tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Phil Ivey

Phil Ivey (s. 1. helmikuuta 1977, Riverside, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän vietti nuoruutensa New Jerseyssä ja asuu nykyisin Las Vegasissa. Ivey edustaa Full Tilt Poker -pokerihuonetta, jonka omistajiin ja perustajiin hän kuuluu. Pokerimaailmassa Iveya kutsutaan usein maailman parhaaksi pelaajaksi. Barry Greenstein pitää häntä maailman parhaana turnauspelaajana. 
Turnausmenestys.
World Series of Poker.
Ivey on voittanut urallaan kymmenen World Series of Poker -ranneketta, joista kolme samana vuonna (vuonna 2002, kolmeen voittoon samana vuonna ovat kykeneet Iveyn lisäksi vain Phil Hellmuth Jr, Ted Forrest, Puggy Pearson ja Jeff Lisandro). 
WSOP:n pääturnauksessa Ivey on ollut 23. vuonna 2002, 10. vuonna 2003 ja 20. vuonna 2005. Lisäksi hän oli mukana yhdeksän pelaajan finaalissa marraskuussa 2009. Iveyn lopullinen sijoitus oli 7.
World Poker Tour.
Phil Ivey oli WPT:n finaalipöydässä kuusi kertaa ennen kuin seitsemännellä kerralla voitti WPT-turnauksen. Tämä tapahtui L.A. Poker Classicissa helmikuussa 2008. Ykköspalkinto oli 1 596 100 dollaria. The Fourth Annual Jack Binion World Poker Openissa tammikuussa 2003 hän oli toinen.
European Poker Tour.
Ivey debytoi EPT:llä syyskuussa 2006 Barcelonan turnauksessa. Hän aloitti finaalipöydän johtoasemassa ja oli lopulta toinen norjalaisen Bjørn-Erik Glennen jälkeen.
Muut turnaukset.
20. marraskuuta 2005 Ivey voitti miljoonan dollarin ykköspalkinnon Monte Carlo Millions -turnauksessa. Vain 24 tuntia myöhemmin hän voitti 600 000 dollaria "The FullTiltPoker.Net Invitational Live from Monte Carlo" -kilpailussa. Kutsukilpailun muut osallistujat olivat Mike Matusow, Phil Hellmuth, Gus Hansen, Chris Ferguson, Dave Ulliott ja John Juanda. 
Toukokuussa 2024 Iveyn pokeriuran turnausansiot ylittivät 42 miljoonaa dollaria. Hän on tällä hetkellä The Hendon Mobin turnaustilastoissa kaikkien aikojen yhdentenätoista.
Käteispelit.
Ivey on osallistunut vakituisesti Las Vegasin Bellagio-hotellin suurimpiin käteispeleihin. Toukokuussa 2010 avattiin Arian kasinolle Las Vegasiin Phil Iveyn mukaan nimetty korkeiden panosten pokeripelihuone.
Helmikuussa 2006 Ivey pelasi limiitti texas hold'emia kaksinpelinä teksasilaista liikemies-miljardööri Andy Bealia vastaan. Kolmen päivän aikana Ivey voitti yli 16 miljoonaa dollaria. Ivey edusti pokerin pelaajien ryhmää nimeltä "The Corporation", joka yhdisti rahansa ja vuorollaan pelasi Bealia vastaan. Aiemmin samassa kuussa Beal oli voittanut ryhmältä 10 miljoonaa dollaria. 
High Stakes DB on tilastoinut internetin käteispelejä 1.1.2007 alkaen, Iveylle on kertynyt seuranta-aikana voittoa yli 19 miljoonaa dollaria.
Risto (yhtye)

Risto on Tampereella vuonna 2002 perustettu yhtye, jonka johtajana ja laulusolistina toimii Risto Ylihärsilä. Yhtye on julkaissut neljä omaa pitkäsoittoa sekä yhden albumin, jolla se toimii Kari Peitsamon taustayhtyeenä. Riston vuonna 2006 julkaistu "Aurinko aurinko plaa plaa plaa" oli yhtyeen ensimmäinen listoille noussut albumi, ja Jarkko Jokelaisen mukaan sitä pidetään 2000-luvulla tehdyn suomirockin klassikkona. 
Riston solisti Risto Ylihärsilä sai yhtyeen albumista "II" Teosto-palkinnon.
Álvaro Mejía (jalkapalloilija)

Álvaro Mejía Pérez (s. 18. tammikuuta 1982 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Murciaa.
Mejía aloitti jalkapalloilun Madridin naapurikaupungin Las Rozasin Club Deportivo Las Rozasissa, josta siirtyi Real Madridin junioreihin vuonna 1998. Realissa hän aloitti Juvenil C -joukkueessa, josta nousi asteittain ikäluokasta toiseen ja lopulta edustusjoukkueeseen kaudella 2003–2004. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi 24. tammikuuta 2004 Villarrealia vastaan, ja esiintyi ensimmäisellä kaudellaan kaikkiaan yhdeksässä ottelussa. Mejía pelasi täydet minuutit myös Mestarien liigan neljännesvälierien toisessa osaottelussa Bayern Müncheniä vastaan sekä tappiollisessa puolivälieräotteluparissa Monacoa vastaan.
Mejía teki uuden vuoteen 2010 ulottuvan sopimuksen Real Madridin kanssa 24. toukokuuta 2004, mutta pelasi tulevalla kaudella vain viidessä pääsarjaottelussa. Kaudella 2005–2006 hän oli mukana 17 pääsarjaottelussa, ja teki ammattilaisuransa ensimmäisen maalinsa Real Betisiä vastaan 29. lokakuuta 2005 tultuaan hetkeä aiemmin vaihdosta kentälle.
Kesällä 2007 Mejía siirtyi neljävuotisella sopimuksella kaudeksi 2007–2008 Primera Divisióniin nousseeseen Real Murciaan.
Triviaa.
Vapaa-ajallaan Mejía on intohimoinen hevosharrastaja. Hän omistaa oman tallin ja 12 hevosta.
Jordan 199

Jordan 199 oli britti Mike Gascoynen suunnittelema auto, jolla Jordan-talli kilpaili Formula 1 -sarjassa kaudella 1999. Autoa ajoivat kauden 1996 maailmanmestari Damon Hill, joka voitti Jordanille ensimmäisen voiton edelliskauden Belgian Grand Prix'ssa, sekä Williamsilta Ralf Schumacherin kanssa tallia vaihtanut Heinz-Harald Frentzen.
Jordan 199 oli Jordanin 15-vuotisen historian menestyksekkäin auto. Sillä voitettiin kaksi osakilpailua, ja kerran päästiin paalupaikalle. Jordan jatkoi edelliskauden tapaan Mugen-Hondan moottoreilla, mutta rengastoimittaja vaihtui Bridgestoneen Goodyearin lopetettua F1 -toimintansa. Damon Hill sai rinnalleen Heinz-Harald Frentzenin. 
Kausi alkoi Jordanin kannalta loistavasti, kun Frentzen ajoi kauden avanneessa Australian GP:ssa toiseksi ja Brasilian GP:ssa hän oli kolmas. Hill saavutti kauden ensimmäiset pisteet San Marinon GP:ssa ollen neljänneksi. Monacossa Frentzen sijoittui puolestaan neljänneksi. Tämän jälkeen seuraavat kaksi kilpailua oli pisteettömiä. Ranskan GP:sta talli saavutti historian toisen voittonsa, kun Frentzen kaasutteli ruutulipun ohi ensimmäisenä. 
Britannian GP:ssa tallin molemmat kuljettajat ajoivat pisteille Fretzenin sijoituttua neljänneksi ja Hillin viidenneksi. Fretzen uusi sijoituksensa Itävallan GP:ssa. Kotikilpailussaan, Saksan GP:ssa, Frentzen oli palkintokorokkeella kolmas. Unkarin GP:ssa hän oli neljännen kerran kauden aikana neljäs. Hill sijoittui samaisessa kilpailussa kuudenneksi. Hän oli samalla sijalla myös Belgian GP:ssa, jossa Frentzen saavutti kolmannen tilan. Italian GP:ssa Frentzen voitti jo toistamiseen kaudella. Voitto oli tallin historian ainoa, joka saavutettiin kuivalla kelillä. Frentzen saavutti paalupaikan myös Euroopan GP:n aika-ajoissa, mutta kilpailu päättyi ikävään keskeytykseen. Malesian GP:sta Frentzen saavutti vielä kuudennen sijan ja kauden päätöksessä, Japanin GP:ssa hän ylsi neljänneksi.
Kautta 1999 voitaneen pitää Jordanin parhaana. Frentzen saavutti kaksi voittoa ja yhden paalupaikan. Hän oli jopa mukana mustana hevosena mestaruustaistelussa. Talli kasasi kauden aikana yhteensä 61 MM-pistettä, mikä jäi tallin historian parhaaksi saavutuksesi. Valmistajien MM-sarjassa talli ylsi kolmanneksi.
Formula 1 -tulokset.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Rakas varkaani

