Islam Suomessa

Islam on yksi Suomen vähemmistöuskonnoista. Pieni muslimiväestö siirtyi Suomeen jo 1800-luvun lopulla, sillä vuosina 1870–1920 Suomeen muutti Venäjältä noin tuhat tataaria. Uusi muuttoaalto alkoi 1990-luvulla, kun Suomeen tuli somaleja. Sen jälkeen muslimien maahanmuutto on jatkunut muslimimaissa sattuneiden kriisien vauhdittamana muun muassa Afganistanista, Albaniasta, Algeriasta, Bangladeshista, Bosniasta, Egyptistä, Eritreasta, Gambiasta, Indonesiasta, Irakista, Kosovosta, Libanonista, Marokosta, Nigeriasta, Pakistanista, Persiasta, Somaliasta, Sudanista, Syyriasta, Tunisiasta, Turkista ja Uzbekistanista, mutta tarkkaa tietoa siitä kuinka moni näistä maista tullut on muslimi ei ole.
Suomessa toimii useita kymmeniä islamilaisia yhdyskuntia, joista monet pitävät yllä moskeijoita ja koraanikouluja. Suomalaisia muslimeja arvioitiin vuonna 2022 olevan 120 000 – 130 000. Vuonna 2024 lukumääräksi on arvioitu 140 000. Vuonna 2025 lukumääräksi on arvioitu edelleen sama määrä. Tarkkaa määrää ei tiedetä, koska sitä ei virallisesti seurata. Noin 26 900 henkilöä kuuluu muodollisesti islamilaisiin yhdyskuntiin.
Yleistä.
1990-luvulta alkaen maahanmuutto Suomeen on lisääntynyt, ja tämä koskee myös muslimien maahanmuuttoa. Kaikista vuosina 1990–2009 ulkomailla syntyneistä maahanmuuttajista noin 17 prosenttia oli muslimeja. Vielä 1990-luvun alussa Suomessa asui noin tuhat muslimia. Muslimien määrän kasvaessa islam on saanut lisääntyvää huomiota julkisuudessa. 
1980-luvun alussa Suomessa toimi vain yksi, tataarien perustama islamilainen yhdyskunta. Vuonna 2010 rekisteröityjä islamilaisia yhdyskuntia oli Patentti- ja rekisterihallituksen Yhdistysnetti-palvelussa 28. Vuonna 2020 yhdistyksiä oli hakusanoilla islam tai muslim 161, ja vuonna 2025 se oli 189. Vuonna 2015 Suomessa arvioitiin olevan noin 80 moskeijaa. Moskeijayhteisöt ovat yleensä eriytyneet kielen ja uskonsuunnan mukaisesti, ja niissä kasvatetaan oman alkuperämaan identiteettiin. 
Enemmistö muslimeista asuu Uudellamaalla. Muita merkittäviä keskuksia ovat Turku ja Tampere. 
Historia.
Venäjän tataarit.
Suomen suuriruhtinaskunnan venäläisissä varuskunnissa palveli 1800-luvulla myös muslimeja, jotka joskus jäivät palveluksensa jälkeen maahan. Kansalaisuuden he saivat Suomen itsenäisyyden myötä vuonna 1920.
Tarkistamattoman tiedon mukaan ensimmäinen tataarikauppias saapui Suomeen vuonna 1868. Suomeen muutaman vuosikymmenen aikana tulleet noin tuhat tataaria ovat melkein kaikki kotoisin Moskovasta itään sijainneesta Aktukin kylästä (91 %) ja samasta Nižni Novgorodin piirikunnasta (98 %). Muutto alkoi kauppamatkoina ja johti kokonaisten sukujen siirtymiseen.
Hietaniemen hautausmaan islamilainen hautausmaa vihittiin käyttöön vuonna 1871. Myös Viipurissa oli islamilainen hautausmaa ja Terijoella moskeija. Tataareja asettui myös Kotkaan, Kuopioon ja Turkuun. Turun islamilainen hautausmaa otettiin käyttöön vuonna 1912.
