamo Moskovan joukkueessa. Sitten hän vaihtoi Ak Bars Kazaniin ja oli siellä kolme vuotta kunnes vuonna 2007 vaihtoi Salavat Julajev Ufan joukkueeseen. Hänen joukkueensa voitti Venäjän mestaruuden vuonna 2008 ja hän oli myös mukana voittamassa MM-kultaa.
Cistus × incanus

Cistus" × "incanus on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon ja kistusten ("Cistus") sukuun kuuluva lajiristeymä.
Se on vaaleanpunakukkainen pieni pensas, joka kasvaa noin metrin korkuiseksi. Sen lehdet ovat noin 7,5 cm pitkät ja kukkien halkaisija on 6–7 cm.
Kasvin tahmeista lehdistä ja varsista tehdään aromaattista ainetta nimeltä "labdanum".
"Cistus" × "incanus" on hybridi, joka on syntynyt ruusukistuksen ja poimukistuksen risteymänä. Sitä tavataan luonnonvaraisena Ranskassa, Espanjassa ja Marokossa, ja se on levinnyt ihmisen mukana Kaliforniaan.
5 Astraea

5 Astraea (symboli: tai ) on päävyöhykkeen asteroidi, eli Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta. Sen löysi K. L. Hencke 8. joulukuuta vuonna 1845. Kooltaan Astraea on melko suuri, sillä se on yli sadan kilometrin läpimittainen. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Astraia-jumalattaren latinankielisen nimen mukaan.
Löytymisestä.
Astraea oli ensimmäinen löydetty asteroidi moneen vuosikymmeneen, sillä viimeisin sitä ennen löydetty pikkuplaneetta (Vesta) oli löydetty noin 39 vuotta aikaisemmin. Astraea ei jäänyt kuitenkaan Hencken ainoaksi löydöksi, sillä hän löysi myös Heben vuonna 1847. Astraean löytymisen jälkeen uusia asteroideja rupesi löytymään nopeaan tahtiin, mikä lopulta johti niiden planeetta-aseman menetykseen.
Fyysiset ominaisuudet.
Astraean läpimitta on noin 119 km, ja sen pyörähdysaika, eli vuorokauden pituus pinnalla, on suurin piirtein 16,80 tuntia. Astraea on silikaattipitoinen S-tyypin asteroidi.
7 Iris

7 Iris (symboli: ) on Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. R. Hind vuonna 1847. Iris ei ollut ainoa kyseisenä vuonna löytynyt pikkuplaneetta, sillä Hind löysi myös Floran 18. lokakuuta samana vuonna. Lisäksi K. L. Hencke oli löytänyt Heben 1. heinäkuuta. Vuonna 1847 löytyi yhteensä kolme uutta asteroidia. Tämän jälkeen niitä rupesi löytymään nopeasti lisää. Asteroideja oli aluksi pidetty planeettoina siinä missä suurempiakin Auringon kiertolaisia, mutta kun tunnettujen asteroidien määrä nousi runsaasti muutamassa vuodessa, ne menettivät asemansa. Asteroidi Iris on saanut nimensä kreikkalaisen mytologian Iris-jumalattaren mukaan.
Fyysiset ominaisuudet.
Iriksen keskimääräinen läpimitta on noin 199,83 kilometriä ja se käsittää noin 0,4 % asteroidivyöhykkeen kokonaismassasta. Iriksen pinnan mineralogiset ominaisuudet ovat mitä todennäköisimmin samanlaiset pikkuplaneetan eri puolilla, mutta sen pohjoisilla leveyksillä saattaa olla enemmän auringonvaloa heijastava alue. Iris on S-tyyppinen asteroidi. Iriksen spektri muistuttaa Heben S(IV)-tyyppistä spektriä. Tämä viittaa siihen, että Iris voi olla yksi tavallisten kondriitti-meteoriittien lähteistä. Pikkuplaneetan pintaan törmänneet pienemmät kappaleet ovat saattaneet lennättää pinnan paloja pois sen gravitaation vaikutuksesta kaoottisille radolle Auringon ympäri, mistä ne ovat ehkä päätyneet meteoriiteiksi.
Piikkiönjoki