Rakas varkaani on William Markuksen ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1957. 
Elokuvassa varkaiden elämää tutkivan psykologian dosentti Leopold Tisdallin (Pentti Siimes) tyttöystävä on oikeasti kleptomaani Lissie (Elina Pohjanpää), joka houkuttelee Leopoldinkin alamaailmaan. Lissiellä on myös tyhmä apuri Kaaleppi (Armas Jokio). Elokuvan kuvauksissa vuonna 1956 Pentti Siimes ja Elina Pohjanpää menivät oikeasti naimisiin.
Elokuvan lopun ravintolakohtauksessa Kalastajatorpalla Olavi Virta esittää Toivo Kärjen säveltämän ja Reino Helismaan sanoittaman foxin "Pieni nainen".
Jo valmiiksi saatua elokuvaa jouduttiin vielä muuttamaan, sillä Elokuvatarkastamo olisi muuten langettanut sille moraaliongelmien vuoksi 30 prosentin rangaistusveroluokan. Ratkaisuksi ohjaaja lisäsi elokuvan loppuun kohtauksen, jossa Lissie ja Kaaleppi menevät vapaaehtoisesti vankilaan. 
Lissien suihkukohtauksessa Elina Pohjanpäällä on sijaisnäyttelijä.
Elokuva kuvattiin Kaivopuistossa, Ullanlinnassa, Eirassa, Helsingin ydinkeskustan Stockmannilla, Kruununhaassa, Munkkiniemessä ja Hermannissa.
Elokuvan televisioensi-ilta oli 29. marraskuuta vuonna 1964. Elokuva keräsi 1 290 000 katsojaa. 
Arviot.
Aikalaiskriitikoilta elokuva sai paljon kiitosta, mutta katsojat eivät siitä innostuneet, vaan katsojamäärät jäivät vähäisiksi.
Televisioesitysten yhteydessä julkaistussa kritiikissä elokuvaa sanottiin ilmavaksi hupailuksi, ja sitä pidettiin epäloogisuuksilla leikittelevyytensä vuoksi viehättävänäkin. Käsikirjoitusta tosin eräs kriitikko pitää väkinäisenä, ja itse elokuvan pitävät hänen mukaansa pystyssä pääosien esittäjät.
"Elokuvan tyyli muistuttaa hieman Chorellin "Nukkekauppiasta". Repliikeissä ja eräissä pikku detaljeissa pilkahteli kirjailijan sekä ohjaajan terävä, tapahtumia psykologisen oikein tarkasteleva vekkulimainen silmä", huomautti Jukka Martinkari, "Turun Sanomat" 19.7.1957.
"Vähäpätöisestä aiheesta on saatu hauskahko hulluttelu, jota ei ainakaan voida syyttää kotimaisen elokuvan perisynnistä - yrittämishalun puutteesta", arvioi Martti Savo, "Kansan Uutiset" 30.6.1957.
""Rakas varkaani" on tuore farssikomedia, jossa kaikki on oman väen keksintöä, mitään ei ole lainattu muilta, ei edes itseltä. Tämä omin joukoin - skenaristi Chorell, ohjaaja Markus, kuvaus Pentti Unho, lavastus Aarre Koivisto, musiikki Toivo Kärki, leikkaus Armas Vallasvuo - aikaansaatu nokkeluus se juuri huvittaa niin paljon että vaikka elokuva kokonaisuutena ajatellen on sekava ja siihen on jäänyt epäonnistuneitakin neronleimauksia, se herättää muistellessa pienen närkästyksen voittavaa suopeaa hymyilyä", luonnehti Inkeri Lius, "Suomen Sosialidemokraatti" 30.6.1957.
"Helsingn Sanomat" arvioi helmikuussa vuonna 2020, että komedia ennakoi hupaisasti Alfred Hitchcockin seitsemän vuotta myöhemmin ilmestynyttä "Marnie"-elokuvaa.
Rhein-Neckar-Kreis

Rhein-Neckar-Kreis on piirikunta Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee osavaltion luoteisosassa Karlsruhen hallintopiirissä Heidelbergin kaupungin ympärillä. Nimensä piirikunnalle antavat joet Rein ja Neckar. Piirikunnassa asui kesäkuun 2021 lopussa 548 533 asukasta. Rhein-Neckar-Kreis on asukasmäärältään Baden-Württembergin suurin piirikunta. Se perustettiin vuoden 1973 piirikuntauudistuksen yhteydessä.
Maantiede.
Rhein-Neckar-Kreis rajoittuu luoteessa Mannheimin kaupunkiin, pohjoisessa Hessenin osavaltioon kuuluviin Kreis Bergstraßen ja Odenwaldkreisin piirikuntiin sekä idässä, kaakossa ja etelässä Baden-Württembergiin kuuluviin Neckar-Odenwald-Kreisin, Heilbronnin ja Karlsruhen piirikuntiin. Lännessä Reinjoki muodostaa Rhein-Neckar-Kreisin ja Rheinland-Pfalzin osavaltioon kuuluvan Speyerin kaupungin ja Rhein-Pfalz-Kreisin piirikunnan välisen rajan. Heidelbergin kaupunki on melkein kokonaan Rhein-Neckar-Kreisin alueen ympäröimä kuulumatta itse siihen. Kuitenkin piirikunnan hallinto sijaitsee Heidelbergissä.
Rhein-Neckar-Kreisin alue kuuluu historialliseen Kurpfalzin maakuntaan. Nykyään piirikunta muodostaa yhdessä muiden Baden-Württembergiin, Rheinland-Pfalziin ja Hesseniin kuuluvien piirikuntien ja kaupunkien kera niin sanotun Rein-Neckar-kolmion ("Rhein-Neckar-Dreieck") metropolialueen, jossa asuu yhteensä noin 2,4 miljoonaa ihmistä. Rhein-Neckar-Kreisin alueen läntinen osa kuuluu alavaan Reinin laaksoon, itäinen osa sen sijaan Odenwaldin vuorialueeseen. Neckarjoki virtaa itä-länsi-suuntaan piirikunnan läpi ja suistuu Mannheimin kohdalla Reiniin.
Kunnat ja kaupungit.
Rhein-Neckar-Kreisiin kuuluu 54 kuntaa, joita 17 on kaupunkeja. Asukasluvut 30. kesäkuuta 2021.
Veikko Jalava

Veikko Vuolevi Jalava (7. helmikuuta 1911 Turku – 12. maaliskuuta 1981 Joensuu) oli suomalainen opettaja ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan useista julkisista teoksista Pohjois-Karjalassa.
Jalava toimi käsityönopettajana Joensuun lyseossa 1944–1974 ja taiteen opettajana Joensuun vapaaopistossa vuosina 1945–1978.
Sointula (kaupunginosa)

