tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Teuthis

Teuthis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella nykyisen Dimitsánan kylän paikalla.
Maantiede.
Teuthiin kaupunki sijaitsi Arkadian keskiosissa. Kaupungilla oli akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori sekä alempana sijainnut alakaupunki. Kaupunki sijaitsi täsmälleen nykyisen Dimitsánan paikalla, mikä hankaloittaa sen jäänteiden tutkimista. Teuthiista koilliseen sijaitsi Theisoa, kaakkoon Hypsus, etelään Gortys, lounaaseen Bufagion ja länteen Heraia.
Historia.
Teuthiin kaupunki oli olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Kaupunki oli liitossa Orkhomenoksen kaupungin kanssa ja saattoi olla poliksena sen alaisuudessa. Teuthis kuului myös Arkadian liittoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Teuthidēs" () tai "Teuthidās" (). Megalopoliin kaupungin perustamisen yhteydessä vuonna 371/370 eaa. teuthislaiset päätettiin siirtää sinne, mutta ei ole tietoa siitä, pantiinko päätöstä koskaan toimeen. Ainakin Teuthiin kaupunki säilyi olemassa tämän jälkeenkin.
Rakennukset ja löydökset.
Teuthiin akropolis oli linnoitettu muureilla. Paikalta on löydetty klassisen kauden lopulle tai ehkä todennäköisemmin hellenistiselle kaudelle ajoitettujen muurien jäänteitä. Löydöksiin lukeutuu myös keramikan sirpaleita ennen kaikkea arkaaiselta ja hellenistiseltä kaudelta, mutta vähemmän klassiselta kaudelta. Pausaniaan mukaan Teuthiissa oli Afroditelle ja Artemiille omistetut pyhäköt.
Torthyneion

Torthyneion (, myös "Torthyneon", ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella noin kilometrin koilliseen nykyisestä Lástan kylästä.
Maantiede.
Torthyneionin kaupunki sijaitsi Arkadian pohjoisosassa. Kaupungista koilliseen sijaitsi Kafyai, itään Orkhomenos ja Elymia, etelään Helisson, Methydrion ja Theisoa, ja luoteeseen Halus.
Historia.
Torthyneionin historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että piirtokirjoituslähteiden perusteella sen kansalaisiin liittyen on tehty "theorodokos"- ja "proksenia"-sopimuksia muiden polisten kanssa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Torthyneus" ().
Kaupungin paikalla ja sen ympäristössä on suoritettu arkeologisia kaivauksia 1900-luvulla Theódoros Spyrópouloksen johdolla.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin akropolis eli yläkaupunki on ollut ympäröity muurein, joista on löydetty osia. Kaupungin paikalta on löydetty myös jonkun hellenistiselle kaudelle ajoitetun rakennuksen jäänteet, keramiikan sirpaleita geometriselta hellenistiselle kaudelle sekä rahoja.
Trapezus (Arkadia)

Trapezus ( tai "Trapezous"; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi luoteeseen nykyisestä Megalópolin kaupungista, ja sijoitetaan yleensä lähelle nykyistä Mavrián kylää.
Maantiede.
Trapezuksen kaupunki sijaitsi Parrhasiassa Arkadian lounaisosassa hieman Alfeios-joen länsipuolella noin yhdeksän kilometriä luoteeseen Megalopoliin kaupungista ja nykyisestä Megalópolista. Trapezuksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 25 tai ainakin alle 100 neliökilometriä.
Trapezus on perinteisesti sijoitettu nykyisen Mavrián kylän tienoille noin yhdeksän kilometriä luoteeseen nykyisestä Megalópolista. Kaupungin sijaintipaikaksi on kuitenkin ehdotetty myös nykyistä Kyparíssiaa noin 1,4 kilometriä etelämpänä. "Barrington Atlas of the Greek and Roman World" -kartasto sijoittaa Trapezuksen Mavriáan, kun taas Kyparíssiaan se sijoittaa antiikin Basiliin kaupungin.
Historia.
Trapezuksen kerrottiin kreikkalaisessa mytologiassa saaneen nimensä perustajastaan Trapezeuksesta, Lykaonin pojasta, tai sanasta "trapeza" (), ”pöytä", koska Zeus oli kumonnut siellä pöydän, jolla Lykaon oli tarjonnut hänelle ihmislihaa sekoitettuna uhrieläinten lihaan. Trapezus oli mytologiassa Arkadiaa hallinneen Hippothooksen kuninkaallinen asuinpaikka hänen siirrettyä hallintonsa sinne Tegeasta.
Trapezus kuului Arkadian liittoon ja Parrhasian heimovaltion mukana oletettavasti myös peloponnesolaisliittoon. 400-luvulla eaa. Trapezus oli liitossa Mantineian kanssa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Trapezūntios" ().
Megalopoliin kaupungin perustamisen yhteydessä vuonna 371/370 eaa. Arkadian liitto päätti siirtää Trapezuksen väestön sinne "synoikismoksessa". Trapezuslaiset kuitenkin vastustivat siirtoa. Lopulta osa heistä siirrettiin Megalopoliihin pakolla. Osa puolestaan jätti Peloponnesoksen ja siirtyi Vähään-Aasiaan Mustanmeren rannalla sijainneeseen toiseen Trapezukseen, jossa he saivat hyvän vastaanoton sukulaisina. Näin kaupunki lakkasi olemasta.
Rakennukset ja löydökset.
Trapezuksen perinteisesti oletetusta sijaintipaikasta nykyisestä Mavriásta on löydetty antiikin aikaisten rakennusten jäänteitä ja keramiikan sirpaleita. Trapezuksen toisesta ehdotetusta sijaintipaikasta Kyparíssiasta on löydetty kuitenkin huomattavampia jäänteitä: sieltä osittain kaivetun kaupungin kooksi on arvioitu noin 18 hehtaaria, ja siinä on ollut suunniteltu asemakaava ja se on ollut ympäröity suorakulmaisilla torneilla varustetuilla muureilla. Kyparíssian löydökset ajoittuvat 500–300-luvuille eaa.
Pausanias näki Megalopoliissa Heran, Apollonin ja muusien vanhat puiset patsaat, jotka oli siirretty sinne Trapezuksesta. Tästä voidaan päätellä, että ennen Megalopoliin perustamista Trapezuksessa oli kyseisten jumalten kultit ja näin oletettavasti myös pyhäköt.
Trapezus

Trapezus ( tai "Trapezous"; ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Cilli (suku)

Cilli (, slov. "Celjski") oli Steiermarkissa, nykyisen Celjen kaupungin ympäristössä, nykyään Sloveniaan ja Itävaltaan kuuluvilla alueilla hallinnut aatelissuku. Cillin kreiveillä oli valtakunnanruhtinaan arvo vuodesta 1436.
Suvun jäseniin kuuluivat:
Dane Cook

