tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tää kaipuu

Tää kaipuu on suomalaislaulaja Kari Tapion 11. studioalbumi vuodelta 1988. Albumin sovittajana ja tuottajana toimii Tapion edellisten levyjen tapaan Kaj Westerlund. Levyltä muun muassa kappale ”Tahitin taivas”, jonka Tapio laulaa duettona muusikko Rexin kanssa.
Scandia julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1988.
Tietoa kappaleista.
Albumin avausraitana toimii Kari Kuuvan säveltämä ja sanoittama nimikappale ”Tää kaipuu”, jonka äänimaisemaa rikastaa Olli Haaviston soittama steel-kitara. Levyllä on paljon country-tyylisiä kappaleita, joihin lukeutuu muun muassa ”Soittajan vaimo”. Kappale on käännös Waylong Jenningsin ja Willie Nelsonin kappaleesta ”Good Hearted Woman”. Westerlundin sovitus rakentuu Haaviston lisäksi Juha Björnisen ja Antero Jakoilan kitaroiden sekä Jari Lappalaisen viulun ympärille. Sovittaja Westerlund on säveltänyt levylle muutaman kappaleen salanimellä Mika Silfver, joista ensimmäisenä kuullaan Tapion sanoittama ”Tuntematon maa”. Country-henkisen kappaleen sanoitus syntyi keikkabussissa vuonna 1984. Kappaleen sovituksessa kuullaan muun muassa Haaviston steel-kitaraa sekä Björnisen ja Tapion pojan Jiri Jalkasen sähkökitaroita. ”Taakse tähtien” on edellisen kappaleen tapaan Westerlundin sävellys, johon romanttisen sanoituksen loihti Keijo Laitinen. Kappaleessa klarinettia soittaa Pentti Lasanen. ”Kultasuoni” on lahtelaisen säveltäjä Raimo Hastin kappale, jossa Westerlundin kosketinsoittimet ovat suuressa roolissa. A-puolen päätösraitana on Kuuvan tekemä haikea balladi ”Yksinäisyyden ensimmäinen aamu”, jonka Tapio tulkitsee hyvin tunteikkaalla tavalla.
B-puoli koostuu kahta kappaletta lukuunottamatta suomalaisista sävelmistä. Poikkeuksena kuitenkin on B-puolen avaava ”Ei ihme jos janottaa”, jonka Mac Davis tulkitsi alun perin nimellä ”The Beer Drinking Song”. Levyltä löytyy myös kaksi Juha Vainion sävellystä. ”Bora Bora” viittaa Tyynellämerellä sijaitsevaan samannimiseen saareen. Kappaleen sovitusta rikastuttaa Haaviston steel-kitara. ”Oot kultasein” on sinäänsä myös harvinainen kappale, sillä Vainio teki vain harvoille ja valituille sävellyksiä, mutta Tapion ollessa hänen hyvä ystävänsä, hän teki tämän levylle kaksi sävellystä. Kummatkin sävelmät ovat rakkausteemaisia, vaikka Vainio ei esittänyt itse ikinä romanttisia kappaleita. Kappaleen ”Oot kultasein” sovituksessa kuullaan Lappalaisen viulua ja Lasasen tenorisaksofonia. Rexin ja Tapion duetto ”Tahitin taivas” on Rexin säveltämä ja Tapion sanoittama balladi. Vaasalaissyntyisen Reijo Hirvelän säveltämä ”Taikaa vain” (eng. ”Take Your Time”), jonka käännöksestä vastaa Aappo I. Piippo. Albumin päättää Mikko Alatalon ja Harri Rinteen tekemä suomalainen countrykappale ”Kapeet avakoo, leveetä tietä”. Viulisti Lappalainen ja steel-kitaristi Haavisto ovat sovituksessa keskeisessä roolissa.
Kappaleet.
B-puoli.
Lähteet:
Tekijät.
Muusikot.
Kappaleen ”Ei ihme jos janottaa” (7 / B1) taustalaulajat tunnistamattomia.
Lähteet:
Tuotanto.
Lähteet:
Moschonás

Moschonás () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin, ja sijaitsee Donoúsan saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,0017 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Moschonás kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Grindheimin kirkko (Lyngdal)

Grindheimin kirkko () on Lyngdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1783.
Grindheimin kirkko

Grindheimin kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Selnesin kappeli

Selnesin kappeli () on Yykeän kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1967.
Lenangsøyran kappeli

Lenangsøyran kappeli () on Yykeän kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1996.
Bengtsheden

Bengtsheden on taajama Falunin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 524 asukasta vuonna 2021.
Danholn

Danholn on taajama Falunin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 461 asukasta vuonna 2021.
Toftbyn

Toftbyn on taajama Falunin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 285 asukasta vuonna 2021.
Lesjöfors

Lesjöfors on taajama Filipstadin kunnassa Värmlandin läänissä samanimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 736 asukasta vuonna 2021.
Persberg

Persberg on taajama Filipstadin kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 200 asukasta vuonna 2021.
Channel 4 F1

Channel 4 F1 (tunnetaan myös nimella C4F1) on televisioyhtiö Channel 4:n esittämä brittiläinen Formula 1 -aiheinen urheiluohjelma, jota on esitetty vuodesta 2016 alkaen.
Boråsin raatihuone

Boråsin raatihuone () on Ruotsin Boråsissa Stora torgetin laidalla sijaitseva vuonna 1910 vamistunut entinen kaupungintalo. Sen suunnittelivat arkkitehdit Ivar Tengbom ja Ernst Torulf. Rakennuksessa toimi aluksi kaupungin koko hallinto, raastuvanoikeus ja poliisi. Vuonna 1957 valmistui uusi kaupungintalo, ja raatihuone jäi raastuvanoikeuden käyttöön. Nykyinen käräjäoikeus on muuttamassa uuteen oikeustaloon vuonna 2025.
Ivar Tengbom

Ivar Tengbom (1878–1968) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän toimi vuosina 1916–1920 Kuninkaallisen taideakatemian professorina ja johti Ruotsin rakennushallitusta 1924–1936. Tengbom teki uransa alkuvaiheessa yhteistyötä Ernst Torulfin kanssa ja piti myöhemmin arkkitehtitoimistoa yhdessä poikansa Anders Tengbomin kanssa.
Kristillinen sisustus

