tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Haajaistenjärvi

Haajaistenjärvi on säännöstelty, tummavetinen latvajärvi Sonkajärvellä Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 91 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 54 kilometriä etelään.
Maantiede.
Haajaistenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 7,6 kilometriä. Kurosenniemi erottaa järven kaakkoiskulman Uuranlahtea pääaltaasta. Uuranlahden suulta luoteeseen järvi laajentuu noin kilometrin levyiseksi. Keskiosastaan järvi kapenee noin 600 metriä leveäksi ja tekee mutkan itään. Keskiosasta pohjoiseen järvi laajenee runsaasti yli kilometrin levyiseksi, kunnes Savisaaresta luoteeseen kohti Haajaistensalmea se kapenee voimakkaasti. Salmi toimii yhteytenä Haajaistenjärven luoteispuoleiseen Kiltuanjärveen, joka on samantasoinen Haajaistenjärven kanssa. Kiltuanjärven säännöstely vaikuttaa suoraan Haajaistenjärveen. Järvien yhteenlaskettu pituus on noin 19 kilometriä, pinta-ala noin 15 neliökilometriä ja tilavuus noin 116 kuutiohehtometriä.
Haajaistenjärvestä noin neljännes on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet sijaitsevat järven eteläpuoliskolla, jonka luoteisosassa on noin seitsemän hehtaarin laajuinen ja kilometrin pituinen kaakkois–luoteissuuntainen 30–32 metriä syvä vyöhyke. Puolen neliökilometrin laajuisen Uuranlahden keskellä on 26-metrinen syvänne, josta etelään järvi madaltuu jyrkästi ja muuttuu soiseksi. Järven pohjoispuoliskon syvin kohta on 13 metriä, aivan pohjoisin osa on matalaa.
Haajaistenjärven saaret sijaitsevat järven pohjoispuoliskolla. Laajimmat ovat Mustikkasaari ja Savisaari. Haajaistenjärveen virtaa Keinosenjoki kaakosta ja Holinpuro etelästä. Pohjoisesta Kämäräisenjärveltä (150,8 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaa Sotkujoki. Järveä ympäröi laaja suoalue, rannoilla on jonkin verran pientaloja.
Haajaistenjärven vesitilavuus on 33 334 000 kuutiometriä.
Haajaistenjärvi on tunnettu kalajärvi (hauki, kuha, taimen).
Haajaistenjärvi (04.643.1.009) kuuluu Kiltuanjärven alueeseen (04.643), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Haajaistenjärvi on Kiltuanjärven alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Kiltuanjärvi. Alueen muut yli neliökilometrin laajuiset vakavedet ovat Ahveninen, Kämäräisenjärvi, Pitkäjärvi ja Mustajärvi. Kaikkiaan alueeseen kuuluu 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Eila Pehkosen filmografia ja esiintymiset

Tämä on Eila Pehkosen filmografia ja esiintymiset.
Radiokuunnelmat.
Radioteatterissa
Teatteri.
Helsingin kaupunginteatterissa:
Muissa teattereissa:
TH Unia Oświęcim

Towarzystwo Hokejowe Unia Oświęcim on puolalainen jääkiekkojoukkue joka sijaitsee Oświęcimissa. Se pelaa Polska Hokej Ligassa, joka on Puolan korkein sarjataso jääkiekossa.
Saavutukset.
TH Unia Oświęcim on voittanut Puolan mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2002, 2003 ja 2004. Joukkue on voittanut hopeaa vain 2005.
Kirkonkylän koulu (Kontiolahti)

Kirkonkylän koulu oli Kontiolahden kunnan kirkonkylässä lukion vieressä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Kontiolahden koulua kävi vuonna 2022 noin 220 oppilasta. Koulu toimi 2010-luvun lopulla tilapäisissä parakkitiloissa aiemman koulurakennuksen sisäilmahaasteiden vuoksi. Elokuussa 2021 Kirkonkylän koulu aloitti uudistiloissa, yläkoulun (Kontiolahden koulu) ja lukion kanssa samassa kiinteistössä. Elokuussa 2023 Kirkonkylän koulu yhdistyi Kontiolahden yläkoulun kanssa ja koulusta tuli Kontiolahden yhtenäiskoulu.
Iso-Peranka

Iso-Peranka on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Järven pinta-ala on neljä neliökilometriä ja tilavuus noin 41,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Kajaanista on 139 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Iso-Perangan pituus lounaasta koilliseen on seitsemän kilometriä. Järvi on kapeahko, suurin leveys on noin kilometrin. Keskiosan kapein kohta on noin 300 metriä. Koillisessa järvi haarautuu useisiin lahtiin. Iso-Perangan pohja kumpuilee, vähintään 30 metriä syviä kohtia on useita, kuten myös matalikkoja. Syvin kohta, 37 metriä, sijaitsee järven länsiosassa. Järven itäisin osa on matalaa, mutta sielläkin on 10-metrisiä syvänteitä. Kaikkiaan noin kahdeksasosa järvestä on vähintään 20 metriä syvä. Niin ikään noin kahdeksasosa on korkeintaan kaksi metriä syvä. Luusua sijaitsee järven koillisrannalla.
Iso-Perangassa sijaitsee 20 saarta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 8,6 hehtaaria. Kaikki saaret ovat yli aarin laajuisia, yksi on yli hehtaarin laajuinen. Saaritiheys lisääntyy järven matalaa koillisosaa kohden kuljettaessa. Järven koilliskolkassa on noin kolmen hehtaarin laajuinen Isosaari.
Perangan kylä sijaitsee Iso-Perangan itäpuolella. Järven lounaisella rannalla levittäytyy Peranganniemen kulttuurimaisema. Järven etelärantaa kulkee maantie. Iso-Perangan lounaispuolella sijaitsee Pieni-Peranka, jonka korkeustaso on myös 241,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Järviä yhdistävä salmi on yli sata metriä leveä. Pieni-Perangan lounaispuolinen Siikajärvi on myös samantasoinen, sinne johtava Siikasalmi on noin 60 metriä leveä.
Iso-Perangan vesitilavuus on 41 625 000 kuutiometriä.
Iso-Peranka (59.584.1.001) kuuluu Iso-Perangan alueeseen (59.584), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Lounajoen valuma-alue (59.58) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5).
Heinäselkä-Tekojärvi

