tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Henschel P.122

Henschel P.122 oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen sotilaskäyttöön tarkoitettu suihkumoottoroitu lentokone. Koneen suunnitteli Henschel, ja sen todennäköinen käyttötarkoitus olisi ollut korkeuspommikone. Työt projektin parissa eivät edenneet suunnitteluvaihetta pidemmälle.
Suunnittelu ja kehitys.
Henschel P.122 projektiin liittyvää tietoa ja yksityiskohtia on saatavilla niukasti, ja juurikaan mitään sen kehitykseen johtaneista asioista ei tiedetä. Syynä tähän on Berliinissä sijainneen Henschellin pääkonttorin joutuminen neuvostojoukkojen valtaamaksi huhtikuun lopussa vuonna 1945, jolloin kaikki tuhoamatta jääneet dokumentit jäivät Neuvostoliiton käsiin, ja ovat olleet siitä lähtien kadoksissa. Projekti oli todennäköisesti kehitteillä jo vuoden 1943 aikana, sillä P.122:ta seurannut P.132 projekti ajoittuu vuoden 1943 lopulle. P.122 ei kuitenkaan koskaan edennyt pelkkää suunnitteluvaihetta pidemmälle.
Brittien heti toisen maailmansodan jälkeen laatiman raportin mukaan, P.122 oli matalasiipinen korkeuspommikone, jossa oli nuolisiivet. Koneen pyrstöstä puuttuivat kokonaan korkeusvakaimet, jonka johdosta oli korkeusperäsimien oltava siipiin sijoitettuna. Koneen ohjaamo oli paineistettu, ja se sisällytti kaksihenkisen miehistön. Voimanlähteenä tuli toimia kahdet BMW 018 turbojetit asennettuna molemmat yksittäin siipien alle. Kärkiväliksi oli koneelle kaavailtu noin 21,30 metriä, ja pituudeksi 11,60 metriä. Suurimmaksi nopeudeksi on laskelmoitu tulevan noin 1010 km/h merenpinnalla, ja 930 km/h 10 kilometrin korkeudessa.
Raportti ei mainitse koneen aseistuksesta mitään, mutta toiset lähteet kertovat koneeseen kuuluneen korkeintaan 1 500 kilogramman lentopommilasti. Koneen pienehkön koon vuoksi olisivat nämä pommit olleet todennäköisesti ripustettuna siipien alle, sillä laskutelineiden ja muiden sisämoduulien lisäksi ei pommiruumalle olisi käytännössä jäänyt rungon sisälle yhtään tilaa.
Jotkin lähteet kertovat koneen olleen mahdollisesti myös sovelias nopeaksi torjuntahävittäjäksi, ja olisi täten ollut varustettu kuudella 30 mm MK 108 lentokonetykillä, joissa 120 ammusta jokaisessa. Neljä näistä olisi ollut asennettuna siipiin ja kahdet rungon sisälle tähdättynä yläviistoon. Koneen sodasta selvinneet piirrokset eivät kuitenkaan näytä, että siihen olisi asennettu minkäänlaista aseistusta.
Alys Williams

Alys Williams (s. 28. toukokuuta 1994) on yhdysvaltalainen vesipalloilija. Hän on voittanut Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana kultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2015, 2017 ja 2019.
Paige Hauschild

Paige Hauschild (s. 17. elokuuta 1999) on yhdysvaltalainen vesipalloilija. Hän on voittanut Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana kultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2017 ja 2019.
Sogndalsfjøra

Sogndalsfjøra tai Sogndal on taajama Sogndalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja asukasluku 4 324 vuonna 2023.
Sophia Lorenin filmografia

Tämä on Sophia Lorenin filmografia.
Kaupanger

Kaupanger on taajama Sogndalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 1 075 vuonna 2023.
Hermansverk/Leikanger

Hermansverk/Leikanger on taajama Sogndalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja asukasluku 2 208 vuonna 2023.
Stephania Haralabidis

Stephania Haralabidis (; s. 19. toukokuuta 1995) on kreikkalais-yhdysvaltalainen vesipalloilija. Hän ylsi arvokisavoittoihin Kreikan nuorisomaajoukkueissa ja on edustanut Yhdysvaltain naisten maajoukkuetta joulukuusta 2017 alkaen. Hän voitti kultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2019 ja 2022.
Kjørnes

Kjørnes on taajama Sogndalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 939 vuonna 2023.
Nándor Zichy

Nándor Zichy (1829–1911) oli unkarilainen kreivi ja poliitikko. Hän oli Unkarin käskynhaltijaneuvoston varapresidenttinä 1865, ja hänet valittiin 1867 valtiopäivien alahuoneeseen. Hän kuului Deákin puolueeseen mutta liittyi myöhemmin vanhoillisiin. Ylähuoneessa hän 1880-luvulla vastusti seka-avioliittojen luvallisuutta koskevaa lakiehdotusta ja seuraavalla vuosikymmenellä siviiliavioliittoa. Hän perusti oman klerikaalisen puolueen nimellä kansanpuolue, jonka varsinaisena johtajana hän pysyi kuolemaansa asti.
Gertrud Sigurdsen

Getrud Christina Sigurdsen (11. tammikuuta 1923 – 27. maaliskuuta 2015) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1969–1991 ja oli kehitysapuministeri 1973–1976, apulaissosiaaliministeri 1982–1985 sekä sosiaaliministeri 1985–1988. Hän oli kotoisin Södermanlandin Nävekvarnista.
Amanda Longan

Amanda Longan (s. 16. tammikuuta 1997 Moorpark, Kalifornia) on yhdysvaltalainen vesipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on voittanut Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana olympiakultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2017, 2019, 2022 ja 2024. Hän kuului joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2023, kun Yhdysvallat jäi viidenneksi.
Karin Ahrland

Karin Margareta Ahrland (20. heinäkuuta 1931 – 30. elokuuta 2019) oli ruotsalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän oli koulutukseltaan juristi ja toimi kansanedustajana vuosina 1976–1989. Hän oli sairaanhoidosta vastaava ministeri Thorbjörn Fälldinin kolmannessa hallituksessa vuosina 1981–1982 ja Ruotsin valtiopäivien oikeusvaliokunnan puheenjohtaja 1985–1989. Vuosina 1970–1976 hän johti Fredrika Bremer-förbundet -järjestöä. Poliittisen uransa jälkeen Ahrland siirtyi diplomaatiksi ja toimi Ruotsin pääkonsulina Kanadassa ja suurlähettiläänä Uudessa-Seelannissa.
Viking Coffee