Kristillinen sisustus on sisustustyyli ja tapa ilmentää kristinuskoa ja arvoja kodin sisustuksessa. Kristillisellä sisustuksella voi olla myös esteettisiä ja hengellisesti inspiroiva tarkoituksia. Kristillinen sisustus vaihtelee paitsi elementtien välillä, myös henkilökohtaisten arvojen ja tyylin mukaan. Kotien kristillinen sisustaminen on saanut alkunsa 1800- ja 1900-luvuilla.
Historia.
Protestanttiset perheet määrittelivät kodin uskonnonharjoittamisen paikaksi 1800-luvulla ja samalla myös sisustukseen ryhdyttiin kiinnittämään huomiota. Kristillisiä sisustuselementtejä olivat erityisesti Raamatut ja kirjaillut raamatunkuvat. 1820-luvulla myös erilaisten tavaroiden määrä kasvoi ja sisustuksesta tuli myös keskiluokan asia. Samoihin aikoihin syntyi neuvoa-antavaa kirjallisuutta. Protestanttisten kotien ja tavaroiden yleistyminen synnyttivät kulttuurin, jossa arvostettiin kristinuskon esittämistä kodeissa.
1800-luvun puolivälissä kodeissa yleistyivät muiden muassa litografiat kirkoista, rukoilevista lapsista ja Raamattua lukevista perheistä, dagerrotypiat ja albumikuvat, jotka esittivät perheitä Raamattujen kanssa sekä urut. Käsityönä tehtiin myös seinäristejä ja kirjanmerkkejä, joissa oli Raamatun sitaatteja. Kirjoissa kuten "The American Woman’s Home" (1869) opastettiin kristillisten kotien sisustamiseen.
Katoliset omaksuivat protestanttisen sisustamisen 1870–1890-luvuilla. Katoliselle sisustustyylille oli ominaista olohuoneiden ja makuuhuoneiden sisustaminen. Katoliset sisustivat muun muassa litografioilla Jeesuksen pyhästä sydämestä ja autuaasta neitsyestä sekä kirkkomaalauksilla. Monilla katolisilla oli myös paavin ja paikallisten pappien kuvia, siunattuja kynttilöitä, krusifikseja ja pyhimyspatsaita. Varakkaimmat katolilaiset rakensivat myös kotikappeleita ja tilasivat öljyvärimaalauksia. Kotikatolisuudessa ryhdyttiin korostamaan kodin keskeistä asemaa katolisen elämän ylläpitämisessä.
Marc Priestley

Marc Elvis Priestley (s. 6. lokakuuta 1976) on brittiläinen TV-juontaja, puhuja, kirjailija ja entinen Formula 1 -mekaanikko. Priestley työskenteli McLaren-tallin ykkösmekaanikkona vuosina 1999–2009. Hän toimii asiantuntijana Sky Sports F1 ja ITV4:n Formula E -lähetyksissä.
Hän on esiintyy televisio-ohjelmissa "Kaarakaksikko" ja "Moottorimaniaa".
Britta Seeger

Britta Seeger (s. 25. syyskuuta 1969) on saksalainen yritysjohtaja. Hän on tällä hetkellä saksalaisen Mercedes-Benz Group AG:n johtokunnan toinen naisjäsen, vastuu-alueenaan yhtiön henkilöstöasiat ja työvoimajohto-tehtävät.
Transkaukasiankoivu

Transkaukasiankoivu ("Betula medwediewii") on koivujen ("Betula") sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luontaisena Kaukasuksen ympäristöissä.
Transkaukasiankoivu kasvaa luontaisena Georgian lounaisosista Turkin koillisosiin yltävällä alueella. Lajin esiintyminen Azerbaidžanissa, Armeniassa ja Iranissa on epävarmaa. Laji on kuitenkin koko esiintymisalueellaan harvinainen, erityisesti Georgiassa, jossa populaatiot ovat hyvin pieniä ja pieninä laikkuina erillään toisistaan.
Transkaukasiankoivu kasvaa vuorten alarinteillä, idänkuusimetsien yläreunan reunavyöhykkeessä. Se kasvaa usein yhdessä muiden harvinaisten lajien, kuten mustanmerentammen ("Quercus pontica") ja artvininalppiruusun ("Rhododendron ungernii") kanssa. Georgiassa transkaukasiankoivua tavataan myös avoimilta mäkien lailta yhdessä idänpyökin ("Fagus orientalis"), idänkuusen ("Picea orientalis"), kreikanpihlajan ("Sorbus graeca") ja kelta-atsalean ("Rhododendron luteum") kanssa.
Margit Alasalmi

Margit Sinikka Alasalmi on suomalainen radiojournalisti, joka työskenteli Yleisradiossa vuodesta 1984 lähtien. Hän aloitti uransa kesätoimittajana Uudenmaan alueradiossa Porvoossa, ja siirtyi kesäkuussa 1989 radiouutisiin. Hän on valmistunut Tampereen yliopistosta vuonna 2008 pääaineenaan viestintä. Hänen kandidaatin tutkielmansa käsitteli Jokelan koulusurmien uutisointia. Alasalmi tuli tunnetuksi suorista lähetyksistä ja raportoinneistaan myös paikan päältä merkittävistä tapahtumista, kuten Berliinin muurin murtumisesta ja Lahden 2001 MM-hiihtojen dopingskandaalista. Hän työskenteli aluksi radion uutistoimituksessa, ja TV- ja radiouutistoimitusten yhdistyttyä vuodesta 2007 Yle Uutisissa. Uransa aikana Alasalmi on kertonut radioilmaisun muuttuneen rennommaksi ja erityisesti suorien lähetyksien lisääntyneen, kun aiemmin käytettiin enemmän myös ennalta taltioitua aineistoa. Hän jäi eläkkeelle lokakuussa 2024, jättäen jälkeensä merkittävän 40-vuotisen uran Yleisradion palveluksessa. Hänen viimeinen uutislähetyksensä oli torstain 22.10.2024 klo 17 radiouutisten päälähetys, joka alkujaan tunnettiin nimellä Päivän peili.
Lifeway Christian Resources

Lifeway Christian Resources (aik. "Baptist Sunday School Board") on vuonna 1891 perustettu eteläisen baptistikonvention julkaisu- ja jakeluyksikkö sekä kirkon liiketoimintapalvelujen tarjoaja. Järjestön pääkonttori sijaitsee Tennesseen Nashvillessä. Lifeway Christian Resources on yksi maailman suurimmista kristillisten resurssien tarjoajista. Sen valikoimaan kuuluvat muun muassa raamatut, raamatunopetukset, tutkimukset, tapahtumat, kirkkomusiikki, kirkkotarvikkeet, digitaaliset palvelut ja muut palvelut. Järjestön toiminta ulottuu yli 160 maahan. Lifeway Christian Resources perustettiin baptististeksi pyhäkoululautakunnaksi. 
Historia.
Lifeway Christian Resources perustettiin vuonna 1891 Alabaman Birminghamissa ja sen ensimmäisenä johtajana toimi James M. Frost. Ensimmäisenä toimeksiantona järjestö julkaisi pyhäkoulun opetussuunnitelman. Vuosien mittaan järjestön toiminta laajentui ja nimenmuutos tuli ajankohtaiseksi. "Lifeway"-nimeä on käytetty vuodesta 1971 rajoitetusti ja vuonna 1998 järjestön nimi muutti virallisesti nimensä mutooon Lifeway Christian Resources.
Osastot.
Kustannustoiminta.
Lifeway Christian Resourcesin kustannustoiminnasta vastaa B&amp;H Publishing Group. B&amp;H Publishing Group julkaisee kristillistä sisältöä digitaalisesti ja painettuna kaupallisilla, kirkollisilla ja akateemisilla markkinoilla. B&amp;H Publishing Groupin tärkeimpiä tuotemerkkejä ovat B&amp;H Academic, B&amp;H Publishing, B&amp;H Español, B&amp;H Kids ja Holman Bibles. Aikaisemmin kustannustoiminnan yksikkö on tunnettu nimellä Broadman &amp; Holman Publishers. Nimenmuutos tapahtui 1. kesäkuuta 2006.
Victor Bruun