Piikkiönjoki (yläjuoksulla Hepojoki ja Makarlanjoki) on pieni joki Piikkiössä Kaarinassa Varsinais-Suomessa. Joki laskee Piikkiönlahteen. Sitä ennen se virtaa Piikkiön keskustan läpi muutaman kilometrin matkan Hepojoen ja Makarlanjoen yhtymäköhdasta. Suultaan joki on vielä varsin leveä, mutta kapenee nopeasti tultaessa Piikkiön keskustaan, ja Hepo- ja Makarlajokien leveys on vain muutamia metrejä. Joen latvaosat, jotka ulottuvat Liedon ja Paimion kuntien alueelle, saavat alkunsa monista pienemmistä ojista, jotka ovat yhteydessä muun muassa Aurajoen sivuhaaraan Savijokeen.
Piikkiönjoki kuuluu Ympäristöhallinnon kehittämisohjelmissa Aurajoen-Paimionjoen vesistöaluekokonaisuuteen. Suomen vesistöaluejaossa sen vesistöalueen nimenä on Hepojoen-Makarlanjoen vesistöalue. Vesistöalueen suuruus on 53,39 km², valuma-alueen järvisyys 0,11 % ja vesistöalueen tunnus 82.040.
Hepojoessa on toiminut ennen vedenottamo.
Welsh Open

Welsh Open on vuodesta 1992 asti järjestetty snookerin ammattilaisturnaus, joka alun perin vuodesta 1980 asti järjestettiin amatööriturnauksena ainoastaan walesiläisille pelaajille.
Turnaus on ollut UK Championship- ja World Open -turnauksien jälkeen seuraavaksi perinteikkäin ranking-turnaus lajin pääkiertueella "Main Tourilla". Turnauksen voittaja kuittaa 35 000 Englannin puntaa . Turnauksen pitkäaikaisimpana sponsorina toimi aina vuoteen 2003 asti tupakkavalmistaja Regal. Voittopalkinto oli suurimmillaan jopa 82 500 puntaa . 
Maksimibreikit.
Turnauksen historiassa on tehty neljä 147 pisteen maksimibreikkiä. Ensimmäisenä tähän pystyi vuonna 1999 Ronnie O’Sullivan, ja Barry Pinches myöhemmin samana vuonna järjestetyissä vuoden 2000 turnauksen karsinnoissa. Viimeisin maksimi tuli vuonna 2007, jolloin sijoittamattomana pelaajana karsinnoista tullut Andrew Higginson pelasi uransa parhaan turnauksen. Ottelussa Ali Carteria vastaan Higginson teki täydellisen lyöntisarjan ja lopulta eteni aina finaaliin, jossa kuitenkin australialainen Neil Robertson nosti voittopokaalin niukasti erin 9–8. Turnauksen neljännen maksimibreikin suoritti seitsenkertainen maailmanmestari Stephen Hendry. 
Voittajat.
Welsh Openin menestynein pelaaja on skotlantilainen John Higgins viidellä mestaruudellaan. Muita menestyjiä ovat Stephen Hendry, Steve Davis, Ken Doherty , Ronnie O’Sullivan, Mark Williams sekä edesmennyt Paul Hunter. Turnauksessa on pelattu jopa seitsemän kertaa finaali, jossa voittaja on ratkaistu katkaisufreimissä. Turnauksessa vain kolme pelaajaa on pystynyt uusimaan voittonsa heti seuraavana vuonna. He ovat Steve Davis (1994 ja 1995), Ronnie O’Sullivan (2004 ja 2005) sekä John Higgins (2010 ja 2011). .
Fulvio Collovati

Fulvio Collovati (s. 9. toukokuuta 1957) on italialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Collovati kuului maailmanmestaruuden 1982 saavuttaneeseen Italian maajoukkueeseen.
Hän toimii nyttemmin italialaisen televisioyhtiön RAI:n kommentaattorina.
Kansainvälisellä tasolla Collovati pelasi 50 maaottelua ja teki näissä kohtaamisissa kolme maalia: hän debytoi 24. helmikuuta 1979 Italia–Alankomaat-pelissä (3–0). Ensi maalinsa hän teki" Azzurrin" riveissä 16. helmikuuta 1980 Romaniaa vastaan (2–1). Collovati oli mukana MM-kisoissa 1982 Espanjassa, jossa Italia saavutti maailmanmestaruuden kolmannen kerran.
We Rule the Night

We Rule the Night on Sonic Syndicaten neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. elokuuta 2010. Uuden laulajan, Nathanin, pehmeämpi ja kevyempi laulanta sai ristiriitaisen vastaanoton.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Mohamed Ousserir

Mohamed Nassim Ousserir (s. 5. helmikuuta 1978 Boufarik) on algerialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa CR Belouizdadia.
Maajoukkueura.
Ousserir pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa Madagaskaria vastaan 24. huhtikuuta 2003. Hän oli mukana ensimmäisissä arvokisoissaan tultuaan vuoden 2010 Afrikan-kisoihin Lounès Gaouaoui tilalle, joka joutui sairaalaan juuri ennen kisoja.
Ruostekurkkutangara

