tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aslög

Aslög on pohjoismainen naisen etunimi. Se on muinaisskandinaavista perua. Nimen osien on sanottu merkitsevän ’jumalaa’ ja ’liittoa’; toisen tulkinnan mukaan nimeen sisältyy sana ’viaton, puhdas’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Aslög on vuoteen 2025 mennessä ollut Suomessa virallisena nimenä noin 70–90 naisella. Sitä esiintyy etunimenä myös Ruotsissa, mutta siellä tavallisempi nimiasu on Åslög. Suomessa Åslög-muotoa ei ole etunimitilaston tietojen perusteella käytetty lainkaan.
Nimipäivät.
Suomenruotsalaisessa almanakassa Aslögin nimipäivä oli alun perin 3. toukokuuta, mutta nykyään se on 13. kesäkuuta. 
Nimiasu "Åslög" esiintyi Aslögin rinnalla suomenruotsalaisessa kalenterissa vuosina 1973–1994. Ruotsin almanakassa Åslögillä on nimipäivä 12. syyskuuta.
Anton Johan Thermén

Anton Johan Thermén (12. joulukuuta 1819 Hämeenlinna – 7. joulukuuta 1883 Hämeenlinna) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies. 
Therménin vanhemmat olivat kauppias, kauppaneuvos Carl Thermén (k. 1843) ja Vilhelmina Kjöllerfeldt. Thermén tuli ylioppilaaksi 1828 ja suoritti tuomarintutkinnon 1842. Hän sai varatuomarin arvon 1846. Thermén oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1843 ja Hämeenlinnan pormestari vuodesta 1847, mutta vanhoilla päivillään tehtävästä virkavapaa. Hän oli porvarisäädyssä Hämeenlinnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hänet valittiin talous- ja toimitusvaliokuntien jäseneksi.
Sergio Gallo

Sergio Gallo on brasilialaissyntyinen pianisti.
Gallo teki 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa opintosuorituksia Pariisissa ja Budapestissa. Hän sai musiikin maisterin arvon (1994) ja taiteilijadiplomin (1995) Cincinnatin yliopistosta sekä musiikin tohtorin arvon Kalifornian yliopistosta, Santa Barbarasta (1998). Hän on erikoistunut muiden muassa Franz Lisztin, Robert Schumannin, Adolf von Henseltin, Johannes Brahmsin, Frédéric Chopinin ja brasilialaissäveltäjien teoksiin.
Gallo voitti São Paulon valtionsinfoniaorkesterin Santa Barbaran yliopisto-orkesterin konserttokilpailut. Hän teki debyyttinsä Brasilian kansallisessa radiossa vuonna 1986 São Paulon Rádio Cultura Brasilissa ja eurooppalaisen radiodebyyttinsä Radio Francelle vuonna 1988. Gallo on esiintynyt Yhdysvaltain ja Brasilian ohella esimerkiksi Turkissa, Saksassa, Norjassa, Ruotsissa, Serbiassa, Portugalissa, Korean niemimaalla, Taiwanissa, Kanadassa ja Kiinassa. Levytyksiä hän on tehnyt Eroicalle, Naxokselle, Grand Pianolle ja Quartzille. Vuonna 2011 Gallo sai Global Music Awardsin Award of Excellencen levytyksellään "Mostly Villa-Lobos: 20th Century Pinao Music from the Americas".
Gallo on Steinway-taiteilija. Hän asuu Yhdysvalloissa, jossa toimii pianonsoiton professorina Georgian osavaltionyliopistossa, Atlantassa. Hän on opettanut myös Rocky Ridge Music Academyssa Coloradossa.
Frans Henrik Bergroth

Frans Henrik Bergroth (1. joulukuuta 1817 Kuorevesi – 9. elokuuta 1881 Keuruu) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Bergrothin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Henrik Bergroth ja Katarina Sofia Polviander ja puoliso vuodesta 1843 Hilda Elisabet Fabritius (k. 1882). Bergroth tuli ylioppilaaksi 1838 ja vihittiin papiksi 1840. Varapastorin arvon hän sai 1854 ja rovastin arvon 1873. Bergroth toimi pappina Ruovedellä, Längelmäellä ja Pihlajavedellä. Tehtaansaarnaaja Tampereella hän oli 1846 ja Keuruun pitäjänapulainen vuodesta 1847. Keuruun kirkkoherraksi Bergroth tuli 1867. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877. 
Bergrothin lapsia olivat pappi, rehtori ja valtiopäivämies Adiel Bergroth sekä opettaja Fanny Söderström.
Pulvis et umbra sumus

Pulvis et umbra sumus on latinaa ja tarkoittaa "Olemme tomua ja varjoa". 
Alkuperä.
Ilmaisu on peräisin Horatiuksen oodista, missä hän kertoo, että luonto herää henkiin kevään tullen, mutta ihminen ei kuoltuaan palaa takaisin. 
Latinaksi:
Damna tamen celeres reparant caelestia lunae:
nos, ubi decidimus
quo pius Aeneas, quo Tullus dives et Ancus,
pulvis et umbra sumus.
Suomeksi:
Kuut kuitenkin korjaavat nopeasti taivaan vauriot: 
me, kun menemme sinne, 
missä hurskas Aeneas, missä rikkaat Tullus ja Ancus ovat, 
olemme pölyä ja varjoa.
Merkitys.
Mietelmä kuvaa ihmisen merkityksettömyyttä maailmassa tai hänen katoavaisuuttaan.
Schrowe

Schrowe on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Karl Fredrik Munck

Karl Fredrik Munck (13. maaliskuuta 1819 – 16. kesäkuuta 1900 Karkku) oli suomalainen juristi ja moninkertainen valtiopäivämies.
Munckin vanhemmat olivat kersantti Johan Fredrik Munck ja Katarina Henriksdotter Porri ja puolisot vuodesta 1848 Charlotta Vilhelmina Peron (k. 1853) ja vuodesta 1858 Augusta Eleonora Lovisa Björkstén (k. 1911). Munck tuli ylioppilaaksi 1838 ja suoritti tuomarintutkinnon 1843. Varatuomarin arvon hän sai 1845. Munck oli Turun hovioikeuden kanslisti vuodesta 1851, kirjaaja vuodesta 1854, ylimääräinen viskaali vuodesta 1855, notaari vuodesta 1857, varakanneviskaali vuodesta 1859, kanneviskaali vuodesta 1861 ja asessori vuodesta 1863. Raaseporin itäisen tuomiokunnan tuomariksi hän tuli 1868, Ylä-Satakunnan alisen tuomiokunnan tuomariksi 1874 ja Tyrvään tuomiokunnan tuomariksi 1885. Munck sai hovioikeudenneuvoksen arvonimen 1877. Hän oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1899. Hän oli kuollessaan vanhin Suomen elossa olleista lakimiehistä.
Asianajaja, valtiopäivämies Carl Gustaf Munck oli Karl Fredrik Munckin poika.
Puer robustus sed malitiosus