Victor August Bruun (24. tammikuuta 1880 Forssa – 30. toukokuuta 1953 Vaasa) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja.
Bruunin vanhemmat olivat siviili-insinööri, kunnallisneuvos Christian Fredrik Bruun ja Alexandrine Bergenheim. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Hjördis Schauman, kauppaneuvos Axel Schaumanin tytär. Bruun tuli ylioppilaaksi 1900 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1906 Berliinissä. Hän oli Sandman &amp; c:o -koneliikkeen palveluksessa Tampereella vuodesta 1907, Vaasan höyryleipomon toimitusjohtaja vuodesta 1911, Kaukaan Paperitehtaan isännöitsijä 1914–1921 ja Vaasan Höyrymylly Oy:n johtokunnan puheenjohtaja 1926–1953. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä, kuten toimiminen Britannian varakonsulina 1926–1944.
Uskovien kirkko

Uskovien kirkko () on kristillinen käsite, joka viittaa kirkon yhteisölliseen luonteeseen ja siihen liittyviin teologisiin näkökulmiin. Uskovien kirkolle ominaisia näkökulmia ovat Raamatun auktoriteetin ja opetuslapseuden korostaminen, uudestisyntynyt ja vapaaehtoinen kirkon jäsenyys, uskovien kaste, maailmalle sopimattomuus, kristillinen palvelutyö, järjestäytymätön näkemys kirkon ykseydestä, vahva lähetystyön luonne, kirkon ja valtion erottaminen ja uskonnonvapaus. Käsitteen historia juontaa juurensa Max Weberin määritelmään.
Kirkkokuntia, jotka katsovat kuuluvansa tähän perinteeseen ovat baptistit, veljesseurakunnat, Disciples of Christ, Church of God, Friends church, mennoniitat ja helluntailaiset. Uskovien kirkon jäsenet muodostavat suuren osan Yhdysvaltain kristityistä 1800- ja 1900-luvun suurten herätysten kautta.
Käsite.
Varsinainen käsite juontaa juurensa Max Weberiin, joka esitteli käsitteen teoksessa "Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki". Weber kuvasi käsitteellä ”uudestisyntyneiden kristittyjen yhteisöä”. Donald Durnbaughin klassikkoteoksessa "The Believers' Church" (1968) käsite määritellään ”Jeesuksen Kristuksen tiellä vaeltavien liitoksi ja kurinalaiseksi yhteisöksi".
Uskovien kirkko on omaleimainen ekklesiologinen tyyppi, joka nähdään kolmantena kirkkotyyppinä ”katolisen” ja ”protestanttisen” kirkko-opin rinnalla. Käsite tunnetaan myös muilla nimillä, kuten vapaakirkko ja ”kokoava kirkko”. Uskovien kirkkoa voidaan kutsua myös helluntailaiseksi tai baptistiseksi. Näiden nimitysten tarkoituksena on luokittelun sijasta yksinomaisesti selventää.
Historia.
Historialliset juuret.
Uskovien kirkon historialliset juuret ovat vapaakirkon perinteessä, jonka alkuperäisenä tarkoituksena on ollut vapautua vakiintuneista kirkoista. Historiallisesti juuret ulottuvat 1100-luvun valdoilaiseen liikkeeseen Ranskassa ja 1500-luvun anabaptisteihin, joista keskeisiä ryhmiä olivat Sveitsin veljesseurakunta ja hutteriitit. Liikettä jatkoivat 1600-luvulla separitistiset puritaanit kuten baptistit ja kveekarit, 1700-luvulla pietistit ja metodistit, 1800-luvulla Disciples of Christ ja Plymouthin veljet ja 1900-luvulla Saksan Tunnustuskirkko.
Kameleonttisimppu

Kameleonttisimppu ("Ophiodon elongatus") on vihersimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynenmeren rannikolla Pohjois-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Kameleonttisimppu kasvaa useimmiten 90–120 cm pitkäksi ja suurimmillaan voi saavuttaa noin 150 cm:n pituuden. Koiraat ovat naaraita pienempiä. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, suuripäinen ja suuri- ja leveäsuinen. Kameleonttisimpun selkäevä on lähes koko ruumiin mittainen ja sen keskellä on lovi, joka jakaa sen kahteen osaan. Pyrstöevä on tasakärkinen. Silmien yllä on sukaskimppu. Kalan väri vaihtelee ruskehtavanvihreästä siniharmaaseen ja punaiseen. Ruumiissa on tummemanruskeita laikkuja ja pilkkuja.
Levinneisyys ja elintavat.
Kameleonttisimppua esiintyy Shumagininsaarilta Baja Californiaan ulottuvalta alueelta. Sen elinympäristöä ovat kivikkoiset riutat ja merilevämetsät rannikkovesistä aina 475 metrin syvyyteen. Elinympäristölle on tyypillistä voimakkaat virtaukset. Laji elää yksittäin ja syö kaloja, äyriäisiä ja pääjalkaisia. Kameleonttisimpun lisääntymiskausi on jolukuusta huhtikuulle. Koiraat valtaavat reviirin useita kutupaikkoja käsittävän reviirin riutoilta. Kudun jälkeen koiras vartioi munia yksin.
Kameleonttisimppu on arvostettu ruokakala ja tärkeä kaupallisen ja vapaa-ajankalastuksen kohde. Sitä myydään niin tuoreena kuin pakastettunakin. Kameleonttisimpun maksasta valmistetaan öljyä.
Serpien kylässä 0

Serpien kylässä 0 on ensimmäinen osa "Serpien kylässä" -sarjasta. Levyille on koottu radiosketsejäPirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen Yömyöhä-radio-ohjelmasta. 
17.1.1986 Yleisradion 2-verkossa kello 23.00-02.00 esitetyn ohjelman otsikko on "Hellyysilta" ja siinä Heikin ja Pekan paneelivieraina olivat nuoriso-ohjaaja Pasi Kalvo, terveistenlähettäjämummo Ylva Hubatsa, asettaja Jarna Kuiva sekä päävieras, hahmo nimeltä Jörn Donner.
Sisältö.
1. Hellyysillan avaus
2. Hellyyden määritelmää
3. Kiireestä ja hellyydestä
4. Ylva Hubatsa saapuu studioon
5. Antakaa sen tulla itseenne
6. Pasi Kalvo saapuu studioon
7. Jarna Kuiva saapuu studioon
8. Vanhasta suomalaisesta elämänmuodosta
9. Elokuvan boikotista
10. Uhtuan Shemeikka
11. Jörn Donner saapuu studioon
12. Ratkaisuehdotus ristiaallokkoon
13. Mitä hyvältä kirjailijalta edellytetään?
14. Vakavasti hellyysasiaan
15. Hellyysdiskoja
16. Ylvan nimestä
17. Jarna ja Jörnin tupakit
18. Kysykääpä minultakin nyt jotakin!
19. Armeijasta ja siviilipalvelusta
20. Jarna ajaa Pasi Kalvon ulos studiosta
21. Sympaattisella, ystävällisellä ja hellällä linjalla
22. Selmasta ja Almasta
23. Pedro-possusta
24. Hellää yötä
Ryker Evans