Dane Jeffrey Cook (18. maaliskuuta 1972) on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. 
Ura.
Hän oli yksi ensimmäisiä internetiä ja sosiaalista mediaa markkinoinnissa hyödyntäviä koomikoita. Hän oli ensimmäinen koomikko, jonka komedia-albumi pääsi Billboardin top4-listalle kahdesti. Vuonna 2007 hänestä tuli toinen koomikko (Andrew Dice Clayn jälkeen), joka esiintyi useammassa show'ssa loppuunmyydyllä Madison Square Garden -areenalla.
Cookin huumori perustuu pääosin hänen omiin havaintoihinsa, ja hänen esityksiinsä kuuluu aiheita auto-onnettomuuksista nörttikulttuuriin ja työskentelyyn pikaruokaravintolassa. Cook tunnetaan omista slangitermeistään, kuten ”BK Lounge” (Burger King) ja ”sangwich” (sandwich). 
Cook nousi suosioon 2000-luvun alussa Comedy Centralin kautta ja hyödynsi Myspacea fanien kanssa yhteydenpitoon. Vuonna 2003 hän julkaisi ensimmäisen komedia-albuminsa "Harmful If Swallowed". Hänen toinen albuminsa "Retaliation" (2005) nousi Billboardin listan kärkeen ja teki Cookista yhden aikansa suosituimmista koomikoista. Samana vuonna hän kiersi Yhdysvaltoja ”Tourgasm”-kiertueella ja isännöi "Saturday Night Live" -ohjelmaa, jossa hän teki historian pisimmän monologin. Cook tunnetaan myös ”Superfinger” (Su-Fi) -käsimerkistä, jonka hän kehitti komediallisena ”päivityksenä” perinteiselle keskisormieleelle. 
Cookin uraan on liittynyt myös kiistoja, kuten syytöksiä Louis C.K.:n materiaalin kopioinnista, mutta hän ei ole kommentoinut asiaa julkisesti.
Hän on myös luonut uraa elokuvanäyttelijänä, kuten miespääosat komediaelokuvissa "Kuukauden koheltajat" (Employee of the Month, 2006), "Good Luck Chuck" (Good Luck Chuck, 2007) ja "Tyttösi sun ja mun" (My Best Friend's Girl, 2008) sekä miessivuosa Kevin Costnerin tähdittämässä elokuvassa "Mr. Brooks" (Mr. Brooks, 2007).
Ihab Makhlouf

Ihab Makhlouf (; 21. tammikuuta 1973 Damaskos – joulukuu 2024 Damaskos) oli syyrialainen liikemies. Hän kuului Makhloufien liikemiesperheeseen ja oli yksi keskeisistä Bašar al-Assadin hallinnolle läheisistä liikemiehistä. Makhlouf oli Assadin serkku äidin puolelta. Hänen isänsä oli Mohammed Makhlouf. Makhlouf oli Hafez, Rami ja Iyad Makhloufin veli.
Makhlouf sai kandidaatin arvon liikehallinnossa Damaskoksen yliopistosta. Hän oli Syyrian kansainvälisen tiede- ja teknologiayliopiston sekä RAMAK Construction Co:n osaomistaja. Hän oli lukuisten yhtiöiden perustaja. Makhloufilla oli omistuksia Syyrian lisäksi myös Moskovassa. Makhlouf oli vuodesta 2011 Euroopan unionin ja vuodesta 2017 Yhdysvaltain pakotteiden kohteena. Makhlouf erosi toukokuussa 2020 Syriatel-yhtiön varapuheenjohtajan asemasta yhtiön ajauduttua kriisiin. Rami Makhlouf oli riitaantunut Assadin hallinnon kanssa; Ihab Makhlouf vakuutti uskollisuuttaan Assadille ja syytti veljeään tilanteesta. Ihab Makhlouf sai Assadin hallinnolta monopolioikeudet maan raja-alueiden verovapaisiin myymälöihin vuonna 2020. Vastaava sopimus Rami Makhloufin kanssa oli purettu viikkoja aiemmin.
Syyrialaiset ja turkkilaiset viestimet uutisoivat Makhloufin mahdollisesti kuolleen tämän yrittäessä paeta Beirutiin Assadin hallinnon kaaduttua. Uutisoinnin mukaan Makhlouf oli ollut veljensä, samassa yhteydessä haavoittuneen Iyad Makhloufin seurassa.
Punta Gorda

Punta Gorda on pieni merenrantakaupunki Belizen eteläosan Toledon alueella Karibianmeren länsiosassa. Siellä asuu noin 5 400 asukasta (yhden lähteen mukaan VL2022: , toisen ).
Punta Gorda on satama- ja kalastuskaupunki. Sinne johtaa Belizen eteläinen valtatie. Kaupungissa on myös pieni lentoasema. Yliopisto-opintoja voi suorittaa kaupungissa sijaitsevalla Belizen yliopiston eteläisellä kampuksella.
Vilmos Fraknói

 
Vilmos Fraknói (vuoteen 1874 Frankl, 1843–1924), oli unkarilainen historiantutkija ja katolinen titulaaripiispa.
Fraknói oli vuodesta 1875 Unkarin kansallismuseon kirjastonhoitaja, vuodesta 1879 Unkarin tiedeakatemian sihteeri, vuodesta 1889 sen varaesimies, vuodesta 1897 Unkarin museoiden ja kirjastojen ylitarkastaja. Hänen monilukuisista, Unkarin historiaa käsittelevistä tärkeistä julkaisuistaan mainittakoon: "Péter Pázmán ja hänen aikansa" (3 osaa, 1867-72), "Unkari ennen Mohácsin taistelua" (1884, myös saksaksi), "Kuningas Matias Hunyadin elämä" (1890, myös saksaksi), "Paavi Innocentius XI ja Unkarin vapautuminen turkkilais-ikeen alta" (1886. myös saksaksi), "Chronica Hungarorum vuodelta 1473" (myös saksaksi). Fraknóin aloitteesta perustettiin Roomaan unkarilainen historiallinen laitos, tarkoituksena Vatikaanissa olevien, Unkarin historiaa valaisevien lähteiden tutkiminen. Vuodesta 1884 hän johti suurta lähdejulkaisua: "Monumenta vaticana historiam regni Hungariae illustrantia".
Géza Fejérváry

Géza Fejérváry, Komlós-Keresztesin vapaaherra (1833–1914), oli unkarilainen sotilas, valtiomies ja Unkarin pääministeri. 
Fejérváry kunnostautui Italian sodassa 1859. Hän tuli 1872 everstiksi Unkarin nostoväkeen ja kohta sen jälkeen valtiosihteeriksi sotaministeriöön, ja erosi vuonna 1884 sotapalveluksesta sotamarsalkkaluutnanttina. Fejérváry oli Unkarin sotaministerinä vuosina 1884-1903 järjestäen Unkarin nostoväen, sitten pääministerinä vuosina 1905-06, jolloin hänen ohjelmassaan oli muun muassa yleinen äänioikeus.
Josef Lönnblad

Karl Josef Lönnblad (22. elokuuta 1866 Jomala – 22. tammikuuta 1954 Turku) oli suomalainen juristi ja pankinjohtaja.
Lönnbladin vanhemmat olivat laamanni Carl Constantin Lönnblad ja Ingeborg Matilda von Knorring. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1894 oli Anna Hilda Adamina Tammelander (k. 1936) ja toinen vuodesta 1937 Märtha Wilhelmina Silfverberg (k. 1941). Lönnblad tuli ylioppilaaksi Åbo lyceumista 1885 ja suoritti oikeustutkinnon 1889, varatuomarin arvon hän sai 1892. 
Lönnblad oli Turun hovioikeuden kanslisti vuodesta 1898, ylimääräinen viskaali vuodesta 1901 ja notaari 1902–1903. Turun Osakepankin toinen johtaja hän oli 1904–1906 ja pääjohtaja 1906–1920, Liittopankin Turun pääkonttorin johtaja 1921, Liikepankin johtaja 1922–1923 ja Turunmaan Pankin johtaja 1923–1932. Lönnbladilla oli myös useita luottamustoimia, mukaan lukien Turun kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajuus 1912–1913 ja puheenjohtajuus 1914–1917 sekä Turun kauppakamarin puheenjohtajuus 1918–1930.
Lönnblad