Uskonnollista toimintaa Helsingin muslimit harjoittivat hyväntekeväisyysyhdistyksen muodossa vuodesta 1915. Suomessa astui voimaan uskonnonvapauslaki vuonna 1923 ja kaksi vuotta myöhemmin tataariyhteisö järjestäytyi nimellä Suomen muhamettilainen seurakunta. Nimi muutettiin Suomen Islam-seurakunnaksi vuonna 1963. Järjestöön ei ole hyväksytty myöhemmin jäseneksi muita kuin tataareja. Venäjän vallankumouksen myötä Suomeen saapui tataarisiirtolaisia, mutta muuttovirta tyrehtyi 1920-luvulla ja viimeiset tataarit tulivat rajan yli vuonna 1930. Sotien aikana heistä armeijassa palveli 76, joista 14 kaatui. Tampereen islamilainen seurakunta perustettiin vuonna 1943. Vuonna 2014 Suomen kahdessa tataariseurakunnassa oli kaikkiaan 587 jäsentä, ja lukumäärä on laskussa.
Nykyajan siirtolaisuus.
Suomeen saapui muita muslimeja kuin tataareja vasta 1960-luvulla. Maahanmuutto oli vähäistä aina 1980-luvulle saakka, mutta muslimeja saapui jonkin verran Pohjois-Afrikasta ja Lähi-idästä. Syinä olivat yleensä avioliitto, yliopisto-opiskelu, seikkailu tai työnhaku. Suomeen muuttaneet arabit perustivat vuonna 1986 Helsinkiin Suomen Islamilaisen Yhdyskunnan. 1980-luvun loppupuolella maahanmuutto kasvoi ja painopiste siirtyi humanitaariseen maahanmuuttoon. Neuvostoliiton romahduksen myötä maahanmuutto lisääntyi voimakkaasti 1990-luvun vaihteessa, jolloin Suomeen saapui Neuvostoliitosta etenkin islaminuskoisia somaleita. Tulijoissa oli lisäksi Irakin kurdeja sekä muslimeja Iranista ja Turkista. Vuodesta 1993 lähtien muslimipakolaisia saapui entisen Jugoslavian alueelta sekä myöhemmin Afganistanista. Arviolta kaksi kolmasosaa muslimeista saapui Suomeen tuolloin humanitaarisista syistä.
Sunnit ja shiiat.
Suomen somalit ovat valtaosin "shafi’i" -koulukuntaa seuraavia sunnimuslimeja. Heidän keskeisimmät yhdistyksensä ovat Suomen Islamilainen Yhdyskunta ja Helsinki Islam Keskus. 
Vuoden 2012 arvion mukaan šiialaisia oli Suomen muslimeista 10–15 prosenttia. Aiempina vuosina shiialaiset kävivät sunnimoskeijoissa, mutta 2000-luvulla he alkoivat järjestäytyä omiin moskeijoihinsa. Vuoden 2015 turvapaikanhakijoiden koostumus vaikutti siihen, että Suomessa shiioja arvellaan olevan noin 20–25 prosenttia kaikista muslimeista. Heidän lähtömaitaan ovat olleet Irakin lisäksi Afganistan, Iran ja Pakistan. Sunnien ja shiiojen välinen vastakkainasettelu kärjistyi Lähi-idässä Irakin sodan jälkeisessä tilanteessa. Vihamielisyydet ovat heijastuneet myös Suomeen, missä ryhmien välisistä toistuvista pahoinpitelyistä vain osa on tullut poliisin tietoon.
Uskonnolliset yhdyskunnat.
Suomessa toimii toista sataa itsenäistä islamilaista uskonnollista yhdyskuntaa. Pääkaupunkiseudulla ne ovat usein jakautuneet kielitaustan (somali, arabia, persia, urdu, turkki) ja kansallisuuden (somalit, arabit, persialaiset, turkkilaiset) mukaan. Laaja luettelo islamilaisista yhdyskunnista on uskonnot.fi-sivustolta. Joitakin yhdyskuntia ovat seuraavat:
Useimmat moskeijat ovat monikielisiä, mutta suomen kieltä käytetään yhä enemmän. Uskonnollisissa toimituksissa kielenä on aina arabia. Euroopassa tehdyt tutkimukset viittaavat siihen, että aktiivisia osallistujia on muslimien vähemmistö. Moskeijoita on Suomessa useita kymmeniä. Sanan käyttö on vaihtelevaa, moskeijan sijaan voidaan puhua rukoushuoneesta. Suomessa ei ole suurta keskusmoskeijaa, Helsingin suurmoskeijahanke kaatui vuonna 2017.