Ryker Evans (s. 13. joulukuuta 2001 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Evans edustaa NHL-joukkue Seattle Krakenia.
Ennen NHL-uraansa Evans pelasi WHL-juniorisarjassa Regina Patsin joukkueessa. Seattle Kraken varasi hänet toisella kierroksella 35. varausvuorolla .
Patrick Lucey

Patrick Joseph Lucey (21. maaliskuuta 1918 – 10. toukokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Wisconsinin kuvernöörinä vuosina 1971–1977, presidentti Jimmy Carterin nimittämänä Yhdysvaltain Meksikon-suurlähettiläänä 1977–1979 ja sitoutumattoman John B. Andersonin varapresidenttiehdokkaana vuonna 1980.
Juha Löppönen

Juha Löppönen on suomalainen dokumenttielokuvien tuottaja. Hänen tunnettuja töitään ovat Maija Hirvosen ohjaama "Neurotyypit" (2024), joka voitti DocPoint -dokumenttielokuvafestivaalien parhaan kotimaisen dokumenttielokuvan palkinnon, sekä Anna Antsalon ohjaama "Meren tuomat" (2021), joka oli ehdolla Jussi-gaalassa Parhaaksi dokumenttielokuvaksi.
Nestor (yhtye)

Nestor on ruotsalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1989. Yhtye keikkaili ja voitti musiikkikilpailun 1990-luvulla levyttämättä kuitenkaan musiikkia. Nestor teki paluun vuonna 2021 ja on sittemmin julkaissut kaksi studioalbumia. Yhtye on ottanut vaikutteita muun muassa Bon Jovilta, Aerosmithilta, Journeylta ja he ovat keikkailleet KISSin, Alice Cooperin sekä Def Leppardin kanssa.
Eesti Laul 2020

Eesti Laul 2020 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 2020. Kilpailuun lähetettiin 178 ehdotusta, joista 24 kappaletta valittiin kilpailuun. Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista.
Semifinaalit kisattiin 18. ja 20. helmikuuta Tartton yliopiston urheiluhallissa. Kummassakin semifinaalissa kilpaili 12 kappaletta, joista ensin raati ja puhelinäänestäjät valitsivat yhdessä neljä kappaletta finaaliin. Tämän jälkeen lopuista kappaleista valittiin pelkällä puhelinäänestyksellä vielä kaksi kappaletta finaaliin.
Finaali kisattiin 29. helmikuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Finaali pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja kansainvälinen raati äänestivät yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa voittajan valitsivat yksin puhelinäänestäjät. Kilpailun voitti Uku Suviste kappaleella "What Love Is". Eurovision laulukilpailu kuitenkin peruttiin myöhemmin koronaviruspandemian takia.
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 13. helmikuuta. Semifinaalia seurasi 167 000 katsojaa.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 15. helmikuuta. Semifinaalia seurasi 190 000 katsojaa.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 29. helmikuuta. Finaalin kansainvälisen raadin muodostivat Mads Enggaard, Prince Charles Alexander, Sylvia Massy, Felix Bergsson, Daniel Cantor, Fredi Lunden, Kazka-yhtye, Kimbra ja Brian Henry. Finaalia seurasi 272 000 katsojaa.
Aspektiohjelmointi

Aspektiohjelmointi (, lyh". AOP)" on ohjelmointiparadigma ja osa ohjelmistotuotantoa jonka tavoitteena on saada ohjelmistoissa toistuvat, ns. läpileikkaavat ("cross cutting") toiminnallisuudet määriteltyä erillisenä osana varsinaisesta ohjelmakoodista, tehden mm. varsinaisesta ohjelmakoodista (perusohjelma) siistimpää. Läpileikkaavilla ominaisuuksilla tarkoitetaan toiminnallisuuksia jotka toistuvat ohjelman eri osissa. Sana "aspekti" tarkoittaa suomeksi näkökohtaa tai näkökantaa. Aspektiohjelmoinnissa aspektilla tarkoitetaan asiaa tai ongelmaa jota yksittäinen "aspektikuvaus" pyrkii käsittelemään. Esimerkkejä yleisistä erilaisista aspekteista voisivat olla erilaiset tietoturvaan liittyvät asiat, tunnistautuminen, lokitus, virheenkäsittely tai muu ohjelmistolle ominainen ns. bisneslogiikka. 
Aspektiohjelmointi on tuettuna ja käytettävissä erillisenä lisäosana esimerkiksi ohjelmistokehys Springssä.
Esimerkki.
Pankkiohjelmistossa on toteutettuna funktio joka siirtää rahaa pankkitililtä toiselle. Tämän funktion suoritukseen kuuluu mm. pankkitilin saldon tarkistus, virheenkäsittely sekä eri turvatarkastukset. Yksittäisestä funktiosta tulee yllättäen pitkä ja mahdollisesti vaikeasti hallittava prosessi. Aspektiohjelmoinnin avulla nämä (myös muualla ohjelmistossa toistuvat) eri toiminnallisuudet voidaan pilkkoa aspekteihin, jotka sittemmin liitetään suoritettavaksi osaksi tätä funktiota.
Keskeisiä termejä.
Edut ja haitat.
Askepktiohjelmoinnin etuja ovat mm. toistuvien toimintojen modularisointi, kehitystyön nopeutuminen, aspektikuvausten uudelleenkäytettävyys, ohjelmakoodin pysyminen selkeämpänä, selkeämpi vastuunjako ohjelmistokehittäjien välillä. Mahdollisia haittoja voivat olla ohjelmiston rakenteen ja suorituksen seuraamisen monimutkaistuminen. Aspektikuvausten olemassaolo ei myöskään välttämättä aina ole selvää ohjelmoijalle sillä aspektikoodi lisätään ohjelmakoodin joukkoon vasta ohjelman punomisvaiheessa. Myös eri aspektien suoritusjärjestys saattaa aiheuttaa ongelmia, ellei sitä ole erikseen hallittu.
Myggbukta

Myggbukta on hylätty norjalainen radio- ja sääasema Grönlannin koillisrannikolla. Aseman perusti norjalainen retkikunta vuonna 1922. Se oli hetkellisesti myös keskeinen Norjan ja Tanskan Grönlantia koskeneessa aluekiistassa, jonka Kansainvälinen tuomioistuin ratkaisi Tanskan hyväksi vuonna 1933. Asema hylättiin vuonna 1959 Norjan valtion lakkautettua sen rahoituksen.
Maantiede.
Myggbukta sijaitsee Koillis-Grönlannissa Mackenzie Bugt -lahden rannikolla. Seutu alueella koostuu jäätikkölaaksoista vuoristoisella tundralla. Alue on osa Koillis-Grönlannin kansallispuistoa ja BirdLife Internationalin määrittelemää kansainvälisesti tärkeää lintualuetta.
Seutu on tärkeää pesimisaluetta eri kahlaaja- ja sorsalinnuille, tunturikihulle, valkoposkihanhelle ja lyhytnokkahanhelle.
Historia.
Johan A. Olsen perusti Myggbuktan aseman vuonna 1922 ja antoi paikalle sen hyttysiin ("mygg") viittaavan nimen. Olsen kuoli paluumatkalla retkikuntansa mukana Norjaan vuonna 1923, kun hänen aluksensa "Anni I" tuhoutui ahtojäässä. Gunnar Isachsen kunnosti asemaa vuonna 1924. Vuonna 1926 sillä vietti aikaa Nils Foldvikin retkikunta. Vuonna 1930 asema rakennettiin lähes kokonaan uudelleen.
29. kesäkuuta 1931 Halvard Devold nosti aseman salkoon Norjan lipun ja julisti osan Itä-Grönlantia kuuluvan Norjalle Erik Punaisen mukaan nimettynä Eirik Raudesin maana. Norjan valtio päätti tukea Devoldia 10. heinäkuuta samana vuonna, mikä johti asian käsittelyyn Kansainvälisessä tuomioistuimessa. Tuomioistuin päätti vuonna 1933 Grönlannin kuuluvan Tanskalle.
Asemaa miehitettiin yhtäjaksoisesti vuodesta 1926 vuoteen 1942. Vuosina 1932–1933 se noli osa Norjan toimintaa kansaivälisen polaarivuoden aikana. Syyskuussa 1940 partioalus "Fridtjof Nansen" tuhosi toiseen maailmaansotaan liittyen aseman radiokaluston. Loppusodan ajan asema oli heitteillä. Sodan jälkeen kesällä 1946 asema kunnostettiin ja sen toiminta jatkui vuoteen 1959, jolloin Norjan valtio lakkautti aseman rahoituksen.
Lämpösaari