Puer robustus sed malitiosus on latinankielinen ilmaisu, joka tarkoittaa "roteva, mutta huonotapainen poika". Lause on peräisin Thomas Hobbesin (1588–1679) kirjasta "De Cive." Hobbes neuvoi absoluuttista monarkiaa pitämään kurissa kansaa, joka oli "puer robustus sed malitiosus". 
Sosialismin teoreetikot Marx ja Engels lainasivat joitakin kertoja Hobbesin sanontaa. Vuonna 1847 Karl Marx käytti ilmaisua tarkoittamaan Preussin proletariaattia. Friedrich Engels (1820–1895) käytti sitä vuonna 1880 kirjoitussarjassaan "Sosialismin kehitys utopiasta tieteeksi." Hän viittasi "rotevalla, mutta huonotapaisella pojalla" Englannin työväenluokkaan, jonka kumouksellinen liikehdintä chartismin merkeissä alkoi herättää levottomuutta porvariston keskuudessa. 
Saksalainen filosofian professori Dieter Thomä kirjoitti vuonna 2016 teoksen "Puer robustus, Eine Philosophie des Störenfrieds." Teos on käännetty englanniksi.
Downing Streetin kranaatinheitinhyökkäys

Downing Street 10:tä kohti ammuttiin kolme improvisoidun kranaatinheittimen ammusta 7. helmikuuta 1991, jolloin pääministeri John Major oli kokoustamassa hallituksensa kanssa. Räjähdys ei onnistunut särkemään luodinkestäviä ikkunoita. IRA otti vastuun iskusta.
Räjähdykset.
Iskun aikaan 7. helmikuuta 1991 pääministeri John Major virka-asunnossaan oli johtamassa kokousta Persianlahden sodasta kun yksi kolmesta ammuksesta räjähti puutarhassa. Pommit painoivat 140 paunaa ja niissä oli 40 paunaa Semtexiä. Paikalla olleet suojautuivat pöydän alle. Pääministerin ehdotuksesta he siirtyivät pian Cobra room -nimellä tunnettuun maanalaiseen suojatilaan. IRA oli käyttänyt vastaavan tyyppistä kotitekoista asetta aiemmin Newryn poliisiasemalle Pohjois-Irlannissa, mutta ei Englannissa. Kaksi muuta pommia putosivat läheiseen puistoon.
Välittömästi hyökkäyksen jälkeen poliisi eristi Lontoon keskustan. Terrorisminvastaisen yksikön päällikön George Churchill-Colemanin mukaan isku oli "uskalias, hyvin suunniteltu mutta huonosti toteutettu". Hän totesi pakettiauton, josta ammukset laukaistiin, olleen paikalla korkeintaan pari minuuttia. Iskun jälkeen auto syttyi tuleen.
Ingrid Ragnvaldsdotter

Ingrid Ragnvaldsdotter (, , k. 1170) oli Norjan kuningatar. Hän oli ruotsalaisen kuninkaanpojan Ragnvald Ingessonin tytär. Ingrid naitettiin aluksi Tanskan prinssin Henrik Skadelårin kanssa, mutta tämä kuoli jo 1134. Samana vuonna Ingrid meni naimisiin Norjan kuninkaan Harald Gillen kanssa, jonka kanssa hän sai pojan, sittemmin kuninkaaksi nousseen Inge Koukkuselän. Haraldin kuoleman jälkeen hän meni naimisiin lendmanni Ottar Birtingin kanssa. Ottar murhattiin vuonna 1146, minkä jälkeen Ingrid avioitui lendmanni Arne på Ståreimin kanssa. Arnen kanssa Ingrid sai pojan, Nikolas Arnessonin, josta tuli sittemmin Oslon piispa ja baglien puolueen johtaja.
Aaro Iivari Aukusti, maanviljelijän poika

Aaro Iivari Aukusti, maanviljelijän poika on Arto Halosen ohjaama lyhyt dokumenttielokuva vuodelta 1988. Elokuva on henkilökuva Joensuun kaupunginjohtajasta Aaro Heikkilästä, joka jakaa ihmisten mielipiteitä suorapuheisuudellaan ja toiminnallaan. Elokuva kuvattiin aikana, jolloin Heikkilä oli epäiltynä virkarikoksesta.
Chisato Kusunoki

Chisato Kusunoki () on japanilainen pianisti.
Kusunoki syntyi Düsseldorfissa ja varttui Kanagawassa. Hän on asunut vuodesta 1993 Lontoossa. Kusunoki opiskeli Oxfordin yliopiston University Collegessa, jossa sai Gibbs-palkinnon esiintymisestä. Valmistumisen jälkeen hän pääsi stipendillä Royal Academy of Musiciin, josta sai esiintyjän diplomin kunniamaininnalla. Kusunokia opettivat muiden muassa Hamish Milne, Dmitri Baškirov, Aleksandr Sats, Rosalyn Tureck ja Ronald Stevenson. Vuonna 2003 Kusunoki palkittiin Newportin kansainvälisessä nuorten pianistien kilpailussa, ja samana vuonna hän pääsi kutsusta esittämään Frédéric Chopinin musiikkia BBC Radio 3:n ohjelmaan.
Vuonna 2007 Kusunoki teki Wigmore Hall -debyyttinsä. Ison-Britannian ohella hän on esiintynyt laajasti myös esimerkiksi Saksassa, Venäjällä, Ukrainassa, Kaukasuksella, Japanissa ja Singaporessa. Kamarimusiikissa Kusunokin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Allegri-jousikvartetti, Annar Follesø, Francis Pott ja Aleksandr Ivaškin.
Standardiohjelmiston ohella Kusunoki on keskittynyt vähemmälle huomiolle jääneeseen ohjelmistoon esimerkiksi Nikolai Medtneriltä. Uusia teoksia hänelle ovat säveltäneet Justin Connolly, Ronald Stevenson ja David Hackbridge Johnson. Kusunoki on myös levyttänyt Stevensonin teoksia tämän valvonnassa. Hän tutustui lisäksi Murad Kažlajevin musiikkiin ja esiintyi tämän kutsumana Bakussa. Kusunokin soittotyyliin vaikuttaneita pianisteja ovat olleet Ignaz Friedman ja Benno Moiseiwitsch. Maaliskuussa 2011 Kusunokista tuli Steinway-taiteilija.
Manglesh Dabral

Manglesh Dabral (; 1948 Tehri Garhwalin piirikunta – 9. joulukuuta 2020 Ghaziabad) oli intialainen runoilija ja journalisti.
Dabral nousi suosioon runoilijana 1970-luvulla. Hän työskenteli useissa hindinkielisissä sanomalehdissä ja kirjoitti myös runoutensa hindiksi. Hän toimi lisäksi National Book Trustin toimituksellisena neuvonantajana. Dabralin tuotantoon kuuluu viisi runokokoelmaa, joiden lisäksi hän laati kaksi kokoelmaa proosaa. Hän sai Sahitya Akademin palkinnon runoteoksestaan "Hum jo dekhte hain". Dabral sai tartunnan koronaviruspandemiassa ja pääsi sairaalahoitoon, jossa hänen tilansa kuitenkin heikkeni. Hän kuoli 72-vuotiaana.
Filippiinien laivasto

