tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juho Heikki Seppälä

Juho Heikki Seppälä (28. helmikuuta 1889 Asikkala – 27. huhtikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen lihakauppa-alan kehittäjä, kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Seppälän vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Henrik Seppälä ja Saara Maria Eskola ja puolisot 1912–1918 Fanny Edit Manninen ja vuodesta 1930 Saara Vappu Viitanen. Seppälä suoritti ylemmän kansakoulukurssin Asikkalassa ja liikeapulaiskoulun iltakurssit sekä harjoitti kirjanpidon, ruotsin ja venäjän opintoja. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin. Seppälä oli asiapoika ja myyjä A. Virtasen lihakaupassa Helsingissä 1907–1908, myyjä lihakauppias Jaakko Kainulaisen liikkeessä 1908, myyjä Kaarlo E. Nurmisen liikkeessä 1909 sekä sivuliikkeen ja liikkeen hoitaja, oman liha-alan tukku- ja vähittäisliikkeen pitäjä vuodesta 1911, liha-, karja- ja maataloustuotealan viejä ja tuoja 1920-luvulla Suomen, Ruotsin, Viron ja useiden muiden Euroopan maiden välillä, vuodesta 1930 A. Lönnbergin Makkaratehtaan omistaja ja johtaja sekä J. H. Seppälä Oy:n toimitusjohtaja 1944–1946 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1944. Hän omisti Stenbackan kartanon Tuusulassa ja oli "Lihakauppias"-lehden perustajia ja lehden päätoimittaja. Seppälällä oli myös useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä. Seppälästä tuli 1945 Suomen ensimmäinen kauppaneuvos yksityisestä liha-alan yrityksestä sekä menestyksekkään yritystoimintansa ansiosta että aktiivisesta ja uraauurtavasta toiminnansa Helsingin Lihakauppiasyhdistyksessä. Seppälää voi pitää Suomen 1900-luvun liha-alan yhtenä merkittävimmistä henkilöistä.
Veikko Nylund

Väinö Veikko Nylund (20. lokakuuta 1895 Kuopio – 2. helmikuuta 1982 Kuopio) oli suomalainen kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Nylundin vanhemmat olivat ratamestari Jakob Nylund ja Wilhelmiina Kolkkinen ja puoliso vuodesta 1918 Siiri Biese. Nylund tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1917, kävi Helsingin kauppakorkeakoulua 1917–1918, suoritti aktiiviupseerin tutkinnon 1920 ja teki opintomatkoja lukuisiin eri maihin. Hän oli asevarikon vt. kansliapäällikkö Helsingissä 1918–1920, vänrikki 1920, Oy J. E. Cornvallin edustaja 1920–1922, Suomen Valtamerentakainen Kauppa -yhtiön teknillisen osaston hoitaja 1922–1923, Gustaf Raninin perustaman Oy Gust. Ranin -yhtiön johtokunnan puheenjohtaja 1923–1977, toimitusjohtaja 1934–1964 ja alkoholitehtaan johtaja 1964–1976. Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen Nylund oli 1930–1933, minkä lisäksi hänellä oli useita muita luottamustehtäviä. Nylund tunnettiin myös urheilujohtajana, hän oli Puijon Hiihtäjien puheenjohtaja ja Suomen Hiihtoliiton johtokunnan jäsen. Kauppaneuvoksen arvonimen 1945 saanut Nylund oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1942).
Cléry-le-Petit

Cléry-le-Petit on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 190 asukasta vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 4,58 neliökilometriä.
Cléry-le-Petit’n naapurikunnat ovat Doulcon, Dun-sur-Meuse, Brieulles-sur-Meuse, Cléry-le-Grand ja Liny-devant-Dun. Kunnan korkeus merenpinnasta on 172–273 metriä.
Cléry-le-Petit’n väkiluku on pienentynyt 23 asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 213 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 53 prosenttia oli miehiä ja 47 prosenttia naisia. Suurimmat ikäryhmät olivat 45–59-vuotiaat ja 60–74-vuotiaat.
Simeon Bekbulatovitš

Simeon Bekbulatovitš tai Sain-Bulat han ( / ساین بولاط; kuollut 5. tammikuuta 1616) oli tataaritaustainen venäläinen valtiomies, Tšingis-kaanin jälkeläinen, joka toimi hetkellisesti Venäjän hallitsijana.
Never Alone (videopeli)

Never Alone eli Kisima Inŋitchuŋa on Upper One Gamesin ja E-Line Median yhteistyössä kehittämä ja julkaisema sivulta kuvattu tasohyppelypeli, joka julkaistiin vuonna 2014. Peli on yksi ensimmäisiä iñupiatien kanssa yhteistyössä tehdyistä videopeleistä. Pelin kehitettiin yhteistyössä Alaskan Cook Inletin alueen alkuperäisasukkaiden heimoneuvoston kanssa, ja kehittäjän mukaan työhön osallistui yli 40 alkuperäisasukasta.
Never Alone seuraa iñuapit-pikkutytön Nunan ja hänelle seuraa pitävän napaketun tarinaa. Pelin aikana Nuna selvittää hänen kylänsä tuhonneen myrskyn lähdettä. Matkan aikana häntä auttavat henkiolennot, joihin napaketulla on yhteys. Nunalla ja napaketulla on pelissä eri vahvuudet, ja pelaaja pelaa pelin aikana molempien hahmojen roolissa. Pelaaja kerää pisteiden sijaan lyhyitä dokumenttivideoita, joilla iñupiatit kertovat kulttuuristaan, historiastaan ja elämäntavastaan. Peli pyrkii viestimään myös ilmastonmuutoksesta ja ympäristönsuojelusta.
Palkinnot.
Peli voitti vuoden 2015 BAFTA Games Awardin parhaan debyyttipelin palkinnon. Lisäksi vuonna 2015 Games for Change Awardsin palkitsi pelin vuoden parhaana pelinä ja vuoden vaikutuksellisimpana pelinä.
Line &amp; Willy

Line &amp; Willy oli ranskalainen varieteeduo 1960- ja 1970-luvuilla. Duon muodostivat Line Van Menen ja Claude Boillod. Duo nousi tunnettavuuteen vuonna 1966 voitettuaan Guy Luxin palkinnon kappaleella "Le Vent" ja sijoituttuaan toiseksi Rose d'or d'Antibes -palkinnoissa kappaleella "Pourquoi pas nous?".
Duo levytti kappaleet "Près de la Fontaine" (1966), "Nous on s'aime et On se ressemble" (1967), "La vie à deux" (1968), "Rien n'empêche la terre de tourner" (1968), "Le marchand d'arc-en-ciel" (1968), "Les jardins italiens" (1970) sekä "Si un jour tu t'en vas" (1972) ja julkaisi albumin vuonna 1967.
Duo edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa 1968 kappaleella "À chacun sa chanson" ja sijoittui jaetulle seitsemännelle sijalle 17 kilpailijan joukosta.
Vuosina 1974-1976 duo levytti kolme lastenmusiikkialbumia. Duon hajoamisen jälkeen Line Van Menen teki soolouraa.
Claude Boillod kuoli 84-vuotiaana 20. joulukuuta 2018. Line Van Menen kuoli 85-vuotiaana 30. huhtikuuta 2023.
Pavel Sivakov