Vuonna 2006 perustettiin silloisen vähemmistövaltuutetun toimiston ohjauksessa kattojärjestö Suomen islamilainen neuvosto, SINE. Viranomaisten tavoitteena oli luoda ulkomaisten esikuvien mukaisesti islamilaisten yhdyskuntien ja yhdistysten kattojärjestö, joka toimisi yhteistyöelimenä viranomaisten suuntaan. Šiiamuslimeja edustava Resalat erosi kuitenkin SINE:stä vuonna 2009. Tataarien Suomen Islam-seurakunta jättäytyi alusta lähtien SINE:n ulkopuolelle. Vuoden 2015 jälkeen SINE:n toiminta on hiipunut.
Vuonna 2020 perustettiin BuraQ-niminen yhdistys, jonka tavoitteena on tukea Suomessa asuvien muslimitaustaisten HLBTIQ-henkilöiden hyvinvointia sekä parantaa heidän asemaansa Suomen muslimiyhteisöjen sisällä.
Patentti- ja rekisterihallituksen Yhdistysnetti-palvelusta löytyi kesäkuussa 2022 kaikkiaan 173 rekisteröityä yhdistystä ja viisi vireillä olevaa hakemusta hakusanalla ”islam*” tai ”muslim*”. Yhdistyksistä useimmat (89) toimivat pääkaupunkiseudulla.
Arvio muslimien lukumäärästä.
Muslimien lukumäärä Suomessa oli vuonna 2006 noin 40 000. Amerikkalainen Pew Research Center arvioi määräksi vuonna 2010 noin 60 000. Vuonna 2015–2016 heitä oli Ylen arvion mukaan runsaat 70 000. Vuonna 2022 suomalaisia muslimeja on arvioitu olevan noin 120 000 perustuen Tilastokeskuksen ja Uskonnot Suomessa -hankkeen tietoihin. Vuonna 2022 Suomessa oli arviolta 120 000 – 130 000 muslimia tai muslimitaustaista henkilöä. Vuonna 2024 lukumääräksi on arvioitu 140 000. 
Islamilaisiin yhdyskuntiin kuului Suomessa vuonna 2021 noin 21 000 henkilöä. Islamiin on tiettävästi kääntynyt tuhansia suomalaisia. Vuonna 2006 Suomessa oli islamiin kääntyneitä 800–1000. Kääntymisen syynä on usein ollut avioliitto muslimimiehen kanssa. Avioliiton merkitys kääntymisen taustatekijänä on nykyisin pienempi.
Muslimien lukumäärä kasvaa Suomessa ja muualla Euroopassa sekä maahanmuuton että väestönkasvun myötä. Tämä johtuu muslimiväestön korkeammasta hedelmällisyydestä kantaväestöön verrattuna. Suomessa musliminaiset saavat keskimäärin 3,1 lasta, kun Suomen kokonaishedelmällisyysluku on ollut alimmillaan 1,35 vuonna 2019. Ryhmien välinen ero on suurin Euroopassa. Pew-ajatuspaja arvioi vuonna 2017, että jos maahanmuutto jatkuu pitkän aikavälin trendejä vastaavalla tasolla, Suomen muslimiväestö olisi vuoteen 2050 mennessä kasvanut 720 000 henkeen eli 11,4 prosenttiin. Siirtolaisinstituutin johtaja Tuomas Martikainen arvioi vuonna 2019 muslimien määrän kasvavan, mutta tarkkoja lukuja ei voi tietää. Maahanmuuttajaryhmillä syntyvyys tulee melko nopeasti lähemmäs kantaväestöä.
Muslimien asema Suomessa.
Islam yhteiskunnassa.