Heinäselkä-Tekojärvi on kahdesta altaasta koostuva metsäjärvi Ilomantsin länsiosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 5,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 48 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Heinäselän läntistä allasta kutsutaan nimellä Heinäselkä ja itäistä allasta nimellä Tekojärvi. Heinäselällä on laaja kaakkois–luoteissuuntainen 10–16 metriä syvä vyöhyke. Tekojärvi on matalaa, ja sen alueella on kaksi 10 metrin syvännettä. Hieman alle kymmenesosa Heinäselkä-Tekojärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Altaita yhdistää Veräätsalmi. Heinäselkään kuuluu kaakkoon työntyvä kapeahko vesialue, jonka kohdalla altaan kaakkois–luoteissuuntainen pituus on noin kolme kilometriä. Tekojärvestä työntyy koilliseen Varaslampi. Heinäselkä-Tekojärven pohjoisrannalla kulkee maantie.
Tekojärven laajin saari on altaan lounaisosassa sijaitseva suoalue, jonka sisällä on useita suolampia. Heinäselän syvän vyöhykkeen länsipuolella on useita saaria.
Heinäselkä-Tekojärveen laskee suurjärvi Koitere pohjoisesta. Heinäselän länsikolkasta lähtee alle kilometrin mittainen Kallion kanava lounaaseen Palojärveen. Heinäselkä-Tekojärven korkeustaso on vain 0,1 metriä Koiteretta alempi ja niin ikään 0,1 metriä Palojärveä ylempi. Palojärven lounaisrannalla sijaitsee Pamilon vesivoimalaitos, ja järven säännöstely vaikuttaa suoraan Heinäselkä-Tekojärveen. Tekojärven itärannalle laskee Koitajoki idästä.
Heinäselkä-Tekojärven vesitilavuus on 25 312 000 kuutiometriä.
Heinäselkä-Tekojärvi (04.912.1.010) kuuluu Pamilon-Palojärven alueeseen (04.912), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Koitajoen-Jäsysjärven alue (04.91) ja ensimmäinen Koitajoen valuma-alue (04.9). Pamilon-Palojärven alueella on 22 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Heinäselkä-Tekojärvi on toiseksi laajin. Alueen laajin järvi on Palojärvi. Heinäselkää seuraavat Tokrajärvi ja Kulujärvi ovat yli neliökilometrin laajuisia.
Tulikärpäset

Tulikärpäset on suomalaisen Haloo Helsinki! -yhtyeen kappale. Se julkaistiin 6. elokuuta 2021 kolmantena singlenä yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "Älä pelkää elämää". Kappaleen musiikkivideo ensiesitettiin "Iltalehdessä" seuraavalla viikolla. Videon ohjasi Elias Ryynänen.
Yhtyeen mukaan ”Tulikärpäset” on monella tapaa uudenlainen kappale verrattuna heidän muuhun tuotantoonsa. Kappale on saanut vaikutteita 80-luvulle tyypillisestä elektropopista. "Rumbassa" arveltiin sen miellyttävän myös Anna Puun ja Kaija Koon musiikista pitäviä.
”Tulikärpäset” nousi Suomen virallisen singlelistan neljännelle sijalle ja radiolistan kärkeen. RadioMedia nimesi sen kuukauden radiobiisiksi lokakuussa 2021, kun kappale oli tavoittanut radion kautta 21,5 miljoonaa henkilöä kuukauden aikana.
Tanakyyntähkä

Tanakyyntähkä eli kyyntähkä ("Parapholis strigosa") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, kyyntähkien ("Parapholis") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja pienikokoinen heinälaji.
Tanakyyntähkä on mätästävä heinälaji. Sen varret ovat kasvutavaltaan maanmyötäisiä tai kohenevia ja voivat kasvaa noin 20 cm korkeiksi, mutta jäävät yleensä hyvin mataliksi. Lehdet ovat kapeita ja melko lyhyitä. Kieleke on lyhyt. Kukinto on tähkämäinen, eikä juurikaan vartta leveämpi. Kukinto on kaksipuoleinen ja siinä on myös yksi tähkylä kukinnon kärjessä. Tähkylät ovat yksikukkaisia ja niiden kaleet ovat siirottavia. Ulkohelpeet ovat kalvomaisia ja kaleita lyhyempiä. Tanakyyntähkä kukkii kesä–heinäkuussa. Kukinnan jälkeen tähkylät putoavat kokonaisina ja yleensä koko kukinto hajoaa osiin.
Tanakyyntähkä kasvaa avoimilla ja suolapitoisilla kasvupaikoilla meren rannoilla.
Lehmon koulu

Lehmon koulu on Kontiolahden kunnan Lehmon taajaman eteläosassa, Joensuun kaupunkialueen lähellä sijaitseva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9).
Lehmon koulun piha-alueella on puukoulu, joka on yli 120 vuotta vanha. Se on suojeltu kohde, eikä sitä voi purkaa. Puukoulu siirretään uudelle hiekkakentälle, koska uusi yhtenäiskoulu rakennetaan vanhan paikalle. Puukoulu vie paljon tilaa nykyisellä paikalla.
Lehmon uuden yhtenäiskoulun hanke.
Lehmoon alettiin elokuussa 2021 rakentamaan toista Kontiolahteen suunnitellusta kahdesta yhtenäiskoulusta. Yhtenäiskoulu valmistui elokuussa 2023. Uutta liikuntasalia kuitenkin rakennetaan vielä vuodenvaihteeseen 2023–2024. Uusi koulu rakennettiin vanhan koulun viereen ja osa Lehmon koulusta purettiin. A-osa eli kivikoulu on purettu ja D-osa (Liikuntasali) purettiin 22.3.2023 alkaen. E- ja C-siipi remontoitiin, koska C-siipeen tuli käsityöluokka, johon kuljetaan ulkokautta. Keskelle pihaa rakennetaan uusi liikuntasali, joka yhdistyy E-siipen. Uuteen kouluun tuli 3–6-luokkalaiset ja yläkertaan yläkoulu. Esikoululaiset ja 1–2-luokkalaisten luokat tulivat E-siipeen 13.3.2023. Lehmon uuden yhtenäiskoulun alakerrassa alkoi 3–6-luokkien opetus tammikuussa 2023. Yläkoululaiset muuttivat sinne syksyllä 2023. Lehmon uuteen yhtenäiskouluun tulee noin 600 oppilasta ja henkilökuntaa noin 80.
Kylmäojan koulu

Kylmäojan koulu on Kontiolahden kunnan Lehmon taajamassa sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Peruskoulua käy noin 260 oppilasta. Koulun naapurina toimii noin 80 lapsen päiväkoti, jonka esiopetusryhmän opetukseen koulu osallistuu.
La Bouëxière

La Bouëxière () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Rennesin kaupungista koilliseen.
Kunnan alueella on useita linnoja ja kartanoita, kuten 1400-luvun "Château du Bertry", 1600-luvun "Château du Carrefour" ja "Manoir de La Bouëxière", jonka vanhimmat osat ovat 1200-luvulta.
Jasmine Stubbe

Jasmine Alexandra Stubbe (s. 31. heinäkuuta 1992 Vantaa) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Hän edustaa futsalissa Naisten Futsal-Liigassa pelaavaa HIFK Futsalia. Hän on pelipaikaltaan universal ja hänen pelinumeronsa on 7.
Corona Schröter