Filippiinien laivasto on Filippiinien asevoimien merisodankäynnistä vastaava puolustushaara. Se vartioi ja puolustaa Filippiinien merialueita. Laivastoon kuuluu myös lento-osasto.
William Sharp

William Sharp, kirjailijanimi Fiona Macleod, (12. syyskuuta 1855 Paisley – 12. joulukuuta 1905 Castello di Maniace, Sisilia) oli skotlantilainen kirjailija.
Opiskeltuaan Glasgow'n yliopistossa Sharp muutti 1877 terveyssyistä Australiaan. Palattuaan hän asettui Lontooseen ja alkoi avustaa lehtiä, ja 1885 hän sai paikan "Glasgow Heraldissa" kriitikkona. Hän oleskeli Manner-Euroopassa ja kävi Amerikassa ja Afrikassa. Hän avioitui 1894 serkkunsa Elisabeth Amalia Sharpin kanssa, ja he tekivät yhdessä muun muassa kelttirunoutta sisältävän antologian "Lyra celtica" (1896).
Sharp julkaisi omalla nimellään useita runokokoelmia, romaaneja, kritiikkiesseitä ja kirjailijaelämäkertoja, muun muassa Dante Gabriel Rossettin, Heinrich Heinen, Percy Bysshe Shelleyn ja Robert Browningin elämäkerrat. Hänen alkuun tuntemattomana pysyneellä salanimellä julkaisemansa kertomuskokoelmat edustavat runollista proosatyyliä, ja hän halusi niillä uudistaa vanhoja kelttiläisiä perinteitä. Ne ovat merkittävin osa hänen tuotantoaan.
Anne Nieminen on suomentanut Sharpin nimellä Fiona MacLeod julkaiseman runon Neljän tuulen riimu. Se on julkaistu Taite-runouslehdessä (1999, nro 3, s. 10–11).
Mikael Rautanen

Mikael Anton Matias Rautanen (15. marraskuuta 1985 Espoo) on suomalainen analyysipalveluyhtiö Inderesin perustaja ja toimitusjohtaja. Rautanen perusti Inderesin Juha Kinnusen kanssa vuonna 2009 ollessaan vielä rahoituksen opiskelija Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, josta hän on valmistunut kauppatieteiden kandidaatiksi. Rautanen on yksi Inderesin omistajista 15 % osuudella. Aiemmin Rautanen toimi Inderesissä toimitusjohtajan tehtävien ohella teknologiayhtiöitä seuraavana analyytikkona. Hän vastasi muun muassa Nokian, Qt:n, Revenion ja Siilin seurannasta.
Yksityiselämä.
Mikael Rautasen perheeseen kuuluu vaimo ja yksi lapsi. Hänellä on sijoituksia useissa suomalaisissa pörssiyhtiöissä, kuten Remedyssä, Qt:ssa ja Reveniossa. Rautanen on Inderesin suurin osakkeenomistaja noin 14 prosentin omistusosuudella. Rautasella todettiin vuonna 2019 ihosyöpä, josta hän on kuitenkin onnistuneen leikkauksen myötä toipunut.
Warren Lee

Warren Lee (s. 1976) on hongkongilainen pianisti ja säveltäjä.
Warren Lee debytoi Hongkongin filharmonisen orkesterin kanssa 6-vuotiaana. Hän valmistui Royal Academy of Musicista ja Yale School of Musicista. Vuonna 1995 Lee sai ensipalkinnon kansainvälisessä Stravinsky Awards -pianokilpailussa ja "Grand Prix" Ivo Pogorelićin. Hän on esiintynyt eri maanosissa ja tehnyt levytyksiä Naxokselle sekä Hongkongin Universal Musicille. Lee sai vuonna 2012 "Ten Outstanding Young Persons Award" -tunnustuksen Hongkongissa, ja vuonna 2015 hänestä tuli Royal Academy of Musicin "Associate". Vuonna 2017 hänelle myönnettiin Yale School of Musicin ansioituneiden alumnien Ian Mininberg -palkinto. Lee on Steinway-taiteilija.
Amicus Plato, sed magis amica veritas

Amicus Plato, sed magis amica veritas on latinankielinen lause, joka tarkoittaa ”Platon on minulle rakas, mutta vielä rakkaampi on totuus”. Lauseen on katsottu olevan peräisin Aristoteleelta (384–322 eaa.), sillä "Nikomakhoksen etiikassa" hän toteaa, että filosofille on toivottavaa ja jopa pakollista uhrata jopa läheisimmät henkilökohtaiset siteensä totuuden puolustamiseksi. Aristoteles kirjoitti, että ”molemmat ovat meille rakkaita, mutta velvollisuutemme on pitää parempana totuutta”.
Vastaava ajatus esiintyi jo Platonin (427–347 eaa.) dialogissa "Faidon", missä Sokrates sanoo: ”Pyydän teitä vähät välittämään Sokrateesta, mutta sitä enemmän totuudesta”. Lähimmäs nykyistä aforismia lauseen muotoili fransiskaanimunkki ja filosofi Roger Bacon (n. 1214–1294), joka Platoniin ja Aristoteleeseen viitaten kirjoitti: ”"Nam Plato dicit: 'Amicus est Socrates, magister meus, sed magis est amica veritas.' Et Aristotelis dicit se magis velle consentire veritati, quam amicitiae Platonis, doctoris nostri"”.
Lause esiintyy Jyväskylän yliopiston sinetissä lyhennetyssä muodossa "Amica veritas".
Warren I. Lee

Warren Isbell Lee (5. helmikuuta 1876 Bartlett, New Yorkin osavaltio – 25. joulukuuta 1955 Brooklyn, New York) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko.
Lee valmistui New York Law Schoolista vuonna 1901, sai juristinoikeudet ja aloitti työskentelyn New Yorkissa. Vuosina 1906–1910 ja vuonna 1920 Lee istui osavaltiollisen parlamentin alahuoneessa. Hänet valittiin republikaanina Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi, jona hän istui maaliskuusta 1921 maaliskuuhun 1923. Hän oli epäonnistuneesti uudelleen ehdolla vuonna 1922. Tämän jälkeen Lee jatkoi työskentelyään juristina. Hän johti myös Flatbush-kansallispankkia.
Laura Hietaranta