Lönnblad on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
IM-2

IM-2 (myös CPLS 3) on toinen Nasan "Commercial Lunar Payload Services (CLPS) -"ohjelmaan kuuluva Intuitive Machinesin miehittämätön kuulento. Laskeutuja on nimeltään "Athena" ja Nova-C -tyyppiä"." IM-2 laukaistiin 27. helmikuuta 2025 Floridan Kennedyn avaruuskeskuksesta SpaceX:n Flacon 9 -raketilla. Laukaisussa mukana on toissiajaisena rahtina Nasan Lunar Trailblazer Kuun kiertolaisluotain. Athena laskeutui Kuuhun 6. maaliskuuta. Yhteys alukseen katkesi laskun yhteydessä. Kun yhteys saatiin takaisin, havaittiin, että alus on väärässä asennossa ja ei tuota riittävästi virtaa aurinkopaneeleillaan. 7. maaliskuuta todettiin, että virta aluksesta on loppunut. 
Tehtävätavoite.
Athena laskeutuisi Kuun etelänavalle tarkoituksenaan tutkia Kuun maanalaisia materiaaleja ja resurseja tuleville Artemis -lennoille käyttäen apunaan poraa sekä massaspektometriä. Laskeutujan kyydissä on pieni "Micro-Nova Hopper" niminen drone otetaan käyttöön, jonka tarkoituksena olisi hyppiä Kuun pinnalla ja mitata ensimmäisen Kuun suoran vedyn pintamittauksen, joka auttaisi etsimään vettä Kuusta. Drone myös lentäisi yhteen Kuun kraaterin sisälle, tehden siellä mittauksia. IM-2:n mukana on myös "Polar Resources Ice Mining Experiment-1 (PRIME-1)" -niminen jään etsintään tarkoitettu Nasan testi. PRIME-1:ssä on pora sekä massaspekrometri. Laskeutujan mukana on myös Nokian LTE 4G verkko, jota testataan Kuussa.
Tuomiorovastin pappila (Porvoo)

Tuomiorovastin pappila (ruots. "Domprostgården") on entinen tuomiorovastin virka-asunto Porvoossa Uudellamaalla. Rakennuksen omistaa Porvoon seurakuntayhtymä ja nykyisin sitä käytetään juhla- ja kokoontumistilana.
Historia ja arkkitehtuuri.
Porvoon tuomiorovastin pappila sijaitsee Ison linnanmäen kupeessa Porvoon vanhassa kaupungissa. Paikalla on sijainnut pappila aina keskiajalta asti. Nykyinen rakennus on valmistunut vuonna 1840, ja se on remontoitu perusteellisesti vuonna 2016. Tyylisuunnaltaan rakennus edustaa empireä. Tuomiorovastin pappilan on suunnitellut arkkitehti Anton Wilhelm Arppe, joka työskenteli pitkään Carl Ludvig Engelin pääavustajana. Rakennuksen remontin arvioitiin maksavan noin kaksi miljoonaa euroa.
Tuomiorovastin pappila

Tuomiorovastin pappiloita ovat ainakin:
GrIFK Arena

GrIFK Arena on Grankulla IFK Fotboll -jalkapalloseuran omistana jalkapallohalli Kauniaisissa. Hallissa on täysimittainen jalkapallokenttä, lämmittelyalue ja kuntosali. 
Hallin koko on 101 x 74 m. Ison kentän koko on 95 x 62 m ja pienen kentän koko 62 x 42 m. Käytössä on 4 isoa maalia sekä 8 pientä maalia.
Halli on rakennettu vuonna 2017. Vuonna 2024 halliin uusittiin tekonurmi, jossa on biohajoava korkkitäyte. 
GrIFK Fotboll on hallin pääasiallinen käyttäjä, mutta vuoroja vuokrataan myös muille.
Dragonfly (avaruusluotain)

Dragonfly on Nasan tuleva auton kokoinen kahdeksalla eri roottorilla lentävä drooni, jonka tarkoituksena olisi tutkia eri alueita selvittääkseen Saturnuksen Titan-kuun mahdollisuuksia elämälle sekä kuun asuttamiselle. Dragonfly laukaistaisiin heinäkuussa 2028 Falcon Heavy -raketilla ja saapuisi Titaniin vuonna 2034. Luotain toimisi Titanin pinnalla 2,5 vuotta, jonka jälkeen se lopettaisi toimintansa. Nasan arvioiden mukaan Dragonfly tulisi maksamaan noin. 3,35 miljardia dollaria laukaisun kanssa. Dragonfly on neljäs New Frontiers -ohjelman luotain. Luotain pystyy lentämään 10 metriä sekunnissa 30 minuutin ajan sekä lentämään 4000 metrin korkeuteen. 
Titan kiinnostaa tutkijoita sen tiheän ilmakehän takia, jonka avulla elämä pystyisi kehittymään Titanissa. 
Historia.
Vuonna 2005 Huygens -laskeutujaluotain laskeutui Titanin pinnalle ja antoi ensimmäiset tiedot Titanin tiheästä ilmakehästä. Tämä herätti tutkijoiden kiinnostuksen lähettää uusi luotain taivaankappaleelle tutkimaan sitä tarkemmin. 
Tehtävät.
Dragonflyn päätehtävä Titanissa on tutkia laajalla alueella useiden erilaisten alueiden pintaa, kemiaa sekä asuttavuutta. 
Tieteelliset tavoitteet.
lähde:
Heli Backman

Heli Backman (s. 1970 Pori) on Maatalousyrittäjien eläkelaitos Melan toimitusjohtaja. Backman aloitti tehtävässään alkuvuodesta 2023. Ennen siirtymistään Melaan Backman toimi ylijohtajana sosiaali- ja terveysministeriössä. 
Ura.
Backman kirjoitti ylioppilaaksi Kuninkaanhaan lukiossa 1989 ja valmistui oikeustieteen maisteriksi Turun yliopistosta 1997.
Backman on työskennellyt työttömyyskassan johtajana vuosina 1997–2000. Tämän jälkeen hän toimi vuoteen 2008 saakka eläkkeisiin liittyvissä asiantuntijatehtävissä sosiaali- ja terveysministeriössä, sisäasiainministeriössä sekä valtiovarainministeriössä. Backman on toiminut eläkevakuutusyksikön johtajana sosiaali- ja terveysministeriössä 2009–2017, johtajana Eläketurvakeskuksessa 2017–2020 sekä osastopäällikkönä sosiaali- ja terveysministeriön sosiaaliturva- ja vakuutusosastolla 2020–2022.
Melan toimitusjohtajaksi Backman siirtyy edellisen toimitusjohtajan, Päivi Huotarin, jäädessä eläkkeelle.
Luottamustehtävät.
Backman on hallituksen jäsen Työeläkevakuuttajat TELAssa (2023–) sekä Pellervon taloustutkimuksessa (2023–). Lisäksi hän on vuodesta 2023 toiminut jäsenenä Eläketurvakeskuksen edustajistossa.
Backman oli Tapaturmavakuutuslaitosten liitto TVK:n hallituksen jäsen vuosina 2023–2024 sekä on toiminut muun muassa johtokunnan jäsenenä Finanssivalvonnassa vuosina 2020–2022, hallituksen jäsenenä Kansaneläkelaitoksessa vuosina 2020–2021 sekä Melan valtuuskunnan varapuheenjohtajana vuosina 2018–2020.
Stuart Parnaby