Viking Coffee Oy oli Keskon kahvinpaahtimona alkunsa saanut ja vuodesta 1991 Ruokakeskon ja ruotsalaisen ICA:n puoliksi omistama yhteisyritys. Sen perustana oli Vantaan Hakkilaan vuonna 1966 uuden keskusvaraston yhteyteen valmistunut Keskon uusi paahtimo. Viking Coffee oli Kesko-konsernin viimeinen tuotannollista toimintaa harjoittanut osa ja myytiin vuonna 2003 kilpailevalle yritykselle Pauligille, joka siirsi koneet Hakkilasta tiloihinsa Helsingin Vuosaareen. Nykyisin Viking Coffee on yksi Oy Paulig Finland Ab:n rekisteröimistä monista aputoiminimistä, jota ei ilmeisesti käytetä Pauligin markkinoinnissa.
Historiaa.
Kesko paahtoi kahvia aikoinaan Katajanokan pääkonttorinsa yhteydessä, kunnes uusi kahvinpaahtimo valmistui silloisen Helsingin maalaiskunnan Hakkilaan syksyllä 1966. Rakennuksen nykyinen osoite on Tikkurilantie 5. Nelikerroksisen paahtimorakennuksen tilavuus oli 36 000 kuutiometriä ja lattiapinta-ala 7 500 neliömetriä, ja paahtimon alkuvaiheen kapasiteetti oli miljoona kiloa paahdettua kahvia kuukaudessa.
Ruotsalainen ICA Handlarnas AB tuli paahtimon toiseksi omistajaksi vuonna 1991 ja alkoi paahtaa Ruotsissa myymänsä kuuden tuotemerkin kahvit Suomessa. Toimintaa harjoittamaan perustettiin yhteisyritys Viking Coffee Oy. Vuonna 1992 Viking Coffeen Suomessa myymiä kahvimerkkejä olivat Costarica, Hieno Kahvi, Santos, Colombia, Pirkka ja Mövenpick.
Ennen Suomen liittymistä EU:hun moni ulkomainen yritys yritti 1990-luvun alkupuolella ostaa Viking Coffeen. Yhdysvaltalaisen Sara Lee -kulutustavarajätin omistama alankomaalainen Douwe Egberts pääsi jo solmimaan asiasta aiesopimuksen, joka kuitenkin raukesi. Sitten ruotsalainen Industri Kapital yritti Handelsbankenin tuella ostaa sekä Meiran että Viking Coffeen. Myös italialaiset kahviyhtiöt olivat kiinnostuneita Suomen kahvimarkkinoista, mutta kauppoja ei niidenkään kanssa syntynyt.
Viking Coffee oli 1990-luvun puolivälissä 15 prosentin markkinaosuudellaan Suomen kolmanneksi suurin kahvipaahtimo Pauligin (55 %) ja Meiran (25 %) jälkeen. Tukon paahtimon osuus oli 10 prosenttia. Muista maista tuodun paahdetun kahvin markkinaosuus oli vain viisi prosenttia, joka koostui Philip Morris -yhtiön omistamasta ruotsalaisesta Gevalia-kahvista, italialaisista espressokahveista ja kehitysmaakahveista, joita nykyään kutsutaan reilun kaupan kahveiksi.
Paulig osti Viking Coffee -paahtimon vuonna 2003 ja siirsi koneet Helsingin Vuosaareen, jonne yhtiö on keskittänyt toimintansa. Hakkilan paahtimorakennus oli sen jälkeen pitkään tyhjillään.
The Gazette (sanomalehti)

The Gazette, aiemmin myös "Montreal Gazette", on kanadalainen englanninkielinen Postmedia Networkin omistama sanomalehti, jota julkaistaan Kanadan Montrealissa. 
"The Gazette" on ainoa Montrealissa julkaistava englanninkielinen sanomalehti. Fleury Mesplet’n vuonna 1778 perustama lehti on Quebecin vanhin sanomalehti ja koko Kanadan vanhin edelleen painossa oleva lehti.
"The Gazetten" kohderyhmä on pääasiassa Quebecin englanninkielinen väestö.
"The Gazette" vaihtoi nimensä vuonna 2014 "Montreal Gazetteksi", mutta otti vanhan nimensä "The Gazette" uudelleen käyttöön 2023 joulukuussa.
Ana Bastos

Ana Bastos on portugalilainen, Saksassa työskentelevä geofyysikko. 
Bastos on urallaan pyrkinyt ymmärtämään paremmin globaalin hiilen kierron vuosittaista ja pitkän aikavälin vaihtelua. Tätä varten hän on yhdistänyt meteorologian, ekologian ja biogeokemian tieteenaloja ja lähestynyt asiaa sekä mittausten että mallintamisen avulla. Erityisiä aiheita ovat maanpinnan ja ilmakehän vuorovaikutukset, ilmaston sisäisen vaihtelun ja meri-ilmakehä-maa-kytkentöjen vaikutus hiilenkierron dynamiikkaan, ilmaston ääri-ilmiöiden vaikutukset ekosysteemien toimintaan ja ekosysteemien häiriöt kuten metsien reagoiminen hyönteistuhoihin tai kuivuuteen.
Bastos on johtanut vuodesta 2020 alkaen tutkimusryhmää Max Planck -instituutissa Jenassa. Vuonna 2024 hänet nimitettiin professoriksi Leipzigin yliopistoon.
Alliance de Montréal

Alliance de Montréal on kanadalainen Montrealissa sijaitseva koripallojoukkue, joka pelaa CEBL:ssä. Seura on perustettu vuonna 2021.
Helmikuussa 2021 ilmoitettiin ensimmäisen kerran, että Montrealilainen joukkue liittyy CEBL:ään vuonna 2022. 27.10.2021 joukkueen nimi ja brändi julkistettiin. Joel Anthony nimitettiin Alliancen ensimmäiseksi manageriksi. Montréal Alliance ilmoitti tiistaina 8. maaliskuuta 2022, että Vincent Lavandier oli nimetty seuran ensimmäiseksi päävalmentajaksi.
UH! LP

UH! LP on tšekkiläisen rap-artisti Redzedin ensimmäinen albumi. Se on julkaistu vain SoundCloud-musiikin suoratoistopalvelussa.
Ralph Steadman

Ralph Steadman (s. 1936) on englantilainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan yhteistyöstä Hunter S. Thompsonin kanssa ja erityisesti Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa -reportaasista (julkaistu alunperin Rolling Stone -lehdessä, myöhemmin kirjana) .
Steadman opiskeli taidetta korkeakoulussa (London College of Communication), jonka jälkeen hän aloitti työskentelyn lehtien piirtäjänä ja kuvittajana. Matkustettuaan 1970 New Yorkiin etsimään töitä, hän sai toimeksiannon Scanlan's Monthly -lehdeltä lähteä tekemään reportaasia Kentucky Derbystä Hunter S. Thompsonin kanssa. Tästä alkoi heidän pitkä yhteistyö. 
Steadman on tehnyt pitkäaikaista yhteistyötä myös Flying Dog -panimon kanssa suunnitellen etikettejä.
Illuminati Confirmed LP

Illuminati Confirmed LP on tšekkiläisen rap-artisti Redzedin toinen albumi. Se on julkaistu vain SoundCloud-musiikin suoratoistopalvelussa.
When Was I So Paranoid

When Was I So Paranoid on tšekkiläisen rap-artisti Redzedin kolmas albumi. Se on julkaistu vain Redzedin Youtube-kanavalla.
Anglia Ruskin -yliopisto

Anglia Ruskin -yliopisto (, lyhenne ARU) on englantilainen yliopisto, joka sijaitsee Cambridgessä, Chelmsfordissa, Writtlessä, Peterboroughssa ja Lontoossa. 
Historia.
Yliopiston historia juontaa vuoteen 1858, kun Oxfordin yliopiston professori John Ruskin piti avajaispuheen Cambridgen taidekoulun tiloissa (The Cambridge School of Art, CSA). Cambridgen yliopiston Trinity Collegen "fellow" William John Beaumont oli taidekoulun perustaja.
Kuningatar Elisabet II avasi yliopiston uuden kampuksen Chelmsfordissa vuonna 1995. Queen's Building on nimetty kuningattaren mukaan.
Wessexin jaarli Edward avasi uuden kauppakorkeakoulun rakennuksen Chelmsfordissa vuonna 2003. 
Cambridgen ja Chelmsfordin kauppakorkeakoulujen päärakennukset nimettiin pankkiiri Michael Ashcroftin mukaan, joka lahjoitti suuria summia yliopistolle. Ashcroft toimi yliopiston kanslerina vuosina 2001–2021. 
Kentin herttua Edward avasi lääketieteellisen tiedekunnan päärakennuksen Chelmsfordissa vuonna 2019.
Kampukset.
Yliopiston kampukset sijaitsevat Cambridgeshiren ja Essexin kreivikunnissa sekä Lontoossa. Cambridgen ja Peterborough’n kampukset sijaitsevat Cambridgeshiressä. Chelmsfordin ja Writtlen kampukset sijaitsevat Essexissä. Chelmsfordista valmistuneet suorittavat valmistujaisseremonian Chelmsfordin tuomiokirkossa. Lontoon kampukset sijaitsevat Lontoon Cityn rajalla Holbornissa ja Tower Hamletsissä.
Vuonna 2022 yliopistossa opiskeli 35 195 opiskelijaa, joista naisia oli 21 775, miehiä 13 395 ja muunsukupuolisia 25.
Kunniatohtorit.
Yliopiston kunniatohtoreita ovat laulaja Kylie Minogue, näyttelijä Stephen Fry, Pink Floydin kitaristi David Gilmour, laulaja Suzi Quatro, kitaristi Wilko Johnsson, näyttelijä Griff Rhys Jones, muotisuunnittelija Anya Hindmarch ja kirjailija Germaine Greer.
YCbCr