Islaminuskolla on poliittinen ulottuvuus, koska siihen kuuluu ajatus Jumalan laista eli "šariasta". Šaria sisältää siviili- ja rikosoikeuden lisäksi myös esimerkiksi käyttäytymiseen ja pukeutumiseen liittyviä asioita. Jälkimmäiset ovat yksityisasioita, jotka eivät liity maalliseen lainsäädäntöön. Suomessa toimii lukuisia halal-lihaa myyviä kauppoja. Elintarvikevirasto julkaisi vuonna 1995 muslimien ruokailuoppaan, jossa luetellaan sikaperäisiä aineita sisältäviä elintarvikkeita ja lisäaineita. Yhteiskunnallisista kysymyksistä kritiikkiä ovat herättäneet ainakin musliminaisten huivin käyttäminen sekä ympärileikkaus. Keväällä 2024 Helsingissä heräsi ramadanin alkaessa julkinen keskustelu, kun Helsingin kaupunki viestitti osalle koulujen oppilaiden vanhemmista, että oppilaiden ei tulisi paastota uskonnollisten juhlien aikana koulupäivinä, sillä paasto voi häiritä koulutyötä. Osa opettajista kertoi tuolloin, että osa lapsista ryhtyy Ramadanin aikaan niin sanotusti uskontopoliiseiksi ja vahtivat paaston aikana muita oppilaita. Opettajat kertoivat "Helsingin Sanomille" lasten paaston näkyvän myös, levottomuutena, päänsärkynä, ärtyisyytenä ja väsymyksenä. Erään opettajan mukaan esimerkiksi: "yläkoulun oppilaista moni ei tule useina päivinä ollenkaan kouluun. Saman perheen alakoululaiset pikkusisaruksetkin saattavat paastota ja jäädä kotiin. Oppilaat ovat väsyneitä, päätä särkee, he eivät jaksa keskittyä tai opiskella". Vantaalainen opettaja totesi, että: "Periaatteessa minun pitäisi tehdä lastensuojeluilmoitus jokaisesta päivästä, jolloin lapset jäävät ilman ravintoa ja vettä. Muu luokka kärsii myös, työrauha on olematon". 
Suomalaiset ovat mieltäneet islamin usein vieraaksi ja suomalaisuudelle vastakkaiseksi ilmiöksi. Suomalaisten asenteet islamia kohtaan ovat olleet kyselytutkimuksissa kielteisiä. Mahdollisena selityksenä tälle on esitetty, että tiedotusvälineissä islam on ollut esillä ennen kaikkea väkivaltaisuuksien yhteydessä ja suomalaiset mieltävät sen kehittymättömäksi ja epädemokraattiseksi. Lisäksi suomalaiset suhtautuvat tutkimusten mukaan kielteisesti näkyvään uskonnonharjoitukseen, jota edustavat pukeutumiskäytännöt, rukoilu ja muut perinteet.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko on käynyt aktiivisesti vuoropuhelua muslimien kanssa.
Islamin opetus kouluissa.
Suomen koululaitoksessa on järjestetty muslimeille oman uskonnon opetusta 1990-luvulta alkaen. Oppilaitokset järjestävät tarvittaessa tiloja rukoilua varten. Islamin aineenopettajia koulutetaan Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Opetushallitus on tuottanut islamin uskonnon oppikirjasarjan perusopetukseen. Muslimioppilaat voivat valita oman uskonnon opetuksen sijasta myös elämänkatsomustiedon tai oman yhdyskunnan opetuksen. Islamia ei voi kirjoittaa ylioppilaskokeessa. Peruskoulujen toimintaa ohjaavat uskonnonvapauslaki, perusopetuslaki sekä opetussuunnitelma. Vuonna 2014 islamin uskontoon osallistui 1,73 prosenttia perusopetuksen oppilaista.
Muslimien kokemukset.
Euroopan unionin perusoikeusvirasto FRA teki 2017 tutkimuksen EU-maissa asuvien muslimien syrjintäkokemuksista. Tutkimuksen mukaan muslimit olivat kohdanneet Suomessa keskimääräistä enemmän syrjintää ja häirintää. Suomalaiset muslimit olivat silti voimakkaammin kiintyneitä asuinmaahansa kuin muslimit missään muussa EU-maassa.
FRA toisti tutkimuksensa vuonna 2021–2022. Tutkituista 13:sta EU-maasta muslimit kokivat eniten syrjintää Itävallassa, Saksassa ja Suomessa, missä 63 prosenttia muslimeista kertoi kokevansa syrjintää. Syrjinnän kokemuksiksi laskettiin uhkaavan käytöksen lisäksi myös esimerkiksi se, että ihmisten koettiin tuijottavan liian pitkään. Poliisiin muslimit luottivat kaikista tutkituista maista eniten Suomessa.
Teemu Pauha teki vuonna 2018 väitöskirjan nuorten muslimien kotoutumisesta Suomeen. Pauhan mukaan suomalaisuus ja islam koettiin jonkin verran ristiriitaisina. Se, määrittelikö nuori itsensä suomalaiseksi vai ei, saattoi muuttua tutkimushaastattelun aikana useasti. Monien nuorten mielestä on hienoa kuulua kahteen kulttuuriin. Monille suomalaisille musliminuorille kahdesta identiteetistä ensisijainen oli maailmanlaajuinen islam. Se määritti ne rajat, joiden puitteissa suomalaisuutta voitiin omaksua. Suomalaisuus saatettiin yhdistää alkoholijuomien käyttöön, rasismiiin tai kristinuskoon. Tutkitut kertoivat myös ulkopuolisuuden tunteesta. Suomelle oltiin kiitollisia, mutta ”suomalaisessa yhteiskunnassa tulee koko ajan vastaan muistutuksia siitä, että sinä et ole ihan täysin suomalainen”.