Sointula on Valkeakosken 15. kaupunginosa itäisessa osassa kaupunkia. Sointulassa on Innalantien ja Sointulantien ympäröimä ostoskeskuksen ja päivänkodin alue. "Riippusiltojen lenkki" kulkee Sointulan kautta. Riippusillat myös kuuluvat Sointulaan. Sointula sijaitsee veden lähellä. 
Sointula on hieman eristyksissä muusta kaupungista. Se sijaitsee Valkeakoskelta lähdettäessä Pälkäneentietä pitkin Pälkäneelle. Sointulaa rajoittaa etelässä Lumikorven teollisuusalue sekä idässä, lännessä ja pohjoisessa Mallasvesi. Apian leirintäalue sijaitsee Sointulan vieressä, ja Kirjaslampi sen luoteispuolella. Kirjaslammella on myös Kirjaslammen lava, jossa järjestetään tansseja kesäisin.
Innalan- ja Sointulantiellä sijaitsee kerrostalo-asuntoja ja Sointulan perällä on omakoti- ja rivitaloalue.
Tukianjärvi

Tukia on järvi, joka sijaitsee Savonlinnassa ja Heinävedellä. Järven etelä- ja länsipuolella sijaitsee Leivolan ja koillispuolella Tetrivaaran kylät.
Tukian pinta-ala on 121,6 hehtaaria ja sillä on kolme saarta, jotka sijaitsevat järven eteläosassa. Suurin saari on Kalmosaari, joka on 260 metriä pitkä ja 130 metriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 15,5 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Etelärannalla on peltoja. Järvellä on noin neljä taloa ja viisi vapaa-ajan asuntoa. Savonlinnan ja Heinäveden välinen kunnanraja kulkee järven pohjoisosan halki, mutta suurin osa järvestä kuuluu Savonlinnaan.
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Oriveden–Pyhäselän alueen (04.3) Oriveden alueella (04.31), jonka Säimenenjoen valuma-alueeseen (04.313) se kuuluu. Järven vedenpinnankorkeus on 94,2 mpy. Järvi laskee sen eteläpäästä lähtevää jokea pitkin Säimeneen. Laskuojan pituus on 1,4 kilometriä ja pudotus 14,9 metriä.
Tukian laskujoessa sijaitsi 1800-luvulla mylly sekä vielä nykyäänkin nähtävissä olevia puun uittoon liittyviä rännejä.
Hoikkarölli

Hoikkarölli ("Agrostis clavata") on röllien sukuun kuuluva heinäkasvi. Suomessa laji oli aiemmin vaarantunut, mutta vuoden 2019 uhanalaisuusarvioinnissa se luokiteltiin silmälläpidettäväksi.
Ulkonäkö ja koko.
Hoikkarölli kasvaa 30–70 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on monikortinen; korret ovat pystyjä tai kohenevia. Lehdet ovat litteät, viitisen millimetriä leveät ja vaalean vihreät. Ylimmän korsilehden kieleke on 1,3–2,5 mm pitkä. Kukinto on laaja, pitkähaarainen, niukkatähkyläinen ja 8–25 cm pitkä röyhy. Ulkohelve on vihneetön, sisähelve puuttuu tai on hyvin pieni. Hoikkarölli heilimöi kesä-heinäkuussa. Laji on yksivuotinen tai lyhytikäinen monivuotinen kasvi.
Hoikkarölli muistuttaa suuresti rikkarölliä ("A. scabra") ja nurmirölliä ("A. capillaris").
Levinneisyys.
Hoikkarölli on pohjoinen, mantereisen ilmaston kasvi, jota tyypillisesti tavataan taigametsäalueella. Levinneisyysalue ulottuu Keski-Ruotsista ja -Suomesta hyvin laikuttaisena läpi Venäjän Itä-Siperiaan, Kamtšatkaan ja Japaniin asti. Lajia tavataan myös Pohjois-Amerikan puolella Alaskassa. Suomessa hoikkarölliä on tavattu hajanaisella alueella Uudeltamaalta ja Hämeestä läpi Keski- ja Itä-Suomen Etelä-Lappiin saakka noin 40 kasvupaikalta. Runsaimmin sitä kasvaa Pohjois-Savossa, Kainuussa ja Etelä-Lapissa. Laji löydettiin Suomesta ensimmäisen kerran vuonna 1901 Maaningan Korkeakoskelta.
Elinympäristö.
Hoikkarölli kasvaa lehdoissa purojen, jokien ja lähteiden ympärillä sekä kosteissa kuusikoissa. Sitä tavataan myös ihmisen muokkaamassa ympäristössä polkujen ja teiden varsilla, ojissa, metsäkoneiden urissa ja hakkuuaukioiden aurausvaoissa. Laji on muuttunut harvinaisemmaksi luontaisilla kasvupaikoillaan metsätalouden tehostumisen tuhotessa sen kasvupaikkoja. Ihmisen luomissa kasvupaikoissa hoikkarölli esiintyy yleensä vain lyhyen aikaa, vaikka saattaa muodostaa monen hehtaarin kasvustoja.
Uhanalaisuus.
Nykyään vain pieni osa hoikkaröllin esiintymisistä on täysin luonnontilaisia. Hoikkaröllin havaituista esiintymisistä vuoden 1990 jälkeen 16% on suojeltu. Laji on uhanalainen Leningradin alueella ja Karjalan tasavallassa.
Käyttäjätilien valvonta

Käyttäjätilien valvonta eli UAC (engl. User Account Control) on Windows Vistan, Windows 7:n, Windows 8:n, Windows 10:n sekä Windows 11:n tarjoama turvaominaisuus. UACin tavoitteena on parantaa Windowsin tietoturvaa rajoittamalla ohjelmistojen oletusoikeuksia, kunnes ylläpitäjä hyväksyy ohjelmistolle korkeammat oikeudet järjestelmään. Täten ainoastaan luotetut ohjelmat saavat täydet oikeudet järjestelmään ja esimerkiksi haittaohjelmat eivät pääse vahingoittamaan järjestelmää.
UAC on saanut paljon haukkuja tietokoneenkäyttäjien keskuudessa, tästä syystä siitä on yritetty tehdä vähemmän ärsyttävä. UAC on mahdollista ottaa pois päältä, mutta Microsoft ei suosittele tämän tekemistä.
Lucia di Lammermoor

Lucia di Lammermoor on Gaetano Donizettin ooppera, joka ensiesitettiin Napolissa 1835. Se on tunnettu korkeista sävelistään, ja sitä pidetään yhtenä vaikeimmista koloratuurisopraanojen repertuaariin kuuluvista teoksista.
Ooppera perustuu Walter Scottin romaaniin "Lammermoorin morsian".
Henkilöt.
Kuuluisia Lucioita ovat olleet muun muassa Maria Callas, Joan Sutherland, Beverly Sills ja Edita Gruberova. Edgardon roolin kuuluisia esittäjiä ovat Giuseppe Di Stefano, Carlo Bergonzi, Alfredo Kraus, Luciano Pavarotti ja Jose Carreras.
Vesityökortti