Pavel Aleksejevitš Sivakov (; s. 11. heinäkuuta 1997 San Donà di Piave, Veneto, Italia) on venäläis-ranskalainen maantiekilpapyöräilijä. Hänen edusti Team Sky / Ineos Grenadiers -tallia vuosina 2018–2023 ja UAE Team Emiratesisa vuodesta 2024 lähten. Maaliskuussa 2022 Sivakov vaihtoi edustusmaansa Venäjästä Ranskaksi reaktiona Venäjän hyökkäyssotaan Ukrainassa. Sivakov on syntynyt Italiassa ja kasvanut Ranskassa. Sivakovin vanhemmat ovat venäläiset kilpapyöräilijät Aleksei Sivakov ja Aleksandra Koljaseva.
Sivakov on menestynyt usean päivän etappikilpailuissa. Vuonna 2019 hän voitti kokonaiskilpailun Puolan ympäriajossa sekä Tour of the Alps -kilpailussa. Vuonna 2022 hän voitti kokonaiskilpailun Espanjassa ajettavassa Vuelta a Burgos -kilpailussa. Hän voitti Vuelta a Andalucian 2025. Yksipäiväisistä kilpailuista hän voitti Giro della Toscanan 2023. Hän on sijoittunut World Tour -sarjan yksipäiväisissä kilpailuissa toiseksi Cadel Evans Great Ocean Road Racessa 2020, Clásica de San Sebastiánissa 2022, Grand Prix Cycliste de Montréalissa 2023 ja Grand Prix Cycliste de Québecissa 2025. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut sekaviestissä MM-hopeaa vuonna 2025.
Suurista ympäriajoista hän on osallistunut Espanjan ympäriajoon vuosina 2018, 2021, 2022 ja 2024, Italian ympäriajoon vuosina 2019, 2021, 2022 ja 2023 sekä Ranskan ympäriajoon vuosina 2020, 2024 ja 2025. Näistä hänen paras sijoituksensa oli kokonaiskilpailun 9. sija Italian ympäriajossa 2019 ja Espanjan ympäriajossa 2024.
Markku Tuppurainen

Markku "Kure" Tuppurainen (s. 1957) on suomalainen helluntailainen pastori ja seurakunnanjohtaja. Tuppurainen on toiminut vuodesta 2015 Seinäjoen helluntaiseurakunnan johtavana pastorina. Tuppurainen on toiminut "Astu tarinaan" -keskusteluohjelman juontajana sekä "Kakola"-televisiosarjan mentorina.
Tuppurainen tuli uskoon Sukevan vankilassa vuonna 1982. Hän oli kolme vuotta uskossa vankilassa. Hänen vapauduttuaan Iisalmen helluntaiseurakunta kutsui hänet Timoteus-oppilaaksi. Vuosina 1984–1986 hän toimi Iisalmen helluntaiseurakunnan nuorisopastorina. Tämän jälkeen hän on toiminut pastorina Kuopion helluntaiseurakunnassa sekä Helsingin Lähetysseurakunnassa.
Tuppurainen toimi vuosina 2005–2012 Seinäjoen kaupunginvaltuutettuna keskustan edustajana. Anssi Tiittanen on kirjoittanut Tuppuraisesta vuonna 2004 kirjan "Kure – yksinäinen susi" ja Heimo Enbuska vuonna 2011 kirjan "Kure".
Vuelta a Burgos

Vuelta a Burgos eli Burgosin ympäriajo on Burgosissa, Espanjassa vuosittain järjestettävä maantiepyöräilyn etappikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1946, mutta siitä tuli vakituinen kilpailu vasta 1981. Kilpailu kuuluu UCI ProTouriin.
Sanitarium (videopeli)

Sanitarium on DreamForge Intertainmentin kehittämä seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna Windowsille.
Peli on julkaistu vuonna 2021 Androidille.
Tarina.
Peli on psykologista kauhua, jossa päähenkilö kärsii muistimenetyksestä ja herää synkästä tornista pää siteisiin sidottuna.
Pelaaminen.
Pelissä on tyypillisiä kauhun ja tieteisfiktion elementtejä ja peli on jaettu kahdeksaan kappaleeseen, joissa on oma nimensä. Jokaisessa kappaleessa on myös tavoite, jonka saavuttamisen jälkeen peli siirtyy seuraavaan kappaleeseen ja kaikki pelaajan keräämät esineet jäävät jälkeen. Kappaleesta riippumatta peli on tyypillinen seikkailupeli, jossa on pulmien ratkomista. Pelissä on lisäksi kaksi lyhyttä toimintakohtausta.
Peli on julkaistu kolmella CD-ROMilla ja siinä on FMV-välikohtauksia.
Prey (vuoden 2022 elokuva)

Prey on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen scifi-toimintaelokuva, jonka on ohjannut Dan Trachtenberg. Se on "Predator"-elokuvasarjan viides sovitus sekä esiosa sarjan neljälle aiemmalle elokuvalle. Pääosia esittävät Amber Midthunder, Dakota Beavers, Michelle Thrush, Stormee Kipp, Julian Black Antelope ja Dane DiLiegro.
Elokuva sijoittuu 1700-luvulle ja sen keskiössä on Comanche-soturi Naru, joka taistelee mystistä, huipputeknisen arsenaalin omaavaa avaruusolentoa vastaan.
"Prey" sai maailmanensi-iltansa San Diegon Comic-Conissa 21. heinäkuuta 2022. Se julkaistiin maailmanlaajuisesti Hulu- ja Disney+-palveluissa 5. elokuuta 2022. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat eritysesti toimintakohtauksia, Midthunderin roolisuoritusta, visuaalisia tehosteita, kuvausta sekä sitä, miten Comancheja kuvataan. Monet kriitikoista ovat jopa mieltäneet "Preyn" olevan sarjan paras "Predator" -elokuva sitten vuonna 1987 ilmestyneen ensimmäisen elokuvan.
Petri Mäkilä

Petri Mäkilä (s. 1967) on suomalainen helluntailainen pastori ja toimittaja. Koulutukseltaan Mäkilä on teologian maisteri. Mäkilä toimii syksystä 2022 lähtien Espoon helluntaiseurakunnan johtavana pastorina. Aikaisemmin Mäkilä on toiminut helluntaiseurakuntien viikkolehti "Ristin Voiton" ja Aikamedian lehtien päätoimittajana sekä Helsingin Lähetysseurakunnan johtavana pastorina vuosina 2014–2016. Ennen Aikamediaa Mäkilä on toiminut lähetyspastorina Patmos Lähetyssäätiössä sekä vuonna 2018 Suomen Evankelisen Allianssin puheenjohtajana.
Hawker Siddeley Nimrod R1

Hawker Siddeley Nimrod R1 oli brittiläinen Hawker Siddeleyn suunnittelema ja valmistama viestitiedustelulentokone, joka perustui saman yhtiön Nimrod MR1 -merivalvontakoneeseen. Koneessa oli elektroniset- ja asejärjestelmät korvattu viestiliikenteen ja elektronisten järjestelmien seuraamiseen tarvittavilla laitteilla.
Tausta.
Kuninkaallisten ilmavoimien 192. laivue vastaanotti 1958 kaksi Comet R2 -viestitiedustelukonetta, joilla korvattiin aiemmat Avro Lincolnit ja Boeing Washingtonit. Saman aikaisesti laivue numeroitiin uudelleen 51. laivueeksi.
Suunnittelu.
Suunniteltua kolmea Hawker Siddeley HS.801R konetta varten siirrettiin tehtaalle Nimrodin runkoa, joihin sijoitettiin runsaasti elektronisia tiedustelujärjestelmiä. Ilmavoimat nimesi konetyypin Nimrod R1:ksi, joista ensimmäinen XW664 lensi 22. maaliskuuta 1971 Woodfordissa. Koneet otettiin palvelukseen Wytonissa 51. laivueessa heinäkuussa.
Ulkoisina eroina Nimrod MR1 koneeseen verrattuna koneen perässä olleen MAD-puomin korvaaminen pienellä tutkakuvulla ja siivissä olleiden polttoainesäiliöiden muotoilu uudelleen, kun niihin sijoitettiin tutkavastaanottimet. Koneen sisätiloihin sijoitettiin runsaasti elektronisia järjestelmiä ja samalla miehistönmäärä lisääntyi. Valmistuneet Nimrod R1 koneet XW664, XV665 ja XV666 olivat laivueessa Comet C2R koneiden kanssa, kunnes jälkimmäiset poistettiin palveluksesta marraskuussa 1974.
Nimrod R1 XW666 tuhoutui 16. toukokuuta 1995, kun se lähti huollon jälkeiselle koelennolle Kinlossissa. Muutama minuutti nousun jälkeen havaittiin moottoripalo, minkä seurauksena kone joutui tekemään pakkolaskun mereen. Miehistö pelastettiin merestä, mutta kone katkesi kahtia ja upposi. Kone nostettiin, mutta ei palautettu palvelukseen. Tuhoutunutta konetta korvaamaan BAe valmisti Woolfordin tehtaallaan uuden koneen XV249 Kinlossiin varastoidusta Nimrod MR1 koneesta. Uusi kone teki ensilennon 19. joulukuuta 1996 ja luovutettiin ilmavoimille alkuvuodesta 1997.
Nokia 2660 Flip