Ruostekurkkutangara ("Hemithraupis ruficapilla") on Etelä-Amerikassa Brasiliassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Ruostekurkkutangara on kooltaan noin 13 cm. Koiraan pää on suklaanruskea ja rinta ruosteenoranssi. Selästään ja siivistään laji on oliivinvihreä, perä on ruosteenvärinen. Ruostekurkkutangarakoiraan vatsa on valkoinen. Ruostekurkkutangaranaaras muistuttaa erittäin paljon mustakurkkutangaranaarasta ("Hemithraupis guirae") ja on selästään vihreä ja vatsastaan kellertävä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Ruostekurkkutangaraa tavataan Brasilian eteläosista Bahian, Minas Geraisin ja Santa Catarinan osavaltioista. Ruostekurkkutangaran elinympäristöä ovat valoisat kosteat metsät ja metsien reunat. Laji elää kosteammissa ja metsäisimmissä ympäristössä kuin sukulaisensa mustakurkkutangara. Elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Welland

Welland on 50 331 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee niin sanotun Kultaisen hevosenkengän alueella, joka on tiheästi asuttua ja teollistunutta urbaania aluetta.
Kaupungin läpi johtaa Welland Canal -kanava, joka yhdistää Ontariojärven ja Eriejärven. Kanava kulkee Niagaran harjanteen yli ja mahdollistaa laivaliikenteen järvien välillä.
Kaupungin lempini "The Rose City" tulee kaupungissa kesäkuussa vuosittain järjestettävästä "Rose Festival" -tapahtumasta.
Historia.
Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui irokeeseja, jotka olivat syrjäyttäneet aikaisemmin alueella asuneet huronit.
Tiettävästi ensimmäiset alueelle asettuneet eurooppalaiset siirtolaiset olivat 1788 Pennsylvaniasta muuttaneet ja Yhdysvaltain vapaussodassa taistelleet brittiläiset lojalistit, Cooksin veljekset, jotka perustivat alueelle valssimyllyn. 18–20 lokakuuta 1814, Wellandin itäpuolella sijaitsevassa Cooks Millsissä käytiin vuoden 1812 sodan viimeinen taistelu.
Suurilla järvillä liikennöivien kauppa-alusten käyttämä Wellandin kanavan suunnittelu aloitettiin jo vuonna 1799, mutta rakennustyöt aloitettiin vasta heinäkuussa 1825. Ensimmäinen kanava avattiin liikenteelle 30. marraskuuta 1829. Sittemmin kanavaa on laajennettu, syvennetty, uudistettu ja linjausta korjattu useaan otteeseen. Nykyinen kanava on järjestysnumeroltaan neljäs, myös viidettä entistä syvempää ja suuremmille laivoille soveltuvaa kanavaa on suunniteltu, mutta ainakaan toistaiseksi sitä ei ole toteutettu.
Kaupungin nimi on vaihtunut useaan oteeseen vuosien saatossa. Alkuaikoina sitä kutsuttiin nimellä "Aqueduct", ja Wellandin kanavan valmistuttua nimi muutettiin Merrittsvilleksi, kanavan suunnittelijan William Hamilton Merrittin kunniaksi. Nykyinen nimi otettiin käyttöön Wellandin saatua virallisen kylän statuksen 25. heinäkuuta 1858. Kaupunkioikeudet Welland sai 1. heinäkuuta 1917.
Anchoragen kansainvälinen lentoasema

Anchoragen kansainvälinen lentoasema (; ) on Alaskan suurin lentoasema, joka sijaitsee 7 kilometriä Anchoragen keskustasta lounaaseen.
Lentoasema on nimetty entisen Yhdysvaltain senaattorin Ted Stevensin mukaan.
Lentoasema lukeutuu rahtimäärältään maailman kymmenen suurimman lentoaseman joukkoon. Vuonna 2013 lentoaseman kautta kulki yhteensä 2 421 miljoonaa kilogrammaa lentorahtia, jolla lentoaseman sijoittui kansainvälisessä lentoasemavertailussa maailman 6. vilkkaimmaksi rahtilentoasemaksi.
Hicham Mezair

