Aqua Marcia

Aqua Marcia oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Sen pituus oli noin 91 kilometriä, mikä teki siitä pisimmän Rooman akvedukteista, ja se toi kaupunkiin vettä idästä Anion laaksosta.
Historia.
Aqua Marcian rakentaminen alkoi Rooman senaatin määräyksellä vuonna 144 eaa. Sen rakentaminen annettiin preettori Quintus Marcius Rexin tehtäväksi. Rooman vedensaannin parantamisen tarve oli ollut pitkään ilmeinen, sillä Aqua Anio vetuksen tarjoama vesi oli niin huonolaatuista, että se oli lähes kelvotonta juotavaksi. Lisäksi se sekä toinen tuolloin olemassa ollut akvedukti, Aqua Appia, olivat päässeet rappeutumaan laiminlyönnin vuoksi ja vaurioituneet pahoin, kun yksityiset henkilöt johtivat niistä vettä itselleen eri kohdista. Jo vuonna 179 eaa. kensorit Marcus Aemilius Lepidus ja Marcus Flaccus Nobilior ehdottivat uuden akveduktin rakentamista, mutta hanke kaatui, kun Marcus Licinius Crassus kieltäytyi sallimasta sen kulkemista hänen maittensa läpi.
Senaatti määräsi siksi Marciuksen korjaamaan vanhat akveduktit eli Aqua Appian ja Aqua Anio vetuksen, sekä rakentamaan kolmannen, joka sai hänen mukaansa nimen Aqua Marcia. Akveduktin kokonaiskustannukset olivat 180 miljoonaa sestertiusta. Marcius johti akveduktin veden Capitoliumille itse vuonna 140 eaa.
Kaksi Aqua Marcian kaarta on mahdollisesti kuvattu Gaius Marcius Censorinuksen lyöttämissä rahoissa, jotka ovat noin vuodelta 87 eaa., ja viisi kaarta Lucius Marcius Philippuksen lyöttämissä rahoissa. Agrippa kunnosti akveduktin toimiessaan ediilinä vuonna 33 eaa., ja keisari Augustus korjasi sen jälleen muiden akveduktien ohella vuosina 11–4 eaa.
Plinius vanhempi totesi, että Aqua Marcian vesi oli kylmintä ja terveellisintä kaikista Roomaan tuoduista vesistä, ja myös Vitruvius ja muut lähteet viittaavat veden erinomaisuuteen, josta tuli suorastaan sananlasku.
Nero herätti pahennusta kylpemällä akveduktin lähteillä, mutta itse akvedukti toi kaupunkiin vain vähän vettä hänen aikanaan yksityishenkilöiden varastamien vesimäärien vuoksi. Tämän vuoksi Titus kunnostutti akveduktia jälleen vuonna 79 jaa. Hadrianuksen aikaisia korjauksia on myös havaittavissa, ja muita todennäköisesti tehtiin Septimius Severuksen toimeksiannosta vuonna 196 jaa. Caracalla paransi akveduktia vuosina 212–213 todennäköisesti Caracallan kylpylöiden tarpeiden vuoksi.
Diocletianus lisäsi akveduktin veden määrää, ja siitä alettiin käyttää nimeä "Forma Jovia" ("Jobia", "Jopia"). Akveduktia kunnostettiin vielä paavien Hadrianus I, Sergius II ja Nikolaus I aikana, jolloin sitä kutsuttiin nimellä "Jocia". Nimi "Forma Jovia" esiintyy myös 900-luvun asiakirjoissa, jotka liittyvät Tivolin alueeseen.
Rakennelma.
Aqua Marcian lähteet olivat Anio (nyk. Aniene) -joen laaksossa. Ne sijaitsivat 200 passusta (kaksoisaskelta) eli noin 300 metriä vasemmalle Via Sublacensiksen 38. mailin eli noin 56 kilometrin kohdalta, ja kolme mailia eli noin 4,4 kilometriä oikealle Via Valerian 36. mailipylvään eli 53 kilometrin kohdalta. Frontinus mittasi akveduktin pituudeksi ½ passusta eli noin 91,4 kilometriä. Useita Augustuksen aikaisiin kunnostustöihin liittyviä "cippuksia" eli etäisyyksiä mitanneita kivipylväitä on löydetty, mukaan lukien 1215. pylväs Roomasta laskettuna. Se sijaitsi vain noin 3,5 kilometrin päässä lähteiltä ja noin 86,6 kilometrin päässä Roomasta, mikä vastaa hyvin Frontinuksen mittaukseen. Pituudesta vain passusta eli noin 11 kilometriä kulki maanpinnan yläpuolella: näistä 528 eli noin 781 metriä oli rakennettu tukimuureille ja eli noin 10,3 kilometriä kaarille.