Nokia 2660 Flip on HMD Globalin 12. heinäkuuta 2022 julkistama matkapuhelin. Se tuli Suomessa myyntiin 99 euron suositushintaan.
Puhelimessa on 2,8 tuuman näyttö. Tallennustilaa on 128 megatavua ja keskusmuistia 48 megatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 32 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on 0,3 megapikselin kamera, ja akun kapasiteetti on 1 450 milliampeerituntia. Käyttöjärjestelmänä on Nokia Series 30+.
Elinviljely

Elinviljely tarkoittaa elinten, niiden osien tai kudosten kasvatusta elatusliuoksessa elimistön ulkopuolella niin, että kudosten erilaistumisaste ja toiminta säilyvät. Elinviljelyssä viljelmän olosuhteet ovat tarkasti säädeltyjä. 
Jo vuonna 1897 onnistuttiin pitämään kilpirauhanen, munasarja, maksa ja munuainen lähes kolme päivää toimintakuntoisina pienten plasmahyytymien päällä.
Soluista on mahdollista muodostaa erilaistuneita elimiä tai niiden osia kolmiulotteisten elinten mallien avulla. Solut asettuvat erilaistuneen elimen viljelyyn kehitettyyn kolmiuloiseen malliin, ja kasvutekijöitä käyttäen kasvavat mallin mukaiseksi. Myös kirurgiassa hyödynnetään elinviljelyä. Elinviljelyä voidaan hyödyntää myös kantasolututkimuksessa.
Sergio Endrigo

Sergio Endrigo (15. kesäkuuta 1933, Pola, Italian kuningaskunta – 7. syyskuuta 2005, Rooma, Italia) oli italialainen laulaja-lauluntekijä. Endrigo voitti San Remon musiikkifestivaalit 1968 kappaleella "Canzone per te". Samana vuonna Endrigo edusti Italiaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Marianne" ja sijoittui kilpailussa kymmenenneksi 17 kilpailijan joukosta.
Jude Arthur

Jude Arthur (s. 8. kesäkuuta 1999) on ghanalainen jalkapalloilija. joka edustaa Georgian Erovnuli Ligassa pelaavaa FC Garejia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Arthur aloitti uransa ghanalaisessa Liberty Professionalsissa. 2019 hän siirtyi SJK:hon jossa hänestä tuli nopeasti yksi joukkueen avainpelaajista. 2020 hän teki SJK:n kanssa 3-vuotisen jatkosopimuksen, jota pidennettiin 2021 vuoteen 2023 saakka. Kaudella 2022 hän ei kuitenkaan saanut SJK:n edustusjoukkueessa peliaikaa ja hän pelasi alkukauden Ykkösessä SJK Akatemiassa. Loppukaudesta hän siirtyi Veikkausliiga joukkue FC Hakan riveihin loppukauden mittaisella lainasopimuksella. Kaudeksi 2023 hän siirtyi georgialaiseen Samguraliin.
Chappe

Chappe on Raaseporissa, Tammisaaressa sijaitseva nykytaiteen museo, joka avattiin huhtikuussa 2023. Chappe on rakennettu Raaseporin museon viereen ja se syntyi Albert de la Chapellen rahaston lahjoituksella. Hanketta varten perustettiin Albert de la Chapellen taidesäätiö, joka myös tukee museon toimintaa vuosittain. De la Chapelle ehti kuolla ennen hankkeen toteutumista. Albert ja Clara de la Chapellen kokoelmat muodostavat pysyvän kokoelman perustan, ja lisäksi museossa on vaihtuvia näyttelyitä, joihin kuuluu töitä esimerkiksi sekä Perttu Saksalta. 
Arkkitehtuuri.
Museorakennuksen suunnittelukilpailun voitti JKMM Arkkitehtien Asmo Jaaksi, ja suunnitelma oli myös Albert ja Clara de la Chapellen suosikki.
Rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2021, peruskivi muurattiin marraskuussa, ja tilat avattiin huhtikuussa 2023. Taidemuseon rakentaminen maksoi noin seitsemän miljoonaa euroa. Museorakennuksen ulkovuoraus sai tumman kuusiverhoilun. Näyttelytiloja on kolmessa kerroksessa. Alkuperäisen aikataulun tarkoituksena oli, että museo avattaisiin syksyllä 2022, mutta viivästyksiä aiheuttavat rakennusmateriaalien ja palvelujen saanti.Clara de la Chapelle kuoli keväällä 2020 ja Albert de la Chapelle 10. joulukuuta 2020.
The Spectator -lehti noteerasi Chappen arkkitehtuurin vuonna 2023 listalla, jossa esiteltiin kymmenen vuoden kiinnostavinta uudisrakennusta ympäri maailmaa .
Palkinnot.
Chappe voitti vuonna 2023 Finnish Travel Galan Vuoden matkailuinnovaatio -palkinnon . Perusteluissa kerrottiin, että Chappe "tarjoaa taide-elämyksen pilke silmäkulmassa ja toivottaa tervetulleeksi modernin taiteen ja nykytaiteen äärelle Tammisaareen. Chappe esittelee taiteen, visuaalisen kulttuurin ja yhteiskunnan ajankohtaisia ilmiöitä, erityisesti Pohjoismaisen ja Itämeren alueen taiteilijoiden töiden kautta. Chappella on velvollisuus rikkoa rajoja ja herättää keskustelua. Chappe palkitsee taiteen ja kulttuurin lähiseikkailijat silmän, mielen ja sielun haasteella." 
Chappe oli Museoliiton ja ICOM Suomen komitean Vuoden museo 2024 -kategorian finalisti sekä Arkkitehtuurin Finlandia -palkintoehdokas vuonna 2023 .
Bengt Magnusson (valtaneuvos)