Stuart Parnaby (s. 19. heinäkuuta 1982 Durham, Englanti) on englantilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen.
Parnaby edusti seurajoukkuetasolla muutamia englantilaisseuroja ja voitti Englannin liigacupin kahdesti ensin Middlesbroughin kanssa vuonna 2004 ja myöhemmin Birmingham Cityn kanssa vuonna 2011. Hän pelasi Englannin Valioliigassa yhteensä 117 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia ja antoi kolme syöttöä.
Maajoukkuetasolla Parnaby edusti Englannin alle 16-, 17-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueita.
Rodney Wallace

Rodney Wallace (s. 17. kesäkuuta 1988 San José, Costa Rica) on costaricalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen.
Wallace aloitti ammattilaisuransa D.C. Unitedissa kahden vuoden ajan 2009–2011. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 50 ottelua, joissa teki kolme maalia ja antoi kahdeksan syöttöä. Hän siirtyi viideksi vuodeksi toiseen yhdysvaltalaisseuraan Portlandiin, jonka kanssa hän voitti MLS Cupin kaudella 2014–2015. Joukkue oli tilastoiltaan Wallacen uran merkittävin; hän pelasi yhteensä 138 ottelua, joissa hän teki 19 maalia ja antoi 20 syöttöä. Myöhemmin Wallace edusti yhdysvaltalaisia New York Cityä ja Kansas Cityä sekä uudestaan Portlandia. MLS olikin Wallacen uran merkittävin liiga ja hän pelasi siinä 204 ottelua, joissa teki 24 maalia ja antoi 27 syöttöä. Lisäksi hän edusti portugalilaista Aroucaa ja brasilialaista Sport Recifeä.
Wallace liittyi Costa Rican A-maajoukkueeseen syyskuussa 2011 ja pelasi 32 ottelua, jossa teki neljä maalia. Hän pelasi yhden maalin MM-kilpailuissa 2018 ja oli mukana voittamassa CONCACAF Central American Cupia kaudella 2012–2013.
Kenner Gutiérrez

Kenner Gutiérrez (s. 9. kesäkuuta 1989 Alajuela, Costa Rica) on costaricalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen ja on edustanut heinäkuusta 2024 Costa Rican Primera Divisiónissa pelaavaa Puntarenasia.
Gutiérrez on edustanut seuratasolla merkittävimpänä LD Alajuelensea, jonka kanssa hän on voittanut viidesti maan pääsarjamestaruuden. Hän on edustanut Costa Rican A-maajoukkuetta tammikuusta 2017 ja kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2018 muttei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Toyota Corolla (1979)

Toyota Corolla E70 on Toyotan valmistama henkilöauto, joka esiteltiin maaliskuussa 1979. Auto on Toyota Corollan neljännen sukupolven malli. Autoa valmistettiin kaksiovisena ja neliovisena malleina (mallimerkinnät TE71, AE70, KE70). Autoa valmistettiin seitsemänä korimallina, joita olivat kaksi- ja neliovinen sedan, hardtop, coupé, liftback, sekä kaksi- ja neliovinen farmariauto. Autoa valmistettiin 10 miljoonaa kappaletta maaliskuuhun 1983 mennessä.
Pedro Gallese

Pedro Gallese (s. 23. helmikuuta 1990 Lima, Peru) on perulainen jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen ja edustaa MLS-liigassa pelaavaa Orlando Cityä.
Gallese on voittanut kahdesti Perun Primera Divisiónin Universidad San Martín de Porresin kanssa kausina 2007–2008 ja 2009–2010. Nykyisen seuransa Ornaldo Cityn kanssa hän on voittanut kerran Lamar Hunt U.S. Open Cupin kaudella 2021–2022. Hän on päästänyt MLS-liigassa joulukuulle 2024 mennessä 39 maalia ja pelannut kahdeksan ottelua päästämättä maaliakaan.
Gallese liittyi Perun A-maajoukkueeseen elokuussa 2014 ja on pelannut joukkueessa 114 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2018, jossa hän pelasi kolmessa ottelussa täydet minuutit.
Toyota Corolla (1974)

Toyota Corolla E30 on Toyotan valmistama henkilöauto, joka esiteltiin huhtikuussa 1974. Auto on Toyota Corollan kolmannen sukupolven malli. Autoa valmistettiin kaksiovisena ja neliovisena malleina (mallimerkinnät TE31, TE30, KE30). Autoa valmistettiin useina korimalleina, joita olivat kaksi- ja neliovinen sedan, kaksiovinen hardtop, sekä kaksi- ja neliovinen farmariauto. Valmistuskauden aikana Corollasta tuli eniten valmistettu auto.
Raúl Ruidíaz

Raúl Ruidíaz (s. 25. heinäkuuta 1990 Lima, Peru) on perulais-kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pituudeltaan 169-senttimetrinen ja edustaa MLS-liigassa pelaavaa Seattle Soundersia.
Ruidíaz on edustanut MLS-liigan lisäksi muun muassa monia eteläamerikkalaisjoukkueita. Hän on voittanut Seattle Soundersin kanssa CONCACAF Champions Leaguen ja MLS Cupin. Yhteensä hän on pelannut yhdysvaltalaisliigassa 24 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Ruidíaz liittyi Perun A-maajoukkueeseen kesäkuussa 2011 ja on pelannut joulukuuhun 2024 mennessä joukkueessa 54 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2018, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa mutta jäi maaleitta.
Toyota Corolla (1970)

Toyota Corolla E20 on Toyotan valmistama henkilöauto, joka esiteltiin toukokuussa 1970. Auto on Toyota Corollan toisen sukupolven malli. Autoa valmistettiin kaksiovisena ja neliovisena malleina (mallimerkintä KE20). Autoa valmistettiin useina korimalleina, joita olivat kaksi- ja neliovinen sedan, kaksiovinen coupé, sekä kaksiovinen farmariauto. Toisen sukupolven mallin yhteydessä Corolla Sprinter -mallista tuli oma Toyota Sprinter -mallistonsa.
Toyota Corolla (1966)

Toyota Corolla E10 on Toyotan valmistama henkilöauto, joka esiteltiin marraskuussa 1966. Auto on Toyota Corollan ensimmäisen sukupolven malli. Autoa valmistettiin kaksiovisena ja neliovisena korimalleina (mallimerkintä KE20). Autoa valmistettiin aluksi kaksiovisena sedanina, jonka jälkeen esiteltiin neliovinen sedan sekä kaksiovinen farmariauto. Auto sijotettiin Publica- ja Corona-mallien väliin Publicasta saatujen kokemuksien perusteella.
Viimeinen rantaleijona

Viimeinen rantaleijona on Tonislav Hristovin ohjaama dokumenttielokuva, joka valmistui 2023.
Kuuttakymmentä lähenevä Ivan on bulgarialainen naistenmies, mies joka seurustelee ammatikseen naisturistien kanssa Sunny Beachin lomakohteessa. Hän on tehnyt työtään neljäkymmentä vuotta, kommunismin ajoista lähtien.
Viimeisen rantaleijonan ovat käsikirjoittaneet Tonislav Hristov ja Kalle Aho. Elokuvan ovat tuottaneet Kai Nordberg ja Kalle Aho Making Movies -tuotantoyhtiöstä. 
Elokuva sai ensi-iltansa Tessalonikin kansainvälisillä elokuvajuhlilla maaliskuussa 2023.
Kasvu