YCbCr on digitaaliseen videoon suunnattu väriavaruus. YCbCr-muodossa luminanssitieto on tallennettu yhtenä komponenttina (Y), ja krominanssi on tallennettu erona kahden muun komponentin välillä (Cb ja Cr). Cb ja Cr ovat ero referenssiarvoon siniselle ja punaiselle komponentille.
YCbCr on käytössä esimerkiksi MPEG-videossa. Analogisessa kuvassa on käytetty YPbPr-vastinetta.
Ron Sexsmith

Ron Sexsmith (s. 1964 St. Catharines, Kanada) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä, jonka levytysura alkoi 1990-luvun alussa. Hänen kappaleitaan ovat esittäneet mm. Paul McCartney, Rod Stewart, Nick Lowe ja Emmylou Harris. Hän on saanut Kanadan äänilevyteollisuuden Juno-palkinnon vuosina 2001, 2005 ja 2007. 
Sexsmithin ura alkoi lupaavasti ja hän sai arvostusta kriitikoilta ja muilta artisteilta. Hän kuitenkin jäi ilman suurta menestystä ja itse katsoo jääneensä kulttiartistiksi, ja välillä turhautuneensa. Hän on kuitenkin jatkanut levytysuraansa yli 30 vuotta tyylilleen uskollisena ilman suurempia muutoksia; vuonna 2023 Soundi-lehden arvostelussa nostettiin esiin tunnistettava tyyli ja perusasioiden parissa pysyminen.
Viertolan saippuatehdas

Viertolan saippuatehdas oli Vantaan Viertolassa, Keravanjoen pohjoisrannalla sijainnut suuri saippua- ja pesuainetehdas, joka perustettiin 1930-luvun lopulla, lopetettiin 2001 ja purettiin 2008. Tehtaan omistajia olivat eri aikoina Teo Oy, pohjoismaisten osuustoimintayritysten omistama Oy Nordtend Ab, sitten Hackman Havi Oy Ab ja viimeiset neljä vuotta saksalainen Henkel. Tehtaassa valmistettiin muun muassa Tend-, Ritva- ja Tell-pesujauheita, Purin- ja Teps-pesuaineita sekä Atamon-säilöntäainetta.
Historiaa.
K. G. Storm perusti vuonna 1937 pienen saippuatehtaan Keravanjoen rannalle Helsingin maalaiskunnan Viertolaan. Saippuaa keitettiin aluksi vain kesäisin, koska prosessiin tarvittiin paljon sulaa jokivettä. Veikko Vaali rakennutti paikalle modernin pesujauhetehtaan 1954–1955 ja ryhtyi ulkomaisella lisenssillä valmistamaan Tend-pesujauhetta vuoden 1960 alussa. Tuotevalikoima laajeni muilla pesujauheilla ja nestemäisillä pesuaineilla, ja 1960-luvun lopulla alkoi suihkepulloon pakattujen deodoranttien ja hiuslakkojen valmistus. Saippuoiden valmistus loppui vuonna 1985.
Satoja ihmisiä työllistänyt saippuatehdas oli 1970–1980-luvulla tiettävästi Pohjoismaiden suurin pesujauheiden valmistaja. Vielä 1980-luvun puolivälissä alueelle valmistui uusi pesujauhetehdas, joka mahdollisti uudenaikaisten fosfaatittomien pesujauheiden teon. Tehdaskokonaisuuden tuotannosta suuri osa meni idänkauppana Neuvostoliittoon 1970-luvun lopulta aina vuoteen 1991, jolloin Neuvostoliitto lakkautettiin. Viertolan tehdas jatkoi vielä vuoteen 2001 saakka.
Asutuksen keskellä sijaitseva tehdas aiheutti ajoittain merkittäviä ympäristöongelmia muun muassa tuprauttamalla silloin tällöin saippuajauhetta ilmaan. Aivan tehtaan vieressä sijaitsi Viertolan koulu. Muun muassa tehtaan rikkipäästöt olivat viranomaisten tarkkailun alla.
Tehdasaluetta pidettiin vuoden 2006 rakennusinventoinnissa Vantaan merkittävimpiin kuuluvana teollisuusmuistomerkkinä Vernissatehtaan ja Silkkitehtaan ohella. Alueen rakennuksia pidettiin arkkitehtonisesti varsin laadukkaana, niiden suunnittelijoina olivat toimineet arkkitehdit Aarne Hytönen, Risto-Veikko Luukkonen ja Matti K. Mäkinen. Tehdasalueen rakennukset kuitenkin purettiin vuonna 2008 ja niiden paikalle rakennettiin maaperän puhdistamisen jälkeen kerrostaloja.
Krominanssi

Krominanssi on televisiokuvassa väritieto, joka voidaan jakaa kahteen värin ominaisuuteen: "sävyyn" ja "kylläisyyteen". Krominanssi-signaali on osa komposiittivideota, joka erotellaan vastaanottimessa.
Sara Kays

Sara Kays (s. 1999) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänellä on eri sosiaalisissa medioissa yhteensä yli 2 miljoonaa seuraajaa ja hänen kappaleitaan on streamattu satoja miljoonia kertoja. Hänen musiikkinsa tunnuspiirteitä ovat akustisen kitaran, ukulelen ja pianon säestämät rehelliset sanoitukset, joiden aiheina ovat muun muassa mielenterveys ja kehonkuva.
Kays aloitti kitaransoiton ja laulamisen 12-vuotiaana. 16-vuotiaana hän tiesi haluavansa tehdä musiikkia lopun elämänsä. Hän alkoi julkaista omia kappaleitaan sosiaaliseen mediaan ja hänen videonsa menivät viraaleiksi. Vuonna 2018 hän tapasi tuottaja Steven Martinezin ja muutti kotikaupungistaan Indianan osavaltiossa Nashvilleen tekemään musiikkia.
Kays on ollut Rolling Stonesin "Breakthrough 25" -listalla ja hän on päässyt Billboardin listalla top kymmeneen. People-lehti nimesi hänet yhdeksi "Talented Emerging Artists Making Their Mark on the Musical Landscape" -artistiksi"."
Diskografia.
Singlet.
Lähde: 
EPt.
Lähde:
Eliška Adamovská

Eliška Adamovská (s. 7. toukokuuta 2001) on tšekkiläinen kiipeilijä, joka on erikoistunut lead-kiipeilyyn. Hän on voittanut Tšekin-mestaruuden lead-kiipeilyssä ja boulderoinnissa useamman kerran. EM-kisoissa hän voitti hopeaa vuonna 2020. Hän voitti Briançonin maailmancupissa kultaa vuonna 2021 ja hopeaa vuonna 2023. Ulkokivillä hän on kiivennyt reittejä 8c+-vaikeustasolle asti.
Adamovská aloitti kiipeilyn nuorena ulkokivillä, joilta hän pikkuhiljaa siirtyi sisälle ja kilpailuihin.
Lehmussaari