Corona Elisabeth Wilhelmine Schröter (14. tammikuuta 1751 Guben – 23. elokuuta 1802 Ilmenau) oli saksalainen laulaja, näyttelijä ja säveltäjä.
Schröter sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, oboisti Johann Friedrich Schröteriltä (1724–1811). Leipzigiin asettumisensa (1764) jälkeen hän sai opetusta Johann Adam Hilleriltä, jonka avulla pääsi laajentamaan musiikillisia näkymiään. Vuonna 1776 Schröter sai Johann Wolfgang von Goethen järjestämänä elinikäisen viran hovilaulajana Weimarissa. Goethe oli hänen läheinen ystävänsä ja taiteellinen yhteistyökumppaninsa hoviteatterissa. Goethen näytelmässä "Iphigenie auf Tauris" (1779) hän esiintyi nimiroolissa. Schröter myös sävelsi musiikin Goethen singspieliin "Die Fischerin" (1782) ja lauloi itseään varten luodun Dortchenin roolin. Tähän singspieliin kuului "Erlkönig"-runo, josta Schröter teki ensimmäisen monista lauluversioista.
Vuonna 1786 Weimarissa julkaistiin Schröterin säveltämien laulujen kokoelma "Fünf und Zwanzig Lieder".
Nursia

Nursia (lat.; ) oli antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Norcian kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Maantiede.
Nursian kaupunki sijaitsi Nar (nyk. Nera) -joen laakson yläosassa Apenniineihin kuuluvan nykyisin nimellä Monti della Sibilla tunnetun vuorijonon juurella. Vergilius ja Silius Italicus mainitsevat Nursian kylmän ilmaston, joka johtui sijainnista korkeiden vuorten keskellä.
Historia.
Nursia oli sabiinien kaupunki ja kyseisen kansan pohjoisin asutus. Kaupungissa oli myös umbrialaista ja etruskivaikusta.
Ensimmäinen historiallinen maininta kaupungista koskee toisen puunilaissodan vuotta 205 eaa., jolloin se oli yksi niistä kaupungeista, jotka tarjosivat vapaaehtoisia roomalaisille Scipion sotajoukkoihin. Koska tuossa yhteydessä mainitaan nimeltä vain kolme sabiinilaiskaupunkia — Nursia, Reate ja Amiternum — on todennäköistä, että Nursia oli, kuten nämä kaksi muutakin, yksi sabiinien merkittävimpiä keskuksia.
Rooman vallan aikana Nursia oli "municipium". Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Nursinus". Octavianus rankaisi kaupungin asukkaita siitä, että he olivat tukeneet tasavaltalaispuoluetta liian innokkaasti ja auttaneet Lucius Antoniusta Perusian sodassa. Nursia oli Vespasia Pollan, keisari Vespasianuksen äidin, syntymäpaikka. Kaupungista oli kotoisin myös Sertorius.
"Ager Nursinus" mainitaan useamman kerran "Liber coloniarumissa", mutta ei näytä siltä, että alue olisi koskaan saanut varsinaista "coloniaa" eli sotilassiirtokuntaa. Columellan ja Plinius vanhemman mukaan se oli kuuluisa nauriistaan, joihin myös Martialis viittaa.
Syrjäisen sijaintinsa vuoksi Nursiaa ei mainita "itinerariumeissa", mutta ei ole epäilystäkään, etteikö se olisi säilynyt asuttuna koko Rooman valtakunnan ajan. Kaupungista tuli piispanistuin 400-luvulla, ja se tunnetaan kirkon historiassa Pyhän Benedictuksen, ensimmäisen suuren luostarisäännöstön perustajan, syntymäpaikkana. Piispanistuin saattoi olla yhdistetty Spoletiumin eli nykyisen Spoleton piispanistuimeen jo 500-luvulle tultaessa. Myöhemmin langobardit tuhosivat Nursian. Paikka nousi uudelleen nykyisenä Norciana myöhemmin keskiajalla.
Rakennukset ja löydökset.
Nursiasta ei ole säilynyt juurikaan muinaisjäännöksiä. Tutkijoiden mukaan tämä johtuu erityisesti kaupungin usein kärsimistä maanjäristyksistä. Kaupungin antiikin aikaisten muurien jäännöksiä sanotaan olleen nähtävillä nykyisessä Norciassa vielä 1800-luvulla, tehtynä samalla massiivisella monikulmaisella muuraustyylillä kuin Reaten ja Amiternumin muurit. Nykyisten tutkimusten mukaan kaupungin keskiaikaiset muurit on rakennettu käyttäen antiikin aikaisia muureja perustuksina.
Kaupungin eteläpuolelta on löydetty jäänteitä amfiteatterista ja pohjoispuolelta roomalaisaikainen nekropolis eli hauta-alue. Kaupungista on löydetty paljon roomalaisaikaisia piirtokirjoituksia. Löydöksiin lukeutuu myös lattiamosaiikkeja sekä jäänteitä roomalaisaikaisista teistä.
Vespasia Pollan suvun muistomerkit sijaitsivat Suetoniuksen aikaan paikassa nimeltä Vespasiae, kuuden roomalaisen mailin päässä Nursiasta Spoletiumiin johtavan tien varrella.
Viinijärven koulu

Viinijärven koulu on Liperin kunnan Viinijärven taajamassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulu sijaitsee noin 30 kilometriä Joensuusta Kuopion suuntaan. 
Viinijärven koulua käy noin 150-170 peruskoululaista. Henkilökuntaa on noin 20. Aiemmin Viinijärvellä toimi myös yläkoulu. 
Peruskoulun kanssa samassa rakennuksessa toimivat myös koululaisten iltapäivätoiminta, esikoulu, päiväkoti ja Viinijärven kirjasto. Viinijärven koulu on yksi Liperin kunnan yleisten vaalien äänestyspaikoista.
Treffisimulaattori

Treffisimulaattori tai romantiikkapeli () on tyypillisesti visual novel -peli, joka on interaktiivinen seikkailupeli, jossa on haarautuva tarina. Pelit sisältävät tekstiä, kuvia ja animaatioita.
Pelaaja ei valitse kaikkia keskusteluoptioita pelin läpipeluun aikana, mutta pelaajan pitää toisinaan opastaa pelihahmoa eri poluille ja aiempien valintojen perusteella nämä johtavat joko hyvään tai huonoon tulokseen. Lajityypin pelit vaativat paljon kokeilemista, mikä johtaa onnistumisiin ja epäonnistumisiin, ja ne on suunniteltu kannustamaan sen tyyppistä pelaamista. Länsimaiset pelaajat, joille lajityyppi ei ole tuttu, kokevat sen usein yksinkertaisena.
Huonojen lopetuksien tavoitteena on opettaa pelaajalle interaktiota pelin kanssa. Pelaajan odotetaan ainakin yrittävän seurata pelin tavoitteita noudattamalla tiettyjä odotuksia. Pelit eivät ole kuitenkaan suunniteltu opastamaan täysin uusia pelaajia. Peleissä on muun muassa avattavia galleriakuvia ja ne usein vaativat usean läpipeluun eri reiteillä. Eräs kynnys on, että pelaajat usein levittävät itsensä liian laajalle liian pitkään kun pelaajan pitäisi keskittyä yhteen tavoitteeseen. Pelityyppi kannustaa eri pelikertoihin ja tietyt päätökset avaamalla avaa uuden tarinareitin, joka voi olla pidempi. Peleissä voi olla hyvin suuria muutoksia tarinassa tietyn pisteen jälkeen. Peleissä voi olla kahtiajakoisuutta pieniin narratiiveihin ja suuriin ei-kerronnallisiin tietokantoihin.
Lajityypin pelit vaihtelevat komedisesta draamaan ja suhteellisen realisesta täysin mielikuvitukselliseen.
Pelien sanotaan olevan voimakkaita kyvyssään saada pelaajat projisoimaan itsensä toisten asemaan.
Jotkin treffisimulaattorit sisältävät myös jonkin verran eroottista sisältöä, mutta eivät kaikki.
Ruth Watson Henderson