Laura Hietaranta (s. 2. helmikuuta 2004) on suomalainen tennispelaaja. Hän aloitti tenniksen pelaamisen seitsemänvuotiaana Lappeenrannassa edustaen Lappeenrannan tennisseuraa. Sittemmin hän muutti Helsinkiin, ja on edustanut HVS-Tennistä. Hänen veljensä Roni on myös tennispelaaja.
Hietaranta pelasi ensimmäisen kerran ammattilaisturnauksessa heinäkuussa 2019 Savitaipaleen ITF-turnauksessa, johon hän sai villin kortin. Hän edusti Suomea Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2020. Hietaranta voitti naisten nelinpelin Suomen mestaruuden Stella Remanderin kanssa vuonna 2020.
Joulukuussa 2020 Hietaranta eteni epävirallisena junioreiden MM-turnauksena pidetyssä Orange Bowlissa kaksinpelissä välieriin. Toisella kierroksella turnaukseen junioreiden maailmanlistan sijalta 105 lähtenyt Hietaranta voitti junioreiden maailmanlistan sijalla yhdeksän olleen Kristina Dmitrukin. Hietaranta oli kauden päättyessä sijalla 59, mutta nousi alkuvuodesta 2021 sijalle 34, kun listalta poistuivat yli-ikäiset pelaajat. Hietaranta eteni tyttöjen nelinpelin loppuotteluun Wimbledonin tennisturnauksessa 2021 yhdessä Sofia Costoulasin kanssa. He hävisivät loppuottelussa ykköseksi sijoitetulle parille.
Heinäkuussa 2022 Hietaranta saavutti ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa nelinpelissä voitettuaan Casablancan W15-turnauksen. Elokuussa Hietaranta voitti Norrköpingin W15-turnauksessa sekä kaksin- että nelinpelin. Syyskuussa hän voitti yhden Casablancan W15-turnauksen kaksinpelin sekä yhden nelinpelin.
Rumoi

Rumoi () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se on Rumoin kehitystoimiston pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Japaninmeren rannikolla Hokkaidōn luoteisosassa. Sen läpi mereen virtaa Rumoijoki. Rumoissa on 20 295 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 297,84 neliökilometriä.
Rumoin nimi on peräisin ainun kielestä. Edo-kaudella Matsumaen daimiokunta perusti Rumoihin kalastustukikohdan, jossa kalastettiin etenkin silliä. Laajamittaisempi japanilainen uudisasutus alkoi 1800-luvun lopussa, ja Rumoin satama avattiin vuonna 1931. Sen kautta vietiin aiemmin kivihiiltä ja puutavaraa, nykyisin siellä on myös sementti- ja öljysäiliöitä. Kaupunkioikeudet Rumoille myönnettiin vuonna 1947. Tärkeimpiä elinkeinoja ovat edelleen kalastus ja kalastukseen liittyvä elintarviketeollisuus, joka tuottaa esimerkiksi sillin mätiä ("kazunoko"), turskan mätiä ("tarako") ja kuivattuja sillejä ("migaki-nishin").
Rumoin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Saga-suvun historiallinen kalamaja. Kaupunkia palvelee JR Hokkaidōn Rumoi-päälinja. Aiemmin kaupunkiin johti myös Japanin valtiorautateiden Haboro-linja, joka kuitenkin lakkautettiin vuonna 1987.
Radio Televisyen Malaysia

Radio Televisyen Malaysia (RTM) on Malesian valtion omistama kansallinen yleisradioyhtiö. Yhtiö perustettiin huhtikuussa 1946 nimellä Department of Broadcasting ja vuonna 1963 Malesian valtion muodostamisen jälkeen alettiin käyttämään nimeä Radio Malaysia. Yhtiö ylläpitää kahta päätelevisioverkkoa ja 33 radiokanavaa.
Shibetsu

Shibetsu () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Kamikawan yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn pohjoisosassa. Kaupunki on rakentunut Nayoron allaslaaksoon Teshiojoen varrelle. Idässä sen alue kohoaa Kitamivuorille. Shibetsussa on 18 163 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1 119,22 neliökilometriä.
Shibetsun nimi on peräisin ainun kielen sanasta "sipet", joka tarkoittaa suurta jokea. Japanilainen uudisasutus alueella alkoi 1900-luvun vaihteessa, kun sinne perustettiin "tondenhei"-asuttajakolonialistien kylä. Jo seuraavana vuonna sinne valmistui rautatieyhteys. Sittemmin paikkakunnalle kehittyi metsäteollisuutta ja tärkkelyksen tuotantoa. Maaseutualueilla viljellään riisiä, sokerijuurikkaita ja perunoita sekä tuotetaan lihaa ja maitoa. Kaupunkioikeudet Shibetsu sai vuonna 1954, kun Shibetsun maaseutukaupunkiin liitettiin kolme kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Asahin maaseutukaupunki.
Shibetsun nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Iwaonain patojärvi ja Teshiovuorta ympäröivät luonnonalueet, jotka kuuluvat prefektuurin luonnonpuistoon. Shibetsua palvelee JR Hokkaidōn Sōya-päälinja.
Round Two

Round Two on saksofonisti Timo Lassyn toinen sooloalbumi. Mukana levyllä on yhdysvaltalainen jazzlaulaja José James.
SWIV

SWIV (pelin introssa "Special Weapons Interdiction Vehicles") on Random Accessin ja The Sales Curven kehittämä shoot ’em up. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Atari ST:lle, Commodore 64:lle, MSX:lle ja ZX Spectrumille, sekä seuraavana vuonna Acorn Archimedesille.
Peli on tyyliltään samankaltainen kuin Tecmon vuonna 1988 julkaistu peli "Silkworm", jonka The Sales Curve oli aiemmin sovittanut Tecmon alkuperäisestä kolikkopeliversiosta. Tecmo ei kuitenkaan aloittanut pelien samankaltaisuuden vuoksi oikeusjuttua.
Kehitys.
The Sales Curven Jane Cavanagh oli hyvissä suhteissa Tecmon kanssa 1980-luvulla ja sai hankittua lisenssin "Silkwormin" käännösversiota varten. "Silkworm" oli yllätyshitti, jonka myötä alalla tulokas The Sales Curve nousi tunnetuksi. Cavanaghille tuli tarve julkaista julkaista jatko-osa, mutta Tecmo ei ollut sellaista tehnyt eivätkä he voineet käyttää pelin nimeä.
Kehitystiimiin kuuluivat ohjelmoija Ron Pieket ja taiteilija Ned Langman. Cavanagh halusi käyttää arvostetun käännöksen tehnyttä tiimiä uuden pelin tekemiseen. Nimeksi valittiin "SWIV" ilman tarkempaa päätöstä mitä se tarkoittaa. Pieket kirjoitti tasoeditorin ja pelin suunnittelu eteni Pieketin ja Langmanin toimesta. Peli hyödynsi Amigan piirisarjan copper-piiriä toteuttamaan väripaletin muutoksia pelin edetessä. Sulava jatkuva siirtymä pelin läpi tuli myyntikohdaksi: peli näytti pelaajalle jatkuvalta katkeamattomalta hyökkäykseltä, jossa oli 236 näytöllistä ilman tiedon lataamista. Pelin vaikeusasteesta tehtiin muuttuva sen mukaan, miten pitkään pelaaja oli selvinnyt menettämättä elämiä. Pelin musiikit sävelsi Andrew Barnabas.
Peli julkaistiin keväällä 1991 ja se sai hyviä arvosteluja. Viisi vuotta myöhemmin The Sales Curvesta tuli SCI Entertainment Group.
Pelaaminen.
"SWIV" on tarkoitettu kahden pelaajan pelattavaksi. Pelaajista toinen ohjaa helikopteria ja toinen jeeppiä, joka muuttuu vesialueiden yli liikuttaessa veneeksi. Pelaajien tavoitteena on taistella futurististen vihollisten suuria joukkoja vastaan. Helikopteri pystyy ampumaan ainoastaan suoraan eteenpäin, kun taas jeepin ampuma-ala on laajempi. Pelissä ei ole lainkaan tallennuspisteitä tai taukoja, vaan sen pelaaminen loppuun asti on suoritettava kerralla. Yksi onnistunut pelikerta kestää noin 40 minuuttia. Pelin päättyessä pelaajalle kerrotaan, että SWIV-yksikkö hajotetaan, koska sitä ei ”pahuuden voimien” tappion vuoksi enää tarvita, ja että pelaaja on nyt työtön.
Vastaanotto.
Peli sai "Amiga Formatin" arvostelussa arvosanaksi 92 %. Arvostelussa kehuttiin pelin grafiikoita, ääniä, helikopterin ja jeepin ohjattavuutta sekä kaksinpeliä.
Peli sai "The One" -lehden arvostelussa arvosanaksi 93 %. Peli sai "CU Amiga" -lehden arvostelussa arvosanaksi 90 %.
Kojonkulma