Mohamed Hicham Mezair (s. 16. lokakuuta 1976 Tlemcen, Algeria) on algerialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hänet valittiin urallaan kahdesti Algerian parhaaksi maalivahdiksi vuosina 2003 ja 2005.
Maajoukkueura.
Mazair edusti Algerian maajoukkuetta vuosina 1998–2006, jonka aikana hän pelasi 30 maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa Mazair pelasi Libyaa vastaan 14. elokuuta 1998. Hän oli mukana yksissä arvokisoissa, vuoden 2004 Afrikan-kisoissa.
Saavutukset.
Henkilökohtaiset
Tapio Tarjanne

Johannes Tapio Tarjanne (sukunimi vuoteen 1906 "Törnqvist"; 13. maaliskuuta 1901 Hämeenlinna – 27. elokuuta 1941 Kuukauppi, Antrea) oli suomalainen juristi ja Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden professori.
Tarjanteen vanhemmat olivat kanslianeuvos Artturi Johannes Tarjanne (ent. Törnqvist) ja Hellin Lovisa Makkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1919. Tarjanne suoritti yleisen oikeustutkinnon 1923 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1923 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1929. Hän sai varatuomarin arvon 1926.
Tarjanne oli vt. kouluneuvos 1926–1929, Kansalaiskorkeakoulun opettaja 1928–1930, nuorempi oikeuskanslerin sihteeri 1930–1933 sekä Helsingin yliopiston prosessioikeuden dosentti 1930–1935 ja hallinto-oikeuden professori vuodesta 1935. Hän toimi muun muassa lakitieteen tohtoriksi väitelleen Urho Kekkosen vastaväittelijänä. Tarjanne toimi myös puheenjohtajana ja sihteerinä useissa komiteoissa.
Talvisodan aikana Tarjanne toimi Päämajan hallinnollisen osaston osastopäällikkönä ja jatkosodassa Päämajan järjestelyosaston hallinnollisen toimiston toimistopäällikkönä. Hänet ylennettiin majuriksi 1940. Tarjanne kaatui jatkosodan aikana elokuun lopulla 1941 Antrean Kuukaupin sillalla miinaräjähdyksessä. Vetäytyvät venäläiset joukot olivat sijoittaneet sillan maatukiin miinoja jotka räjäytettiin radion avulla juuri kun Tarjanne ja joukko muita suomalaisia upseereita oli ylittämässä siltaa.
Tapio Tarjanne oli naimisissa vuodesta 1936 Maija Hellevi Karsikon kanssa ja heillä oli kaksi lasta.
Halkokarin koulu

Halkokarin koulu on Kokkolassa Halkokarilla sijaitseva alakoulu. Halkokarin koulussa on luokat 1–6 ja starttiluokka. Halkokarilla on noin 425 oppilasta. Halkokarin koulussa on myös matematiikkaluokat (3–6). Halkokarin koulussa on neljä rakennusta: päärakennus, käsityörakennus, ruokalarakennus ja tilaelementti.
Väinö Sihvonen

Väinö Ilmari Sihvonen (10. kesäkuuta 1889 Kangasniemi – 30. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja Teknillisen korkeakoulun fysikaalisen kemian ja sähkökemian professori. Hänet tunnetaan Outokumpu Oy:n käyttöön ottaman kuparin liekkisulatusmenetelmän teoreettisen pohjan kehittäjänä.
Sihvosen vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Fabian Sihvonen ja Alma Elisabet Pylkkänen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta reaalilyseosta 1907 ja opiskeli sitten kemiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1914 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1921. Hän teki useita opintomatkoja Saksaan, Ruotsiin, Sveitsiin, Italiaan, Tanskaan, Itävaltaan, Norjaan ja Englantiin.
Sihvonen oli aluksi tehdaskemistinä 1918–1919 ja fysiikan ja kemian luennoitsijana Helsingin työväenopistossa. Hän toimi Teknillisessä korkeakoulussa assistenttina, lehtorina vuodesta 1923 ja vuodesta 1936 fysikaalisen kemian ja sähkökemian professorina. Hän oli myös Helsingin yliopiston kemian dosenttina vuodesta 1925.
Sihvonen oli Suomalaisen Tiedeseuran jäsenenä vuodesta 1932. Suomen Kemistien Seuran sihteerinä hän oli 1921–1922 ja 1924–1925 sekä seuran puheenjohtaiana 1929–1930. Hän kuului Suomen Kemistilehden toimitukseen vuodesta 1928 ja oli eri komiteain asiantuntijana tai jäsenenä muun muassa niin sanotussa typpikomiteassa. Sihvonen julkaisi tieteellisiä tutkimuksia ja teknillisiä kirjoituksia etupäässä sähkö-, lämpö- ja valokemian alalta.
Sihvonen sai surmansa talvisodan alkamispäivänä Helsingin pommituksissa.
Väinö Sihvosen puoliso oli myöhempi Helsingin Kotitalousopettajaopiston johtaja Kerttu Sihvonen.
Kiviniityn yhteiskoulu