Ruth Louise Watson Henderson (s. 23. marraskuuta 1932 Toronto, Ontario) on kanadalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.
Watson Henderson opiskeli vuosina 1937–1945 pianonsoittoa opettajanaan Viggo Kihl. Vuosina 1945–1952 häntä opetti Toronton The Royal Conservatory of Musicissa Alberto Guerrero. Vuosina 1952–1954 hän opiskeli Mannes College of Musicin stipendillä Hans Neumannin johdolla New Yorkissa. Sävellysopetusta Watson Henderson sai Oskar Morawetzilta, Richard Johnstonilta ja Samuel Dolinilta. Tehtyään ammattimaisen debyyttinsä Torontossa vuonna 1952 hän toimi aktiivisena konserttipianistina. Hän esiintyi usein kanadalaisten orkesterien solistina ja säännöllisesti CBC:n radiossa. Vuonna 1956 Watson Henderson sai CBC:n "Opportunity Knocks" -ohjelman suurpalkinnon.
Watson Henderson työskenteli vuosina 1957–1961 urkuri-kuoromestarina Winnipegissä ja vuosina 1962–1968 Kitchenerissä. Samalla hän teki opetustyötä. Tämän jälkeen hän palasi Torontoon. Watson Henderson alkoi säveltää Festival Singers of Canadan säestäjänä vuosina 1968–1979 toimiessaan ja on sittemmin ollut tuottelias. Hän työskenteli myös Toronto Children's Chorusin säestäjänä 28 vuoden ajan ennen kuin jäi vuonna 2007 eläkkeelle kuoronjohtaja Jean Ashworth Bartlen tavoin. Watson Henderson on tullut erityisen tunnetuksi kuoroteoksistaan, mutta hän on säveltänyt muutakin musiikkia, kuten "Chromatic Partita" -teoksen uruille. Teos toi Watson Hendersonille palkinnon Mannheimissa vuonna 1989 järjestetyssä kansainvälisessä naissäveltäjien kilpailussa. Watson Henderson on säveltänyt tilaustöitäkin eri kokoonpanoille ja festivaaleille. Choirs Ontario -kattojärjestö perusti hänen mukaansa nimetyn kuorosävellyskilpailun.
Tantia Tope

Tantia Tope (s. 1813–1819 – k . 18. huhtikuuta 1859, joskus muodossa Tantia Topi tai Tatya Tope) oli yksi Intian brittivastaisen sepoy-kapinan johtajista. Hän toimi ensin Nana Sahibin alaisuudessa ja myöhemmin itsenäisemmin. Tantia Tope jatkoi vastarintaa aina vuoteen 1859 saakka, jolloin hän jäi petoksen jälkeen brittien vangiksi. Tantia Tope hirtettiin sotaoikeuden langetettua tuomion kapinoinnista. 
Elämäkerta.
Tantia Tope eli alkuperäiseltä nimeltään Ramchandra Panduranga syntyi vuosien 1813 ja 1819 välillä Intian Punen kaupungissa. Hänen varhaisista vaiheistaan tiedetään varsin vähän. Lempinimi Tanita Tope tai Topi tarkoittaa kapteenia tai komentajaa. Taustaltaan Tantia Tope oli marathi bramiinien kastista. Hän oli palvellut Marathivaltakunnan hallitsijaa eli "peshwaa" Baji Rao II:sta. Hän oli tutustunut myös Nana Sahibiin, Baji Raon adoptoituun poikaan.
Nana Sahibista tuli yksi Intian sepoy-kapinan johtohahmoista. Hän alkoi johtaa kapinoitsijoita valtaamastaan Cawnporesta eli nykyisestä Kanpurista käsin. Tantia Tope alkoi palvella hänen alaisenaan sotilaskomentajana ja oli mukana Cawnporessa tapahtuneessa verilöylyssä. Tantia Topen joukot tunnettiin etenkin tykistön taitavasta käytöstä. He kärsivät kuitenkin tappion kapinoitsijoita vastaan taistelleille briteille Bithurissa 16. elokuuta 1857. 27.–28. marraskuuta 1857 Tantia Topen joukot ottivat voiton Charles Ash Windhamin johtamista brittijoukoista Cawnporessa, mutta tulivat jo 9. joulukuuta Colin Campbellin johtamien brittijoukkojen voittamaksi. Tantia Topen joukot siirtyivät myöhemmin Gangesin yli.
Maaliskuussa 1858 Tantia Topen joukot lähtivät auttamaan Jhansissa piiritettyjä Lakshmi Bain johtamia kapinallisjoukkoja. Britit voittivat kuitenkin hänen joukkonsa 1. huhtikuuta Betwajoen taistelussa. Tantia Topi joutui vetäytymään Kunchiin ja sieltä edelleen toukokuussa Rajputanaan. Lakshmi Bain onnistui kuitenkin paeta brittien piirityksestä. Kaksikko kohtasi Kalpissa, josta heidän joukkonsa etenivät Gwalioriin 1. kesäkuuta. Gwaliorissa joukot hajosivat ja vastarinta jatkui sissisodan omaisesti. 8. huhtikuuta 1859 Tantia Topi jäi viimein vangiksi erään intialaisen petettyä hänet palkinnon toivossa. Tantia Topia vastaan järjestettiin sotaoikeudenkäynti. Hänet tuomittiin kapinasta kuolemaan. Tantia topi hirtettiin 18. huhtikuuta 1859 Shivpurissa.
Tarleena

Tarleena on Suomessa käytetty naisen etunimi. Se on yhdysnimi, jonka alkuosa perustuu Tarjaan, Taruun tai Taraan ja loppuosa Leenaan.
Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on huhtikuuhun 2024 mennessä kirjattu noin 210–220 Tarleena-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Tarleenalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Eero Kinnunen (pääjohtaja)