Bengt Magnusson, joka kuoli noin 1294, oli ruotsalainen magnaatti, valtaneuvos ja Itä-Göötanmaan laamanni. Hän oli laamanni Magnus Bengtssonin poika ja Ruotsia 1200- ja 1300-luvuilla hallinneen Bjälbo-suvun jäsen. Hänen isoisänsä, Linköpingin piispa Bengt Magnusson oli Birger Jaarlin veli. Birger Jaarlin lapsista ja lapsenlapsista tuli Ruotsin kuninkaita ja Bengt Magnussonin lapsista ja lapsenlapsista vaikutusvaltaisia tuomareita tai laamanneja. Tämä antoi suvulle hyvin vaikutusvaltaisen aseman. Bengt Magnussonin lapsenlapsi oli Pyhä Birgitta.
Bengt Magnusson mainitaan Itä-Götanmaan laamannina ensimmäisen kerran vuonna 1269, ja 11. syyskuuta 1288 hän oli Riksrådin jäsen. Vuonna 1289 hänen kerrotaan menneen pyhiinvaellusmatkalle, jonka aikana hänen poikansa Magnus asetettiin lainvalvojaksi Itä-Götanmaan. Magnuksen on kuitenkin täytynyt erota virastaan viimeistään vuonna 1291, koska Bengt toimi jälleen Itä-Götanmaan laamannina vuosina 1291–1292. Bengtin sanotaan kuolleen vuonna 1294, mikä on jossain määrin ristiriidassa sen tosiasian kanssa, että Magnus-poika ryhtyi jo lainvalvojan virkaan vuonna 1293.
Bengtin sinetti oli alun perin leijona, joka rehotti vasemmalla, myöhemmin leijona, joka rehotti suoraan kolmen palkin yli, sama kuin hänen isänsä. Ehkä Bengt seurasi isäänsä laamannina heti tämän kuoltua vuonna 1263.
Avioliitto ja lapset.
Bengt Magnusson oli ensin naimisissa "Margaretan" kanssa (kuoli ennen vuotta 1275). Pariskunnalla oli seuraavat lapset:
Bengt meni uudelleen naimisiin Sigrid Kauniin kanssa, joka kuoli 1289 ja haudattiin Skänningen dominikaaniluostariin. Margareta Klausdotterin osittain puhtaasti epähistoriallisen tarinan mukaan hän oli syntyperältään alempisäätyinen kuin miehensä Bengt. Pariskunnalla oli seuraavat lapset:
Bianca Belair

 
Bianca Blair Crawford (ent. Bianca Nicole Blair (s. 9. huhtikuuta 1989) on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä Bianca Belair. Hän on tällä hetkellä Smackdown brändissä. Belair on hallitseva WWE Women’s Tag Team Championship-mestari yhdessä Jade Gargillin kanssa.
World Wrestling Entertainment.
Bianca teki debyyttinsä WWE:n NXT brändissä 2016 nimellä "Binky Blair", mutta jo seuraavana vuonna käytti jo nykyistä "Bianca Belair" nimeään. Vuoden 2020 alussa hän siirtyi WWE:n pääohjelmaan Raw, mutta saman vuoden lokakuussa WWE Draftissa siirtyi Smackdown brändiin. Belair voitti vuoden 2021 naisten Royal Rumblen ja on The Rockin jälkeen toinen musta painija, joka on voittanut Royal Rumblen. Bianca haastoi Sasha Banksin WWE Smackdown Women’s Championship-mestaruudesta Wrestlemania 37:ssa ja voitti Banksin ja ensimmäisen mestaruuden urallaan. Saman vuoden SummerSlamissä Belairin oli tarkoitus puolustaa mestaruuttaan uusintaottelussa Banksia vastaan, mutta WWE ilmoitti hänen olevan estynyt. Yllättäen vastustajaksi ilmestyi äitiyslomalta palaava Becky Lynch, joka voitti Belairin vain 26 sekunnissa. 
Vuoden 2021 Draftissa Belair siirtyi Raw brändiin ja seuraavan vuoden Wrestlemania 38:ssa onnistui nappaamaan itselleen WWE Raw Women’s Championship mestaruuden Becky Lynchiltä ja voitti toisen Wrestlemania ottelunsa putkeen mestaruudesta. Belairin ja Lynchin riita päättyi vuoden 2022 SummerSlam mestaruusotteluun, jonka Belair voitti. SummerSlamin jälkeen WWE:hen paluun tekevä Bayley otti Belairin kohteekseen. Heillä piti olla ottelu jo vuoden 2021 Money in the Bank tapahtumassa, mutta Bayley oli loukkaantunut pahasti harjoitellessaan. 19. lokakuuta Belair saavutti 200 päivää mestarina, mikä teki hänestä pisimpään mestaruutta hallinnut afroamerikkalaisen WWE:n historiassa olipa hän sitten mies tai nainen. Belair hävisi mestaruuden vuoden 2023 Nigth at Champions-tapahtumassa Asukalle. Belair hallitsi mestaruutta 420 päivää, mikä oli pisin mestaruuden hallintakausi sitten Trish Stratusin. SummerSlamissa Belair sai mestaruuden takaisin kukistamalla Asukan ja Charlotte Flairin kolmiottelussa ja voitti toista kertaa WWE Women's Championship -mestaruuten. Hän kuitenkin menetti mestaruuden Iyo Skylle hänen lunastettua Money in the Bank -sopimuksensa. Belairin toinen mestaruuskausi päättyi 1 minuutissa ja 35 sekunnissa. Tämä on kyseisen mestaruuden historian lyhin hallituskausi.
Vuonna 2024 Belair muodosti joukkueen uuden tulokkaan Jade Gargillin kanssa. Heidän ensimmäinen ottelunsa oli Wrestlemaniassa yhdessä Naomin kanssa Damage CTRL:ia vastaan, jonka he voittivat. Toukokuussa 2024 Backlash Francessa Belair ja Cargill voittivat Damage CTRL:n The Kabuki Warriorsin (Asuka ja Sane) ja voittivat WWE Women's Tag Team -mestaruuden. Clash at the Castle -tapahtuman kolmiottelussa he hävisivät mestaruuden The Unholy Unionille (Alba Fyre ja Isla Dawn). Belairin ja Gargillin mestaruuskausi kesti 42 päivää. He kuitenkin onnistuivat uusimaan mestaruutensa Bash in Berlin-tapahtumassa elokuun lopussa.
Magnus Bengtsson (Bjälbo/Folkunga)

Magnus Bengtsson oli Kalmarin linnan vouti ja Itä-Göötanmaan laamanni viimeistään vuodesta 1247 lähtien kuolemaansa saakka vuoteen 1263. Hän oli naimisissa vuonna 1262 kuolleen "Ragnhildin" kanssa.
Magnus oli Linköpinging piispa Bengt Magnussonin poika, ja häntä pidetään Bjälbo-suvun laamanneina toimineen haaran kantaisänä.
Magnus oli Itä-Göötanmaan laamanni Bengt Magnussonin (k. noin 1294) ja Ulfhild Magnusdotterin isä.
Märta Ulfsdotter (Ulvåsa-suku)

Märta Ulfsdotter (n. 1319–1371) oli ruotsalainen hovinainen. Hovin emäntänä hän vastasi kuningatar Margaretan kasvatuksesta ja koulutuksesta.
Märta kuului Ulvåsa-sukuun ja oli Ulf Gudmarssonin Ulvåsan ja Pyhän Birgitan tytär . Hän meni naimisiin Hallandin läänin päällikön Sigvid Ribbingin kanssa. Heidän ensimmäisent häänsä pidettiin vuonna 1337, ja niistä on tullut kuuluisa Ulvåsan häät, jotka mainitaan Pyhän Birgitan legendassa. Märtan ensimmäisestä aviomiehestä ja kutsui häntä varkaaksi. Ensimmäisen aviomiehensä kuoleman jälkeen vuonna 1345 Märta meni uudelleen naimisiin Knut Algotssonin (Bengt Hafridssonin perheen) kanssa .
Märta valittiin vuonna 1366 tulevan kuningatar Margaretan hovin emännäksi, kun Margareta asettui Norjaan. Hän opetti tytärtään Ingegerdia yhdessä Margaretan kanssa, ja hänen kerrotaan käyttäneen kovaa kuria opetusmenetelmänä. Legendan mukaan hänen on täytynyt säilyttää: "sellainen ylivoima kuninkaalliseen oppilaansa nähden, että jopa Norjan kuningattareksi tullessaan hänen täytyi alistua samaan julmaan rangaistukseen."
Lapset.
Ensimmäisestä avioliitosta;
Toisesta avioliitosta;
Ingegerd Knutsdotter