Kasvu on Kolmoskanavan syksyllä 1987 esittämä, Fantasiafilmin tuottama ja Tapio Suomisen ohjaama draamasarja kiltin perhetytön muuttumisesta kovapintaiseksi punkkariksi. Pääosaa näyttelee tuottaja-käsikirjoittaja-kuvaaja Asko Apajalahden tytär Hanna Apajalahti, ja muissa keskeisissä osissa nähdään Jarmo Perälä (poikaystävä), Markku Huhtamo (isä), Olga Weckström (Misu) ja Hellevi Seiro (äiti). Sarjaan tehtiin aluksi 12 puolen tunnin jaksoa ja sitten keväällä 1988 esitetty kahdeksan jakson jatkosarja nimeltä Ratkaisujen aika. Nämä olivat harvoja Kolmoskanavan tilaamia kotimaisia draamasarjoja Tuomas Sallisen englanninkielisen poliisisarjan "Walker" ohella.
Vastaanotto.
"Aamulehden" tuolloinen televisiokriitikko Hannu Raittila piti sarjaa päälleliimatun opettavaisena, dramatisoituna asennekasvatuksena. "Helsingin Sanomien" Jukka Kajava taas näki siinä sosiaalista ja yksilöllistä sanomaa huolimatta eräistä epäuskottavuuksista. Saman lehden Mikael Fräntin mielestä "Kasvu"-sarjan tekijät näyttivät tuntevan asiat ja tilanteet, joista kertovat, mutta pieni etäisyyden otto materiaaliin olisi ollut paikallaan. ”Moralisoinnista heitã ei voi syyttää, mutta he eivät olleet myöskään pystyneet sisäistämãän asioita loppuun.”
Pyroniini Y

Pyroniini Y (C17H19N2OCl) on ksanteenirekenteinen aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena esimerkiksi mikroskopiatutkimuksissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa pyroniini Y on vihreää tai kellanpunaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hieman heikommin muun muassa etanoliin ja glykoliin. Liuokset ovat punartavia ja niillä on keltainen fluoresenssi.
Pyroniini Y:n valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 3-dimetyyliaminofenoli reagoi formaldehydin kanssa. Muodostuva leukoväri hapetetaan pyroniini Y:ksi esimerkiksi typpohapokkeen tai isoamyylinitriitin avulla.
Pyroniini Y:tä käytetään mikroskopiatutkimuksissa erityisesti selektiiviseen nukleiinihappojen värjäykseen metyylivihreän kanssa. Pyroniini Y värjää RNA:n punaiseksi ja metyylivihreä värjää DNA:n vihreäksi. Pyroniini Y värjää soluliman punaiseksi ja tätä käytetään erityisesti maksasolujen tutkimuksissa.
IM-3

IM-3 (myös nimillä Intuitive Machines Mission 3 sekä CP-11) on Nasan "Commercial Lunar Payload Services" ("CLPS") -ohjelmaan kuuluva Intuitive Machinesin kolmas miehittämätön kuulento. IM-3:n sisällä olisi useita tutkintalaitteita, joiden avulla IM-3:n kuulauskeutuja, Nova-C, mittaisi Kuun etelänavalla sijaitsevaa Reiner Gamma -aluetta, jolla on oma pieni magneettikenttä. IM-3 laukaistaisiin Falcon 9-raketilla ja sen suunniteltu laukaisu tapahtuisi vuoden 2025 lopussa, tai vuoden 2026 alussa.
Tutkimuslaitteet.
lähde:
Gregor Biber

Gregor Biber (s. 9. elokuuta 2006 Krems, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hänen kätisyytensä on vasen. Biber edustaa SHL-joukkue Rögle BK:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
NHL-joukkue Utah Hockey Club varasi hänet neljännellä kierroksella 98. varausvuorolla . Biberin kasvattajaseura on UEC Krems. Biber on pelannut 25 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli yhteensä kaksi tehopistettä. Biber on edustanut Itävallan A-maajoukkuetta kolmessa ottelussa. Kaikki uran tilastot päivitetty 11. joulukuuta 2024.
Asikkalan vapaaseurakunta

Asikkalan vapaaseurakunta on Asikkalan Vääksyssä toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 2000. Seurakunnan puheenjohtaja on Pauli Heinonen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Vääksyssä Äkeentiellä. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten rukous- ja ylistystilaisuudet, raamatunopetus, kahvihetket, lähetystyö, diakoniatyö ja kummilapsityö. Vapaaseurakunta ylläpitää myös kirpputoria.
Vapaakirkolinen työ sai alkunsa Asikkalassa 1970-luvun lopulla Lahden vapaaseurakunnan toiminnan kautta. Vääksyssä on toimitut itsenäisen seurakunnan tavoin 1990-luvulta lähtien ja itsenäinen paikallisseurakunta perustettiin 24. huhtikuuta 2000. Seurakunnalla oli muutaman vuoden ajan toimitila Anianpellon kauppakeskuksessa. Tämän jälkeen toimintaa järjestetty kodeissa ja pitkään myös kahvilassa. Vuoden 2006 marraskuun alusta alkaen käytössä oli Anianpellon kauppakorttelissa Yläsaliksi nimetty huoneisto.
Tammikuussa 2009 seurakunta pääsi muuttamaan uusiin toimitiloihin osoitteeseen, joissa se toimi vuoden 2015 kevääseen saakka.
RCS-moottori

RCS-moottori (, suom. reaktio-ohjausjärjestelmä) on avaruusaluksissa ja avaruussukkulassa käytettävä menetelmä aluksen asennon ja ohjauksen hallintaan. Menetelmällä ohjaus antaa pieniä määriä työntövoimaa haluttuun suuntaan tai suuntien yhdistelmään. RCS voi antaa kiertomomentin toisin kuin esimerkiksi avaruussukkulan päämoottori, joka antaa työntövoimaa vain yhteen suuntaan.
RCS kooostuu tyypillisesti useista pienistä rakettimoottoreista tai reaktiopyöristä ja gyroskoopeista. Näitä voidaan käyttää myös yhdistelminä halutun manööverin tyypin ja mittakaavan mukaan. Useimmat satelliitit käyttävät reaktiopyörien (momenttipyörien) tai gyroskooppien yhdistelmiä, joilla pyörivän kappaleen vääntömomentilla voidaan säätää aluksen asentoa. Telakoituvat miehitetyt alukset käyttävät pieniä rakettimoottoreita niiden tehokkuuden ja nopean reaktiokyvyn vuoksi. Rakettimoottorit voivat käyttää esimerkiksi hydratsiinia tai pienet satelliitit voivat käyttää muuta kaasua.
Sebastian Cossa

Sebastian Cossa (s. 21. marraskuuta 2002 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Cossa edustaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsia. Hänen hanskakätensä on vasen. Cossa on pelannut yhdessä NHL:n runkosarjan ottelun. Tässä ottelussa hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa oli 2,67 maalia ottelua kohden ja hänen torjuntaprosenttinsa oli 85,7%. Uran tilastot päivitetty 11. joulukuuta 2024.
Cossan kasvattajaseura on Fort McMurray MHA. Ennen NHL-uraansa hän pelasi WHL-juniorisarjassa Edmonton Oil Kingsin joukkueessa. Detroit Red Wings varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 15. varausvuorolla . Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
Johnny Briceño