Eero Kinnunen (30. kesäkuuta 1937 Kontiolahti – 27. lokakuuta 2010 Lahti) oli suomalainen yritysjohtaja, joka teki koko työuransa Keskossa ja toimi yhtiön pääjohtajana 1993–1998. Hän oli koulutukseltaan merkonomi ja sai kauppaneuvoksen arvonimen 1989 ja vuorineuvoksen arvonimen 1997. 
Pohjois-Karjalan Kontiolahdella syntyneen Kinnusen vanhemmat olivat maanviljelijä Esko Kinnunen ja emäntä Saimi Rissanen ja puoliso vuodesta 1970 Aini Margareta Wegelius. Kinnunen kävi keskikoulun Joensuussa 1953 ja valmistui merkonomiksi Joensuun kauppaoppilaitoksesta 1957. Hän aloitti työuransa Keskon Joensuun konttorissa 1958. Vuonna 1964 hänet nimitettiin Keskon ensimmäiseksi kenttäpäälliköksi Helsinkiin, vuonna 1974 Lahden konttorin johtajaksi, 1982 Tampereen Alue-Keskon ja 1986 Helsingin Alue-Keskon johtajaksi. Keskon hallitukseen hänet nimitettiin 1989 ja vuonna 1993 pääjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi. Kinnusen pääjohtajakausi ajoittui Suomen 1990-luvun alun laman jälkeisiin vuosiin, jolloin Kesko aloitti siirtymisen entistä vahvempaan ketjuohjaukseen. Kinnusen pääjohtajakaudella Kesko osti Kaukomarkkinat Oy:n ja pyrki ostamaan Tukon, mutta kauppa toteutui EU:n kilpailusäännöksistä johtuen vain osittain.
Sotilasarvoltaan Kinnunen oli reservin kapteeni. Taiteilija Martti Könönen maalasi hänen muotokuvansa 1988.
Nuokkugammaheinä

Nuokkugammaheinä ("Bouteloua curtipendula") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, gammaheinien ("Bouteloua") sukuun kuuluva kasvilaji.
Nuokkugammaheinän lehdet kasvavat tavallisesti tiiviinä mättäinä ja noin 30–45 cm korkeiksi. Lehtilavat ovat sinertävänvihreitä ja enintään noin 0,65 cm leveitä. Syksyllä lehdet muuttuvat yleensä kullanruskeiksi, mutta joskus niissä on myös oranssin tai punaisen sävyjä. Kukintoja sisältävät varret kasvavat noin 90 cm korkeiksi. Kukintona on yksipuoleinen ja nuokkuva röyhy, jonka tähkylät muistuttavat hieman kaurojen tähkylöitä. Nuokkugammaheinä kukkii alku- ja keskikesällä.
Nuokkugammaheinä kasvaa luontaisena Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Sitä tavataan muun muassa ahoilla, preerioilla, avoimissa ja kallioisissa metsissä sekä radanvarsilla.
Koristeheinänä nuokkugammaheinä kasvaa helposti kuivalla tai keskikostealla kasvupaikalla täydessä auringon valossa. Lajia kasvatetaan siemenistä ja hyvissä kasvuolosuhteissa se kylväytyy itsestäänkin. Talvella kasvustot voi leikata mataliksi.
Ernst Stadler

Ernst Stadler (1883 Colmar, Elsass-Lothringen, Saksa – 1914 Ieper, Belgia) oli saksalainen runoilija. Hän oli vuodesta 1912 Brysselin yliopistossa germanistiikan professori. Runokokoelma "Der Aufbruch" (1914) on rytmiltään vapaa ja tyyliltään varhaista ekspressionismia. Stadler kaatui ensimmäisessä maailmansodassa lähellä Ieperiä.
Svjatoi Georgi (1917)

Svjatoi Georgi oli Venäjän keisarikunnan laivaston sukellusvene.
Valmistus.
Laurenti-Ansaldo-tyyppinen Italian pakko-ottaman "Svjatoi Georgin" korvaava alus "F 1" tilattiin vuoden 1915 hätäohjelmassa Fiatin San Giorgion telakalta La Speziasta, missä köli laskettiin 1916. Alus laskettiin vesille tammikuussa 1917 ja nimettiin 7. toukokuuta 1917 "Svjatoi Georgiksi". Alus valmistui 20. toukokuuta.
Palvelus.
Alus lähti 13. kesäkuuta 1917 La Speziasta ja saapui 9. syyskuuta Arkangeliin, missä se liitettiin Pohjoiseen laivastoon. Vuonna 1918 bolsevikit valtasivat aluksen ja nimesivät sen 7. toukokuuta 1920 "Kommunariksi". Se poistettiin 5. heinäkuuta 1924 alusluettelosta, mutta hylyn on raportoitu olleen koulutuskäytössä vuoteen 1941.
Mikkel

Mikkel on miehen etunimi. Se on Mikael-nimen tanskalainen, norjalainen ja saamelainen muunnos. Lähtömuotona on heprean "Miikael", jonka merkitys on ’kuka on Jumalan kaltainen’.
Digi- ja väestötietoviraston Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 180–190 Mikkel-nimistä miestä.
Nimipäivä.
Norjassa Mikkel viettää nimipäivää 29. syyskuuta.
Clayn piirikunta

Clayn piirikunta () -nimisiä piirikuntia on Yhdysvalloissa 18:
Narval-luokka (Venäjä)

Narval-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka ensimmäisessä maailmansodassa.
Alukset.
Alukset valmistettiin Mustanmeren laivastolle vuoden 1911 laivasto-ohjelmassa ja pohjautuivat Hollandin tyypin 31A suunnitelmiin. Ne olivat kaksirunkoisia ja osastoituja. Painolastitankki (119,3 tonnia vettä) sijaitsi painerungon ja ulkorungon välissä. Niiden vapaa kelluvuus oli 45 prosenttia. Aluksissa oli paranneltu trimmi, mikä mahdollisti minuutin sukellusnopeuden periskooppisyvyyteen. Aluksi niihin asennettiin kaksi 850 hevosvoiman dieselmoottoria, joilla saavutettiin 16 solmun nopeus pinta-ajossa.
Salvador (nimi)

Salvador on espanjalainen miehen etunimi. Se pohjautuu latinan sanaan "salvator", joka merkitsee ’pelastajaa’ tai ’vapahtajaa’. Roomalaiskatolisissa maissa tätä etunimeä käytetään kunnianosoituksena Kristukselle.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 110–120 Salvador-nimistä miestä.
Bruno Dumont

Bruno Dumont (s. 1958) on palkittu ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Dumont elokuvantekijänä.
Ennen elokuvauraa, Dumont opiskeli kreikkalaista ja länsimaista filosofiaa, ja teki työkseen yritysvideoita. Dumontin tyyliä on verrattu muun muassa Robert Bressoniin. Hänet on myös äärimmäisen tarinankerronnansa takia liitetty "New French Extremity" -liikehdintään, jonka kärkitekijöitä on Gaspar Noé.
Dumontin esikoiselokuva on "La vie de Jésus (1997)." Se kuvaa työttömien nuorten ja arabien jännitteitä pohjoisranskalaisessa syrjäkylässä. Elokuvan seksuaaliset lähikuvat keräsivät huomiota.
Dumontin läpimurto elokuva on "Inhimillisyys" ("L'humanité, 1999)." Vaikkakin hahmopainotteinen, teoksen juonessa poliisi tutkii pikkutytön raiskausta ja murhaa. Elokuva voitti Cannesin Grand Prix palkinnon.
Dumont ei kirjoita tavanomaisia käsikirjoituksia. Hän työstää ideansa romaanin muotoon, joka toimii myöhemmin pohjana elokuvalle. Dumont ei anna näyttelijöilleen tekstiä luettavaksi ennen kuin kuvaus alkaa.
Dumont ei pidä nykyaikaisista elokuvista. Hän suosii 1960- ja 1970 luvun elokuvia, ja tekijöitä kuten Fellini ja Pasolini. Hänen mielestään Hollywood elokuvissa asiat selitetään turhan yksityiskohtaisesti. Dumontin mukaan niissä on myös liikaa dialogia. Omissa elokuvissaan Dumont pitää ääntä tärkeänä elementtinä.
Dumont on uransa aikana saanut huomionosoituksia eri elokuvafestivaaleilla. Hän on muun muassa voittanut British Film Instituten Sutherland palkinnon vuonna 1997, toisen Grand Prix:n 2006, ja vuonna 2009 Toronton elokuvajuhlien kriitikkojen palkinnon (FIPRESCI).
Suomessa Dumontin elokuvia ei ole ollut laajemmin nähtävillä.
Jasperin piirikunta (Texas)