Lehmussaari on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Folkpop

Folkpop on musiikin tyylilaji, joka yhdistelee folkia ja poppia. Genre alkoi kehittyä 1960-luvun alussa mutta nousi suosioon vuosikymmenen puolivälissä yhdessä folkrockin kanssa. Folkrockiin verrattuna folkpop on pehmeämpää ja kevyempää musiikkia.
Folkpopin juuret juontavat vahvasti amerikkalaiseen kansanmusiikkiin 1940- ja 1950-luvuilla. Tuolloin taiteilijat, kuten Woody Guthrie ja Pete Seeger, popularisoivat perinteisiä kansansävelmiä ja loivat pohjan sille, mikä myöhemmin tunnettiin folkpopina. Lajityyppi sai merkittävää huomiota 1960-luvulla, kun artistit kuten Bob Dylan, Simon &amp; Garfunkel ja The Mamas &amp; The Papas yhdistivät folkhenkisiin lauluihinsa pop-elementtejä, mikä teki niistä tarttuvia ja kaupallisesti menestyviä.
Ajan myötä folkpop on kehittynyt edelleen integroimalla elementtejä indiemusiikista, rockista ja jopa elektronisesta musiikista. Tämä monipuolisuus on rikastuttanut genreä ja tehnyt siitä houkuttelevan niin kuuntelijoille kuin muusikoillekin, mikä on auttanut sitä säilyttämään paikkansa musiikin saralla.
Folkpopille ominainen piirre on perinteisten kansanmusiikin elementtien sulauttaminen moderniin pop-musiikkiin. Tämä ilmenee akustisten instrumenttien, kuten kitaroiden, banjojen ja viulujen, käytössä, sekä sydämellisissä sanoituksissa, jotka kertovat tarinoita tai välittävät voimakkaita tunteita. Lisäksi folkpopille tyypillistä ovat mieleenpainuvat melodiat, jotka houkuttelevat kuulijoita laulamaan mukana.
Joissakin folkpop-kappaleissa voidaan käyttää myös moniäänistä laulua, harmonioita tai orkesterisovituksia, jotka rikastuttavat kappaleiden äänimaailmaa ja lisäävät niihin syvyyttä ja monimuotoisuutta.
Ulla Tillander

Ulla Britta Tillander (o.s. Olsson; 10. maaliskuuta 1931 Göteborg – 16. marraskuuta 1994 Malmö) oli ruotsalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 1974–1991 ja kouluministeri Thorbjörn Fälldinin III hallituksessa 1981–1982. Tillander oli koulutukseltaan opettaja, ja toimi 1960-luvulta lähtien ruotsin ja englannin kielten opettajana Malmössä. Poliittisen uransa jälkeen hän työskenteli myös YK:ssa.
Karin Andersson

Karin Elisabet Andersson (8. lokakuuta 1918 Åsby – 20. heinäkuuta 2012 Veddige) oli ruotsalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1971–1985 ja oli maahanmuutto- ja tasa-arvoministeri Thorbjörn Fälldinin II ja III hallituksessa 1979–1982. 
Andersson oli kotoisin maanviljelijäperheestä Hallannista. Vuonna 1947 hän aloitti toimittajana "Hallands Nyheter" -lehdessä, mutta muutti jo seuraavana vuonna Tukholmaan, jossa hän työskenteli Ruotsin maanviljelijöiden etujärjestön jäsenlehdessä "RLF-tidningenissä" ja opiskeli samaan aikaan sosionomiksi. Vuosina 1957–1960 hän oli töissä Sveriges Radiolla, silloiselta nimeltään Radiotjänst. Andersson aktivoitui keskustalaisessa kansanliikkeessä 1960-luvulla ja vuonna 1966 hänestä tuli Ruotsin keskustapuolueen naisjärjestön pääsihteeri sekä Tukholman kaupunginvaltuutettu – ensimmäisten pääkaupungin valtuustoon koskaan valittujen keskustalaisten joukossa. Vuonna 1971 hänet valittiin valtiopäiville, ja 1979 hän suostui pyyntöön ryhtyä ministeriksi. Maahanmuutto- ja tasa-arvoministerinä Andersson korosti Ruotsin velvollisuutta noudattaa kansainvälisiä sopimuksia turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten oikeuksista. Hänen ministerikaudellaan myös perustettiin tasa-arvovaltuutetun virka.
Birgit Friggebo

Birgit Friggebo (s. 25. joulukuuta 1941) on ruotsalainen liberaalien poliitikko. Hän toimi asuntoministerinä Ola Ullstenin ja Thorbjörn Fälldinin hallituksissa vuosina 1978–1982 ja kulttuuriministerinä Carl Bildtin hallituksessa 1991–1994. Vuosina 1998–2003 hän oli Jönköpingin läänin maaherra. Friggebo muistetaan hänen vuonna 1979 aikaansaamastaan lakimuutoksesta, joka mahdollisti pienten piharakennusten rakentamisen ilman erillistä lupaa. Ne saivat lempinimen "friggebod".
Elsa Raven

Elsa Raven (oikealta nimeltään Elsa Rabinowitz, 21. syyskuuta 1929 – 2. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi "Paluu tulevaisuuteen" -elokuvasta, jossa hän esitti pysähtyneen kellotornin puolesta kampanjoivaa naista, sekä vuoden 1997 "Titanic" -elokuvasta, jossa hän esitti matkustajaa Ida Strausia.
Raven syntyi vuonna 1929 Charlestonissa, Etelä-Carolinan osavaltiossa. Hän oli vanhempiensa Louis ja Rosalie Rabinowitzin neljäs lapsi. Hänen näyttelijänura alkoi New Yorkissa teatterissa. Ravenin ensimmäinen elokuva oli vuoden 1970 "The Honeymoon Killers", minkä jälkeen hänellä oli useampia pieniä rooleja, kuten vuoden 1979 elokuvassa "Luojan tähden, paetkaa!" ja vuoden 1993 elokuvassa "Tulilinjalla". Hänen viimeiseksi roolikseen jäi vuoden 2011 elokuva "Answer to Nothing". Raven kuoli 91 vuoden iässä kotonaan Los Angelesissa 2. marraskuuta 2020.
Elisabeth Holm

Elisabeth Holm (o.s. Larsson; 21. marraskuuta 1917 Karlstad – 26. kesäkuuta 1997 Karlskoga) oli ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän toimi Ruotsin terveydenhoitoministerinä Thorbjörn Fälldinin II hallituksessa vuosina 1979–1981. Koulutukseltaan hän oli sairaanhoitaja.
Britt Mogård

Britt Emma Tora Mogård (o.s. Östlund; 9. marraskuuta 1922 Oppåker – 17. heinäkuuta 2012 Ösmo) oli ruotsalainen opettaja ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 1969–1983 ja toimi Thorbjörn Fälldinin I ja II hallituksen kouluministerinä vuosina 1976–1978 ja 1979–1981. Vuosina 1983–1988 hän oli Kronobergin läänin maaherra.
Perteknetiumhappo