Johnny Briceño (s. 17. heinäkuuta 1960) on belizeläinen poliitikko, joka on toiminut Belizen pääministerinä vuodesta 2020. Hän toimi Yhdistyneen kansanpuolueen (PUP) johtajana ja opposition johtajana vuosina 2008–2011. Aikaisemmin hän oli varapääministeri ja luonnonvara- ja ympäristöasioiden ministeri.
Briceñon poliittinen ura alkoi vuonna 1993, kun hänet valittiin kansalliskokoukseen. Hän toimi varapääministerinä ja ministerinä vuosina 1998–2007 ja nousi opposition johtajaksi vuonna 2008. Vuonna 2016 hänet valittiin uudelleen PUP:n johtajaksi. Marraskuun 2020 vaaleissa Briceño johti PUP:n historialliseen voittoon, jonka myötä hänestä tuli Belizen viides pääministeri. Hän johtaa maata talouskriisin keskellä, ja häntä pidetään kansanläheisenä ja kuuntelevana johtajana.
Briceño on kritisoinut Rishi Sunakin päätöstä olla pyytämättä anteeksi Britannian roolia orjakaupassa ja katsoo, että maalla on moraalinen velvollisuus korjata menneisyyden vääryyksiä. Briceñon mukaan Belize saattaa siirtyä tasavaltaan ja luopua monarkian asemasta valtionpäänä, kuten Barbados teki vuonna 2021.
Belizeen perustettu perustuslaillinen komissio tutkii siirtymistä tasavaltaan, ja päätös voidaan tehdä parlamentissa ilman kansanäänestystä. Briceño uskoo, että Belize pysyy Kansainyhteisön jäsenenä, vaikka kruunun asema poistettaisiin.
Muhammad al-Bašir

Muhammad al-Bašir (; s. 1983 Jabal Zawiya, Idlibin maakunta) on syyrialainen poliitikko.
Al-Bašir opiskeli Aleppon yliopistossa ja työskenteli sähköinsinöörinä. Hän sai myös oppiarvon oikeustieteessä ja shariassa Idlibin yliopistosta. Al-Bašir työskenteli vuoteen 2021 saakka tarkkuusinstrumenttien osaston päällikkönä Syyrian kaasuyhtiössä. Jätettyään tehtävänsä hän liittyi Syyrian sisäiseen oppositiohallintoon. Vuosina 2022–2023 al-Bašir oli kehityksen ja humanitaaristen asioiden ministeri Idlibin maakuntaa johtaneessa Syyrian pelastushallituksessa. Tammikuussa 2024 hänet valittiin Syyrian pelastushallituksen pääministeriksi. Al-Baširin tuolloin ajamia tavoitteita olivat hallinnon modernisointi teknologian keinoin, talouden vahvistaminen ja Idlibissa sisäisiksi pakolaisiksi joutuneiden ihmisten humanitaaristen tarpeiden priorisointi.
Al-Bašir nimitettiin Syyrian pääministeriksi Bašar al-Assadin hallinnon kaaduttua joulukuussa 2024. Hänet valittiin virkaan 1. maaliskuuta 2025 saakka jatkuvan siirtymäkauden ajaksi. Al-Bašir oli nimitystä ennen tavannut kaatuneen hallinnon edustajia.
Belizen pääministeri

Belizen pääministeri on Belizen hallituksen johtaja.
Belizeä hallitsee monarkki, joka nimittää kenraalikuvernöörin. Viiden vuoden välein järjestettävien parlamenttivaalien jälkeen kenraalikuvernööri nimittää yleensä suurimman puolueen puheenjohtajan pääministeriksi. Pääministeri puolestaan ehdottaa varapääministeriä ja muita hallituksen jäseniä.
Luettelo Belizen pääministereistä.
Itsenäisyyden ajan pääministerit:
Adib al-Shishakli

Adib al-Shishakli (; 1909 Hama – 27. syyskuuta 1964 Ceres, Goiás, Brasilia) oli syyrialainen upseeri, joka kaappasi maassa vallan joulukuussa 1949 ja käytännössä hallitsi sitä, kunnes hänet syöstiin vallasta vuonna 1954. Hän oli muodollisesti Syyrian presidentin asemassa vuosina 1953–1954.
Al-Shishakli vastusti pyrkimyksiä Syyrian ja Irakin yhdistymiseen ja kaappasi vallan yhdistymisen näyttäessä todennäköiseltä. Edeltäjä Sami al-Hinnawi pakeni Beirutiin ja joutui siellä murhatuksi. Al-Shishakli asetti puolustusministeriksi armeijan upseerin. Marraskuussa 1951 hän määräsi pidätettäväksi entisen liittolaisensa, pääministeri Fawzi Salun, koska Salu oli ehdottanut hallituskokoonpanoa, jota al-Shishakli ei hyväksynyt. Suurin osa poliittisista puolueista tukahdutettiin tämän jälkeen. Al-Shishakli vahvisti armeijaa Ranskan tuella ja kieltäytyi Yhdysvaltain avusta. Hän perusti elokuussa 1952 Arabien vapautusliikkeen, josta oli määrä tulla hänen siviilien tuella johtamansa poliittinen puolue. Syyrialaisten poliitikkojen enemmistö yhdistyi puoluetta vastaan, mikä heikensi al-Shishaklin asemaa. Armeija kaatoi hänen hallintonsa, ja hän lähti maanpakoon helmikuussa 1954. 
Al-Shishakli sai Syyriassa kuolemantuomion poissaolevana. Hänet murhattiin Brasiliassa vuonna 1964. Tekijä oli syyrialainen Nawaf Ghazaleh.
Shukri al-Quwatli

Shukri al-Quwatli (; 1891 Damaskos – 30. kesäkuuta 1967 Beirut) oli syyrialainen poliitikko, joka toimi itsenäistyneen Syyrian ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1943–1949 ja pääsi uudelleen presidentiksi vuosiksi 1955–1958.
Al-Quwatli johti antikolonialistista liikettä Syyriassa ja toimi Syyrian politiikassa 1930-luvulta lähtien. Hän edusti ranskalaisten valtaa vastustanutta Kansallista blokkia ja nousi sen johtoon vuonna 1940. Al-Quwatli valittiin ensimmäiseksi itsenäisyyden ajan presidentiksi vuonna 1943. Hän sai Isolta-Britannialta tukea Ranskan vallan päättämiseen, ja viimeiset ulkomaiset joukot poistuivat Syyriasta vuonna 1946. Al-Quwatli poisti Syyrian perustuslaista presidentille asetetut kausirajoitukset vuonna 1947. Tämä mahdollisti hänen jälleenvalintansa vuonna 1948. Maaliskuussa 1949 al-Quwatli syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella. Hänen seuraajansa oli Husni al-Za'im.
Al-Quwatli oli lyhyesti vangittuna Syyriassa ja lähti sitten maanpakoon Egyptiin. Vuonna 1955 hänet valittiin jälleen Syyrian presidentiksi, jolla oli enää lähinnä seremoniallinen virka. Al-Quwatli johti Kansallista blokkia seurannutta Kansallispuoluetta. Hän luopui asemastaan Yhdistyneen arabitasavallan muodostamisen yhteydessä vuonna 1958.
José Raúl Mulino