Vesityökortti on vesilaitoshenkilöstölle suunnattu kokeella suoritettava todistus heidän osaamisestaan. Vesityökortin suoritusvelvoite perustuu terveydensuojelulain muutokseen 285/2006, joka tuli voimaan 1. toukokuuta 2006. Kevääseen 2012 asti vesityökortti tunnettiin nimellä vesihygieniapassi.
Talousvettä toimittavissa laitoksissa ja uimahalleissa, kylpylöissä ja vastaavissa työskentelevien, veden laatuun vaikuttavia toimenpiteitä suorittavien henkilöiden tulee suorittaa talous- tai allasvesihygieeninen osaamistesti hyväksytysti. Talousvesihygienian osalta velvoite koskee yli 50 henkilön tarpeisiin tai yli 10 kuutiometriä talousvettä päivässä toimittavassa laitoksessa työskenteleviä henkilöitä. Talousvesihygieenisessä osaamistestissä on voinut suorittaa sekä vesilaitostestin että vesijohtoverkostot testin keväästä 2012 lähtien. Tätä ennen oli mahdollista erikoistua pinta- tai pohjavesilaitoksiin. Molemmilla nykyisillä kortilla tulee täytetyksi lainsäädännön velvoite. Omalta työnantajalta kannattaa kysyä, kumpaa korttia työnantaja pitää sopivampana suoritettavaksi.
Kyseisissä paikoissa työskentelevällä on oltava riittävät perustiedot:
Työnantajan täytyy lisäksi pitää kirjaa työntekijöiden laitosteknisestä ja vesihygieenisestä osaamisesta ja esittää pyydettäessä tiedot kunnan terveydensuojeluviranomaiselle.
Vesityökortin suoritus perustuu kirjalliseen osaamistestiin, jonka hyväksytysti läpäisseille Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Valvira) myöntää todistuksen eli vesityökortin. Osaamistodistus on voimassa 5 vuotta, jonka jälkeen testi on suoritettava uudelleen. Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto hyväksyy näyttökokeen pitäjät. Hyväksyttyjen testaajien tiedot löytyvät Valviran verkkosivuilta. Syyskuuhun 2011 mennessä talousvesihygieenisen testin hyväksytysti suorittaneita oli 17 199.
Tarkempia säännöksiä testitodistuksesta sekä allasvesi- ja talousvesihygieenisestä osaamisesta on annettu sosiaali- ja terveysministeriön asetuksilla 1350/2006 (allasvesitekninen osaaminen ja allasvesityökortti) ja 1351/2006 (laitostekninen osaaminen ja talousvesityökortti).
Harrison Birtwistle

Harrison Paul Birtwistle (15. heinäkuuta 1934 Accrington, Lancashire – 18. huhtikuuta 2022 Mere, Wiltshire, Englanti) oli yksi merkittävimmistä brittiläisistä nykysäveltäjistä. Birtwistle opiskeli Manchesterin Royal College of Musicissa ja myöhemmin Royal Academy of Musicissa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli joitain vuosia opettajana, kunnes hän apurahan turvin pystyi keskittymään säveltämiseen ja jatkamaan opintojaan Yhdysvalloissa. Vuodesta 1975 vuoteen 1983 asti hän toimi Lontoon National Theatren musiikillisena johtajana.
Birtwistlen sävellystyyli oli modernistinen, ja varsinkin hänen varhaistuotannostaan on havaittavissa Igor Stravinskyn ja Olivier Messiaenin vaikutus. Hänen oopperateoksensa ovat olleet erityisen tunnettuja.
Birtwistle sai vuonna 2015 Wihurin Sibelius-palkinnon.
Grand Beach (Kanada)

Grand Beach on Winnipegjärven itärannalla Manitoban provinssissa Kanadassa sijaitseva ranta-alue. Se sijaitsee Grand Maraisin kylän laidalla St. Clementsin maalaiskunnassa. Alue on ollut winnipegiläisten suosimaa lomailualuetta 1920-luvulta lähtien.
Grand Beach on osa Grand Beach Provincial Parkia, ja sen kuuluisin nähtävyys on kolmen kilometrin mittainen valkeasta hiekasta muodostuva hiekkaranta, jonka dyynit kohoavat jopa kahdentoista metrin korkeuteen vesirajan yläpuolelle. Rannan länsipäässä sijaitsevan laudoitetun kävelykadun varrella on pieni kauppakeskus ravintoloineen. Rannalla on lisäksi runsaasti puku- ja suihkuhuoneita.
Grand Beach sijoittui Playboy Magazinen järjestämässä äänestyksessä maailman kymmenen parhaimman ranta-alueen joukkoon.
Historia.
Alueen kehitys alkoi vuonna 1916, kun Canadian Northern Railway rakensi rautatien Winnipegistä Grand Beachiin tarkoituksenaan kehittää aluetta Winnipegin alueen matkailukohteeksi ja täten hyötyä matkustajatuloista. Alueen kehittäminen kesti viitisentoista vuotta, ja siitä tuli niin suosittu, että suuren laman aikana se oli provinssin ainoa voittoa tuottanut viihdekeskus. 
Grand Beachiin rakennettiin suuri tanssipaviljonki, joka oli tiettävästi aikansa suurin paviljonki Kansainyhteisön maissa. Paviljonki tuhoutui tulipalossa vuonna 1950. Rautatieasemalta rakennettiin aivan laguunin rantaan saakka ulottunut lankutettu kävelytie, jonka varrelle nousi pieniä kauppoja ja ruokapaikkoja.
Chiodos

Chiodos (alun perin The Chiodos Bros) on yhdysvaltalainen vuonna 2001 Davisonissa, Michiganissa perustettu emo/post-hardcore-yhtye.
Historiaa.
Alkuperäisessä kokoonpanossa ei ollut rumpali Derrick Frostia, eikä kitaristi Jason Halea. Heitä ennen yhtyeen kitaristina toimi Chip Kelly ja rumpalina Crosby Clark. 
Aluksi yhtye teki pari omakustanne-EP:tä; akustinen "The Chiodos Bros" ilmestyi vuonna 2001 ja "The Best Way To Ruin Your Life" vuonna 2002. Seuraavana vuonna levy-yhtiö Search and Rescue Records julkaisi yhtyeen kolmannen EP:n "The Heartless Control Everything". Vaihdettuuaan levy-yhtiötä Equal Vision Recordsiin yhtye rupesi työstämään albumia "All's Well That Ends Well", joka julkaistiin vuonna 2005. Tätä seurasi albumin uudelleenjulkaisu vuonna 2006. Yhtyeen toinen albumi "Bone Palace Ballet" julkaistiin vuonna 2007 yhdysvalloissa. Vuonna 2009 bändi ilmoitti Myspace sivullaan laulaja Craig Owensin lähdöstä. Owens perusti oman yhtyeensä Destroy Rebuild Until God Shows Up (D.R.U.G.S.) joka julkaisi debyyttialbuminsa vuonna 2011. Owensin korvasi entinen Yesterdays Risingin laulaja Brandon Bolmer. Hän ehti kuitenkin levyttää bändin kanssa vain yhden albumin Illuminaudio, kunnes vuonna 2012 bändi ilmoitti Bolmerin lähtevän rumpali Tanner Waynen kanssa ja Craig Owensin palaavan yhtyeeseen. Samana vuonna kitaristi Jason Hale lähti yhtyeestä. Hänet korvasi meneillään olevan kiertueen loppuajaksi The Fall of Troy yhtyeen Thomas Erak, joka julkistettiin myöhemmin yhtyeen vakituiseksi jäseneksi. 
Vuonna 2013 bändi solmi levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Razor &amp; Tien kanssa. Samana vuonna yhtye ilmoitti aloittavansa uuden albumin nauhoitukset meneillään olleen kiertueen jälkeen. 
Yhtyeen neljäs albumi DEVIL julkaistiin 1. huhtikuuta 2014 joka oli yhtyeen ensimmäinen albumi kokoonpanolla Frost, Goddard, McManaman, Erak, Bell ja Owens. Levy sai kriitikoilta pääasiassa hyvät pisteet perustellen mm. levyn olevan "vanhan Chiodosin paluu". Yhtyeen fanien mielipiteet albumista ovat olleet sekalaisia. Myös Thomas Erakin oman yhtyeen The Fall of Troyn fanit ovat kritisoineet albumia siitä että se ei tuo esiin Erakin soitannollisia kykyjä tarpeeksi. 
Myöhemmin samana vuonna yhtye ilmoitti Frostin, Goddardin ja Erakin eroavan. Vaikka yhtye soittaa kiertueilla, kuuluu siihen virallisesti tällä hetkellä vain Owens, Bell ja McManaman.
2-metyylioktaani

2-metyylioktaani on orgaaninen yhdiste (alkaani), joka on nonaanin (C9H20) isomeeri. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä. 2-metyylioktaanin rakennekaava on CH3CH(CH3)C6H13, moolimassa 128,26 g/mol, sulamispiste −80 °C (192,78 K), kiehumispiste 143 °C (416,43 K), tiheys 0,713 g/cm3, taitekerroin 1,4008 ja CAS-numero 3221-61-2.
Grand Beach Provincial Park