Perteknetiumhappo (HTcO4) on vedystä ja perteknetaatti-ionista koostuva epäorgaaninen happo. Se on hyvin vahva happo ja muistuttaa ominaisuuksiltaan perkloorihappoa (HClO4).
Perteknetiumhappoa voidaan valmistaa helposti jostain perteknetaattisuolasta, kuten kalium- tai ammoniumperteknetaatista, vetyä lisäävällä kaioninvaihtajalla.
Perteknetiumhappoliuosta voidaan konsentroida keittämällä tai haihduttamalla vettä pois. Konsentroinnin myötä liuoksen väri ja ominaisuudet kuitenkin muuttuvat. Liuoksen konsentraation ollessa noin 4–5 M liuos alkaa muuttua kellertäväksi ja 7 M konsentraatiossa se on jo kirkkaan kanarialinnunkeltainen. 10 M konsentraatiossa liuos muuttuu hunajankaltaiseksi tummankeltaiseksi ja viskoosiksi seokseksi. Jos tummankeltaiseen liuokseen lisätään vettä, kellertävä väri vaalenee ja lopulta häviää, eikä liuokseen muodostu saostumia. Jos taas veden haihduttamista tummankeltaisesta liuoksesta jatketaan edelleen, liuos muuttuu tiilenruskeaksi ja sinne muodostuu tummaa sakkaa. Tumma sakka on todennäköisesti kidevedellistä teknetiumdioksidia (TcO2 · nH2O).
Keltainen väri on kuitenkin poikkeuksellinen siirtymämetalliyhdisteen liuokselle, jossa siirtymämetallikationilla ei ole "d"-elektroneja, ja siitä voidaankin päätellä, että konsentraation muuttuessa liuoksessa tapahtuu muutoksia teknetiumin koordinoitumisessa ja hapetusasteessa, ja liuos on itse asiassa seos erilaisia teknetiumin, hapen ja vedyn yhdisteitä ja ioneja. Matalassa vesikonsentraatiossa perteknetiumhappo voi protonoida itsensä muodostaen hieman H2TcO4+-ioneja, jotka hajoavat TcO3+-ioneiksi ja vedeksi. TcO3+-ioni voi puolestaan reagoida liuoksessa olevan perteknetaatti-ionin (TcO4-) kanssa, jolloin muodostuu diteknetiumheptoksidia (Tc2O7). Liuoksen viskositeetin kasvu johtuu puolestaan vetysidosten muodostumisesta. Keltainen, viskoosi liuos sisältää todennäköisesti H5TcO6-yhdistettä.
Kiinteänä (luultavasti monohydraattina HTcO4 · H2O) perteknetiumhappo on kirkasta ja väritöntä kiteistä ainetta. Se muodostaa kuitenkin hitaasti jotain purppuranpunaista ja haihtuvaa yhdistettä, joka todennäköisesti on diteknetiumpentoksidia (Tc2O5). Vesiliuoksessa punertava yhdiste hajoaa muodostaen lähinnä hydratoitunutta teknetiumdioksidia (TcO2 · nH2O) ja diteknetiumheptoksidia (Tc2O7). Kiinteä, kiteinen perteknetiumhappo sulaa noin 118°C lämpötilassa.
Aki Parhamaa

Aki Parhamaa (9. maaliskuuta 1990 Tuusula – 8. huhtikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Ylioppilaaksi päästyään vuonna 2009 Parhamaa työskenteli apteekissa ennen kuin hän päätti keskittyä kirjoittamiseen. Parhamaan kiinnostus kirjoittamiseen heräsi elokuvakäsikirjoittamisen kursseilla, ja myöhemmin hän syventyi opintoihinsa viettäen aikaa Oxfordissa, jossa hän keskittyi elokuva- ja näytelmäkirjoittamiseen. Jo nuorena hän osoitti kiinnostusta elokuvamaailmaan, ja hänen aktiivisuutensa vei hänet jopa yhteyksiin elokuvamaailman vaikuttajiin, kuten Oscar-voittaja Christopher McQuarrieen, jonka "Epäillyt"-elokuvan käsikirjoitukseen liittyen hän teki kandidaatintutkielman. Hän suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa vuonna 2017.
Yksi Parhamaan merkittävimmistä saavutuksista on näytelmä "Keltainen Gerbera", joka sai ensi-iltansa Valtimonteatterissa vuonna 2016. Hän osallistui myös käsikirjoituksen luomiseen "Volume"-supersankarielokuvassa. Lisäksi hän on kirjoittanut nuorille suunnattuja teoksia, kuten "Beta", "Glitch" ja "Replica". Kirjailija Jens Lapidus toimi suurena innoittajana Parhamaalle kirjoittamisen saralla, ja hän kirjoittikin Lapiduksen innoittamana antologiaan "Kirja joka muutti elämäni" vuonna 2013. Parhamaa on kirjojen lisäksi käsikirjoittanut myös näytelmiä ja elokuvia. Parhamaan käsikirjoitukset ovat saavuttaneet menestystä kansainvälisissä käsikirjoituskilpailuissa ja saaneet huomiota lukuisissa Hollywoodin tuotantoyhtiöissä.
Parhamaan elämää varjosti jo varhain sairastuminen lastenreumaan, ja myöhemmin hänellä diagnosoitiin myös kuolemaan johtava keuhkofibroosi vuonna 2010.
Polyvinyylieetteri

Polyvinyylieetteri on polymeeri, jonka monomeeri on jokin vinyylieetteri. Ryhmän polymeerejä käytetään esimerkiksi liima-aineina ja pinnoitteiden valmistamiseen. 
Ominaisuudet.
Polyvinyylieetterit ovat termoplastisia polymeerejä. Ne ovat öljyjä, amorfisia ja tahmeita vahamaisia aineita tai kovia ja hauraita kiinteitä aineita molekyylimassasta, eetterisivuketjun haaroittuneisuudesta tai kiteisyysasteesta riippuen. Polymeerien sulamispiste on välillä 144–240 °C ja lasisiirtymälämpötila on −80 – −3 °C. Sivuketjun pidentyminen kasvattaa sulamispistettä ja laskee lasisiirtymälämpötilaa. Polyvinyylieetterit liukenevat useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi ketoneihin, estereihin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Polymetyylivinyylieetteri liukenee myös veteen. Polyvinyylieetterit kestävät melko hyvin laimeiden happojen ja emästen vaikutuksia.
Valmistus ja käyttö.
Polyvinyylieetterien valmistuksessa käytetyimmät monomeerit ovat metyylivinyylieetteri ja etyylivinyylieetteri, mutta myös esimerkiksi isobutyylivinyylieetteriä, oktadekyylivinyylieetteriä, trietyyleeniglykolidivinyylieetteriä tai 1,4-sykloheksaanidimetanolidivinyylieetteriä käytetään. Katalyyttinä polymerointireaktiossa on esimerkiksi booritrifluoridi, alumiinikloridi tai tina(IV)kloridi. Reaktio tapahtuu noin 90–100 °C:n lämpötilassa.
Polyvinyylieettereitä käytetään liimoina, teipeissä, pinnoitteina, vahoina, maalien ja musteiden täyteaineina sekä muovienpehmentiminä.
Hansakonttori

Hansakonttori oli keskiaikaiseen hansaliittoon kuuluneiden kaupunkien perustama ja vieraan valtion alueella sijainnut kauppa-asema, johon varastoitiin kauppatavaroita. Tärkeimmät hansakonttorit sijaitsivat Bruggessa, Lontoossa, Bergenissä, Visbyssä ja Novgorodissa. Hansakonttori muodosti tavallisesti asemakaupungissaan aidatun ja vartioidun kaupunginosan, johon ulkopuolisilla ei ollut asiaa. Hansakonttorissa hansakauppiaat saattoivat myös asua talven yli, jolloin he valitsivat keskuudestaan ne kauppiaat, jotka valvoivat varastoituja tavaroita.
Lemming (elokuva)