Lämpösaari (, ) on saari Grönlannin itärannikolla. Saaren uskottiin olevn aikanaan osa mantereen niemimaata, mutta vuonna 2005 se paljastui omaksi saarekseen mannerjäätikön vetäytyessä.
Maantiede.
Lämpösaari sijaitsee Grönlannin itärannikolla Liverpool Landin niemimaan pohjoisosassa. Siihen kuuluu kolme pohjoissuuntaista niemekettä. Nykyisen Lämpösaaren kuviteltiin alkujaan olleen mantereeseen yhteydessä olevan niemimaan kärki. Manteseeseen sitä yhdisti kiinteästi vielä vuonna 1995 mannerjäätikkö.
Historia.
Vuoteen 2002 mennessä saarta mantereeseen yhdistävä jääkannas oli kaventunut huomattavasti. Yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija Dennis Schmitt ilmoitti vuonna 2005 Lämpösaaren muodostuneen omaksi saarekseen. Schmitt yhdisti tämän ilmastonmuutokseen ja antoi "uudelle" saarelle nimen "Warming Island" eli Lämpösaari. Se sai myös epävirallisen grönlanninkielisen nimen "Uunartoq Qeqertaq". Geological Society of America vahvisti saaren muodostumisen satelliittikuvista. Tutkijat pitivät saarta esimerkkinä maapallon lämpenemisestä johtuvasta nopeasta ja massiivisesta fyysisestä muutoksesta ja Grönlannin mannerjäätikön sulamisesta uskottua nopeammin.
Aiheesta uutisointi herätti kritiikkiä. Ilmastotieteilijä Patrick J. Michaelsin mukaan kyse ei ollut uudesta saaresta. Hänen mukaansa saari esiintyy jo ilmakuvaaja Ernst Hoferin teoksessa "Arctic Riviera" vuodelta 1957. Schmitt puolusti löydöstään mainiten vanhojen karttojen perustuvan puutteelliseen tietoon ja luonnosteluun, eikä niitä voida pitää tarkkoina kuvauksina.
Lapinlahden Lintujen diskografia

Lapinlahden Linnut julkaisi vuosina 1985–2007 neljätoista studioalbumia ja yli 40 singleä. Yhtyeeltä on lisäksi julkaistu useita kokoelmalevyjä, joilla toisinaan on mukana ennen julkaisemattomia kappaleita. Yhtyeen albumeja on myyty noin 200 000 kappaletta, ja sille on myönnetty viisi kultalevyä sekä yksi platinalevy. Vuonna 1994 julkaistu single ”Köyhän taivas” kohosi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle.
Skårerin kirkko

Skårerin kirkko () on Lørenskogin kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 1978.
Fjellhamarin kirkko

Fjellhamarin kirkko () on Lørenskogin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1989.
Mostadmarkan kappeli

Mostadmarkan kappeli () on Malvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1986.
Klundin kirkko

Klundin kirkko () on Markerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1888.
Øymarkin kirkko

Øymarkin kirkko () on Markerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879.
Ørjen kirkko

Ørjen kirkko () on Markerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1931.
Rejmyre

Rejmyre on taajama Finspångin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 884 asukasta vuonna 2021.
Reijmyre Glasbruk

Reijmyre Glasbruk AB on Finspångin kunnassa Ruotsin Itä-Götanmaalla toimiva vuonna 1810 perustettu lasitehdas. Se valmisti ensimmäisenä Ruotsissa puristelasia. Reijmyre on useita kertoja ajautunut konkurssiin, mutta toiminta on silti jatkunut.
Lotorp

Lotorp on taajama Finspångin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 660 asukasta vuonna 2021.
Sonstorp

Sonstorp on taajama Finspångin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 430 asukasta vuonna 2021.
Platý (Ándros)

Platý (, myös "Pláti", Πλάτη) eli Prasoúda (Πρασούδα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Gavrionísian saariin, ja sijaitsee Ándroksen saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,004 neliökilometriä ja se on asumaton (2021). Hallinnollisesti Platý kuuluu Ándroksen kuntaan, Ándroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Platý on Gavrionísian saarista pohjoisin.
Prasoúda

Prasoúda () tai Prasoúa (Πρασούα) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Porí (Íos)

Porí () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Íoksen saaren etelärannikolla Manganárin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Porí kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Fredrik Lilljekvist

Johan Fredrik Lilljekvist (8. lokakuuta 1863 Tukholma – 18. joulukuuta 1932 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän johti muun muassa Gripsholmin linnan ja Strängnäsin tuomiokirkon peruskorjauksia sekä suunnitteli Kuninkaallisen draamateatterin nykyisen rakennuksen.
Pori (täsmennyssivu)

Pori voi viitata seuraaviin:
Prasonísi (Íos)

Prasonísi () eli Práso (Πράσο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Íoksen saaren länsirannikon Klíman rannan edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Prasonísi kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Psathonísi (Íos)

Psathonísi (, myös "Psáthas", Ψάθας, "Psáthi", Ψάθη, "Psáthis", Ψάθης) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Íoksen saaren itärannikolla Psáthin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,06 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Psathonísi kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Revmatonísia

Revmatonísia (, myös "Rematónisa", Ρεματόνησα) on kolmen pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Kímoloksen saaren itärannikon edustalla. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Revmatonísian saaret kuuluvat Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret.
Saariryhmän saaret ovat:
Anders Lindstedt

Anders Lindstedt (27. kesäkuuta 1854 Sundborn – 16. toukokuuta 1939 Tukholma) oli ruotsalainen matemaatikko, professori ja virkamies. Hän toimi professorina Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1886–1909 ja oli sen rehtori 1902–1909. Lindstedt oli vaikuttamassa vuonna 1913 säädettyyn yleiseen kansaneläkkeeseen, ja häntä on kutsuttu "ruotsalaisen sosiaalivakuutuksen isäksi".
Theotókos (Ándros)