Kojonkulma on Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitseva kulmakunta ja postinumeroalue (32250 Kojonkulma). Kojonjoki virtaa Kojonkulman läpi, ja sen sivuhaara Onkijoki yhtyy siihen Kojonkulmalla.
Alue.
Kojonkulma muodostuu osapuilleen Loimaan historiallisista Kuninkaisten, Euran, Köyliön, Kojon ja Hintsalan kylistä. Vanha Alastaron ja Loimaan kunnan raja kulki ennen v. 2009 kuntaliitosta Kojonkulman länsipuolella.
Maisema ja luonto.
Kojonkulma on osa laajempaa Loimijoen, Niinijoen ja Kojonjoen halkomaa peltoaluetta Alastaron ja Loimaan keskustojen välillä. Birdlife Suomi on luokitellut nämä Varsinais-Suomen maakunnallisesti tärkeäksi lintualueeksi (MAALI). Alueen pesimälajistoon kuuluvat mm. peltopyy ja peltosirkku. Kevätmuuttoaikaan pellot ovat tärkeä kerääntymispaikka laulujoutsenille, hanhille, kapustarinnoille ja töyhtöhyypille.
Historiaa.
Kojonkulman kylistä on mainintoja 1400-luvulta. Kojonjoen ja Ristiojan muodostamassa niemekkeessä on perimätiedon mukaan sijainnut varhainen saarnahuone tai seutukirkko.
Kojonjoessa mainitaan myllyt Kojon, Euran ja Kuninkaisten kylissä 1500-luvulla. Kojonkulmalla toimi 1500-luvulla kymmenkunta satulaseppää, joista ainakin osa sivutoimisia. 1600-luvulla kulmakunnalla mainittiin kaksi rusthollia eli ratsutilaa. Kojonjokivarren tärkein silta oli 1600-luvulla Köyliönkylässä, jossa se oli tarpeen Kojonjokeen laskevan Onkijoen vuoksi.
Kylätoimintaa.
Alueella toimii Kojonkulman kyläyhdistys.
Krosnon piirikunta (Lubuszin voivodikunta)

Krosnon piirikunta () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 54 829. Piirikunta jakautuu Gubinin kaupunkikuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan (Bobrowice, Bytnica, Dąbie, Gubin, Krosno Odrzańskie sekä Maszewo). Sen hallinnollinen keskus on Krosno Odrzańskien kaupunki.
Krosnon piirikunnan pinta-alasta 60,1 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Krosnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa kahdeksan prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Krosnon piirikunnassa oli 54 829 asukasta, joista 50,8 prosenttia naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 57 062 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 42 869 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,2 prosenttia, työikäisten 61,5 prosenttia ja eläkeikäisten 21,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,7 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 433 lasta.
Rusovaanija

Rusovaanija ("Epiplatys coccinatus") on Afrikasta kotoisin oleva "Nothobranchiidae"-heimon hammaskarppikala.
Rusovaanija kasvaa 9 cm pitkäksi. Se on väriltään tummempi kuin muut saman suvun kalat. Parittomat evät ovat oranssinsävyisiä.
Laji löydettiin vuonna 1978 kapeasta, ruskeavetisestä purosta Liberian keskiosista. Puro kulki sankassa metsässä, ja kalat pysyttelivät sen reunoilla kasvillisuuden varjossa.
Rusovaanija on äärimmäisen uhanalainen laji. Sitä uhkaavat metsänhakkuut ja kaivostoiminta.
Utahin monoliitti

Utahin monoliitti oli Yhdysvalloissa Utahissa San Juanin piirikunnan pohjoisosassa seissyt metallipylväs. Korkeudeltaan rakennelma oli 2,91 metriä ja se koostui kolmesta metallilevystä, jotka oli pystytetty kolmioprisman muotoon. Monoliitti asetettiin paikalleen vuoden 2016 kesäkuun ja lokakuun välisenä aikana, ja ensimmäisen kerran se löydettiin 18. marraskuuta 2020 osavaltion viranomaisten paikantaessa villilampaita helikopterilla. Muutamien päivien aikana monoliitin sijainti paikannettiin käyttäen helikopterin lentotietoja. Monoliitti saavutti huomattavaa medianäkyvyttä, ja viisi tuntematonta miestä kävi poistamassa sen 27. marraskuuta. Monoliitin rakentajista tai rakentajien motiiveista ei ole tietoa.
Monoliitin löydön jälkeen vastaavanlaisia monoliitteja on havaittu ympäri maailmaa, muun muassa Britanniassa, Romaniassa ja Suomessa (Virroilla, Haminassa ja Savonlinnassa ja Nurmijärvellä).
Jäljitelmiä.
Eri puolilta maailmaa on löydetty yli 200 Utahin monoliitin jäljitelmää.
People’s Television Network

People’s Television Network Inc. (PTNI) on Filippiinien valtion omistama julkisen palvelun televisioyhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 1974 ja se käyttää tuotenimeä PTV.
Historiaa.
Filippiinien hallituksen televisioverkko perustettiin alun perin vuonna 1974 nimellä Government Television (GTV-4). Sen nimi muutettiin Maharlika Broadcasting Systemiksi vuonna 1980, samoihin aikoihin kun televisioverkko aloitti värilähetykset.
Keltaisen vallankumouksen seurauksena vuonna 1986 televisioverkko nimettiin People’s Televisioniksi. Vuoden 1992 lakiuudistuksen myötä televisioverkosta tehtiin valtionyhtiö.
Magnus Petersson

Magnus Petersson (s. 17. kesäkuuta 1975 Göteborg) on ruotsalainen jousiampuja.
Petersson on osallistunut olympialaisiin useita kertoja. Uran kirkkaimpana saavutuksena on hopeamitali vuodelta 1996. Petersson eteni jousiammunnan välieriin vuoden 2000 kesäolympialaisissa, mutta hävisi sen ja lopulta myös pronssiottelun. Joukkuekilpailussa Ruotsin joukkue, jossa hän oli mukana, sijoittui kuudennelle sijalle.
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa hän voitti ensimmäisen ottelunsa ja eteni 32 parhaan joukkoon. Hän tippui pudotuskilpailun toisella kierroksella ja hänen lopullinen sijoitus oli 23. Petersson oli myös Ruotsin joukkueen jäsen, joka sijoittui joukkuekilpailussa yhdeksänneksi.
Pettersson voitti halli MM-kisat vuosina 1995 ja 1999. Samalla hänestä tuli ensimmäinen mies, joka voitti tuon kilpailun kahteen otteeseen.
Propithecus deckenii