Lemming on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Dominik Mollin ohjaama ranskalainen psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Laurent Lucas, Charlotte Gainsbourg, Charlotte Rampling ja André Dussollier.
"Lemming" sai ensi-iltansa Ranskassa 11. toukokuuta 2005, jolloin se sekä ensiesitettiin Cannesin elokuvajuhlien avajaiselokuvana että julkaistiin elokuvateattereissa. Cannesin elokuvajuhlilla elokuva kilpaili pääkilpailusarjassa, jossa se oli ehdolla parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. Charlotte Rampling sai roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan César-ehdokkuuden.
Juoni.
Alain Getty ja hänen vaimonsa Bénédicte ovat juuri muuttaneet uuteen kaupunkiin, josta Alain on saanut lupaavan työpaikan. He kutsuvat Alainin pomon Richard Pollockin vaimonsa Alicen kanssa illalliselle. Alain ja Bénédicte ovat todellinen mallipariskunta, mutta Pollockit ovat täysin eri maata. Illallinen saakin nopean lopun riidan merkeissä. Seuraavana päivänä Alain löytää keittiön tiskialtaan putkesta kuolleen jyrsijän, joka näyttää sopulilta. Pikkuhiljaa tämä löytö ja edellisillan dramaattiset tapahtumat alkavat linkittyä toisiinsa, ja tapahtumien seuraukset vievät Alainin ja Bénédicten traagiselle psykologiselle matkalle.
Vastaanotto.
"Lemming" on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisiä arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 72 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,7/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 47 arviointiin, joista 34 ovat ”tuoreita” ja 13 ”mätiä”. Yli 5 000 käyttäjästä 62 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,4/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 16 arvostelun perusteella elokuva on saanut 65 pistettä sadasta mahdollisesta. AlloCiné-sivuston mukaan 22 ranskalaislehdistön kriitikon arvostelun perusteella elokuva on saanut keskiarvoksi 3,7/5. AlloCinén yli 1 300 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 2,5/5.
"Lemming" keräsi Ranskassa teatterilevityksensä aikana lähes puoli miljoonaa katsojaa ja tuotti 2,9 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 3,6 miljoonan dollarin lipputulot.
St. Paul’s Bay

Saint Paul’s Bay () on väkiluvultaan Maltan suurin kunta. Sen asukasluku oli 29 097 vuonna 2019. St. Paul’s Bay on suosittu turistikohde, ja kunnan alueella sijaitsee paljon ravintoloita, baareja ja kauppoja. 
Kunta sai nimensä Paavalin haaksirikosta, joka tarinan mukaan tapahtui Pyhän Paavalin saaren lähellä Paavalin ollessa matkalla Caesareasta Roomaan.
Boufarik

Boufarik () on kaupunki ja piirikunnan keskus Blidan maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Mitidjan tasangolla 15 kilometriä Blidasta koilliseen. Boufarikin kunnassa oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 71 400 asukasta.
Boufarikin kunnan pinta-ala on 50,94 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Tessala El Merdjan, idässä Ouled Chebelin ja Cheblin, etelässä Bouinanin, Soumaan ja Guerouaoun ja lännessä Beni Meredin ja Ben Khelifin kuntiin.
Boufarik on tunnettu markkinapaikkana 1500-luvulta lähtien. Ranskalaiset perustivat sinne vuonna 1835 varuskunnan, jonka ympärille syntyi eurooppalainen maataloussiirtokunta.
Kaupungin kautta kulkee Algerista länteen johtava valtatie A1 sekä Algerin ja Oranin välinen rautatie. Sen ympärillä levittäytyy maatalousalue, jossa viljellään varsinkin hedelmiä. Boufarik tunnetaan Orangina-virvoitusjuoman synnyinpaikkana. Kaupungin lähellä on Algerian ilmavoimien tukikohta.
Anna Agusti-Panareda

Anna Agusti-Panareda on englantilainen meteorologi ja fyysikko. Hän työskentelee Euroopan keskipitkien sääennusteiden keskus ECMWF:ssa Copernicus-ohjelman parissa, missä hän vastaa pitkäikäisten kasvihuonekaasujen kuten hiilidioksidin ja metaanin mallintamisesta Integrated Forecasting System -mallissa. Hänen ammatillinen kiinnostuksensa ulottuu hiilen kierron eri osiin, sekä luonnolliseen kiertoon ekosysteemeissä että ihmisen toiminnan aiheuttamiin päästöihin. Numeerisen mallintamisen alalla hän on tehnyt sekä maanpinnan mallintamista että kasvihuonekaasujen inversiolaskentaa.
Agusti-Panareda suoritti laskennallisen fysiikan maisterintutkinnon Edinburghin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi meteorologiasta Readingin yliopistosta.
Marie-Catherine d' Aulnoy

Marie-Catherine d' Aulnoy (1650– 14. tammikuuta 1705, Pariisi) on ranskalainen kirjailija joka on tunnettu saduistaan. Häntä pidetään ranskankielisen satua tarkoittavan termin "contes de fées" (sananmukaisesti "haltijatartarina") keksijänä. Termi tulee hänen vuonna 1698 julkaiseman satukokoelman nimestä.
Juujärvi (järvi)

Juujärvi on samannimisen kylän itäpuolella sijaitseva saareton järvi ja Kemijoen laajentuma. Sen pinta-ala on kolme neliökilometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on noin 35 kilometriä etelään ja Rovaniemeltä noin 72 kilometriä itään.
Maantiede.
Kemijoki virtaa Juujärveen pohjoisesta Kemijärveltä ja jatkuu Juujärveltä länteen. Juujärven kaakkoisosan Juuperään laskee Juujoki kaakosta ja Siikajoki idästä. Länsiosan leveäsuiseen Etanalahteen laskee Etanaoja lännestä ja pohjoisosan Ulittamukkaan laskee Päiväjoki luoteesta. Juujärven kylän kulttuurimaisema hallitsee järven länsirantaa, itäranta puolestaan on luonnonsuojelualuetta, jota hallitsevat Juuvaara ja Kotavaara.
Juujärvi (65.231.2.001) kuuluu Juujärven alueeseen (65.231), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Pirttikosken vl:n alue (65.23) ja ensimmäinen on Keski-Kemijoen alue (65.2). Juujärven alueella on yksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Juujärvi on laajin. Toiseksi laajin on Listimäjärvi.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2026

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2026 ovat 50. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut. Ne järjestetään Yhdysvalloissa, Minneapolisin sekä Saint Paulin kaupungeissa Minnesotan osavaltiossa. 
Joukkueet.
Lähde:
Kärväsjärvi