Ingegerd (tai Ingegärd ) Knutsdotter, myös virheellisesti nimetty "Ingeborg Algotsdotter" (luultavasti 1356 – 14. syyskuuta 1412) oli ruotsalainen aatelisnainen ja nunna, josta tuli Vadstenan luostarin ensimmäinen abbedissa. Hän oli Knut Algotssonin ja Pyhän Birgitan tyttären Märtan (Margaretan) tytär.
Ingegerd Knutsdotter hyväksyttiin nunnaksi Vadstenan luostariin 18-vuotiaana vuonna 1374, samana vuonna, kun Birgitan pyhäinjäännökset tuotiin Roomasta Ruotsiin. Vuonna 1385 hänestä tuli Vadstenan luostarin abbedissa, mutta ilman paavin tunnustusta. Vasta 18. toukokuuta 1388, kun luostari sai virallisen tunnustuksen paavilta, hänet valittiin virallisesti sen ensimmäiseksi abbedissaksi. Hän otti vastaan kuningatar Margareetan.
Tokachin yleiskehitystoimisto

Tokachin yleiskehitystoimisto () on yksi Japanin Hokkaidōn prefektuurin aluehallinnon yksiköistä. Tokachin yleiskehitystoimiston hallinnoima alue sijaitsee Tyynenmeren rannikolla Hokkaidōn keskiosassa. Sen keskellä levittäytyy Tokachin tasanko, lännessä sen alue kohoaa Hidakavuorille ja Daisetsuzanille. Alueen pinta-ala on 10 831,62 neliökilometriä, ja siellä on 334 736 asukasta (vuonna 2021). Alueen pääkaupunki on Obihiro.
Tokachin yleiskehitystoimisto perustettiin vuonna 2010, kun Hokkaidōn aliprefektuurit korvattiin yleiskehitys- ja kehitystoimistoilla. Tokachin yleiskehitystoimistoa edelsikin Tokachin aliprefektuuri, joka oli perustettu vuonna 1897 nimellä Kasain aliprefektuuri. Tokachi on yksi Japanin merkittävimmistä ruoantuotantoalueista ja Hokkaidōn yleiskehitys- ja kehitystoimistoista pinta-alaltaan laajin.
Tokachin yleiskehitystoimisto hallinnoi 19 kuntaa, joista yksi on kaupunki, 16 on maaseutukaupunkeja ja kaksi on kyläkuntia. Seuraavassa luettelossa kaupunki on lihavoitu.
Amedeo (Aostan herttua)

Amedeo Umberto Lorenzo Marco Paolo Isabella Luigi Filippo Maria Giuseppe Giovanni, Aostan kolmas herttua (21. lokakuuta 1898 Torino, Italia – 3. maaliskuuta 1942 Nairobi, Kenia) oli italialainen kenraali ja Italian kuningasperheen jäsen, joka toimi Italian Itä-Afrikan varakuninkaana vuosina 1937–1941 ja komensi sinne sijoitettuja italialaisia joukkoja toisen maailmansodan Itä-Afrikan taisteluissa.
Perhe.
Amedeon isä oli marsalkan arvon saanut Aostan herttua Emanuele Filiberto ja isoisä Espanjan kuningas Amadeus I. Amedeon äiti Hélène oli Ranskan syrjäytettyyn Orléans-hallitsijasukuun kuuluneen Philippe d’Orléansin tytär. Italian kuningas Viktor Emanuel III oli Amedeon isän serkku. Amedeon puolisona oli vuodesta 1927 hänen serkkunsa Anna d’Orléans. Heille syntyi kaksi tytärtä.
Ura.
Amedeo aloitti opinnot Nunziatellan sotakoulussa Napolissa vuonna 1913 ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan tykistöupseerina sekä vuosina 1925–1931 sotaan Libyan heimoja vastaan. Hän yleni kapteeniksi 1916 ja everstiksi 1928. Amedeo peri Aostan herttuan arvon isänsä kuoltua vuonna 1931 ja asui vuosina 1931–1937 perheineen Miramaren linnassa Triestessä. Vuodesta 1932 hän palveli ilmavoimissa, joissa hän sai prikaatikenraalin arvon 1934, divisioonakenraalin 1936 ja "generale di squadra aerea" -arvon 1937. Hänet nimitettiin vuonna 1937 Italian Itä-Afrikan kenraalikuvernööriksi ja varakuninkaaksi Rodolfo Grazianin tilalle. Italian Itä-Afrikka oli muodostettu yhdistämällä vuosina 1935–1936 valloitettu Etiopia ja Italian aiemmat siirtomaat Italian Somalimaa ja Eritrea.
Toisen maailmansodan aikana Aostan herttua oli varakuninkuuden ohella Italian Itä-Afrikkaan sijoitettujen sotajoukkojen komentaja. Hänellä oli käytössään 250 000 sotilasta, 400 tykkiä, 213 lentokonetta ja 200 panssarivaunua. Hän valloitti elokuussa 1940 vaivattomasti Brittiläisen Somalimaan, mutta voitosta ei ollut pitkäaikaista hyötyä, koska Italian hyökkäys Egyptiin epäonnistui. Tammikuussa 1941 britit aloittivat vastahyökkäyksen Italian Itä-Afrikkaan usealta suunnalta: kenraali William Platt pohjoisesta Sudanista ja kenraali Alan Cunningham etelästä Keniasta. Myös Etiopian syrjäytetty keisari Haile Selassie liittyi taisteluun. Britit valtasivat Addis Abeban huhtikuussa 1941 ja Aostan herttua antautui toukokuussa Amba Alagi -vuorella. Hänet oli vielä saman vuoden helmikuussa ylennetty armeijakenraaliksi ("generale d’armata").
Amedeo kuoli tuberkuloosiin ja malariaan ollessaan brittien sotavankina Kenian Nairobissa maaliskuussa 1942, vain 43-vuotiaana. Aostan herttuan arvon peri hänen veljensä, Spoleton herttua Aimone.
Poul Nyrup Rasmussenin I hallitus

Poul Nyrup Rasmussenin I hallitus oli Tanskan hallitus vuosina 1993–1994. Siihen kuuluivat Sosiaalidemokraatit, Radikaali Venstre, Keskustademokraatit ja Kristillinen kansanpuolue.
Ministerit.
Pääministeri
Koordinaatioministeri
Talousministeri
Energiaministeri
Valtiovarainministeri
Ulkoministeri
Maatalous- ja kalastusministeri
Ympäristöministeri
Viestintä- ja matkailuministeri
Opetusministeri
Asuntoministeri, pohjoismaisen yhteistyön ministeri ja Itämeri-asioista vastaava ministeri
Kehitysapuministeri
Sisäministeri
Työministeri
Veroministeri
Puolustusministeri
Kulttuuriministeri
Terveysministeri
Liikenneministeri
Teollisuusministeri
Oikeusministeri
Sosiaaliminieteri
Tutkimusministeri- ja teknologiaministeri
Tutkimusministeri
Kirkkoministeri
Kushiron yleiskehitystoimisto