Grand Beach Provincial Park on Manitoban provinssissa Kanadassa sijaitseva luonnonpuisto ja ulkoilualue. Winnipegjärven itärannalla noin tunnin automatkan päässä Winnipegistä Grand Maraisin kylän tuntumassa sijaitseva puistoalue on kuulu valkoisista hiekkadyyneistään ja viime jääkauden jälkeensä jättämistä muinaisrannoista. Liki kolmen kilometrin mittainen Grand Beachin hiekkaranta houkuttelee alueelle vuosittain tuhansittain kävijöitä.
Alueella on runsaasti matkailupalveluita. Leirintäalueella on käytettävissä 48 leirintäpaikkaa, joista 18 on varustettu sähköliitännöin. Alueen ulkoilumahdollisuuksiin kuuluvat lintubongausmaastot sekä pyöräily- ja kävelyreitit. Myös purjehdus ja marjastus ovat suosittuja ajanviettotapoja. Talvisin aluetta käytetään pääasiassa moottorikelkkasafareiden järjestämiseen.
Jevgeni Onegin (ooppera)

Jevgeni Onegin () on Pjotr Tšaikovskin säveltämä kolminäytöksinen ooppera, joka perustuu Aleksandr Puškinin samannimiseen runoteokseen. Sitä pidetään säveltäjän merkittävimpänä oopperateoksena. Teoksen kantaesitys oli Moskovassa 1879.
Suomessa ooppera esitettiin ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1906, suomeksi vuonna 1909.
Synopsis.
Tapahtumapaikka ja -aika Venäjä 1800-luvulla. Larina ja hänen tyttärensä Tatjana ja Olga elävät maaseutukartanossa. Tatjana lukee kirjoja ja haaveilee rakkaudesta, ja kun Olgan sulhanen Lenski tuo vierailulle maailmanmies Jevgeni Oneginin, Tatjana rakastuu. 
Tatjana kirjoittaa Oneginille kirjeen, mutta Onegin torjuu hänet. Tatjanan nimipäiväkutsuilla syntyy riita, jonka seurauksena Lenski haastaa Oneginin kaksintaisteluun. Lenskin kohtalona on kuolla. 
Vuosien kuluttua Onegin tapaa tanssiaisissa Tatjanan, joka nyt on ruhtinas Greminin vaimo. Onegin rakastuu ja lähettää Tatjanalle kirjeen, mutta nyt on Tatjanan vuoro torjua Onegin.
Buyit

Buyit (myös "Puyit", "Bouyeit" tai "Buyeit"; oma lausunta: Buxqyaix, IPA: [], tai "Puzhongit", "Buraot", "Pumanit"; kiinaksi: 布依族; Pinyin: Bùyīzú) on eteläisessä Kiinassa asuva virallisesti tunnustettu etninen ryhmä. Buyeja oli Kiinassa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan yhteensä 2 971 460.
Suurin osa buyeista asuu Yunnanin-Guizhoun ylängöllä etenkin Guizhoun eteläosassa ja sen naapurialue Guangxin puolella. Buyien on kielitieteellisten seikkojen takia päätelty olevan hyvin läheistä sukua zhangeille. Buyin kieli ja zhuangin kieli ovat hyvin samankaltaisia ja etenkin zhuangin pohjoismurteet ovat lähes täysin ymmärrettäviä buyin puhujille. Buyeja pidetäänkin joskus pelkästään zhuangien alaryhmänä. Molemmat kansat ovat myös pitkälle kiinalaistuneet heidän käyttäessään han-kiinalaisia vaatteita, viljelytekniikoita, sekä yhä enemmin kiinaa.
Buyit asuttavat tavallisesti kyliä tasangoilla ja jokilaaksoissa. Tyypillisessä talossa on kaksi kerrosta, joista ylin on asuinkäytössä ja alin kotieläinten suojana. Tavallisia kotieläimiä ovat esimerkiksi lampaat, siat, kanat, naudat ja vesipuhvelit. Buyien asuttaman alueen maaperä on hedelmällistä ja sillä viljellään esimerkiksi puuvillaa, hamppua, silkkiä, riisiä, teetä ja sokeriruokoa. Osa buyeista harjoittaa myös metsänhoitoa kasvattamalla mäntyjä ja pihtoja vientikauppaan. Historiallisesti buyit olivat tunnettuja kauppiaina ja he toimivat paikallisten vähemmistökansojen ja han-kiinalaisten välisen kaupan välikäsinä.
Buyit harjoittavat useita eri uskontoja kuten kristinuskoa ja taolaisuutta, mutta suurin osa heistä harjoittaa perinteistä polyteististä uskontoaan, johon kuuluu esi-isien palvonta ja animismi.
Kyröjoki tuluvii

Kyröjoki tuluvii on Rehupiiklesin vuonna 1996 julkaistu albumi.
Lähteet.
CD-levy AIVcd-4712 (Record Records, 1996)
Starhawk

Starhawk (s. Miriam Simos, 17. kesäkuuta 1951 St. Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen kansalaisaktivisti. 
Starhawkin isä Jack Simos kuoli tytön ollessa viiden vanha. Äiti Bertha Simos oli professori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA). Molemmat vanhemmat olivat venäjänjuutalaisten maahanmuuttajien lapsia. Starhawk opiskeli viestintää UCLA:ssa. Hän meni naimisiin Edwin Rahsmanin kanssa vuonna 1977. Hänen nykyinen miehensä on David Miller.
Starhawk tunnetaan pakanallisuuden teoreetikkona ja ekofeminismin tunnetuimpiin edustajiin kuuluvana. Starhawkin teos "The Spiral Dance" (1979) on uuspakanallisen Jumalatar-liikkeen perusteos. Starhawk asuu San Franciscossa, jossa hän työskentelee Reclaiming-nimisessä pakananoitien yhteisössä, jota hän oli mukana perustamassa 1970-luvulla. Yhteisö tarjoaa kursseja, työpajoja, leirejä ja julkisia rituaaleja, joissa yhdistyvät kansalaisaktivismi ja luontokeskeinen henkinen elämä. Päämääränä on hengen ja politiikan yhdistäminen.
Starhawk tunnetaan kansainvälisellä tasolla väkivallattoman ja suoran toiminnan harjoittajana, joka toimi rauhanliikkeessä, naisliikkeessä, ympäristöliikkeessä sekä globalisaatiokriittisessä liikkeessä. Hän matkustaa ja opettaa laajalti Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Lähi-idässä pitäen luentoja ja työpajoja.
Starhawk on kirjoittanut lukuisia kirjoja sekä internetissä levinneitä kirjoituksia.
Valassaaret

Valassaaret () on Suomeen kuuluva saaristo Pohjanlahdella. Se sijaitsee Merenkurkun ulkosaaristossa noin 15 kilometrin päässä Björköstä, ja kuuluu Valassaarten–Björkögrundenin luonnonsuojelualueeseen. Saarilla sijaitsee myös vuonna 1886 valmistunut 36 metriä korkea Valassaarten majakka.
Valassaarten erikoinen nimi juontuu niiden ruotsinkielisestä nimestä Valsörarna, joka taas on tullut luultavasti saarten vallimaisista moreeniharjanteista. Jotkut myös uskovat, että nimi johtuu harjanteista, jotka näyttävät valaitten seliltä. On myös mahdollista, että saarille on joskus ajautunut oikea valaskin, joka olisi kuitenkin luultavasti ollut pyöriäinen.
Valassaarten suurimmat saaret, Ebbskär ja Storskär, ovat kasvaneet maankohoamisen myötä kiinni toisiinsa. Valassaarten majakka on Storskärillä ja merivartioasema puolestaan Ebbskärillä.
Suomen sodan aikana maaliskuussa 1809 Merenkurkun jäätä pitkin ylittänyt Mihail Barclay de Tollyn komentama venäläisarmeija yöpyi Valassaarilla, jossa lähes 200 heistä paleltui kuoliaaksi. Kuolleiden venäläisten jäänteet koottiin vuonna 1936 Ebbskärille, johon on pystytetty muistomerkki.
Valassaarten saaristo on kulttuurimaisemaa, jossa luonto vääjäämättä valtaa itselleen enemmän alaa. Aluetta on käytetty laitumena ja saarilta on korjattu heinää kotieläinten rehuksi.
Ruotsinkielisellä Pohjanmaalla toimivan luonnontieteellisen yhdistyksen Ostrobothnia Australiksen ylläpitämä Valassaarten biologinen asema sijaitsee Ebbskärin saarella.
Post- och Inrikes Tidningar