Kärväsjärvi on matala metsäjärvi Kemijärven länsiosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on noin 29 kilometriä länsilounaaseen ja Rovaniemeltä noin 49 kilometriä itäkoilliseen. Järvi laskee Misilammen kautta Misijärveen.
Maantiede.
Kärväsjärven pääaltaan pituus kaakosta luoteeseen on noin 2,3 kilometriä. Melko mutkaisen rantaviivan pituus on 13 035 metriä. Kärväsniemi jakaa järven eteläosan lounaiseen Pikkuselkään ja kaakkoiseen Kärväsperään. Länsirannan Pitkäniemen eteläpuolella sijaitsee Uopajanperä, josta työntyy kapea ja matala vesialue luoteeseen. Noin kymmenesosa Kärväsjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Laajin syvänne sijaitsee järven itäosassa ja sen alueella on myös syvin piste, runsaat kymmenen metriä.
Kärväsjärven saariluku on kahdeksan. Saaret ovat yli aarin mutta selvästi alle hehtaarin laajuisia. Niillä ei ole karttanimiä. Järven rannat ovat metsämaata. Kärväsjärveen laskee Pirttijoki koillisesta Pirttijärveltä (196,6 metriä mpy). Aivan Kärväsjärven pohjoispuolella sijaitsee Iso Mustalampi (170,3 metriä mpy). Järvien välisen kannaksen kapein kohta on noin 80 metriä ja siitä virtaa uoma Kärväsjärveen. Kannaksen poikki kulkee vähäinen maantie. Kärväsjärven luusua sijaitsee Pikkuselällä, joka kapenee Kärväsjoeksi, joka laskee kaakkoon Misilampeen (166,0 metriä mpy). Misilampi laskee etelään Misijärveen (163,6 metriä mpy).
Kärväsjärven vesitilavuus on 3 936 000 kuutiometriä.
Kärväsjärvi (65.798.1.007) kuuluu Misijoen alueeseen (65.798), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Vianjoen valuma-alue (65.79) ja ensimmäinen on Raudanjoen valuma-alue (65.7). Kärväsjärvi on Misijärven jälkeen laajin Misijoen alueen 90:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kolmanneksi laajin on Kurttajärvi. Sen pinta-ala on noin neliökilometrin. Yli puolen neliökilometrin laajuisia vedenkokoumia ovat niin ikään Saarijärvi, Kivijärvi ja Mäki-Särkijärvi.
Suomessa on toinenkin Kärväsjärvi (14.731.1.010). Se sijaitsee Pohjois-Savon Pielavedellä noin 375 kilometriä Kemijärven Kärväsjärveltä etelään.
Jia Chen

Jia Chen on Saksassa työskentelevä ympäristötekniikan tutkija. Hän on vuodesta 2015 Technische Universität Münchenissa ympäristön mittausten ja mallinnuksen professori.
Jia Chenin tutkimus keskittyy ilmastonmuutokseen ja kaupunkien ilmansaasteisiin. Hän kehittää uusia optisia mittalaitteita, menetelmiä ja ilmakehän malleja kasvihuonekaasupäästöjen paikallistamiseksi ja kvantifioimiseksi sekä ilmansaasteiden kierron ymmärtämiseksi kaupunkiympäristöissä.
Chen opiskeli sähkötekniikan diplomi-insinööriksi Karlsruher Institut für Technologiessa ja väitteli Technische Universität Münchenissa. Sen jälkeen hän teki jatko-opintoja Harvardissa ja palasi Saksaan.
Vuonna 2024 Chen valittiin IPCC:n työryhmään, joka laatii erillisraporttia ilmastonmuutoksesta kaupungeissa.
Korschenbroich

Korschenbroich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksan länsiosassa. Se on osa Rein–Ruhrin metropolialuetta ja siten useiden suurkaupunkien, kuten Mönchengladbachin, vaikutuspiirissä.
Maantiede.
Korschenbroich sijaitsee Ala-Reinin alangolla Nordrhein-Westfalenin länsiosassa kuutisen kilometriä Mönchengladbachista itään ja noin 20 kilometriä Düsseldorfista länteen. Korschenbroichin länsipuolitse virtaa Niers, joka on Maasin 113-kilometrinen sivujoki.
Historia.
Nykyisen Korschenbroichin alueella on asuttu jo esihistoriallisena aikana. Roomalaiset valloittivat Gallian 50-luvulla eaa. ja toivat mukanaan kulttuurinsa. Korschenbroich oli osa Germania Inferioria (Niedergermanien). 400-luvulla jaa. frankit ottivat jalansijaa alueella. Paikkakunnista Korschenbroich, Pesch, Glehn, Liedberg ja Kleinenbroich on ensimmäiset kirjalliset maininnat 1100-luvulta. Korschenbroich maintaan ensi kerran 1127 muodossa Crismeke. Keskiaikana alkanut feodalismi vallitsi alueella aina Ranskan vallankumoukseen saakka. Aikakaudelta jäi muistoksi muun muassa Myllendonkin suvun vesilinna (Schloss Myllendonk), joka edustaa gotiikan ja barokin arkkitehtuuria sekä Schloss Liedberg eli Liedbergin linna. Korschenbroichin kylät liitettiin Preussiin 1816 ja toisiinsa 1975. Kaupunkioikeudet Korschenbroich sai 1981.
Korschenbroich kärsi laajoja pommitustuhoja toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1504 valmistunut St. Andreas -kirkon torni säästyi tuhoilta ja jäi paikalliseksi maamerkiksi.
Talous ja liikenne.
Korschenbroichin huomattavia yrityksiä on muun muassa erityyppisiin venttiileihin erikoistunut Sempell ja rakennusalan firma Syr. Paikallinen olutpanimo on Bolten-Brauerei, jonka historia alkaa vuodesta 1266. Kaupungin molemmat rautatieasemat, Korschenbroich ja Kleinenbroich, sijaitsevat rataosuudella Mönchengladbach–Düsseldorf. Maantieliikenteen yhteyksiä ovat Bundesstraße 7 ja 230. Lähimmät moottoritiet ovat BAB 44, BAB 46, BAB 52 ja BAB 57.
Jorma Markkula

Jorma Olavi Markkula (2. lokakuuta 1945 Ypäjä – 29. helmikuuta 2024 Tampere) oli suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. Hän työskenteli Seinäjoen kaupunginteatterissa 1980-luvulla. Vuosina 1981–1983 hän toimi Kymen läänintaiteilijana. Markkula työskenteli myös vapaana taiteilijana ja näytteli sivuosia useissa elokuvissa.
Ura.
Kansakoulunopettaja Lauri Jooseppi Markkulan ja Rauni Annikki Piessan perheeseen syntynyt Jorma Markkula opiskeli Tampereen yliopiston draamastudiolla 1966–1971. Sitä ennen hän oli toiminut "Forssan Lehden" toimittajana 1965–1966. Markkulan ensimmäinen teatterialan kiinnitys oli ohjaaja-näyttelijänä Kajaanin kaupunginteatterissa 1971–1973. Sitä seurasi useita parin vuoden kiinnityksiä ja näyttelijä-ohjaajan kiinnitys Seinäjoen kaupunginteatteriin 1983–1989.
Markkulan roolitehtäviä olivat muun muassa tuomari Soratie ("Juurakon Hulda"), Ahrolan Paavo ("Miehen tie") ja Claudius ("Hamlet"). Hänen ohjauksiaan olivat muun muassa "Murhataanpa Bobrikov", "Niskavuoren Heta" ja "Windsorin iloiset rouvat".
Markkula näytteli 24 elokuvassa vuosina 1981–2013. Yli puolet niistä on lyhytelokuvia, joista tunnetuimpiin lukeutunee Heikki Kujanpään ohjaama "Pieni pyhiinvaellus" (2000). Markkulan debyytti valkokankailla oli Tapio Suomisen ohjaama "Syöksykierre" (1981). Markkulan elokuvaroolit olivat pieniä sivuosia, usein vailla roolihenkilön nimeä.
Markkula toimi Joensuun korkeakoulun vs. taideaineiden lehtorina 1979–1980. Aiemmin hän oli opettanut muun muassa Ruoveden, Jämsän ja Pirkkalan Kansalaisopistoissa.
Markkulan aviopuolisoista mainittakoon näyttelijä Marja-Sisko Aimonen. Vuonna 1970 alkanut liitto päättyi eroon 1973.
Kokkolan Armon kappeli

Armon kappeli on Kokkolassa sijaitseva Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) omistama toimintakeskus. Armon kappeli sijaitsee Kokkolan keskustassa osoitteessa Kaarlelankatu 4. Tiloissa toimii SLEY:n Keski-Pohjanmaan piiri. Armon kappeli toimii entisessä bingohallin tiloissa joka on saneerattu rukoushuoneeksi. Rukoushuonekäytössä kappelissa on paikat 300 hengelle. Armon kappeli otettiin käyttöön 30. lokakuuta 2016. Kappelin siunasi käyttöön SLEY:n toiminnanjohtaja Tom Säilä.
Vaasan Luther-talo