Kushiron yleiskehitystoimisto () on yksi Japanin Hokkaidōn prefektuurin aluehallinnon yksiköistä. Kushiron yleiskehitystoimiston hallinnoima alue sijaitsee Tyynenmeren rannikolla Hokkaidōn itäosassa. Alueen pinta-ala on 5 997,47 neliökilometriä, ja siellä on 224 208 asukasta (vuonna 2021). Alueen pääkaupunki on Kushiro.
Kushiron yleiskehitystoimisto perustettiin vuonna 2010, kun Hokkaidōn aliprefektuurit korvattiin yleiskehitys- ja kehitystoimistoilla. Kushiron yleiskehitystoimistoa edelsikin Kushiron aliprefektuuri, joka oli perustettu vuonna 1897. Alueen väkiluku on ollut 1960-luvun taitteesta saakka laskussa. Siellä sijaitsee useita arvokkaita luonnonalueita, kuten Kushiron suomaa, Japanin suurin kosteikkoalue, sekä Akan-, Kussharo- ja Mashūjärvet. Ne kuuluvat Kushiron suomaan kansallispuistoon ja Akanin–Mashūn kansallispuistoon.
Kushiron yleiskehitystoimisto hallinnoi kahdeksaa kuntaa, joista yksi on kaupunki, kuusi on maaseutukaupunkeja ja yksi on kyläkunta. Seuraavassa luettelossa kaupunki on lihavoitu.
Odd Børre

Odd Børre Sørensen, taiteilijanimeltään Odd Børre (9. elokuuta 1939 Harstad – 28. tammikuuta 2023) oli norjalainen laulaja. Odd Børre toimi solistina Kjell Karlsenin orkesterissa vuosina 1962–1970. Odd Børre voitti Melodi Grand Prix'n 1968 kappaleella "Jeg har aldri vært så glad i no'en som deg", mutta kilpailun voittokappale hylättiin plagiointisyytteiden takia. Tämän jälkeen Odd Børre valittiin edustamaan Norjaa saman vuoden Eurovision laulukilpailuun Melodi Grand Prix'ssä toiseksi sijoittuneella kappaleella "Stress", jonka hän oli myös esittänyt kilpailussa. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Odd Børre sijoittui jaetulle 13. sijalle 17 kilpailijan joukosta. Odd Børre osallistui Melodi Grand Prix'iin myös kolmena muuna vuotena.
Hotel California (kirja)

Hotel California on Reijo Mäen vuonna 2022 ilmestynyt 33. Vares-dekkari. 
Kirjan tarina alkaa vuodesta 2016, kun Jussi Vares lähtee turvamieheksi dokumentaristi Fränk Wrångin elokuvaprojektiin, joka on tarkoitus toteuttaa Kalifornian Lake Piru -järvellä. Mukana on ohjaajan ammatillinen oikea käsi Mariza, hänkin Vareksen vanhoja tuttuja. 
Elokuvahanke kariutuu maastopalojen vuoksi, ja seurue joutuu palaamaan Turkuun. Fränk katoaa ja Vares alkaa penkoa tapausta liikemiestuttu Danny Lundin toimeksiannosta ja jakaa etsintäajatuksiaan Marizan kanssa. Samaan aikaan natsihenkinen jenkkipalkkamurhaaja saa toimeksiannon Suomeen.
Kirjassa sivutaan myös Turun vuoden 2017 terrori-iskua. Teoksessa on viittauksia vuoden 1998 "Big Lebowski" -elokuvaan, sotahistoriaan, holokaustiin, taiteisiin, katoamistapauksiin ja rasismiin.
Vastaanotto.
Ilmestymisvuonnaan "Hotel Californiaa" myytiin 13 500 kappaletta ja se oli Suomen kuudenneksi myydyin kotimainen kaunokirja. 
Turun Sanomien Matti Komulaisen mukaan Mäki yhdistää Hotel Californiassa ajankohtaisia teemoja, yhteiskunnallista pohdintaa, globaaleja ilmiöitä sekä suorasukaista ja usein kaksimielistä huumoria tyylilleen ominaisesti.
Kazanin koulusurmat

Kazanin koulusurmat tehtiin 11. toukokuuta 2021, kun Kazanin koulussa numero 175 Venäjän Tatarstanissa surmattiin yhdeksän henkilöä, joiden joukossa oli seitsemän oppilasta.
Tapahtumat.
Tekopäivän aamuna kello 9.20 paikallista aikaa koululle saapui 19-vuotias mies, Ilnaz Galjavijev, joka oli valmistunut koulusta neljä vuotta aiemmin. Hän aloitti ampumisen, kun kaksi työntekijää yritti estää hänen pääsynsä koulun tiloihin. Haavoittuneet työntekijät onnistuivat painamaan hälytysnappia, ja viranomaiset saivat tiedon tapahtumista kello 9.25. Koulussa oli aamupäivällä sisällä 714 oppilasta ja 70 henkilökunnan jäsentä.
Tatarstanin kuvernööri Rustam Minnihanov ilmoitti tapahtumapäivänä, että koulun kahdeksannen luokan neljä mies- ja kolme naispuolista oppilasta sekä kaksi aikuista oli saanut surmansa ammuskelussa. Kuolleiden joukossa oli myös englannin kieltä opettanut 25-vuotias Elvira Ignatijeva.
Teot toteutettiin tekijän nimiin rekisteröidyllä Hatsan Escort -haulikolla, jonka tekijä oli ostanut 28. huhtikuuta. Koulusurmien uhrien hautajaisia vietettiin 12. toukokuuta 2021, joka julistettiin Tatarstanissa surupäiväksi. Tuolloin sairaalahoidossa oli teon jäljiltä yhä 23 henkilöä, joista kolme haavoittunutta lasta oli terveysministeri Mihail Muraškon mukaan vakavassa tilassa. Venäjän presidentti Vladimir Putin määräsi teon jälkeen asekontrollia koskeneet lait uudelleen tarkasteltaviksi.
Hyökkääjä.
Hyökkäyksen tehnyt Ilnaz Galjavijev otettiin kiinni ja asetettiin syytteisiin murhista. Hän oli ilmoittanut teostaan etukäteen Telegramissa. Hänestä ei ollut entuudestaan merkintöjä poliisin eikä lastensuojeluviranomaisten tiedoissa. Ennen tekoaan tekijä oli opiskellut ammatillisessa oppilaitoksessa, josta hänet oli erotettu tekoa edeltäneen huhtikuun aikana opetukseen osallistumatta jättämisen johdosta.
Tutkimuskomitean puhehenkilön Svetlana Petrenkon mukaan Galjavijev oli tekoa edeltäneenä vuonna valittanut vakavista päänsäryistä ja oli saanut paikallisella klinikalla jonkin neurologisen häiriön diagnoosin. Perhe oli kuvannut tekijän käyttäytyneen lyhytpinnaisesti ja aggressiivisesti tekovuoden alusta alkaen.
Maelstrom

Maelstrom on avoimen lähdekoodin Matrix-palvelinohjelmisto. Ohjelmistoa käytetään pikaviestinnässä ja se noudattaa Matrix-protokollaa. Maelstrom on kirjoitettu Rust-ohjelmointikielellä. Se on suunniteltu modulaariseksi ja skaalautuvaksi.
Taiwanin poliisi

Taiwanin poliisi, virallisesti Sisäministeriön poliisilaitos (), on maan poliisiorganisaatio.
Taiwanin poliisi jäljittää alkunsa vuoteen 1907, jolloin Qing-dynastian hallitsijat perustivat nykyaikaisen poliisilaitoksen joka provinssiin. Kiinan tasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1912 nämä poliisilaitokset otettiin Kiinan tasavallan sisäministeriön alaisuuteen, minkä lisäksi perustettiin keskushallinto myös sisäministeriön alaisuuteen. Kun Kiinan tasavalta vetäytyi sisällissodan jäljiltä Taiwanin saarelle, Taiwanin provinssin poliisilaitoksesta tuli ainoa maan hallituksen alaisuudessa toimiva poliisi ja se sai vastuulleen kaikki Kiinan tasavallan hallinnassa olevat alueet. Nykymuodossaan poliisiorganisaatio perustettiin vuonna 1972.
Poliisien peruskoulutuksesta vastaa Taipeissa sijaitseva Taiwanin poliisikorkeakoulu, joka on perustettu vuonna 1945. Poliisit voivat jatkaa opintojaan Taiwanin poliisiyliopistossa.
Taiwanissa on pula poliisesista, sillä vuonna 2019 poliisien keski-ikä oli 42 ja yli 46-vuotiaat muodostivat reilusti yli kolmanneksen. Eläkkeelle voi jäädä 60-vuotiaana, mikäli on ollut ammatissa vähintään 25 vuotta. Alalle hakeutuvista nuorista on ollut pulaa.
Nykyisenä poliisiylijohtajana toimii Chen Ja-chin.
Virat.
Poliisin virat ja niiden tunnusmerkit ovat seuraavanlaiset:
Bike (lehti)