Kiviniityn yhteiskoulu on Kokkolan Kiviniityssä sijaitseva peruskoulu, jossa on luokat 7–9. Syksyllä 2023 koulussa oli noin 540 oppilasta ja noin 60 opettajaa. Koulussa on tavallisten luokkien lisäksi musiikkipainotteiset luokat, kaksikielisen opetuksen luokat, valmistavan opetuksen ryhmiä ja joustavan perusopetuksen ryhmä. Kaksikerroksinen koulu sijaitsee osittain Tehtaankadulla, Mariankadulla ja Kuusitiellä, ja sen varsinainen osoite on Kuusitie 3. Koulun vieressä sijaitsee Kiviniityn päiväkoti, joka ei enää ole käytössä.
Historia.
Kokkolan kaupunginvaltuusto haki 19. kesäkuuta 1956 lupaa suomenkielisen keskikoulun perustamiseksi. Valtioneuvosto antoi luvan 11. huhtikuuta 1957. Koulu aloitti toimintansa nimellä Kokkolan Yhteiskoulu saman vuoden syksyllä, ja se toimi Hankkijanmäellä Svenska Gårdenin tiloissa. Syksyllä 1957 koulussa oli 144 oppilasta.
Koulu sai käyttöönsä Svenska Samlyseumin tilat syksyllä 1960. Vuonna 1965 Kokkolan Yhteiskoululle päätettiin rakentaa uusi koulurakennus, johon koulu muutti 1. helmikuuta 1967. Tällöin oppilaita oli 517. Oppilasmäärän kasvettua pieni lisärakennus otettiin käyttöön 1972.
Kokkolassa siirryttiin peruskoulujärjestelmään 1. elokuuta 1974, jolloin yhteiskoulun ylimmät luokat erotettiin lukioksi ja alemmat luokat peruskouluksi. Kasvaneen opetustilatarpeen takia koululle päätettiin rakentaa uusi lisärakennus, jonka rakentaminen alkoi elokuussa 1988 ja joka otettiin käyttöön elokuussa 1989. Oppilasmäärä oli suuri 1990-luvulla, jolloin peruskoulussa oli enimmillään noin 420 oppilasta ja lukiossa noin 380.
Päärakennus saneerattiin vuosina 2003–2004, ja se otettiin uudelleen käyttöön tammikuussa 2005. Lukio siirtyi kokonaan Länsipuiston kiinteistöön vuonna 2022.
Itäminen

Itäminen eli germinaatio tarkoittaa itiön tai kasvin siemenen alkion alkukehitystä. Itiöstä kehittyy alkeisvarsikko tai sienirihmasto, alkiosta sirkkataimi.
Sipulien tai mukuloiden alkukehitys tapahtuu joskus uuden kasvukauden alussa.
Kirkkorauha

Kirkkorauha oli germaaniseen oikeuskäsitykseen perustuva sopuisa olotila, joka tuli vallita kirkossa ja kirkkomaalla. Se sisältyi keskiajalla myös Ruotsin rauhanvalalakeihin (edsöre). Kirkkorauhan loukkaaminen oli rangaistava teko kuten muidenkin rauhanlakien rikkominen.
Vuoden 1734 lain rikoskaari (18 luku 4 §) sääti, että "Joka vihoissaan survii tahi lykkii toista kirkossa jumalanpalveluksen aikana, sakoitettakoon sata talaria. Jos se tapahtuu silloin kuin jumalanpalvelusta ei pidetä, taikka jos kirkossa jumalanpalveluksen aikana torutaan ja riidellään, olkoon sakko puolta vähempi. Jos se tehdään muualla, missä jumalanpalvelusta pidetään ja kansaa koossa on, olkoon sama laki." Rikoskaari (18:5) sääti, että "Joka vihoissaan vetää veitsen tahi miekan toista vastaan taikka lyöpi häntä kirkkotarhassa hänen jumalanpalvelukseen mennessänsä tahi sieltä palatessansa, taikka käräjäpaikassa, joko hänellä on käräjissä asiaa tahi ei, sakoitettakoon viisikymmentä talaria. Jos siitä mustelma tahi verinaarmu tulee, niin on hän rikkonut rauhanvalan." Pykälää 4 muutettiin ja pykälä 5 kumottiin keisarillisella asetuksella taposta 26. marraskuuta 1866.