Propithecus deckenii on Madagaskarin länsiosissa tavattava sifaka. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia.
Lajia "Propithecus deckenii" on luokiteltu aikaisemmin joko lakkisifakan ("Propithecus verreauxi") alalajiksi tai omaksi nimialalajikseen. Niitä on myös pidetty geneettisesti yhdenkaltaisena lakkisifakan ja lajin "Propithecus coronatus" kanssa. Esimerkiksi sen levinneisyysalue on myös sekoitettu kirjallisuudessa usein lajin lähisukulaisen "P. coronatus" kanssa. Nykyisin "Propithecus deckenii" on usein luokiteltu omaksi lajikseen ja aikaisempia epäselvyyksiä on ratkottu tutkimuksissa"."
Koko ja ulkonäkö.
"Propithecus deckenii" on sifakaksi keskikokoinen tai suurehko. Painoa sillä on 3,5–4,5 kiloa. Sen ruumiin pituus on 425–475 mm ja hännän pituus 500–600 mm. Turkin väritys on tavallisesti kokonaan valkoinen. Joskus niskassa, olkapäillä, selässä ja raajoissa saattaa olla kultaisen tai harmaan vivahteita. Naama on musta. Lajin levinneisyysalueen tietyissä osissa tavataan melanistisia yksilöitä. Melanismin aste saattaa vaihdella. Yleisesti ottaen melanistisien yksilöiden väritys muistuttaa jonkin verran lajin "P. coronatus" yksilöitä. Melanismi saattaa olla tulosta kahden lajin risteytymisestä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajin esiintymisalue käsittää alueita Länsi-Madagaskarilla Mahavavyjoen länsipuolella ja Manambolojoen pohjoispuolella. Levinneisyysaluetta on selvitetty kenttätutkimuksissa vuosina 2010 ja 2011. Aikaisemmin levinneisyysalueen suhde lajin "P. coronatus" kanssa oli hyvin epäselvä. Vuonna 2010 levinneisyysalueen pinta-alaksi arvioitiin 9 356 km².
Lajin elinympäristö käsittää kuivia lehtimetsiä. Tunnetuksi tulleita esiintymispaikkoja ovat Bemarahan ja Beankan piikkimäiset kalkkikivimuodostelmat. Laji pystyy ilmeisesti elämään häirityssäkin elinympäristössä. Paikoitellen niitä havaitaan esimerkiksi istutetuilla "Eucalyptus"-puilla.
Elintavat.
Laji liikkuu kahdesta kymmeneen yksilöä käsittävissä ryhmissä. Tyypillisin ryhmän koko on kolmesta kuuteen yksilöä. Ryhmässä on tavallisesti yksi lisääntyvä naaras, mutta kaksikin on mahdollista. Laji kiipeilee puissa liikkuen loikkien niistä toiseen.
Uhat ja suojelu.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt lajin "Propithecus deckenii" äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Lajin kannat ovat pienentyneet viimeisen kolmen sukupolven eli noin 30 vuoden aikana arviolta yli 80 %.
Lajin pääasiallinen uhka on sen elinympäristön häviäminen. Metsää hakataan metsäteollisuuden tarpeisiin ja poltetaan puuhiilen tuotantoa ja laidunmaiden tekoa varten. Paikoitellen lajia metsästetään ruuaksi. Toisilla paikoilla lajia on suojellut metsästykseltä siihen liitetyt tabut. Joitakin yksilöitä on päätynyt myös laittomaan lemmikkikauppaan.
Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Lajia tavataan kolmen kansallispuiston alueella (Baie de Baly, Tsingy de Bemaraha ja Tsingy de Namoroka). Vuonna 2010 Madagaskarilla tarhaoloissa oli vain noin kymmenen yksilöä. Muualla maailmassa niitä ei ollut vuonna 2019 lainkaan.
Eipomekin kieli

Eipomek, tai eipo tai lik, on mekkieliin kuuluva Indonesialla puhuttava kieli. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. una ja ketengban..
Kielellä on noin 4900 puhujaa. Kokonaista raamatunkäännöstä ei ole, mutta Uusi testamentti käännettiin eipomekiksi vuonna 2013.. Eipomekia kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Sanasto.
Lähde:
Purppuravaanija

Purppuravaanija ("Epiplatys ruhkopfi") on Afrikasta kotoisin oleva "Nothobranchiidae"-heimon hammaskarppikala.
Purppuravaanija kasvaa 7,5 cm pitkäksi. 
Purppuravaanijaa on tavattu vain Saint John -joen vesistön yläjuoksilla Liberian pohjoisosassa, missä se elää pienissä puroissa. Se on erittäin uhanalainen laji. Sitä uhkaavat elinympäristön muutokset kuten metsänhakkuut, maatalous ja kaivostoiminta. Sitä on myös kerätty akvaariokauppaan, missä on vaara liiallisesta kalastuksesta.
Pasig (joki)

Pasig on joki Filippiinien pohjoisella pääsaarella Luzonilla. Se yhdistää maan suurimman järven Laguna de Bayn Etelä-Kiinan meren Manilanlahteen. Se on estuaari, jossa vesi voi virrata kumpaankin suuntaan; erityisesti kuivana aikana virtaussuunta saattaa olla lännestä itään eli merestä järveen. Se on vain noin 25 kilometriä pitkä. Sen pohjoinen, paljon vettä tuova päähaara on Marikina. 
Joki halkaisee Manilan metropolialueen ja virtaa koko matkan kaupunkialueella, myös Pasigin kaupungin halki. Joen yli on lähes 20 siltaa ja lauttayhteyksiä. Siltoja rakennetaan muun muassa kiinalaisrahoituksen avulla, mihin on kytketty huumeklinikoiden rakentamista. Pasig-joki on huomattavan saastunut, mutta sen puhdistamiseksi on suunnitelmia.
ChaalBaaz

ChaalBaaz (suom. ”Petkuttaja”) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen komediaelokuva, jonka ohjasi Pankuj Parashar. Pääosia näyttelivät Sridevi kaksoisroolissa, Sunny Deol ja Rajnikanth. Elokuva perustuu vuoden 1972 elokuvaan "Seeta Aur Geeta" ja kertoo syntymässä eroon joutuneista kaksosista, jotka ovat kasvaneet hyvin erilaisissa ympäristöissä. Se oli kaupallinen menestys ja voitti kaksi Filmfare Awards -palkintoa, parhaasta naispääosasta ja koreografiasta.
Bahamin kieli

Baham, tai mbahaam, on yleisuusiguinealaisten kielten läntiseen haaraan kuuluva uhanalainen kieli, jota puhutaan Indonesian Länsi-Papuan provinssissa. Kielellä on noin 1800 puhujaa. Bahamilla ei ole kirjakieltä.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Sanasto.
Lähde:
Ib Hausmann