Post- och Inrikes Tidningar on entinen ruotsalainen sanomalehti ja nykyisin internetsivusto, joka julkaisee virallisia kuulutuksia arkipäivisin vuoden ympäri, paitsi joulu-, juhannus- ja uudenvuodenaattoina.
Valtakunnankansleri Axel Oxenstierna perusti lehden edeltäjän "Ordinari Post Tijdenderin" vuonna 1645. Hänen tavoitteenaan oli tuoda julki Ruotsin valtion virallisia näkemyksiä ja kuulumisia sekä käyttää lehteä sotapropagandassaan. Vuonna 1760 perustettiin toinen lehden edeltäjistä, "Inrikes Tidningar", ja vuodesta 1791 molempia julkaisi Ruotsin akatemia. Vuonna 1821 ne yhdistettiin nykyisen nimen alle, joskin vuosina 1834–1844 lehti oli nimeltään "Sveriges Stats-Tidning".
Post- och Inrikes Tidningarissa julkaistaan nykyisin muun muassa virallisia kuulutuksia konkursseista sekä julkisista huutokaupoista. Paperilehtenä sanomalehti lakkasi ilmestymästä vuoden 2007 tammikuussa, kun se muutettiin Internetissä julkaistavaksi verkkolehdeksi. Samalla Ruotsin akatemia myi julkaisuoikeudet Bolagsverketille (virasto, joka huolehtii yritysrekisteristä) vuotuista maksua vastaan, jota käytettiin SAOB-sanakirjan rahoittamiseen.
Jan Ceulemans

Jan Ceulemans (s. 28. helmikuuta 1957 Lier) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut kesästä 2007 lähtien KVC Westerlon päävalmentajana.
Peliura.
Ceulemans kuului Belgian jalkapallomaajoukkueen avainpelaajiin sen menestysvuosina 1980-luvulla. Ceulemansin maajoukkueuran kohokohta oli EM-lopputurnaus Italiassa 1980, kun Belgia voitti hopeaa. MM-kisoissa 1986 Meksikossa Ceulemans toimi maajoukkueen kapteenina ja johdatti kolmella maalillaan Belgian neljänneksi. Hän lopetti maajoukkueuransa Italian MM-kisojen ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle 1990. Ceulemans pelasi maajoukkueessa 96 ottelua, mikä oli Belgian maajoukkueen ennätys vuoteen 2017 saakka. Pelaamissaan otteluissa hän teki 23 maalia.
Seuratasolla Ceulemans menestyi Club Bruggessa. Hän edusti seuraa vuosina 1977–1992 ja voitti tuona aikana muun muassa neljä Belgian mestaruutta. Ceulemans lopetti pelaajauransa polvivamman vuoksi 35-vuotiaana 1992.
Jalkapallolegenda Pelé listasi Ceulemansin vuonna 2004 maailman 125 parhaan elossa olevan jalkapalloilijan joukkoon. Ceulemansin lisäksi belgialaisista listalle pääsivät vain Franky Van Der Elst ja Jean-Marie Pfaff.
Seurat pelaajana
Meriitit pelaajana
Valmennusura.
Ceulemans aloitti valmennusuransa 1992 KSC Eendracht Aalstin päävalmentajana. Ceulemans nosti seuran Belgian pääsarjatasolle 1994 ja aina UEFA Cupin karsintoihin saakka. 1998 hän siirtyi Aalstista KVC Westerloon, jonka hän valmensi UEFA Cupiin. 
Vuonna 2005 hän palasi Club Bruggeen tehden seuran kanssa kolmen vuoden sopimuksen päävalmentajan tehtävistä. Hänet kuitenkin erotettiin huhtikuussa 2006 kehnojen tulosten vuoksi.
Kesällä 2007 Ceulemans palasi päävalmentajaksi KVC Westerloon, jota oli luotsannut aiemmin seitsemän vuoden ajan.
Seurat valmentajana
Meriitit valmentajana
Hornankoski

Hornankoski on suomalainen melodraamaelokuva vuodelta 1949. Sen ovat ohjanneet Teuvo Tulio ja Roland af Hällström. Af Hällströmin osuus oli tiettävästi työ apulaisohjaajana suomenkielisessä versiossa. Tulio teki elokuvasta samalla myös ruotsinkielisen version "Forsfararna". 
Juoni.
Tarinassa Yli-Koskelan tilan pojat rakastuvat samaan naiseen. Hyväksi heistä paljastuu yllättäen tukkilainen ja korttihai Aarne (William Markus), joka luulee tappaneensa miehen. Toinen, Artturi (Åke Lindman), käyttää tätä luuloa hyväkseen kehottamalla veljeään lähtemään ennen kuin on liian myöhäistä. Oikeasti mies, jonka Aarne luuli tappaneensa, kuitenkin pelastui Artturin avulla, mutta jottei huijaus paljastuisi, tämä käskee miehen kadota ikiajoiksi.
Huomautuksia.
Elokuvatarkastamo leikkasi suomenkielisestä versiosta heinäkasakohtauksesta pois pari metriä. Ruotsinkielistä versiota ei tarkastettu eikä esitetty Suomessa, ja kohtaus on siinä kokonaisena. Ruotsinkielinen on kuitenkin muun leikkauksen vuoksi noin kymmenen minuuttia suomenkielistä lyhyempi.
Åke Lindmanilla on elokuvassa hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa, ja hän sai siitä pysyvän konnanleiman.
Arviot.
Jussi Talvi soveltaa käsikirjoituksessa Tulion tuotannon perusteemoja. Kritiikissä todetaan, että Kain ja Aabel -elokuva pursuaa intohimoa ja kavalaa petollisuutta.
Esko Töyri voitti elokuvan ansiosta 1949 parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon. Palkinnon perusteluissa mainittiin myös Töyrin kuvaama "Vain kaksi tuntia" -elokuva.
Antiferromagnetismi

Antiferromagneettisissa aineissa magneettiset momentit järjestyvät säännölliseen hilaan siten, että vierekkäiset magneettiset momentit osoittavat vastakkaisiin suuntiin. Ulkoisesti aine vaikuttaa siis epämagneettiselta, sillä magneettiset momentit kumoavat toisensa.
Yleensä ottaen antiferromagneettisuus esiintyy aineissa vain tietyn lämpötilan alapuolella ja sen yläpuolella atomien magneettiset momentit ovat epäjärjestäytyneessä tilassa. Tätä lämpötilaa sanotaan Néelin lämpötilaksi. Néelin lämpötilan yläpuolella tällainen aine on yleensä paramagneettista.
Harvat aineet ovat antiferromagneettisia. Jotkin oksidit, esimerkiksi mangaanioksidi (MnO) ja ilmeniitti (FeTiO3), ovat kuitenkin sitä. Tämä johtuu siitä, että oksidien kiteissä happiatomit pitävät metalli-ionit kaukana toisistaan, jolloin vierekkäisten alkeisalueiden toisiaan suuntaava vaikutus on epäsuoraa ja tapahtuu hapen elektronipilven kautta.
Eräillä mineraaleilla, mm. hematiitilla α-Fe2O3, esiintyy antiferromagneettisuudesta huolimatta nollasta poikkeava nettomomentti. Tällaisten poikkeamien syynä voivat olla esimerkiksi kiteiden epäpuhtaudet tai vierekkäisten momenttien keskinäinen kallistuma (engl. "spin canting").
Lapinesikko