Theotókos () eli Panagía (Παναγία) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Ándroksen saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Theotókos kuuluu Ándroksen kuntaan, Ándroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on saanut nimensä siellä olevasta Neitsyt Marialle ("Panagia Theotókos") omistetusta kirkosta.
Theotokos

Theotokos (, ”Jumalansynnyttäjä”) voi viitata seuraaviin:
Thermonísia

Thermonísia () on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Kímoloksen saaren luoteisrannikon edustalla. Saarista suurempi on Thermópetra (Θερμόπετρα, myös "Thérma", Θέρμα, "Thermá", Θερμά), jonka pinta-ala on noin 0,0008 neliökilometriä. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Thermonísian saaret kuuluvat Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Tourlítis

Tourlítis () eli Tourléta (Τουρλέτα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Gavrionísian saariin, ja sijaitsee Ándroksen saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton (2021). Hallinnollisesti Tourlítis kuuluu Ándroksen kuntaan, Ándroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Tourlítis on Gavrionísian saarista pienin.
Varvaronísi

Varvaronísi (, ) eli Varvaroúsa (Βαρβαρούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Íoksen saaren etelärannikolla Manganárin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,03 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Varvaronísi kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Varvaroúsa

Varvaroúsa () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Vryokastráki

Vryokastráki (, myös "Vriokastráki", Βριοκαστράκι, "Vriokástri", Βριοκάστρι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Kýthnoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,015 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Vryokastráki kuuluu Kýthnoksen kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaren kohdalla Kýthnoksen pääsaarella sijaitsee Vryókastron niemi ja kukkula, jolla sijaitsi antiikin ajan Kythnoksen kaupunki. Nykyinen Vryokastráki oli antiikin aikana osa pääsaarta, ja myös sieltä on tehty antiikin aikaiseen kaupunkiin liittyviä arkeologisia löytöjä.
Venäjän Havannan-suurlähetystö

Venäjän Havannan-suurlähetystö on Neuvostoliiton kaudella vuonna 1987 valmistunut nykyinen Venäjän lähetystö Kuuban pääkaupunki Havannassa. Suuri betoninen rakennus symboloi maahaniskettyä miekkaa.
Venäjän Havannan-suurlähetystö sijaitsee Kuuban pääkaupunki Havannan Miramarin kaupunginosan pääväylän varrella. Lähistöllä on myös useiden muiden maiden lähetystöjä. Rakennuksen suunnitteli venäläinen arkkitehti Aleksandr Rotšegov. Massiivinen rakennus symboloi maahan lyötyä miekkaa. Betonisen rakennukseen kuuluu 20 kerrosta.
Lähetystön rakennustyöt alkoivat vuonna 1978 ja ne valmistuivat vuonna 1988. Paikalliset alkoivat kutsua rakennusta nimellä "la espada de Rusia" eli "Venäjän miekka" sen ulkoasun takia. Rakennukseen on joskus viitattu erityisesti, koska sitä on pidetty rumana. Samassa mielessä sen ulkomuotoa on kuvailtu miekan sijaan ruiskuksi.
Lee McKenzie

Lee McKenzie (s. 1. joulukuuta 1977) on brittiläinen toimittaja ja juontaja. McKenzie on työskennellyt juontajana BBC:n F1-lähetyksissä. Hän työskentelee myös useissa urheilulajeissa BBC:llä ja Channel 4:llä, mukaan lukien tennis, rugby, hevosurheilu, olympialaiset ja paralympialaiset.
Ralli.
McKenzie on kilpaillut kartanlukijana Rallin MM-sarjassa. Hän voitti oman luokkansa vuoden 2004 Walesin rallissa. Hän on ainoa nainen, joka on voittanut Jim Clark -muistopalkinnon vuonna 2007.
Yksityiselämä.
McKenzien isä on toimittaja Bob McKenzie.
Bob McKenzie (toimittaja)

Bob McKenzie on brittiläinen toimittaja. McKenzie työskenteli Daily Expressissä vuosina 1979–2014.
Ralli.
McKenzie on kilpaillut kartanlukijana Rallin MM-sarjassa. Hän on osallistunut muutaman kerran Walesin ralliin.
Muuta.
Vuoden 2005 Britannian GP:ssä McKenzie kunnioitti lupausta juoksemalla alasti Silverstonen radalla, jos McLaren voittaa kilpailun vuonna 2004. McLarenin tallipäällikkö Ron Dennis lähetti McKenzien matkaan kaksi tuntia ennen kilpailun alkua, ja hän saapui maaliin 36 minuuttia myöhemmin lunastamalla lupauksensa yllään vain hopeanvärinen vartalomaali ja turkiskukkaro. McKenzien juoksu keräsi rahaa hyväntekeväisyyteen.
Yksityiselämä.
McKenzien tytär on toimittaja ja juontaja Lee McKenzie.
Tansaniankarhepuu

Tansaniankarhepuu ("Cordia goetzei") on karhepuiden ("Cordia") sukuun kuuluva kasvilaji.
Tansaniankarhepuu on pieni puu tai joskus pensasmainen, ja kasvaa noin 2–15 metriä korkeaksi, joskus jopa 18 metriä korkeaksi. Laji on kaksikotinen. Sen tuottamat hedelmät ovat oransseja, 0,8–1,9 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 0,6–1,3 cm. Kunkin hedelmän sisällä on yksi isohko siemen.
Tansaniankarhepuu kasvaa luontaisena Itä-Afrikassa Somalian, Kenian, Tansanian, Sambian, Malawin, Mosambikin ja Zimbabwen alueilla. Lajia tavataan erilaisissa metsissä, kuten ranta- ja sademetsissä merenpinnan tasosta 1350 metrin korkeuteen asti.
Tansaniankarhepuun lehdistä ja juurista valmistettua keitosta on käytetty paikallisesti lääkkeenä lepraa ja malariaa vastaan.
Notre-Damen katedraali (Hồ Chí Minhin kaupunki)

Notre-Damen katedraali on katolinen katedraali Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa. Katedraali valmistui Ranskan siirtomaakaudella vuonna 1880.
Rakennus.
Notre-Damen katedraali sijaitsee Hồ Chí Minhin kaupungissa eli entisessä Saigonissa Vietnamissa Đường Đồng Khởi-tien eli alkujaan "Rue Catinatin" pohjoiskärjessä. Katedraali on merkittävä paikallisten katolisten keskus ja kaupungin suurin kirkkorakennus.
Historia.
Katedraalin rakennuttaminen silloiseen Saigoniin oli yksi merkki alueen ranskalaistamisesta. Ranska hallitsi Ranskan Indokiinaa siirtomaanaan ja Saigonin katedraali oli symboli katolisen kirkon saapumisesta jäädäkseen. Piispa Isidore Colombert muurasi katedraalin peruskiven vuonna 1877 ja rakennus valmistui vuonna 1880. Katedraalin avajaiset pidettiin pääsiäispäivänä samana vuonna. Avajaistilaisuuteen käytettiin 2,5 miljoonaa frangia ja tilaisuutta johti Charles Le Myre de Vilers. Vuonna 1895 katedraalille valmistui vielä sen kaksi suurta kellotornia.
Notre-Damen katedraalista tuli Saigonin katolisten uskonnollinen keskus. Katedraali kärsi joitakin vahinkoja liittoutuneiden ilmaiskuissa kaupunkia miehittäneitä japanilaisia vastaan toisen maailmansodan aikana vuosina 1944–1945. Rakennuksen alkuperäiset lasimaalaukset tuhoutuivat elokuun vallankumouksen aikana maailmansodan lopussa vuonna 1945. Niiden tilalle on myöhemmin rakennettu uudet.
Pramipeksoli