 
Jasperin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 32 980. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Jasperin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1837.
Zavalan piirikunta

 
Zavalan piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 9 670. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Crystal Cityn kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1884.
David Lowery

David Lowery (s. 26. joulukuuta 1980 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen elokuvantekijä. Hänen ohjauksiaan ovat "Ain’t Them Bodies Saints" (2013), "Pete ja lohikäärme Elliott" (2016), "A Ghost Story" (2017), "The Old Man &amp; the Gun" (2018) ja "The Green Knight" (2021).
Karbamoyylikloridit

Karbamoyylikloridit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1R2NC(O)Cl, missä R1 ja R2 ovat orgaanisia ryhmiä. Karbamoyyliklorideja käytetään lähtöaineina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet ja valmistus.
Molekyylimassaltaan kevyet karbamoyylikloridit ovat huoneenlämpötilassa nesteitä ja raskaammat kiinteitä kiteisiä aineita. Yhdisteet reagoivat kuumennettaessa muodostaen isosyanaatteja. Karbamoyylikloridit reagoivat happokloridien tavoin useiden nukleofiilien kanssa, mutta eivät ole yhtä reaktiivisia. Ne reagoivat esimerkiksi amiinien kanssa ureajohdannaisiksi, alkoholien kanssa karbamaateiksi ja tiolien kanssa tiokarbamaateiksi.
Tavanomaisimmat tavat valmistaa karbamoyyliklorideja ovat primääristen tai sekundääristen amiinien reaktiot fosgeenin tai etyyliklooriformiaatin kanssa. Niitä voidaan valmistaa myös isosyanaattien ja vetykloridin reaktiolla.
Zapatan piirikunta

 
Zapatan piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 13 889. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Zapata. Piirikunta perustettiin 22. tammikuuta 1858.
Austinin piirikunta

 
Austinin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 30 167. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Bellvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1837.
Wallerin piirikunta

 
Wallerin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 56 794. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Hempsteadin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1873.
Where from Here (Jonas and I -yhtyeen albumi)

Where from Here on suomalaisen Folkpop -yhtye Jonas and I:n toinen studioalbumi, jonka julkaisi Humu Records 24. syyskuuta 2021. 
Lähteet.
http://www.humurecords.com/jonasandi_where_from_here.html|
https://desibeli.net/arvostelu/8452
Brewsterin piirikunta

 
Brewsterin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 9 546. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Alpinen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1887.
Willacyn piirikunta

 
Willacyn piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 20 164. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Raymondvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1912.
Enon koulu

Enon koulu on Joensuun Enon pitäjässä, Enon kirkonkylän taajamassa toimiva peruskoulun alakoulu (luokka-asteet 0–6), joka tarjoaa myös esikouluopetusta. Aiemmin koulu oli yhtenäiskoulu, eli siellä annettiin myös peruskoulun yläluokkien opetusta. Yläkouluopetus siirrettiin vuodesta 2018 alkaen Uimaharjun kouluun. 
Vuonna 2021 Joensuu päätti rakentaa Enon yksisarjaiselle koululle uudisrakennuksen. Enon koulun A-rakennuksen huonoksi koettu sisäilma oli eräs syy uudisrakennukselle. Ennen uuden Enon koulun valmistumista opetusta annettiin myös konteista muodostetuissa siirtotiloissa. Uusi, lähes kahdeksan miljoonaa maksanut koulu valmistui syyslukukaudeksi 2024.
Vuonna 2020 Enon koulua kävi 90 peruskoululaista. Esikoululaiset mukaanluettuna oppilaita on noin 110 ja opettajia parikymmentä. Vuonna 2025 Louhiojan koulu yhdistettiin Enon kouluun, minkä myötä oppilasmäärä nousi 185 oppilaaseen. Kuitenkin oppilasmäärän on ennustettu pidemmällä aikavälillä laskevan.
Koulun pihapiirissä palvelee Enon kirjasto.
Reevesin piirikunta

 
Reevesin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 14 748. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Pecosin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1884.
Terrellin piirikunta (Texas)

 
Terrellin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 760. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin paikkakunta on Sandersonin väestönlaskennallinen alue. Piirikunta perustettiin vuonna 1905.
I am Become

I am Become on suomalaisen doom metal -yhtye Hanging Gardenin viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. lokakuuta 2017 levymerkillä Lifeforce Records.
Into That Good Night

Into That Good Night on suomalaisen doom metal -yhtye Hanging Gardenin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2019 levymerkillä Lifeforce Records.
Pecosin piirikunta

 
Pecosin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 15 193. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin paikkakunta on Fort Stocktonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1875.
Winklerin piirikunta

 
Winklerin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 7 791. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin paikkakunta on Kermitin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1910.
Hyvää uutta vuotta Live

Hyvää uutta vuotta Live on Nylon Beatin 22. joulukuuta 2004 julkaistu livealbumi.
Samir

Samir on arabialaisperäinen miehen etunimi. Se merkitsee ’henkilöä, joka mielellään keskustelee muiden kanssa illalla tai yöllä’. Lähtömuotona on arabian verbi "samara" (’jutella ilta- tai yöaikaan’).
Samir on islaminuskoisten suosima etunimi, ja sitä käytetään musliminimenä myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on heinäkuuhun 2025 mennessä kirjattu noin 620 tämännimistä miestä ja lisäksi noin 20–40 naista. Todennäköisesti naisille ei kuitenkaan ole annettu etunimeksi miehennimeä, vaan kyseessä on arabiankieliseen nimeen sisältyvä isännimi eli "nasab". Arabiassa Samir-nimeä vastaava naisennimi on Samira.
Val Verden piirikunta

 
Val Verden piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 47 586. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Del Rion kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1885.
Kinneyn piirikunta

 
Kinneyn piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 3 129. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Brackettvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1874.
Nichita Stănescu

Nichita Stănescu (1933 Ploiești, Romania – 1983 Bukarest, Romania) oli romanialainen runoilija. Hän opiskeli Bukarestin yliopistossa romanian kieltä ja kirjallisuutta ja valmistui 1957. Hänestä tuli 1960-luvulla merkittävimpiä Romanian runoilijoista. Hänen esikoiskokoelmansa "Sensul iubirii" ilmestyi 1960. Stănescu sai lukuisia palkintoja ja oli 1980 Nobel-ehdokkaanakin.
Stănescu alkoholisoitui pahasti, ja jopa valtionjohdon taholta yritettiin järjestää hänelle hoitoa, kun diktaattorin puoliso Elena Ceausescu sai tietää hänen tilastaan. Hoidosta ei kuitenkaan ollut apua. Stănescu kuoli bukarestilaisessa sairaalassa.
Maverickin piirikunta