Bike on suomalainen moottoripyörälehti joka kuuluu Europpalaiseen Motorrad-lehtiperheeseen jollaa on ollut toimintaa yli sata vuotta. Suomessa lehti alkoi ilmestyä vuonna 1984, ja puolet sen artikkeleista on suomalaisten ja muiden Pohjoismaiden toimittajien tekemää. Vuoden aikana se ilmestyy 10 + 1 kertaa, ja lehdellä on 78 000 lukijaa numeroa kohden. Bike powered by Motorrad + MP Maailma on nykyisin kolmen lehden yhteenliittymä. Suomalainen Motorrad ja MP Maailma yhdistettiin vuonna 2015 ja mukaan otettiin Bike-lehti helmikuussa 2019.
Jaakko Meurman

Jaakko Meurman (1. huhtikuuta 1905 Kangasala – 8. elokuuta 1981 Kangasala) oli suomalainen insinööri, maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Meurmanin vanhemmat olivat kunnallisneuvos Jalmari Meurman, Agathon Meurmanin poika, ja Anna Adèle Löf ja puoliso vuodesta 1935 laulaja Milja Anna Aulikki Mikkola. Meurman tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta vuonna 1924 ja valmistui insinööriksi Berliinin teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1931. Valmistuttuaan hän toimi Kangasalan Urkutehtaan teknisenä johtajana vuoteen 1936 asti, jolloin hän siirtyi Suomen Maanviljelijäin Kauppa (SMK) -yhtiön auto-osaston päälliköksi Tampereelle. Sotien jälkeen hänestä tuli päätoiminen maanviljelijä, mutta hän siirtyi taas osa-aikaiseksi viljelijäksi ja palasi entiseen osastopäällikön tehtäväänsä vuonna 1953. SMK-yhtiön apulaisjohtaja Meurmanista tuli seuraavana vuonna ja toimitusjohtaja vuonna 1964. Eläkkeelle tästä tehtävästä Meurman jäi vuonna 1970, maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai samana vuonna.
Eino Murole

Eino Rafael Murole (26. maaliskuuta 1901 Karkku – 16. joulukuuta 1966 Vesilahti) oli suomalainen päätoimittaja ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Murolen vanhemmat olivat asemapäällikkö Paul Mattias Murole ja opettaja Matilda Friman ja puoliso vuodesta 1934 toimistovirkailija Lea Kaarina Lehmuskoski. Käytyään maanviljelyslyseon Murole valmistui agronomiksi vuonna 1925, mutta opetti jo opiskeluaikanaan Harjun maatalouskoulussa Virolahdella. Oltuaan "Länsi-Savon" päätoimittaja 1924–1926 hän siirtyi Sortavalaan Itä-Karjalan maanviljelysseuran toiminnanjohtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoden 1944 loppuun asti. Hän hankki myös viljeltäväkseen oman maatilan 1930-luvun puolivälissä. Talvisotaan osallistunut Murole oli jatkosodan aikana Laatokan Karjalan maanviljelysseuraksi uudelleen nimetyn Itä-Karjalan maanviljelysseuran palveluksessa sotilashallinnon alaisena. Sotien jälkeen hänestä tuli Hämeen-Satakunnan maanviljelysseuran toiminnanjohtaja ja asutustoimikunnan puheenjohtaja. Hän paneutui työssään varsinkin asutustoiminnan johtamiseen. Murole osallistui myös yritystoimintaan ja laajemmin järjestötyöhön. Hän laati historiikin Itä-Karjalan maatalouseuran toiminnasta 1894–1944, joka julkaistiin vuonna 1962. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Murole sai vuonna 1961. Hän oli sotilasarvoltaan reservin vääpeli (1940).
Paimion Kalevan työväentalo

Kalevan työväentalo on Paimion Ala-Kalevan kylässä sijaitseva työväentalo. Rakennus on hyvin säilynyt tyyppiesimerkki 1900-luvun alun hirsirakenteisesta työväentalosta, ja se on rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä. Rakennuksen arvoa lisäävät teatteritoimintaan liittyvien tilojen ja rakenteiden alkuperäisyys ja hyvä kunto. Talo on suojeltu rakennusperintölailla vuonna 2018.
Historiaa.
Kalevan työväenyhdistys perustettiin huhtikuussa 1907. Vuoteen 1909 mennessä yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jäseniä oli 27, joista 10 oli naisia. Yhdistyksen omassa kirjastossa oli 40 nidettä. Yhdistys osti tontin omaa taloa varten Ylimarkulan isännältä Evert Räikältä heti perustamisvuonna. Tontti nimettiin Toivonmäeksi. Yhdistys osti vanhan riihen rakennustarpeiksi ja siirsi hirret talven aikana Toivonmäelle. Talon vihkiäisjuhlia vietettiin 27. kesäkuuta 1909.
Rakennus.
Hirsinen työväentalo vuorattiin laudoilla vuonna 1920, jolloin taloon asennettiin myös sähköt. Talon salia laajennettiin vuonna 1946 rakentamalla uusi näyttämö, jolloin vanhan näyttämön tilat lisättiin saliosaan. Näyttämön taakse tehtiin lisätilaa kulisseille ja pukuhuoneelle. Salin ikkunat ovat rakennuksen muita ikkunoita suuremmat, ja salin merkitystä on korostettu myös hienommilla ikkunapuitteilla. Ullakkokerrokseen rakennettiin samaan aikaan vahtimestarin asunto, jolloin alakerrassa sijainnutta ravintolaa voitiin laajentaa entisen asunnon tiloihin. Samalla laajennettiin vielä pihanpuoleista sisäänkäyntikuistia, jonka alkuperäinen satulakatto muutettiin pulpettikatoksi. Myös lautalattiat uusittiin 1940-luvulla. Alkuperäinen kate päre vaihdettiin sementtitiileen vuonna 1954. Talon punaiseksi maalattu julkisivu on pääosin 1950-luvun asussa. Rakennuksen alkuperäisiä yksityiskohtia ovat mm. näyttävä tasakokoisista luonnonkivilohkareista tehty kivijalka ja monijakoiset jugendpiirteiset ikkunat.
Rakennuksen sisätilat ovat erityisen hyvin säilyneet. Alkuperäisistä tai 1940-1950-luvun laajennusosan rakenteista ovat jäljellä mm. lipunmyyntiluukku, naulakot sekä naisten peilaushuone eteisessä ja koko näyttämövarustus ramppivaloineen, irtopenkit sekä pukuhuone juhlasalitiloista. Teatterirekvisiittaa ja lavasteita on myös säilynyt runsaasti. Rakennuksen suojelutarve painottuu erityisesti sisätiloihin.
Toimintaa työväentalolla.
Työväentalo oli tunnettu aktiivisesti toimineesta teatteriharrastuksesta. Talolla järjestettiin kokouksia, iltamia ja urheilukilpailuja. Kuulantyöntö oli suosittua. Talolla kokoontuivat myös alueen muut yhdistykset, ja se olikin koko kylän yhteinen juhlatalo. Muun muassa Paimion Kalewan Maalaisseura järjesti säännöllisesti tapahtumia, kuten näyttelyitä ja illanviettoja talolla. Kalewan Raittiusseura järjesti talolla iltamia. Onnistuneimmissa tapahtumissa, kuten Kalevankulman osuuskaupan, osuuskassan, maamiesseuran ja osuuskaupan yhteisessä osuustoimintailtamassa, talolle oli ahtautunut jopa 250 henkeä. 
Talo oli aktiivisessa käytössä aina 1960-luvulle asti. Viimeiset 40 vuotta rakennus on ollut pois aktiivisesta ympärivuotisesta yleisökäytöstä. Vintillä ja keittiöpäädyssä on ollut vuokralaisia vielä 2000-luvulla.
Huppupuumuura