Jose Raul Mulino Quintero (s. 13. kesäkuuta 1959) on panamalainen juristi ja poliitikko, joka nimitettiin presidentiksi 5. toukokuuta 2024. 
Mulino opiskeli Universidad Santa María La Antiguassa (USMA) Panamassa, jossa hän valmistui laki- ja valtiotieteistä vuonna 1982. Hän suoritti maisterin tutkinnon merioikeudesta Tulane Universitystä New Orleansissa vuonna 1983. Hän on toiminut asianajajana siitä alkaen.
Mulinon poliittinen ura alkoi varaulkoministerinä vuonna 1990, ja vuosina 1993–1994 hän oli ulkoministeri. Ricardo Martinellin presidenttikaudella hänet nimitettiin hallitus- ja oikeusministeriksi vuonna 2009 ja sitten yleisen turvallisuuden ministeriksi vuosina 2010–2014. Näissä rooleissa Mulino oli vastuussa kansallisen poliisin, rajavartioston, rannikkovartioston kaltaisen ilmavalvonnan ja maahanmuuttoviraston toiminnasta. Vuonna 2010 Martinellin ja Mulonon säätämää lakia vastustaneiden banaanityöläisten protesteissa kuoli satoja mielenosoittajia.
Mulino on johtanut useita poliittisia puolueita ja toiminut Solidaridadin puheenjohtajana (2005-2008) ja Union Patriotica -puolueessa (2008-2011). Vuonna 2018 hän oli Cambio Democratico -puolueen presidenttiehdokas. Lopulta vuonna 2024 hänestä tuli Realizando Metas (RM) -puolueen presidenttiehdokas ja hän voitti parlamenttivaalit saman vuoden toukokuussa.
Iron Dames

Iron Dames on moottoriurheilun projekti, joka pyrkii edistämään naisten asemaa moottoriurheilussa. Projektin perusti Deborah Mayer vuonna 2018 ja Iron Dames oli ensimmäinen täysin naisista koostuva talli, joka voitti kilpailun FIA World Endurance Championship -sarjassa. Kaudella 2025 Iron Dames osallistuu WRC2-sarjaan. Iron Dames on osallistunut myös Formula Regional European Championship -sarjaan.
San Ignacio

San Ignacio (tai ) on Macaljoen varrella sijaitseva, Belizen länsiosassa olevan Cayon alueen hallintokeskus. Macaljoki on toinen kahdesta joesta, jotka alempana yhdyttyään muodostavat Belizejoen. San Ignacion väkiluku on 12 086 (VL2022). 
Yhdessä välittömästi kaupungin itäpuolella, Macaljoen vastarannalla sijaitsevan Santa Elenan taajaman (8 587 as.) kanssa kaupungin väkiluku on noin 21 000 (VL2022). 
Kaupunkiin johtaa satamakaupunki Belize Citystä alkunsa saava, pääkaupunki Belmopan kautta kulkeva Läntinen valtatie (George Price Highway).
San Ignaciossa ja kaupungin lähistöllä on monia mayakulttuurin historiallisia rakennelmia ja asutuspaikkoja. Esimerkiksi San Ignacion eteläosassa sijaitseva Cahal Pech asutetiin noin 1000 eaa. ja hylättiin 800 jaa. mennessä.
Oskari Hakovirta

Oskari Hakovirta, sukunimi aik. "Hamström" (13. tammikuuta 1861 Hamina – 2. maaliskuuta 1931 Vuohilahti) oli suomalainen toimittaja.
Oskari Hakovirta kävi koulua Haminassa ja meni sitten hopeasepän oppiin. Hän siirtyi sitten valtionrautateille, jossa palveli viimeksi konduktöörinä. Tällöin hän jo kirjoitteli uutisia Viipurin Sanomiin ja Inkeri-lehtiin. Vuonna 1897 hän liittyi vakinaisesti Viipurin Sanomain toimitukseen uutisten kerääjäksi ja oli tässä työssä lehden lakkauttamiseen saakka 1901. Sen jälkeen Hakovirta oli muutamissa muissa lehdissä tilapäisenä avustajana sekä mukana sosialidemokraattisessa liikkeessä toimien Viipurissa ilmestyneen Työ-lehden taloudenhoitajana. Vuonna 1908 Hakovirta siirtyi Amerikkaan, jossa hän myöskin oli sanomalehtialalla. Hän palasi Suomeen 1927 ja toimi lehtien avustajana. Hän kirjoitti muun muassa Suomen Sosialidemokraatti-lehteen artikkeleita ulkosuomalaisten oloista. Hakovirta oli keväällä 1929 mukana perustamassa Suomen Lalli-liittoa. Hän oli 1929–1931 Lennartti Pohjanheimon kustantaman Lalli-liiton äänenkannattajan suomalaisuus- ja heimoasiaa ajaneen Nouseva Suomi-lehden päätoimittajana. Hakovirta kuoli 70-vuotiaana Vuohilahden Haapaniemessä.
Trænan kirkko

Trænan kirkko () on Trænan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1773.
Stugudalin kappeli

Stugudalin kappeli () on Tydalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1957.
Husøyn kirkko (Tønsberg)

Husøyn kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1933.
Husøyn kirkko

Husøyn kirkko tarkoittaa seuraavia Norjassa sijaitsevia kirkkoja:
Semin kirkko

Semin kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Valløn kirkko

Valløn kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1782.
Slagenin kirkko

Slagenin kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1901.
Solvangin kirkko

Solvangin kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 1969.
Søndre Slagenin kirkko

Søndre Slagenin kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 1972.
Eikin kirkko

Eikin kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 1988.
Ramnesin kirkko

Ramnesin kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Vålen kirkko

Vålen kirkko () on Tønsbergin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. Torniosa rakennettiin 1870-luvun alussa.
World Assembly of Muslim Youth

World Assembly of Muslim Youth (WAMY; ) on vuonna 1972 Saudi-Arabiassa perustettu kansainvälinen järjestö, joka tukee islamilaisia nuorisojärjestöjä. Järjestö pitää päämajaansa Riadissa. Sillä on lisäksi paikallistoimistoja Jeddassa, Malesiassa, Espanjassa, Nigeriassa ja Keniassa.
World Assembly of Muslim Youth julkaisee uutiskirjettä englanniksi ja arabiaksi. Pew Research Centerin mukaan World Assembly of Muslim Youthin tehtävä on ensisijaisesti tuoda musliminuorten saataville Saudi-Arabian hallinnon edustama ankara uskontulkinta. Pew Research Centerin mukaan järjestö on pyrkinyt edistämään islaminuskoisten nuorten ja nuorten aikuisten välistä solidaarisuutta jalkapalloturnausten, nuorisoleirien, opiskelijavaihdon ja stipendiohjelmien kautta.
World Assembly of Muslim Youthin johtajiin on kuulunut Saleh bin Abdul-Aziz Al ash-Sheikh.
Terrorismiyhteydet.
Yhdysvalloissa heräsi epäilyjä World Assembly of Muslim Youthin kytköksistä terrorismiin ensimmäisen kerran vuonna 1996. Vuonna 2002 Romanian tiedustelupalvelu piti järjestöä Hamasin rintamana. Samana vuonna järjestön vuosikonferenssin kunniavieraana Riadissa oli Hamas-johtaja Khalid Maš’al. Myös Intian viranomaiset ja Filippiinien asevoimat syyttivät World Assembly of Muslim Youthia terrorististen ryhmien ja militanttien islamistien rahoittamisesta.
Vuonna 2012 Kanada poisti World Assembly of Muslim Youthin hyväntekeväisyysjärjestöjen rekisteristä, koska sen kautta katsottiin välitetyn varoja terroristijärjestöksi listatulle järjestölle.
Lindsdal