 
Maverickin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 57 887. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Eagle Passin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1885.
Klinkkeritiili

Klinkkeritiilet () ovat erityisen kestäviä, kovaksi poltettuja savitiiliä tai laattoja. Korkeassa lämpötilassa poltetut klinkkeritiilet ovat sulaneet tiiviiksi massaksi, ja ne kestävät hyvin lämpötilan vaihteluja ja ilmaston vaikutusta.
Klinkkeritiilet ovat saaneet nimensä tunnusomaisesta helähtävästä äänestä, joka syntyy, kun tiiliä kopauttaa yhteen. Klinkkeritiilet poltetaan kovassa kuumuudessa, lähellä tulta. Kuumuus synnyttää erityisen kovia ja kestäviä tiiliä, ja saa aikaan sekä tiilten karkean rakenteen että rikkaat värisävyt, jotka vaihtelevat punaisista, keltaisista ja oransseista sävyistä aina ruskeaan, violettiin ja mustaan. Jokainen klinkkeritiili on erilainen.
Alun perin klinkkeritiilet olivat hylkytavaraa, koska ne olivat epätasaisesti värjäytyneitä ja epämuodostuneita. Niistä tuli kuitenkin suosittuja 1900-luvun alussa, kun uudistusmieliset arkkitehdit alkoivat rakentaa taloja klinkkeritiilistä juuri sen vuoksi, että rouheat tiilet olivat niin omintakeisia.
Uimaharjun koulu

Uimaharjun koulu on Joensuun Uimaharjun taajamassa toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0-9), joka tarjoaa myös esikouluopetusta. Koulu on perustettu vuonna 1998, ja sijaitsee maanteitse noin 15 kilometriä Enon kirkonkylästä ja noin 47 kilometriä Joensuun keskustasta koilliseen.
Joensuun kaupunki päätti yhdistää Enon ja Uimaharjun alueiden yläkoulut vuonna 2018. Enon yläkoululaisten oli määrä aloittaa Uimaharjun koululla syksyllä 2019.
Vuonna 2020 Enon koulua kävi 270 peruskoululaista. Toisen lähteen mukaan oppilaita on alle 200 ja opettajia 24.
Dimmitin piirikunta

 
Dimmitin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 8 615. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Carrizo Springsin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1858.
Webbin piirikunta

 
Webbin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 267 114. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Laredon kaupunki. Piirikunta perustettiin 28. tammikuuta 1848.
Liperin koulu

Liperin koulu on Liperin kunnan kirkonkylän taajamassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). 
Ennen syksyä 2021 Liperin koulu muodosti osan ala- ja yläkoulut sisältänyttä Liperin yhtenäistä peruskoulua. Yläkoulu kuitenkin suljettiin Liperin kirkonkylältä, rakennus purettiin ja luokka-asteiden 7.–9. opetus siirrettiin Ylämyllyn taajamaan, osaksi Ylämyllyn koulua. Sinne nousi Patteriston yksiköksi kutsuttu uudisrakennus yläkoululle ja kirjastolle.
Liperin yhtenäistä peruskoulua kävi vuonna 2020 yhteensä 525 peruskoulun oppilasta. Heistä pääosa oli yläkoululaisia.
Starrin piirikunta

 
Starrin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 65 920. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Rio Grande Cityn kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1848. Starrin piirikunnassa on prosentuaalisesti eniten latinoja kaikista Yhdysvaltojen piirikunnista, noin 98 %.
Väestö.
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Starrin piirikunnan asukasluku oli 65 920. Asukkaista valkoisia oli 33,1 %, alkuperäisasukkaita 0,4 %, aasialaisia 0,2 % ja mustia 0,1 %. Asukkaista 19,1 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 47,1 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 97,7 % oli hispaanoja tai latinoita mistä tahansa rodusta. 28,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Tauno Salo

Tauno Ilmari Salo (30. syyskuuta 1922 Hämeenlinna – 7. helmikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka teki työuransa Keskus-Sato Oy:ssä ja omassa suunnittelutoimistossaan. Tasavallan presidentti myönsi hänelle yliarkkitehdin arvonimen.
Salo kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa 1941 ja astui sotapalvelukseen saman vuoden kesällä. Hän palveli jatkosodassa jaosupseerina ja tulenjohtajana saaden luutnantin arvon ennen kotiuttamistaan. Salo osallistui taisteluihin muun muassa Valkeasaarella ja Viipurinlahdella. Vuonna 1968 hänet ylennettiin yliluutnantiksi.
Arkkitehdiksi Salo valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Työuransa hän aloitti Kulutusosuuskuntin Keskusliiton toimistoarkkitehtinä 1948–1952 ja siirtyi Keskus-Sato Oy:n palvelukseen 1953. Salo työskenteli aluksi toimistoarkkitehtinä 1953–1955, eteni sitten tekniseksi johtajaksi 1955–1981 ja yleni ennen eläköitymistään Keskus-Sato Oy:n toimitusjohtajaksi 1981–1985. Sivutoimenaan hän hoiti omaa suunnittelutoimistoaan 1960–1981.
Työuransa ohessa Salolla oli useita luottamustoimia muun muassa kokoomuksen edustajana Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunnassa 1972–1985 ja Helsingin Osuuskaupan hallintoneuvoston jäsenyys 1983–1988.
Sándor Somogyi Tóth

Sándor Somogyi Tóth (1923 Kaposvár, Unkari – 2000 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija, kansaopiston opettaja, rehtori. Hän toimi myös opetusministeriön tehtävissä Budapestissä.
Somogyi Tóthin pääteos "Próféta voltál szívem" ilmestyi ensin 1964 aikakauslehdessä ja kirjana 1965. Se herätti runsasta keskustelua. Hän kuvaa siinä omaa elämäänsä, joka on ajautunut umpikujaan ja piirtää samalla kuvan sukupolvensa historiasta ja läpivalaisee yhteiskuntaa. Teoksen alkuluvun on suomentanut Hannu Launonen, ja se on julkaistu nimellä "Olit profeetta, rakkaani" Suomi-Unkari-Seuran lehdessä. Teoksen pohjalta on Pál Zolnay ohjannut vuonna 1968 saman nimisen elokuvan, joka on suomeksi esitetty nimellä "Putoaminen".
Vaihdetaan vapaalle, Ferris