Augustus lisäsi Aqua Marciaan uuden lähteen, joka sijaitsi 800 passusta eli noin 1,2 kilometriä ylempänä (katso Aqua Claudia), mikä kaksinkertaisti akveduktin vesimäärän. Tätä lyhyttä vesijohtoa kutsuttiin nimellä "Aqua Augusta", mutta sitä ei koskaan laskettu erilliseksi vesijohdoksi. Lähteiden vedensyöttö oli quinariaa eli kuutiometriä vettä vuorokaudessa. Samojen lähteiden vettä käytetään edelleen nykyisen Rooman vesihuollossa, ja ne ovat yhä tunnettuja kylmyydestään ja puhtaudestaan. Anion laakson pohjan kohoamisen vuoksi roomalaisaikaisia lähteitä ei kuitenkaan ole voitu paikantaa täsmällisesti. Caracallan korjaustöissä lisättiin vielä uusi lähde, Fons Antoninianus, luultavasti yhteydessä hänen kylpylöihinsä johtavaan haaraan.
Aqua Tepula ja Aqua Julia liittyivät Aqua Marciaan ennen kohtaa, jossa se tuli esiin maan alta lähellä Via Latinan kuudetta mailia. Näiden akveduktien kanavat kulkivat sen yläpuolella samoilla kaarilla, ja ne ovat nähtävissä Aurelianuksen muurissa Porta Praenestinan (nyk. Porta Maggiore) lähellä. Tästä kohdasta lähtien ne hyödynsivät samoja rakenteita aina Porta Tiburtinalle (nyk. Porta San Lorenzo) asti. Tämän jälkeen ne siirtyivät jälleen maan alle ja saavuttivat päätepisteenään toimineen "castellumin" eli suuren vesisäiliön hieman Porta collinan sisäpuolella, Diocletianuksen kylpylöiden pohjoisnurkassa. Tältä osuudelta on löydetty Augustuksen aikaisten cippusten merkintöjä, joissa on näiden kolmen akveduktin nimet.
Alueet, joille Aqua Marcian pääkanava toi vettä, sijaitsivat castellumin läheisyydessä. Lukuisia lyijyputkia, joita käytettiin sen vedenjakelussa, on löydetty myös Porta Viminaliksen läheltä. Akvedukti johti myös Quirinalikselle. Aqua Marcia oli riittävän korkea tuomaan vettä jopa Capitoliumin huipulle. Paikka, jossa akveduktin vesi pulppusi siellä esiin, oli todennäköisesti sama, jossa akveduktin rakennuttajan Marciuksen patsas seisoi.
Haara nimeltä "Rivus Herculaneus", joka esiintyy myös nimellä "Aqua Herculea", erkani Aqua Marciasta Pallaksen puutarhojen ("Horti Pallantiani") jälkeen. Yksi sen castellum on sisällytetty Aurelianuksen muuriin osana viidettä tornia Porta Tiburtinasta etelään. Haara kulki Caeliuksen poikki, vaikkakin oli liian matalalla tasolla syöttääkseen vettä sinne. Akveduktista on löydetty jäänteitä useista kohdista alueella. Rivus Herculaneuksen päätepisteenä toiminut castellum sijaitsi Porta Capenan yläpuolella, minkä vuoksi porttia kutsuttiin nimityksellä "madida" (”märkä", ”vetinen”).
Eräs Lateraanin läheltä löydetty Augustuksen aikainen cippus, jossa on nimi "Marcia" ja numero 3, on joskus liitetty Rivus Herculaneukseen. Sille on kuitenkin olemassa myös toinen selitys. Ennen Aqua Claudian rakentamista, kuten Frontinus kertoo meille, Aqua Marcia ja Aqua Julia toimittivat vettä Caeliukselle ja Aventinukselle. On mahdollista, että mainittu cippus, samoin kuin Dolabellan ja Silanuksen kaari ja Lentuluksen ja Crispinuksen kaari, liittyvät tähän vesijohtoon. Myöhemmin nämä kukkulat saivat vettä vain Aqua Claudiasta Arcus Neronianin kautta, kunnes Trajanus johti Aqua Marcian Aventinukselle.
Toinen Aqua Marcian haara, jonka erkaantumiskohta on epävarma, mutta joka saattoi sijaita Via Latinan kolmannen mailin kohdalla, rakennettiin Caracallan kylpylöitä varten. Se ylitti Via Appian niin sanotun Drusuksen riemukaaren kautta ja johti sieltä suureen vesisäiliöön kylpylöiden lounaispuolella. Se mainitaan joissakin lähteissä erillisenä akveduktina nimellä "Aqua Antoniniana".