Muuttuvat auringon nousu- ja laskuajat kuten kaamos ja yötön yö koetaan toisinaan haasteellisiksi, kun rukoushetket on sidottu auringon nousuun ja laskuun. Tätä on järjestelty muun muassa käyttämällä Mekassa noudatettaviin ohjeisiin.
Suomessa elävien muslimien uskonnollisuus.
Lähes kaikki Suomen somalit ja enin osa turkkilaisista pitää uskontoa tärkeänä, kun taas suomalaisista näin kokee vain joka neljäs. Muslimimaahanmuuttajien uskonnollisuus ei Suomessa ole laskenut, vaan se on pysynyt korkealla tasolla tai jopa voimistunut. 
Islamista eroamiseen suhtaudutaan Suomen muslimien keskuudessa vaihtelevasti. Uskontojen uhrien tuki ry:n toiminnanjohtaja on todennut, että islamista eroaminen voi olla ”rankka paikka”. Islamista luopuminen voi johtaa hyljeksintään, pelotteluun ja väkivallalla uhkailuun. Monelle perhe tai ystävät ovat suuttuneet, toiset teeskentelevät olevansa yhä uskossa. Salaa uskostaan luopunut naiskaksikko perusti vuonna 2015 Suomen ex-muslimit -blogin. Bloginpitäjien mielestä erityisesti somalien keskuudessa on yleistä tulkita islamia konservatiivisesti. Varsinkin naisten elämä on vahvasti valvottua pukeutumissääntöineen.
Julkisesti islamista irtautumisesta ovat Suomessa puhuneet vain harvat. Yle uutiset haastatteli vuonna 2016 uskosta luopunutta Malikia. Osa ystävistä katkaisi välinsä Malikiin tämän ratkaisun jälkeen. Suomessa Malik on voinut olla avoimesti uskonnoton eivätkä vapaamielisemmät muslimit olleet hänen ratkaisuaan tuominneet. Suomen Islamilaisen Yhdyskunnan imaamin Anas Hajjarin mukaan uhkailu on kielletty ja islamin oppiin kuuluu, ettei ketään pakoteta uskomaan.
Radikaali islam.
18. elokuuta 2017 Turussa tapahtui ensimmäinen jihadistisessa tarkoituksessa tehty islamilainen terroriteko Suomessa. Sen teki marokkolainen Abderrahman Bouanane, joka oli saanut kielteisen turvapaikkapäätöksen. Kahdella keittiöveitsellä tehdyn hyökkäyksen uhreiksi joutui Turun kauppatorilla kymmenen henkilöä, joista kaksi kuoli. Merkit islamilaisesta radikalismista olivat Suomessa aikaisemmin vähäisiä. Vuosina 2012–2016 Suomesta matkusti yli 80 viranomaisten tunnistamaa vierastaistelijaa Syyriaan.
Suojelupoliisi oli vuonna 2021 huolestunut Suomessa todetusta ylisukupolvisesta radikalisoitumisesta, jota on havaittu jo kolmannessa polvessa. Supo pitää tärkeänä estää ääri-islamilaisia verkostoja vahvistumasta. Sisäministeriön tilannekatsauksen mukaan vuonna 2019 terrorismin torjunnan kohdehenkilöitä oli 390. Heistä valtaosa kannatti tai tuki toiminnallaan radikaali-islamistista terrorismia. Uhkakuvana on, että yksittäiset toimijat imevät vaikutteita ennen kaikkea internetistä ja ryhtyvät sitten tekoihin. Suomen vankiloissa on tapahtunut muun muassa muslimitaustaisten vankien tekemiä pahoinpitelyjä, joilla epäillään olleen uskonnollinen peruste. Lisäksi on havaittu, että ääri-islamiin liitettäviä terrori-iskuja on juhlittu vankiloissa.
Joitakin islamilaisia järjestöjä Suomessa.
Suomessa oli vuonna 2022 yhteensä 173 islamilaista rekisteröityä yhdistystä. Seuraavassa on lueteltu vain kuudesosa kaikista.