Vaihdetaan vapaalle, Ferris ("Ferris Bueller’s Day Off") on John Hughesin tuottama, käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen teinikomedia vuodelta 1986. Elokuvan pääosia näyttelevät Matthew Broderick, Alan Ruck, Jeffrey Jones ja Jennifer Grey. Pienessä sivuosassa on Charlie Sheen. 
Juoni.
Esikaupungin high schoolia käyvä teräväpäinen teinipoika Ferris Bueller tekeytyy sairaaksi ja lähtee kouluun menon sijasta viettämään vapaa-aikaa läheiseen Chicagoon tyttöystävänsä, parhaan kaverinsa ja tämän isältä lainatun kalliin avo-Ferrarin kanssa. Ferris huiputtaa kaikkia niin sympaattisesti, ettei juuri kukaan nouse häntä vastaan, isosiskoa ja epäluuloista koulukuraattoria lukuun ottamatta. Monissa huijauksissaan Ferris käyttää erilaisia teknisiä kyhäelmiä, joita Hughes sijoitti vielä enemmän myöhempiin "Yksin kotona" -käsikirjoituksiinsa. Myös koulukuraattorin tunkeutumisyritykset vihaisen rottweilerin vartioimaan Ferrisin kotiin muistuttavat "Yksin kotona" -elokuvan kohtauksia. Ferris Buellerin hahmo rikkoo usein niin sanottua neljättä seinää eli kertoo ajatuksiaan katsojille suoraan kameraan katsoen. Tarinan vakavana sivujuonena on parhaan ystävän Cameronin vaikea isäsuhde.
Tuotanto.
John Hughes on kertonut halunneensa esitellä elokuvassa kotikaupunkinsa Chicagon itselleen rakkaita paikkoja ja asioita, kuten Art Institute of Chicago -taidemuseon ja vuosittaisen amerikansaksalaisten paraatin, jossa Ferris Bueller varastaa show’n. Chicago esiintyy monissa muissakin Hughesin käsikirjoittamissa elokuvissa. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat myös muun muassa Sears Toweriin, tuolloin maailman korkeimpaan pilvenpiirtäjään, ja Wrigley Field -baseballstadionille.
Elokuvassa käytetty erittäin harvinainen Ferrari 250 GT California Spyder vuodelta 1961 on vain lähikuvissa oikea ja laajoissa kuvissa sekä toimintakohtauksissa replika, joita elokuvan teossa tarvittiin useita.
Vastaanotto.
Elokuva sai suuren suosion sekä yleisön että arvostelijoiden keskuudessa, ja sen pohjalta tehtiin Suomessakin nähty tilannekomediasarja "Vaihda vapaalle, Ferris Bueller" (1990–1991). Broderick oli pääosastaan Golden Globe -ehdokkaana. Elokuva valittiin vuonna 2014 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. 
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa John Hughesin parhaana ja antaa sille neljä tähteä viidestä: ”Hersyvien naurukohtausten ja mestarillisen ajoituksen lomaan on saatu ujutettua myös hontelo kasvukertomus.” Myös "Helsingin Sanomien" Pertti Avola mainitsee elokuvan John Hughesin muistokirjoituksessa tämän parhaana. Saman lehden Petri Immonen kirjoitti poukkoilevan juonen pysyvän koossa käsikirjoittaja-ohjaaja Hughesin elämänmakuisen kerronnan ja huumorintajuisen myötäelämiskyvyn ansiosta. Hän arvosti myös pidättäytymistä alatyylisestä huumorista ja muista mauttomuuksista.
Carmen (nimi)

Carmen on espanjalainen naisen etunimi. Se on lyhentymä Neitsyt Mariaan viittaavasta nimityksestä "La Virgin de Monte Carmen", jonka merkitys on ’tyttö Karmelvuorelta’. Karmelvuori sijaitsee Israelissa, ja se esiintyy myös Vanhassa testamentissa.
Ranskalaisen Georges Bizet’n ooppera "Carmen" (1875) teki tästä etunimestä maailmankuulun.
Nimi Suomessa.
Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on joulukuuhun 2024 mennessä mennessä kirjattu noin 1 010 Carmen-nimistä naista.
Vuonna 1995 Carmen-nimen tunnettuutta lisäsi Miss Suomen entinen perintöprinsessa Carmen Mäkinen.
Nimipäivät.
Norjassa Carmen viettää nimipäivää 27. toukokuuta.
Suomessa Carmen-nimeä ei ole otettu almanakkaan, mutta se esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa hevosten ja kissojen nimipäiväkalentereissa. Hevosilla Carmenin nimipäivä on 12. helmikuuta, kissoilla 22. lokakuuta.
Louise Reichardt

Louise Reichardt (11. huhtikuuta 1779 Berliini – 17. marraskuuta 1826 Hampuri) oli saksalainen säveltäjä.
Reichardtin isä Johann Friedrich Reichardt ja äiti Juliane Benda olivat säveltäjiä. Äiti kuitenkin kuoli tytön ollessa 4-vuotias, eikä isällä ollut aikaa tai halua opettaa tytärtään. Hän opettelikin säveltämistä pitkälti itsenäisesti. Perheen koti veti puoleensa monia ajan johtavista runoilijoista, joihin kuuluivat Johann Wolfgang von Goethe, Ludwig Tieck, Novalis, Friedrich ja August Wilhelm von Schlegel, Joseph von Eichendorff, Clemens Brentano sekä Bettina von Arnim. Näistä henkilöistä tuli Reichardtin ystäviä ja innoittajia. 
Reichardt muutti Hampuriin, aloitti opiskelun Johann Friedrich Clasingin johdolla ja kiinnostui syvästi Georg Friedrich Händelin kuoroteoksista. Hän oli aktiivinen vaikuttaja Hampurin kuoropiireissä, teki opetustyötä ja sai osakseen huomiota sävellystensä lyyrisillä melodioilla. Reichardtin tuotantoon kuuluu yli sata laulua, joista suurin osa julkaistiin ja esitettiin Hampurissa hänen elinaikanaan. Sanoitukset ovat saksaksi ja italiaksi, usein aikansa huomattavimpien runoilijoiden laatimia. Osassa Reichardtin sävellyksistä säestetään pianolla laulajaa, osa esitetään ilman soitinsäestystä.
Reichardt oli ensin kihloissa runoilijan kanssa, mutta tämä kuoli ennen häitä; samoin hänen toinen kihlattunsa, taidemaalari, ennätti kuolla ennen avioitumista. Tämän jälkeen Reichardt vältti romanttisia suhteita ja omistautui työlleen oppilaidensa ja säveltämisen parissa.
Lauri Timonen

Lauri Timonen (s. 1980) on "Filmihullu"-lehden päätoimittaja ja elokuva-aiheisten kirjojen kirjoittaja. 
Timonen toimi pitkään "Filmihullun" toimitussihteerinä ja lehden päätoimittajan Peter von Baghin assistenttina. Kun von Bagh kuoli vuonna 2014, Timonen valittiin uudeksi päätoimittajaksi. Timonen on toiminut lehden päätoimittajana vuoden 2015 alusta. 
Timonen on julkaissut teokset Aki Kaurismäestä, Matti Pellonpäästä, Matti Ijäksestä, Jean Sebergistä, Rainer Werner Fassbinderistä, Federico Fellinistä ja Robert Bressonista. 
Timonen on ohjannut lyhytelokuvan "Jeanne d'Arc" (2009).