Ib Hausmann on saksalainen klarinetisti ja säveltäjä.
Hausmann opiskeli Berliinissä Ewald Kochin ja Banffissa Menahem Presslerin johdolla. Hän sai 20-vuotiaana kiinnityksen Leipzigin radiosinfoniaorkesterin sooloklarinetistiksi ja kaksi vuotta myöhemmin Staatskapelle Berliniin samaan asemaan. Marraskuussa 2000 Hausmann teki solistisen debyyttinsä Musikvereinissa Wienissä Minnesotan orkesterin kanssa. 
Hausmannin yhteistyökumppaneita kamarimusiikissa ovat olleet Nina Tichman, Julia Fischer, Lars Vogt, Anne Sofie von Otter, Christian Gerhaher, Alexander Lonquich, Aleksandar Madžar, Frank Gutschmidt, Peter Bruns, Michael Wollny, Frank-Immo Zichner, Trio di Parma ja eri jousikvartetit. Hausmann on soittanut myös Ensemble Modernin, Ensemble Musikfabrikin ja ensemble recherchen kanssa. Hän on lisäksi toteuttanut projekteja näyttelijöiden kuten Klaus Maria Brandauerin ja Burghart Klaußnerin kanssa. Hausmann on levyttänyt useille levymerkeille sellaisten säveltäjien kuin Max Regerin, Gerhard Frommelin, Sergei Prokofjevin, Morton Feldmanin, Robert Schumannin, Alban Bergin ja Johannes Brahmsin teoksia. Levytyksellään Berthold Goldschmidtin teoksista Hausmann sai Preis der deutschen Schallplattenkritikin. Hänen Deutsche Grammophonille julkaisemansa "Musik aus Theresienstadt" -levy oli Grammy-ehdolla vuonna 2008.
Ensimmäisenä sävellyksenään Hausmann julkaisi vuonna 1996 sooloklarinettikappaleen "Ohnung". Hän on säveltänyt myös esimerkiksi musiikkia Selma Lagerlöfin tarinaan "Spelmannen" vuonna 2010.
Albrektsböle

Albrektsböle on maarekisterikylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön pohjoisosassa meren rannalla.
Albrektsbölen naapurikylät ovat Mattböle ja Lappdal. Merenlahti Hönsvik avautuu Halslahdenseläksi kylän alueella ja sen edustalla sijaitsee Långholmen. Kyläalue on lähinnä mäkistä metsämaata ja sen rannat ovat kallioiset ja jyrkät. Kylän eteläosassa on pieni laakso, joka on peltoa. Kylässä sijaitsee ainoastaan Albrektsbölen maatila ja Salon seurakunnan leirikeskus. 
Albrektsböle on keskiaikainen uudisasutuskylä, joka on jäänyt yksinäistilaksi. Vanhojen karttojen perusteella Albrektsbölen tila on sijainnut paikallaan ainakin 1700-luvulta saakka. Tilan ainoa torppa itsenäistyi vuonna 1920, mutta on sittemmin jäänyt asumattomaksi ja liitetty takaisin tilaan.
Josef Maria Horváth

Josef Maria Horváth (20. joulukuuta 1931 Pécs – 21. lokakuuta 2019 Salzburg) oli unkarilaissyntyinen, 1950-luvulta Itävallassa asunut säveltäjä ja pianisti.
Horváth opiskeli urkujensoittoa Pécsissä ja sai vuonna 1956 pianodiplominsa Budapestissa. Itävaltaan muuttamisensa jälkeen hän opiskeli Mozarteumissa Cesar Bresgenin ja Kurt Leimerin johdolla. 1960-luvulle saakka Horváth esiintyi konserttipianistina, mutta myöhemmällä urallaan hän keskittyi säveltämiseen. Vuonna 1979 hänestä tuli musiikin teorian ja uuden musiikin professori Mozarteumissa. Horváth sävelsi tilaustöitä muiden muassa Itävallan radiolle, Salzburger Festspielelle ja Ensemble XX. Jahrhundertille.
Horváthin sävellystuotantoon kuuluu orkesterimusiikkia (kuten "Passacaglia", "Symphonie Entropia"), kamarimusiikkiteoksia (kuten "Redundanz 1–3") sekä vokaalimusiikkia, kuten messu, requiem ja yksinlauluja.
Dom na naberežnoi

Dom na naberežnoi eli talo rantakadulla (Дом на набережной, myös Dom pravitelstva, Дом правительства, ”hallituksen talo”) on Moskovan keskustassa sijaitseva asuinkerrostalo, joka tunnettiin Neuvostoliiton aikana tärkeiden puoluejohtajien asuinpaikkana. Se sijaitsee Moskvajoen etelärannalla vinottain Kremliä vastapäätä osoitteessa Ulitsa Serafimovitša 2. Talo on 11-kerroksinen ja käsittää kokonaisen korttelin. Nimi viittaa talon edessä kulkevaan Bersenevskaja-rantakatuun.
Talo on rakennettu vuosina 1928–1931 ja sen on suunnitellut arkkitehti Boris Iofan. Se edustaa konstruktivistista arkkitehtuuria. Asuntoja on 505. Talo rakennettiin Neuvostoliiton johdon päätöksestä, koska vuonna 1918 pääkaupungiksi tulleessa Moskovassa ei ollut tarpeeksi keskushallinnon korkeille virkailijoille sopivia asuntoja ja myös kaupungin hotelleista alkoi loppua tila. Se oli aikaansa nähden ylellisesti varusteltu talo, jossa oli oma elokuvateatteri, terveysasema, kirjasto, pankki ja tilausravintola. Siellä saivat asua NKP:n ansioituneet puoluevirkailijat, puna-armeijan kenraalit, Kominternin työntekijät ja tärkeät kulttuurihenkilöt. Myös arkkitehti Iofan itse asui talossa. Vuonna 1932 asukkaita oli 2 745.
Talossa ovat asuneet muun muassa neuvostojohtajat Nikita Hruštšov, Nikolai Buharin, Aleksei Rykov, Karl Radek, Aleksei Kosygin ja Jelena Stasova, marsalkat Mihail Tuhatševski, Georgi Žukov, Ivan Konev, Rodion Malinovski ja Ivan Bagramjan, amiraali Nikolai Kuznetsov, kirjailijat Anatoli Rybakov, Aleksandr Serafimovitš, Boris Lavrenjov ja Julian Semjonov, mallityöläinen Aleksei Stahanov, insinöörit Artjom Mikojan ja Valentin Gluško sekä diktaattori Josif Stalinin lapset Svetlana Allilujeva ja Vasili Stalin. Stalinin vainojen aikana 1930-luvun lopulla asukkaista lähes 800 vangittiin ja yli 300 teloitettiin. Yksi teloitetuista oli Valentin Trifonov, jonka poika, talossa lapsuutensa viettänyt kirjailija Juri Trifonov, kuvasi sen elämää tuona aikana romaanissaan "Talo rantakadulla" (1976). Myös itse talo on siitä alkaen tunnettu samalla nimellä. Suomalaisista talossa ovat asuneet ainakin Otto Wille Kuusinen, hänen toinen vaimonsa Aino Kuusinen sekä Arvo ”Poika” Tuominen, joka on myös kuvannut elämää talossa muistelmakirjassaan "Kremlin kellot" (1956).
Dom na naberežnoin asunnot muutettiin Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen omistusasunnoiksi ja se on nykyään keskeisen sijaintinsa vuoksi haluttu osoite. Juri Trifonovin leski Olga Trifonova perusti taloon vuonna 1989 pienen museon, joka esittelee sen tunnettuja asukkaita.
Emma-gaala 2021