Huppupuumuura ("Thamnophilus bridgesi") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Huppupuumuuraa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 66 500 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska väheneminen ei ole nopeaa eivätkä lajin populaatio ja levinneisyysalue ole vaarallisen pienet.
Panamanpuumuura

Panamanpuumuura ("Thamnophilus atrinucha") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Panamanpuumuuraa tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 670 00 km2. Laji on melko yleinen tai yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Savipuumuura

Savipuumuura ("Thamnophilus schistaceus") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Savipuumuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 160 00 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi lajin yleisyyden ja suuren levinneisyysalueen turvin.
Moottoripyöräpoliisi

Moottoripyöräpoliisi on tehokkaalla moottoripyörällä yksin liikkuva poliisi, joka kykenee etenemään tieliikenteessä poliisiautoa käyttäviä kollegojaan nopeammin ja ketterämmin. Moottoripyöräpoliisin tehtäviin kuuluvat liikenteen valvonta erityisesti moottoripyöräilijöiden ja mopoilijoiden sekä ylinopeutta ajavien autoilijoiden osalta, moottoriajoneuvolla pakenevien rikosepäiltyjen kiinni ottaminen sekä kadonneiden etsintä. Moottoripyöräpoliisin työhön voi kuulua myös maastoajoa teiden ulkopuolella. Moottoripyöriä poliisi käyttää usein myös poliisisaattueissa, ahtaissa väkijoukoissa etenemiseen ja PR-luonteisina poliisin edustajina yleisötapahtumissa. 
Moottoripyöräpoliisi Suomessa.
Suomessa poliisi käyttää moottoripyöriä vain sulien teiden aikaan, keväästä syksyyn, ja talviajan moottoripyöräpoliisit ovat muissa tehtävissä. Suomessa oli vuonna 2020 yhteensä 177 moottoripyöräpartiointiin koulutettua poliisia. Poliisimoottoripyöriä oli heidän käytössään 80, joista 15 ”siviilipyöriä” ilman poliisin tunnuksia. Suomessa toiminta on ajoittain suurista nopeuksista huolimatta ollut hyvin turvallista: kuolemaan johtanut onnettomuus on moottoripyöräpoliisille sattunut viimeksi vuonna 1967.
Moottoripyöräpoliisien koulutus.
Suomessa moottoripyöräpoliisit kuuluivat aiemmin vuonna 2014 lakkautetun liikkuvan poliisin (LP) toimialaan. Se huolehti myös alan koulutuksesta, mutta nykyisin moottoripyöräpoliisien koulutus on osa Poliisiammattikorkeakoulun toimintaa. Koulutus annetaan edelleen Räyskälän lentokentällä Lopella, jonne on rakennettu tätä varten uusi koulutusrata. Moottoripyöräpoliisiksi kouluttautuminen kestää 17–18 kuukautta, ja koulutettu jatkaa yleensä tehtävässään niin pitkään kuin fyysinen kunto siihen riittää. Vain harvoin poliisihenkilö jatkaa tässä tehtävässä eläkeikäänsä saakka, vaan yleensä siirrytään muihin poliisitehtäviin jo sitä aiemmin. Ensimmäinen nainen kouluttautui Suomessa moottoripyöräpoliisiksi vuonna 2012.
Poliisiammattikorkeakoulun moottoripyöräkursseille osallistuu vuosittain 280 poliisia. Tähän lukuun sisältyvät Viron moottoripyöräpoliisit, jotka myös koulutetaan Suomessa. Moottoripyöräpoliisin seitsemän viikkoa kestävän peruskurssin aloittaa vuosittain korkeintaan 16 poliisia, jotka valitaan fyysisten ja psyykkisten testien perusteella. Kurssiin kuuluu opetusta muun muassa tieliikenne- ja maastoliikennelaista, hälytysajosta, moottorin rakenteesta ja ajotekniikasta vaikeissakin olosuhteissa. Oppimista arvioidaan teoriakokeilla sekä taitoajo-, motocross- ja asfalttiajokokeilla.
Suomalainen poliisimoottoripyörä.
Poliisimoottoripyörän varusteisiin kuuluvat Suomessa:
Hiiripuumuura

Hiiripuumuura ("Thamnophilus murinus") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Hiiripuumuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 740 00 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi lajin yleisyyden ja suuren levinneisyysalueen turvin.
Mustapuumuura

Mustapuumuura ("Thamnophilus nigriceps") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustapuumuuraa tavataan Kolumbiassa ja Panamassa. Laji on melko yleinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tinkoff (pankki)

Tinkoff Bank (ven. Тинькофф банк) on venäläinen pankki, joka toimii verkossa. Sen perustaja on venäläinen liikemies Oleg Tinkov. Hän myi omistamansa 35 prosentin osuuden pankista venäläiselle kaivosalan miljardöörille Vladimir Potaninille painostettuna sen jälkeen kun hän oli arvostellut sotaa Ukrainassa. Tinkov luopui Venäjän kansalaisuudesta syksyllä 2022. Hän on Kyproksen kansalainen.
Klooridioksidi

Klooridioksidi (ClO2) on kloorin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa kuitujen valkaisuun ja vedenkäsittelykemikaalina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa klooridioksidi on kellanvihreää tai punakeltaista kaasua. Nesteenä se on ruskehtavaa ja kiteinä punaruskeaa. Yhdisteellä on tunnusomainen voimakas ja pistävä haju. Klooridioksidi liukenee kaasuksi poikkeuksellisen paljon veteen ja reagoi hitaasti muodostaen kloorihapoketta ja kloorihappoa. Tämä tapahtuu nopeiten emäksisissä oloissa. Klooridioksidi on radikaali ja reagoi sen vuoksi helposti. Aine on erittäin voimakas hapetin ja reaktio orgaanisten aineiden kanssa voi olla räjähdysmäisen kiivas. Räjähdys voi tapahtua myös valon vaikutuksesta. Klooridioksidi ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä.
Valmistus ja käyttö.
Laboratoriomittakaavassa ja pienessä mittakaavassa klooridioksidia valmistetaan natriumkloriitin ja happojen reaktiolla. Suuressa mittakaavassa käytetään natriumkloraatin pelkistystä. Usein pelkistimenä on vetykloridi tai rikkidioksidi, mutta myös metanolia tai elektrolyyttistä pelkistystä voidaan käyttää.
2 NaClO3 + 4 HCl → 2 ClO2 + Cl2 + 2 NaCl + 2 H2O
2 NaClO3 + SO2 + H2SO4 → 2 ClO2 + 2 NaHSO4
Suurin yksittäinen klooridioksidin käyttökohde on paperiteollisuudessa sellun valkaisu. Yhdistettä käytetään myös muiden kuitutuotteiden kuten tekstiilien valkaisussa. Vedenpuhdistuskemikaalina se hajottaa orgaanisia yhdisteitä ja tappaa mikrobeja. Klooridioksidin laimeaa vesiliuosta käytetään teollisuudessa desinfiointiin.