Vaasan Luther-talo on Vaasassa sijaitseva Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) omistama toimintakeskus. Luther-talo sijaitsee Vaasan keskustassa osoitteessa Kirkkopuistikko 10. Tiloissa toimii SLEY:n Etelä-Pohjanmaan piiri. Vaasan Luther-talo on rakennettu vuonna 1930 ja vihitty käyttöön saman vuoden tuomiosunnuntaina. Vuonna 1965 talossa tehtiin putkiremontti. Vuonna 2018 rakennuksessa purettiin kirkkosalin lattia ja sen alle valettiin uusi betonilaatta.
Hyvinkään Luther-talo

Hyvinkään Luther-talo on Hyvinkäällä sijaitseva Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) omistama toimintakeskus. Luther-talo sijaitsee Hyvinkään keskustassa osoitteessa Harjukatu 1. Tiloissa toimii SLEY:n Uudenmaan piiri. Rukoushuonetoimikunta osti Usminkadun varteen siirretyn huvilan kunnostaen sen rukoushuoneeksi vuonna 1931. Rukoushuoneen jälkeen tontille rakennettiin omakotitalo, jossa asui muun muassa piirisihteeri. Hyvinkään osaston Luther-talo ja läheiset rivitalot valmistuivat Harjukadulle vuonna 1990.
Einar Kahelin

Einar Gabriel Kahelin (22. huhtikuuta 1879 Jyväskylä – 14. marraskuuta 1937 Parainen) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja.
Einar Kahelinin vanhemmat olivat lyseon rehtori Karl Henrik Kahelin ja Agnes Charlotta Aejmelaeus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Jyväskylän lyseosta ja suoritti kemisti-insinööritutkinnon Polyteknillisessä opiston kemialliselta linjalta 1902. Kahelin opiskeli sitten vielä vuoden ajan Mustialan maanviljelysopistossa 1902–1903.
Kahelin oli aluksi syksyllä 1902 lyhyen aikaa toimessa Henry Kerkelän kultakaivosyrityksessä Inarin Hangasojalla. Vuonna 1903 hän siirtyi Bakuun S. J. Feigl &amp; Co. kemiallisten tehtaitten johtajaksi. Hän oli Bakussa Nobel-veljesten kemian tehtaiden teknillisenä johtajana 1909–1914 ja varsinaisena johtajana 1914–1918. Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen palattuaan hän oli Paraisten Kalkkivuori Oy:n palveluksessa ensin apulaisjohtajana ja vuodesta 1921 yhtiön Helsingin osaston isännöitsijänä. Viimeksi hän toimi Paraisilla yhtiön varajohtajana 1930–1937.
Kahelin kuului Valtion rikkihappo- ja superfosfaattitehtaan, Valtion kivääritehtaan ja Valtion ruutitehtaan johtokuntiin, taloudelliseen puolustusneuvostoon ja typpikomiteaan. Hän kuului Suomen Teollisuusliiton, Suomen Betoniyhdistyksen ja Sementtiyhdistyksen johtoon ja hän oli Suomen Rakennusaineteollisuuden Työnantajaliiton hallituksen ja Suomen Rakennusteollisuuden Keskusvaltuuston puheenjohtajana ja oman alansa teollisuutensa edustajana ja hallituksen varamiehenä Suomen Työnantajain Keskusliitossa.
Kahlein harrasti musiikkia ja kuorolaulua. Hän oli Laulumiesten puheenjohtajana 1930–1931.
Einar Kahelin oli naimisissa 1905–1919 Greta Candelinin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin vuonna 1919 Katy Alice Öbergin kanssa. 
Lähteet.
Rapsody

Marlanna Evans (s. 21. tammikuuta 1983 Snow Hill, Pohjois-Carolina), taiteilijanimeltään Rapsody, on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hänet tunnetaan monimutkaisista riimeistään, vertauskuvallisuudesta sekä sanaleikeistä. Uransa alussa hän teki yhteistyötä muun muassa Erykah Badun ja Talib Kwelin kanssa sekä vieraili Kendrick Lamarin albumin "To Pimp a Butterflyn" (2015) kappaleella ”Complexion (A Zulu Love)”.
Rapsody solmi levytyssopimuksen tuottaja 9th Wonderin yhtiön It’s A Wonderful World Music Groupin kanssa vuonna 2008. Hänen ensiialbuminsa "The Idea of Beautiful" julkaistiin vuonna 2012. Rapsody solmi levytyssopimuksen Jay-Z:n yhtiön Roc Nationin kanssa vuonna 2016. Hänen toinen studioalbumi, "Laila’s Wisdom", julkaistiin syksyllä 2017 ja se oli kahdesti Grammy-ehdokaana parhaan rap-albumin ja parhaan rap-kappaleen kategorioissa. Hänen kolmas studioalbumi, "Eve", julkaistiin vuonna 2019 ja se sai ylistystä musiikkikriitikoilta.
Sig (Algeria)

Sig () on kaupunki ja piirikunnan keskus Mascaran maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee samannimisellä tasangolla 45 kilometriä Mascarasta luoteeseen. Sigin kunnassa oli arviolta 87 100 asukasta vuonna 2018.
Sigin kunnan pinta-ala on 125 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ras El Aïn Amirouchen, idässä Bou Hennin, etelässä Chorfan ja lännessä El Gaadan ja Oggazin kuntiin. Sigin tasanko on osa Mactan kosteikkoaluetta. Kaupungin eteläpuolella kohoavat Beni Chougranen vuoret.
Paikkakunta tunnettiin roomalaisaikana nimellä Tasacorra. Ranskalaiset perustivat sinne vuonna 1845 maataloussiirtokunnan, joka sai nimen Saint-Denis-du-Sig.
Sigin kautta kulkevat maantiet RN4 ja RN97 sekä Algerin ja Oranin välinen rautatie. Kaupungissa on elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Ympäröivällä keinokastelualueella viljellään viljaa, puuvillaa, pellavaa, tupakkaa, viinirypäleitä ja oliiveja.
Jenő Zichy

Jenő (Eugen) Zichy (1837–1906) oli unkarilainen kreivi, vuodesta 1862 valtiopäivämies. Hän toimi Unkarin politiikassa ja etenkin talouselämässä. Hän vaikutti Unkarin teollisuuden kehittymiseen muun muassa Unkarin yleisen teollisuusyhdistyksen puheenjohtajana. Vasta myöhemmällä iällään hän kiinnitti huomiota Unkarin esihistoriaa koskeviin kysymyksiin, joiden selvittelemiseksi hän, yhdessä ammattitutkijoiden kanssa, kävi Aasiassa kolmella tutkimusmatkalla, 1892, 1895–1896 ja 1897–1898. Matkoja ja niiden tuloksia selostetaan julkaisuissa "Voyages au Caucase et en Asie Centrale" (1897) ja "Dritte asiatische Forschungsreise des Grafen Zichy" (1900–1905). Jälkimmäiseen sisältyy muun muassa József Pápayn "Sammlung ostjakischer Volksdichtungen", Béla Póstan "Régészeti tanulmányok az orosz földön" ('Muinaistieteellisiä tutkimuksia venäläisalueella') ja János Jankón "A magyar halászat eredete" ('Unkarilaisen kalastuksen alkuperä'). Zichy lahjoitti runsaat ja arvokkaat kansatieteelliset kokoelmansa ja niitä varten rakennuttamansa museorakennuksen Budapestin kaupungille.
Zichyn rahoittamiin unkarilaisten alkuperää koskeviin tutkimuksiin osallistui myös suomalainen U. T. Sirelius János Jankón tutkimustyön kautta.