Pramipeksoli, jota myydään muun muassa nimellä Sifrol, on lääke, jota käytetään Parkinsonin taudin (PD) ja levottomat jalat -oireyhtymän (RLS) hoitoon. Parkinsonin taudissa sitä voidaan käyttää yksinään tai yhdessä levodopan kanssa. Se otetaan suun kautta. Pramipeksoli on ei-ergoliiniluokan dopamiiniagonisti.
Kunnallispaino

Kunnallispaino, vuodesta 1982 Kunnallispaino Oy, oli Suomen Kunnallisliiton omistama suuri kirjapaino, joka harjoitti myös muun muassa oppikirjojen kustannustomintaa ja työllisti 1980-luvulla noin 450 henkilöä. Sen vuonna 1975 valmistunut painotalo sijaitsee nykyisen Tammiston kauppakeskuksen alueella Vantaalla Tuusulantien länsipuolella osoitteessa Sähkötie 1.
Kunnallispainon toimitusjohtajana vuodesta 1973 vuoteen 1989 oli kauppaneuvos Antero Rantamäki.
1980-luvun lopulla Kunnallispaino taisteli taloudellisten ongelmien kanssa ja vähensi henkilöstöään noin viidestä sadasta neljään sataan. Omistajajärjestön todettua, ettei kirjapainoala varsinaisesti kuulu sen edunvalvontatehtäviin Kunnallispainon osake-enemmistö (80 %) myytiin vuonna 1989 Suomen Yhdyspankkia lähellä olleelle kehitysyhtiö Spontelille. Myynnistä saatujen varojen turvin perustettiin Kunnallisalan kehittämissäätiö.
Printel Oy.
Spontel osti Kunnallispainon lisäksi myös Hartwallien omistaman, alun perin pellervolaisen Yhteiskirjapainon ja sulautti sen Kunnallispainoon. Kokonaisuuden uudeksi nimeksi tuli Printel Oy. Pian ostettiin myös koulutarvikkeita ja oppikirjoja myynyt SOK:n Koulupalvelu, josta haluttiin eroon osana S-ryhmän tuolloista saneerausta. Spontel alkoi puolestaan saneerata Printeliä myymällä offsetpainon Aamulehdelle, yrityslomakebisneksen Aamulehden tytäryhtiölle Paragonille ja sivunvalmistustoiminnan sen työntekijöille. Spontel luopui vuonna 1993 kehitysyhtiötoiminnastaan keskittyäkseen lääketukkuyritys Tamroon, mutta 60 hengen Printel jatkoi Tamro-konsernissa oppilaitosten, päiväkotien, vanhustentalojen ja muun julkishallinnon tavarantoimittajana ja julkisen sektorin lomakkeiden tuottajana. Vuonna 1996 Printel osti valtiolta Karttakeskus Oy:n. Vuonna 1999 Printelistä muodostettiin Suomeen opetustarvikeyhtiö Lekolar-Printel Oy. Lekolar juontaa juurensa Brio-leluvalmistajan Lek &amp; Lär -toimialaan, jonka sijoitusyhtiö Procuritas yhtiöitti vuonna 2004 nimelle Lekolar. Lekolar-Printel on tämän Pohjoismaiden johtavaksi itseään kutsuvan opetusvälineyrityksen Suomen-yhtiö.
Hồ Chí Minhin kaupunginteatteri

Hồ Chí Minhin kaupunginteatteri eli Saigonin oopperatalo on Ranskan siitrtomaakaudella rakennettu teatterirakennus nykyisen Vietnamin Hồ Chí Minhin kaupungissa, joka tunnettiin aikaisemmin nimellä Saigon. Rakennus avautui vuonna 1900. Etelä-Vietnamin itenäistyttyä sitä käytti maan kansalliskokous ja Vietnamin sodan päätyttyä se muutettiin jälleen teatteriksi.
Rakennus.
Hồ Chí Minhin kaupunginteatteri siajitsee Vietnamin Hồ Chí Minhin kaupungissa eli entisessä Saigonissa.&gt; Rakennus on Đường Đồng Khởi-kadun eli alkujaan "Rue Catinatin" varrella Lam Sơnin aukiolla.
Historia.
Ranskan Indokiinan hallinto pyrki alueen ranskalaistamiseen, mihin liittyi useita ranskalaistyylisiä rakennushankkeita. Ranskan hallitsemassa Saigonissa oli ollut teatteri jo entuudestaan, mutta kaupunkiin haluttiin rakentaa entistä suurempi oopperatalo. Rakennustyöt alkoivat loppuvuodesta 1897. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Félix Olivier apunaan Ferret Eugene ja Ernest Guichard. Rakennuksen tyyliä innoitti Palais Garnier eli Pariisin oopperatalo.
Saigonin oopperatalo avautui 1. tammikuuta 1900. Avajaisiin osallistui juhlavieraana esimerkiksi Tanskan prinssi Valdemar. Ooppera oli etenkin 1920-luvulla hyvin suosittu ajanviettopaikka etenkin ranskalaisten sotilaiden keskuudessa. Sen merkitys alkoi kuitenkin hiipua toisen maailmansodan lähestyessä viihde-elämän alkaessa keskittyä paikallisille yökerhoille muualla kaupungissa. Oopperaesitysten määrä laski ja niiden tilalla alettiin esittää konsertteja ja vietnamilaista teatteria. Oopperatalon huomattavat kustannukset alkoivat herättää kritiikkiä ja vuonna 1943 kaavailtiin sen muuttamista vain konserttisaliksi. Tämän yhteydessä rakennuksen ulkosivuun tehtiin joitakin muutoksia ja esimerkiksi lukuisia patsaita poistettiin kokonaan. Vuonna 1944 oopperatalo vahingoittui liittoutuneiden ilmaiskussa ja se suljettiin.
Ranskalaiset paalsivat Vietnamiin maailmansodan päätyttyä ja Vietnam jaettiin lopulta Pohjois- ja Etelä-Vietnamiin. Vuonna 1954 teatteriin asutettiin väliaikaisesti pohjoisesta evakuoituja ranskalaisia. Maaliskuussa 1956 perustettiin Vietnamin tasavallan eli Etelä-Vietnamin perustuslaillinen kokous, joka alkoi käyttää oopperataloa kokoontumistilanaan. Perustuslaillinen kokous muuttui kansalliskokoukseksi lokakuussa 1956. Kansalliskokous käytti rakennusta aina Saigonin kukistumiseen saakka Vietnamin sodassa vuonna 1975. Oopperatalon edustan Merijalkaväen patsas revittiin alas. Sodan jälkeen rakennus muutettiin jälleen teatteriksi. Vuonna 1998 rakennuksen ulkosivu palautettiin vuotta 1943 edeltäneeseen muotoonsa Saigonin kaupungin 300-vuotispäivien juhlallisuuksien yhteydessä.
Datsometti