Lapinesikko ("Primula stricta") on pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla kasvava esikkolaji. Suomessa se on harvinainen Lapin kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Lapinesikko kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi, hedelmäasteella pituus voi olla jopa 35 cm. Lehdet ovat ruusukkeena kasvin tyvellä. Lehtilapa on vastapuikea, suippotyvinen, tavallisesti kärjestä isonirhainen. Lehden ruoti on lyhyt ja siipipalteinen. Lehtien alapinta, vanan latva ja kukkaperät ovat jauheettomia tai niukkajauheisia, verhiö vain sisäpinnaltaan runsasjauheinen. Hennon, pystyn kukkavanan päässä on yleensä 3–5 sinipunaista kukkaa, jotka ovat keskeltä keltaisia. Lapinesikko kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys.
Lapinesikkoa tavataan Skandinaviassa Skandien vuoristossa Keski-Ruotsin tasalta pohjoiseen, Kuolan niemimaalla ja sen eteläpuolella Vienan Karjalan pohjoisimmassa osassa. Levinneisyysalue jatkuu hajanaisena tundralla itään Uralin tienoille. Lapinesikkoa esiintyy myös Islannissa ja Grönlannissa. Pohjois-Amerikassa se on levinnyt Kanadan ja Alaskan arktisille rannikoille, Alaskassa myös sisämaan vuoristoihin.
Suomessa lapinesikko on harvinainen. Sitä on tavattu vain Kuusamon-Sallan seudulla, Keski-Lapissa erityisesti Kitisen jokilaaksossa ja laajemmalti Pohjois-Lapissa. Myös Enontekiöllä Kölivuoriston levinneisyysalue sivuaa Suomea. Laji on kuitenkin monin paikoin taantunut tai kadonnut.
Elinympäristö.
Suomessa lapinesikkoa tavataan pohjoisen rantaniityillä sekä rantakallioilla ja -kivikoissa. Laji on voimakkaasti harvinaistunut.
Opri

Opri on Edvin Laineen ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1954. Se perustuu Kyllikki Mäntylän näytelmään "Opri" (1953) ja kertoo vanhainkodin asukkaista, joista nimihenkilö on vanhainkotiin joutunut hyväsydäminen karjalaisevakkomummo Opri, joka joutuu kohtaamaan ennakkoluuloja.
Elokuvan näyttelijät saivat vuonna 1955 yhteensä kolme Jussi-palkintoa. Rakel Laakso palkittiin parhaasta naispääosasta, Ossi Kostia parhaasta miessivuosasta poikamaisena "huru-ukkona" ja Elsa Turakainen parhaasta naissivuosasta. 
Juoni.
Karjalaisevakko, kunnalliskotiin joutuva iloinen mummo, on Rakel Laakson parhaana pidetty tulkinta. "Unennäkijäksi tähän maailmaan pantu" mummo saa kohdata erityisesti äreän Akviliinan ennakkoluuloja mutta hän opettaa tälle, ettei vihanpito yli kuoleman ole hyväksi. Akviliina marisee, että hyvähän Oprin oli, jos oli niin hyvä mies, että puhui tälle kuoleman ylikin, kun hänellä oli ollut sellainen, että aina sai pelätä henkeään, kun mies tuli juovuksissa kotiin. Opri vastaa: 
Arviot.
Aikalaisarviossa Juha Nevalaisen (Ilta-Sanomat) toteaa: "... se ei ole tyhjä ja yhdentekevä katsottava, niin kuin elokuvamme useimmiten." Laineen ohjaus sai monelta kiitosta, joskin Bengt Pihström (Nya Pressen) löysi siitä jatkuvuuden puutteen. Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) pitää onnistuneena ratkaisua, että näyttelijät ovat samoja, jotka esittivät roolejaan jo teatterissa.
2010-luvun arvioijankin mielestä Laineen ohjauksesta puuttuu punainen lanka ja tarina ei siksi etene sujuvasti. Näyttelijät vanhusten rooleissa saavat kuitenkin kiitosta ansiokkaasta tulkinnasta.
Sukupolvi

Sukupolvi tarkoittaa yhtä tasoa vanhempien ja heidän jälkeläistensä muodostamassa jatkumossa. Esimerkiksi isovanhemmat, vanhemmat ja lapset muodostavat kaikki omat sukupolvensa. 
Tässä merkityksessä käsitettä 'sukupolvi' käytetään mm. sukututkimusteksteissä. 
Toisessa Karl Mannheimin vuonna 1928 esittelemässä merkityksessä sukupolvi on suunnilleen samanikäisten ihmisten ryhmä, joita yhdistää 17–25-vuotiaana koettu avainkokemus. Tapauksesta riippuu, kuvastaako mannheimilainen sukupolvikäsite (kuten ”kadotettu sukupolvi” tai ”60-lukulaiset”) koko ikäluokkaa vai vain pientä ”eliittiä” siitä. Mannheimilaiset käyttävät "sukupolvi"-sanaa tässä merkityksessä ja edellistä kutsutaan "ikäpolveksi".
Kuvaannollisessa mielessä sukupolvi voi tarkoittaa paljon muutakin, esimerkiksi jonkin ajankohdan teknisiä laitteita eli teknologiasukupolvea.
Teuvo Peltoniemi

 
Teuvo Peltoniemi (s. 1950) on A-klinikkasäätiön entinen viestintäjohtaja ja Tiimi-lehden sekä Päihdelinkin entinen päätoimittaja. Hän on aikaisemmin työskennellyt muun muassa radio- ja tv-toimittajana, videotuottajana sekä tutkijana. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden lisensiaatti. Hän toimii nykyisin Sosiomedia oy:n päätoimittajana.
Peltoniemen tärkeimmät pitkäaikaiset työprojektit ovat Suomessa Lasinen lapsuus -toiminta, Päihdelinkki-verkkopalvelu, Promille-tekstiviestipalvelu, päihdetiedotusseminaarit, sekä EU:ssa päihdetelematiaverkosto Prevnet Network ja päihdeperhetyöverkosto Encare.
Peltoniemi on myötävaikuttanut monien päihdekysymysten, perheväkivallan, lasten ruumiillisen kurituksen ja seksuaalisen hyväksikäytön, nopeusrajoitusten sekä nettiriippuvuuden nousemiseen julkisen keskustelun kohteeksi .Hänen Kohti parempaa maailmaa -teoksensa suomalaisista utopiayhteisöistä on edelleen alan perusteos. 
Teuvo Peltoniemi ja hänen hankkeensa ovat saaneet merkittäviä tunnustuksia, kuten Valtionpalkinnon 2011 ”esimerkillisestä ja ennakkoluulottomasta tiedonjulkistamistyöstä”, Vuoden tiedetoimittajan palkinnon 2007, Vuoden tiedottajan palkinnon 2006 , sekä Pääministerin Parhaat tietoyhteiskuntakäytännöt 2006 erikoispalkinnon Päihdelinkistä. 
Kirjallinen tuotanto.
Tietokirjailijana ja tiedetoimittajana Peltoniemi on kirjoittanut, toimittanut tai kääntänyt 18 kirjaa, jotka käsittelevät alkoholia, huumeita, perheväkivaltaa, lasten seksuaalista hyväksikäyttöä, liikennettä, utopiasiirtolaisuutta ja tietoyhteiskuntaa. Hän on tuottanut lähes 500 kotimaista ja kansainvälistä artikkelia tai esitelmää. Hän on median paljon käyttämä asiantuntija päihde- ja riippuvuusasioissa.
Kirjoittaja
Toimittaja
Kääntäjä
Comfortably Numb