Lindsdal on taajama Kalmarin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se on pääasiassa 1970-luvulla rakennettu pientaloalue. Taajamassa oli 6 061 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hans Villius

Hans Villius (10. heinäkuuta 1923 Kalmar – 22. kesäkuuta 2012 Täby) oli ruotsalainen historioitsija. Hän tuli tunnetuksi SVT:lle Olle Hägerin kanssa tekemistään historiadokumenteista, jotka käsittelivät muun muassa juhannuskriisiä, Kustaa III:n murhaa ja Raoul Wallenbergiä. Villius väitteli vuonna 1951 tohtoriksi Lundin yliopistosta aiheenaan Kaarle XII:n Venäjälle tekemästä sotaretkestä kertovat aikalaislähteet. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1996.
Hans Villiuksen mukaan on nimetty katu hänen kotikaupungissaan Kalmarissa.
Smedby (Kalmar)

Smedby on taajama Kalmarin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 742 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rinkabyholm

Rinkabyholm on taajama Kalmarin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 642 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ljungbyholm

Ljungbyholm on taajama Kalmarin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 008 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Trekanten

Trekanten on taajama Kalmarin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 559 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Astakos (Akarnania)

Astakos (, myös "Astakoi", ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Akarnaniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Xirómeron kunnan alueella lähellä nykyistä Astakóksen kaupunkia.
Maantiede.
Astakoksen kaupunki sijaitsi Akarnanian länsirannikolla olevan Astakoksenlahden () pohjukassa. Lahden länsipuolen muodosti Krithoten niemi. Kaupungin paikka sijaitsee noin kaksi kilometriä koilliseen nykyisestä Astakóksen kaupungista. Samalla paikalla on nykyisin keskiaikaisen Dragamestoksen linnoituskaupungin (myös Dragaméston linna, Grávan linna) rauniot.
Astakoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Astakoksesta koilliseen sijaitsi Koronta, itään Matropolis ja kaakkoon Oiniadai.
Historia.
Seudulla on löytöjen perusteella ollut asutusta neoliittisella kaudella ja pronssikaudella. Astakoksen kaupunki oli olemassa klassiselta roomalaiselle kaudelle. Se perustettiin 400-luvulla eaa., ja sen sanotaan olleen kefallenialaisten siirtokunta, mutta nykyisin arvellaan, että se olisi ollut seudun monien muiden kaupunkien tavoin ennemmin Korintin siirtokunta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Astakos" (), "Astakēnos" () ja "Astakios" ().
Peloponnesolaissodan aikana Astakos oli Spartan puolella. Sodan alussa vuonna 431 eaa. kaupunkia hallitsi tyranni nimeltä Euarkhos, jonka ateenalaiset syrjäyttivät vallasta. Tämän myötä kaupungista tuli oletettavasti Akarnanian liiton jäsen ja Ateenan liittolainen. Korinttilaiset kuitenkin palauttivat Euarkhoksen valtaan. Astakos löi omaa korinttilaisen standardin mukaista hopearahaa 300-luvulla eaa.
Astakos mainitaan Akarnanian kaupunkien joukossa kreikankielisessä piirtokirjoituksessa, joka ajoittuu hellenistiselle kaudelle vuoden 219 eaa. jälkeiseen aikaan. Astakos oli varmuudella Akarnanian liiton jäsen 100-luvulla eaa. Kaupunki taantui roomalaisella kaudella. Bysanttilaisella keskiajalla samalle paikalle kehittyi linnoituskaupunki nimeltä Dragamestos.
Rakennukset ja löydökset.
Astakoksen kaupunki on ollut ympäröity muurein, joiden ensimmäinen vaihe ajoitetaan 400-luvulle eaa. ja myöhemmät muutokset 300-luvulle eaa. Muurien pituus oli noin metriä, ja niissä oli 15 tornia, jotka kaikki olivat etelä- tai länsisivulla, ja ainakin seitsemän porttia. Pääportti oli länteen. Sisempänä kulki toinen muuri. Antiikin aikaisen muurin rakenteessa yhdistyi luonnonkallion muodostama luonnonmuuri ja samasta kalliosta louhittu kivimuuri, jonka päälle oli rakennettu ylemmät osat tiilestä. Antiikin aikaista muuria on säilynyt lähinnä paikan keskiaikaisten muurien perustuksina..
Kaupunginmuurien ulkopuolelta noin 200 metriä länteen pääportista on löydetty Zeus Kara(i)okselle omistetun temppelin rauniot. Temppeli ajoitetaan 300-luvulle eaa. Kaupungissa on ollut myös Artemiin kultti ja näin oletettavasti myös tälle omistettu pyhäkkö.
Paikan keskiaikaisesta kaupungista on jäljellä muurien lisäksi muun muassa kolmen kirkon rauniot. Niistä yksi on ollut kolmilaivainen basilika ja toinen yksilaivainen basilika.
Idomene (Amfilokhia)

Idomene () oli antiikin aikainen nimi kahdelle kukkulanhuipulle, jotka sijaitsivat Amfilokhiassa Kreikassa. Toinen tunnettiin suurempana (korkeampana) ja toinen pienempänä (matalampana) Idomenenä. Niiden välissä oli sola. Pienempi Idomene vaikuttaa olleen kukkula solan suun pohjoispuolella ja suurempi Idomene kukkula sen eteläpuolella. Suurempi Idomene sijoitetaan nykyiseen Palaiokoúlaan itään Menídistä () ja pienempi Idomene nykyiselle Alonákin kukkulalle Menídistä pohjoisluoteeseen (). Näin kukkulat sijaitsivat Ambrakianlahden (nyk. Amvrakikóslahti) koillispuolella pohjoiseen Argos Amfilokhikonista ja Olpaista.
Antiikin historiassa kukkulat tunnetaan ennen kaikkea peloponnesolaissodan aikana vuonna 426 eaa. käydystä, Thukydideen kuvaamasta Idomenen taistelusta ateenalaisten ja ambrakialaisten välillä. Tuolloin ambrakialaiset leiriytyivät pienemmälle Idomenelle, kun taas taistelun voittaneet ateenalaiset ottivat haltuunsa suuremman Idomenen.
Nykyisin kukkuloiden sijaintipaikat ovat Amfilochían kunnassa Aitolia-Akarnanian alueyksikössä.
Krenai

Krenai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki tai muu asutus Amfilokhiassa Kreikassa. Se sijoitetaan nykyiselle Palioavlín kukkulalle Amfilochían kunnan alueelle noin viisi kilometriä pohjoiseen Amfilochían kaupungista.
Krenai, suomeksi ”Kaivot”, sijaitsi Ambrakianlahden kaakkoisrannalla lähellä Argos Amfilokhikonin kaupunkia. Se oli rakennettu ovaalinmuotoiselle kukkulalle, jolta on löydetty noin 660 metriä pitkän linnoistusmuurin sekä julkisten ja yksityisten rakennusten jäänteitä. Krenai kuului Argos Amfilokhikonin "poliksen" alueeseen.
Krenain asutus on ollut olemassa ainakin klassisella ja hellenistisellä kaudella. Sen arvellaan olleen alun perin varuskuntapaikka, joka myöhemmin kehittyi pieneksi kaupungiksi. Ainoa antiikin lähde, joka mainitsee Krenain, on Thukydides, joka kuvaa seudun maantiedettä kertoessaan vuoden 426 eaa. Idomenen taistelusta ateenalaisten ja ambrakialaisten välillä.