Datsometti (C5H10S2N2) on ditiokarbamaatteihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa tuhoeläinten, rikkaruohojen ja sienitautien torjuntaan.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa datsometti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetterin, asetoniin, kloroformiin ja ksyleeniin. Aine hydrolysoituu niin happamissa kuin emäksisissäkin oloissa. Hydrolyysissä muodostuu muun muassa metyyli-isotiosyanaattia, joka on varsinainen vaikuttava yhdiste haittaorganismeja vastaan. Datsometti ärsyttää ihoa, silmiä, hengitysteitä ja ruuansulatuskanavaa.
Datsomettia valmistetaan metyyliammonium-N-metyyliditiokarbamaatin ja formaldehydin, trimetyylitrimetyleenitri-imiinin ja hiilidisulfidin tai hiilidisulfidin ja metyyliamiinin reaktiolla emäksisissä oloissa.
Datsomettia käytetään maaperän käsittelyssä. Se tehoaa esimerkiksi hyönteisiin, sukkulamatoihin ja useisiin sieniin ja yksivuotisiin rikkaruohoihin. Selluloosa-, paperi- ja kaivosteollisuudessa yhdistettä lisätään prosessivesiin estämään liman ja biofilmin muodostumista ja sementin lisäaineena. Aine on hyväksytty käytettäväksi muun muassa useissa Euroopan unionin maissa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Intiassa ja Australiassa.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jäsenet

Suomen evankelis-luterilainen kirkko julkaisee säännölisesti tietoa jäsenyydestään. Vuoden 2024 lopussa Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuului 3 506 207 jäsentä eli noin 62,2 prosenttia väestöstä. Alueelliset erot kirkkoon kuuluvuudessa ovat ajan mittaan lisääntyneet. Korkeinta kirkkoon kuuluvuus on Porvoon hiippakunnassa, jossa 73,3 prosenttia väestöstä kuului kirkkoon (2023). Myös Oulun ja Lapuan hiippakunnassa kirkon jäsenten osuus oli yli 70 prosenttia. Uudestamaasta tuli syyskuussa 2025 Suomen ensimmäinen maakunta, jossa alle puolet väestöstä kuuluu kirkkoon.
Jäsenyys.
Valtaosa suomalaisista liittyy kirkkoon lapsena saadun kasteen kautta. Kirkkoon voi liittyä kuitenkin kaikissa elämän vaiheissa. Kirkon jäsenyydellä on muun muassa seuraavia ehtoja:
Kirkon jäsenet maksavat kirkollisveroa, jonka veroprosentti on seurakuntakohtainen. Kirkon jäsenen katsotaan eronneen kirkon jäsenyydestä, jos hän liittyy jonkin muun uskonnollisen yhdyskunnan jäseneksi. Kirkkoon kuuluvien suhteellinen osuus väestöstä on viime vuosina pienentynyt. Pääsääntöisesti kirkosta eroavat ovat joko jättäytyneet uskontokuntien ulkopuolelle tai liittyneet ortodoksiseen kirkkon, helluntaiherätykseen tai muihin uskonnollisiin yhteisöihin.
José Muguerza

José Muguerza Anitúa (15. syyskuuta 1911 Eibar, Baskimaa, Espanja – 23. lokakuuta 1980) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Muguerza edusti urallaan muun muassa joukkueita SD Eibar, Athletic Bilbao ja Real Club España. Hän voitti Athletic Bilbaon kanssa Primera Divisiónin neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1933–1934 ja 1935–1936 sekä Copa del Reyn niin ikään neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1931–1932 ja 1932–1933. Hän pelasi Primera Divisiónissa yhteensä 129 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi Copa del Reyssä 14 ottelua ja teki niissä niin ikään yhden maalin.
Mugueraza debytoi Espanjan A-maajoukkueessa kesäkuussa 1930 ollessaan 18-vuotias. Hän pelasi vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa kolmessa ottelussa.
Säynjärvi

Säynjärvi on saarien ja niemien jakama järvi Savitaipaleella Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannasta on 33 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede.
Säynjärvi on sekä muodoiltaan että syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen. Lahtia on useita, kuten Laakonlahti, Jokilahti ja Hiidenlahti. Kaakossa Hulikanniemi jakaa altaan Ristlahteen ja Leskenlahteen. Luoteiselta Haukhonkaselältä on salmiyhteys kaakkoiselle Hulikanselälle. Noin kolmasosa Säynjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä ja noin kymmenesosa vähintään kuusitoista metriä syvä. Syvin kohta, 28 metriä, sijaitsee luoteessa viisihehtaarisen Suurisaaren itäpuolella.
Säynjärven saariluku on kaksitoista. Saarista laajimmat ovat Suurisaari ja runsaan hehtaarin laajuinen Korpsaari. Säynjärveä reunustaa osin kulttuurimaisema. Pientaloja on useita. Maasto kohoaa Kissanhoikan salmen länsipuolella yli 125 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli yli 30 metriä järvenpintaa korkeammalle.
Säynjärveen laskee usea oja, joilla ei ole karttanimiä. Järvi laskee Hiidenlahden itärannalta alkavaa Uuhijokea pohjoiseen Kuolimoon (77,0 metriä merenpinnan yläpuolella).
Säynjärven vesitilavuus on 14 538 000 kuutiometriä.
Säynjärvi (04.145.1.005) kuuluu Uuhijoen valuma-alueeseen (04.145), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Uuhijoen valuma-alueeseen kuuluu kahdeksan vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista vain Säynjärvi on yli neliökilometrin laajuinen.
Intef VII

Intef VII oli Thebassa hallinnut ja 17. dynastiaan kuulunut faarao, joka oli faaraona lyhyen aikaa veljensä Intef VI:n jälkeen noin vuonna 1548 eaa. tai 1560 eaa. Intef VII on saatettu murhata. Hänen valtaistuinnimensä oli Sekhemre Herwhormaat (Voimakas Re ; joka on tyytyväinen, Maat).
København Sydin asema

København Syd (entinen Ny Ellebjerg) on rautatie- ja metroasema, joka sijaitsee Valbyn alueella Kööpenhaminan lounaisosassa, Tanskassa. Asema on monien rautatie- ja haara-linjojen risteyskohta, jotka kulkevat sen päälinjojen kautta tai haarautuvat niistä, ja sitä kehitetään asteittain Kööpenhaminan julkisen liikenteen tärkeäksi solmukohdaksi. 
Historia.
Aseman nimi muutettiin Ny Ellebjergistä København Sydiksi 10. joulukuuta 2023, kun asemasta tehtiin merkittävä liikenteen solmukohta. 
Asemasta tuli Kööpenhaminan metron M4-linjan eteläinen pääteasema, kun laajennus avattiin 22. kesäkuuta 2024.
Tulevaisuus.
Vuosina 2023-2025 rakennetaan lisää laitureita pääradalle Ruotsista ja Kööpenhaminan lentokentältä Juutinrauman rataa pitkin Kööpenhamina–Ringsted suurnopeusradalle kulkeville junille, joka on suunniteltu Fehmarninsalmen rautatie yhteyttä varten, sekä päinvastaiseen suuntaan.