Comfortably Numb on rock-yhtye Pink Floydin kappale vuodelta 1979. Se on yhtyeen "The Wall" -albumilla. Kappale tunnetaan etenkin David Gilmourin kitarasooloista.
Kappale julkaistiin vuonna 1980 singlenä Australiassa, Kanadassa, Japanissa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Se saavutti vuonna 1988 Yhdysvalloissa sijan 24 Mainstream Rock -listalla.
Belgian Grand Prix 1968

Belgian Grand Prix 1968 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. kesäkuuta 1968 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Bruce McLaren, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja ensimmäinen sitten Monacon GP:n 1962, mutta uran viimeinen. Kyseessä oli myös McLaren-tallin historian ensimmäinen voitto.
Hyakinthos

Hyakinthos () oli sankarijumala ja Kleion ja Makedonian kuninkaan Pieroksen poika. Toisaalla hänen vanhemmikseen mainitaan Amyklas ja Diomede tai hänet nimetään Oibaloksen pojaksi. Häntä palveltiin jumalana Amyklaissa jo mykeneläisellä kaudella.
Amyklain ja Spartan merkittävimpiin juhliin kuului Hyakinthokselle omistettu Hyakinthia-juhla. Juhla kesti kolme päivää, joista yhtenä surtiin sankarijumalan kuolemaa ja kahtena muuna juhlittiin hänen uudestaan syntymistään. 
Tarinassa Hyakinthos oli kaunis nuorukainen, jota Apollon rakasti. Tarun mukaan he kilpailivat kiekonheitossa. He heittivät vuorotellen kunnes Apollon heitti kiekkoa kaikin voimin tehdäkseen rakastettuunsa vaikutuksen. Hyakinthos riensi ottamaan sitä kiinni tehdäkseen vuorostaan vaikutuksen Apolloniin, ja pudotessaan kiekko osui häneen ja hän kuoli.
Toisen tarinan mukaan Hyakinthoksen kuolemasta oli todellisuudessa vastuussa länsituulen jumala Zefyros. Pojan kauneus aiheutti riitaa Zefyroksen ja Apollonin välille, ja sitä pahensi se, että Hyakinthos suosi jousella ampuvaa Apollon-jumalaa. Mustasukkainen Zefyros puhalsi Apollonin kiekon sivuun niin että se osui Hyakinthokseen, joka kuoli. Kun Hyakinthos kuoli, Apollon ei päästänyt häntä Haadeen luokse vaan teki hänen vuotavasta verestään hyasintti-nimisen kukan. Ovidiuksen kertomuksen mukaan Apollonin kyyneleet jähmettyivät juuri syntyneen kukan terälehdille merkiksi hänen surustaan. Tarun hyasintiksi on kuitenkin tunnistettu hyasintin lisäksi joukko muitakin kasveja, muun muassa iris.
Vaikka tarujen Hyakinthos oli mies, nimi on nykyisin useissa kielissä naisen nimi ja viittaa kukkaan eikä taruhahmoon.
Yrjö Weilin

Georg (Yrjö) Hugo Karl (Kaarle) Weilin, kirjailijanimet Yrjö Veijola tai Weijola ja Juho Aura (12. elokuuta 1875 Jyväskylä – 5. joulukuuta 1930 Helsinki), oli suomalainen liikemies, kirjailija, kustantaja ja suomentaja. 
Henkilötietoja ja ammattiura.
Weilinin vanhemmat olivat liikemies (kirjankustantamo Weilin+Göös) ja koulunopettaja Alexander Georg Weilin ja Hanna Elisabet Dorothea von Brandenburg. Hänen puolisonsa vuodesta 1900 oli Helmi Matilda Wilhelmina Mäkelä. Yrjö Weilin kävi Jyväskylän ala-alkeiskoulua vuodesta 1883 alkaen ja muutti vanhempiensa mukana Helsinkiin, jossa pääsi ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1893. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1899 ja maisteriksi 1900. 
Weilin oli Helsingin Sanomien avustaja 1912–1915 ja Kaunokirjailijaliiton sihteeri 1901–1906. Hän toimi Minervan kirjakaupan ja kustannusliikkeen johtajana 1901–1911 sekä autoliike Yrjö Weilin &amp; Kumpp. Oy:n johtajana 1911–1929. 
Weilin sai ensimmäinenä ajokortin Suomessa sen jälkeen, kun autoilijoiden järjestyssäännöt olivat valmistuneet. Eri lähteissä 1980-luvulta lähtien sanotaan, että hän olisi tilannut autoliikettään varten vuoden 1907 Tukholman autonäyttelyyn Akseli Gallen-Kallelalta julisteen "Bil-Bol", josta tuli myöhemmin yksi suomalaisen julistetaiteen kulmakiviä, mutta nämä tiedot ovat kiistanalaisia. Tilaaja ei välttämättä ollut Weilin, tai jos olikin, hän mahdollisesti vain välitti ruotsalaisen autokauppiaan tilauksen.
Kirjallinen tuotanto.
Weilin julkaisi runoja ja huvinäytelmiä. Hänen näytelmätuotantonsa koostuu lähinnä komedioista ja kansannäytelmistä. Näytelmästä "Nuori luotsi" (1904) tehtiin kaksi mykkäelokuvaa, joista ensimmäisen ohjasi Kaarle Halme vuonna 1913 ja toisen Erkki Karu 1927. Hänen runosuomennoksinaan tunnetaan myös J. L. Runebergin runoja sekä Jean Sibeliuksen säveltämä Viktor Rydbergin "Ateenalaisten laulu" ja hän suomensi myös muun muassa Lars Stenbäckin, Gustaf Frödingin ja Oscar Levertinin runoja. Weijolan tunnetuin suomennos lienee Émile Zolan prostituutiota käsittelevä romaani "Nana" (1930).
Näytelmät.
http://dbgw.finlit.fi/matr/tiedot.php?id=6185==Lähteet==
Pikkupunka

Pikkupunka ("Lysimachia minima") on euraasialainen, hyvin pienikokoinen yksivuotinen kasvilaji. Suomessa se on harvinainen merenrantojen kasvi ja luokiteltu uhanalaiseksi.
Ulkonäkö ja koko.
Pikkupunka kasvaa vain 0,5–5 senttimetrin pituiseksi. Sen varret ovat hentoja, rentoja ja usein punertavia. Varsi haaroo tavallisesti tyvestä, haarat ovat kaarevasti kohenevia ja kapealti siipipaltaisia. Pienet lehdet ovat ehytlaitaisia, puikeita ja aivan lyhytruotisia. Alemmat lehdet ovat vastakkain, ylemmät ovat kierteisesti. Vaalean punertavat pienet kukat sijaitsevat ylemmissä lehtihangoissa. Kukan ratasmainen teriö on paljon verhiötä lyhempi. Pikkupunka kukkii Suomessa kesä-elokuussa.
Levinneisyys.
Pikkupunkaa tavataan Euroopassa Espanjasta itään aina Keski-Venäjälle saakka. Eteläisimmät havainnot ovat Keski-Italiasta ja Balkanin niemimaalta, pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Britteinsaarille, Etelä-Norjaan, -Ruotsiin ja -Suomeen sekä Baltiaan. Lisäksi lajia tavataan satunnaisesti Pohjois-Amerikassa. Suomessa pikkupungalla on kolme esiintymisaluetta: Kymenlaaksossa, Varsinais-Suomessa sekä Varsinais-Suomen ja Satakunnan rajamailla. Kaikki esiintymispaikat ovat merenrannoilla tai niiden välittömässä läheisyydessä.
Elinympäristö.
Suomessa pikkupunka kasvaa tyypillisesti avoimilla paikoilla hiekka- ja hiesupohjaisilla merenrantaniityillä. Etelämpänä se on myös sisämaan kasvi, jota tavataan monenlaisilla avoimilla ja kosteilla paikoilla, joissa maan pinta on särkynyt. Suomessa syy lajin harvinaistumiseen on rantaniittyjen umpeenkasvu karjan laidunnuksen lähes loputtua.