Vuoden 2021 Emma-gaala järjestettiin Helsingin Messukeskuksessa 14. toukokuuta 2021. Gaalassa jaettiin Emma-palkinnot vuoden 2020 menestyneimmille artisteille ja musiikkialan ammattilaisille. Ehdokkaat julkistettiin 21. tammikuuta 2021. Eniten ehdokkuuksia sai Behm, joka oli ehdolla kuudessa kategoriassa. Antti Tuisku, Arttu Wiskari sekä Maustetytöt olivat ehdolla viidessä eri kategoriassa.
Koronaviruspandemian vuoksi 35 vuotta täyttänyt gaala järjestettiin ilman yleisöä. Eniten palkintoja voitti Behm, seitsemän palkintoa, mikä oli Jenni Vartiaisen vuoden 2011 tuloksen kanssa Emma-gaalan ennätys yhden illan aikana. Hänet palkittiin jokaisessa kategoriassa, jossa hän oli ehdolla, minkä lisäksi yleisö äänesti Behmin vuoden kotimaiseksi artistiksi ja hänen albuminsa palkittiin vuoden myydyimpänä kotimaisena albumina.
Palkintoja jaettiin kaikkiaan 21 ehdokassarjassa, joista vuoden kotimainen artisti/yhtye valittiin yleisöäänestyksellä. Kategoriat olivat pääosin ennallaan, uusina mukana olivat Vuoden striimatuin ulkomainen biisi sekä Vuoden artisti, joka korvasi aiemmin olleet Vuoden naisartisti ja Vuoden miesartisti -kategoriat.
Itäiset linnunpääkielet

Itäiset linnunpääkielet (eng. "East Bird's Head Languages") on papuakieliin laskettava kieliperhe, joka sijoittuu Uuden-Guinean saarella, Doberain niemimaalla. Niemimaata kutsutaan yleisesti "linnunpääksi". Kieliperhe on osa William Foleyn vuonna 2003 tekemää jaottelua, ja siihen kuuluvilla kielillä on yhteensä noin 17 000 puhujaa.
Kieliperheeseen kuuluu kolme kieltä:
Läntiset linnunpääkielet

Läntiset linnunpääkielet (eng. "West Bird's Head Languages") on papuakieliin kuuluva kieliperhe, joka kuuluu William Foleyn vuonna 2003 tekemään jaotteluun. Kieliperhe sijoittuu Uuden-Guinean saarelle Doberain niemimaalle. Alue tunnetaan yleisesti nimellä "Linnunpää". Kieliperheeseen kuuluvilla kielillä on noin 45 000 puhujaa.
Kieliperheeseen kuuluu viisi kieltä:
Merenkurkun neuvosto

Merenkurkun neuvosto () on vuonna 1972 perustettu kolmen Suomen maakunnan sekä Ruotsin Västerbottenin ja Örnsköldsvikin kunnan muodostama raja-alueellinen yhteistyöfoorumi. Merenkurkun neuvosto on Pohjoismaiden ministerineuvoston virallinen raja-aluetoimija. Marraskuussa 2020 Merenkurkun neuvostosta muodostettiin eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä. Neuvoston tavoitteena on kehtitää Merenkurkun alueen raja-alueyhteistyötä ja edistää alueen kilpailukykyä.
Merenkurkun neuvosto muodostettiin vuonna 1972 Vaasassa pidetyssä ensimmäisessä Merenkurkun konferenssissa. Ensimmäisten toimintavuosien aikana luotiin organisaatio ja vakiinnutettiin yhteistyö kuntien, viranomaisten ja organisaatioiden välillä. Vuonna 1979 Merenkurkun neuvostosta tuli osa virallista pohjoismaista yhteistyötä. Vuonna 2008 Merenkurkun neuvosto rekisteröitiin aattelliseksi yhdistykseksi.
Organisaatio.
Merenkurkun neuvoston hallitus valmistelee kokoukset ja toimii operatiivisena johtoelimenä. Hallitus käsittelee mm. hankesuunnitelmat ja hakemukset sekä asettaa eri hankkeiden johto- ja ohjausryhmät. Hallitukseen kuuluu kuusi jäsentä kummastakin maasta. Merenkurkun neuvoston puheenjohtajana toimii kansanedustaja Joakim Strand ja varapuheenjohtajana Lennart Holmlund Uumajasta.
Rogue Squadron (elokuva)

Rogue Squadron (tunnettu myös nimellä Star Wars: Rogue Squadron) on tekeillä oleva Patty Jenkinsin ohjaama "Tähtien sota" -universumiin sijoittuva eeppinen avaruusoopperaelokuva. Elokuva kertoo uuden sukupolven tähtihävittäjälentäjistä, jotka liittyvät Konnalentueeseen.
Tuotanto.
10. joulukuuta 2020 Disneyn Investor Day -tapahtumassa Patty Jenkinsin paljastettiin ohjaavan "Rogue Squadron" -nimisen spin-off-elokuvan, joka kertoo Konnalentueesta, ennen Kapinaliittoon ja myöhemmin Uuteen tasavaltaan kuuluneen hävittäjälentueesta. Elokuvan alkuperäiseksi ensi-iltapäivämääräksi ilmoitettiin 25. joulukuuta 2023.
Doberain niemimaa

Doberain niemimaa on Uuden-Guinean saareen kuuluva niemimaa, joka kuuluu hallinnollisesti Indonesian Länsi-Papuaan. Niemimaa tunnetaan yleisesti myös nimellä "Linnunpää" johtuen sen hollanninkielisestä nimestä "Vogelkop". Niemimaalla asuu noin 760 000 ihmistä. Suurin osa asukkaista asuu rannoilla tai niemimaan lähesyydessä sijaitsevilla saarilla ja saa elantonsa kasvattamalla mm. riisiä, maissia ja maapähkinöitä.
Doberain korkein kohta on Gunung Arfak (2958 m). Sen ympärillä on 36 000 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue.
Niemimaalla tavataan jopa 300 erilaista eläinlajia, joista 20 löytyy ainoastaan Doberailta. Paikallista ympäristöä vaivaavat etenkin metsän hakkaaminen laidunmaiksi ja laittomat hakkuut..
Laguna de Baý

Laguna de Baý on Filippiinien suurin järvi. Se sijaitsee Luzonin saarella aivan Manilan metropolialueen itäpuolella. Sen eteläpuolella on Lagunan provinssissa sijaitseva Baýn kaupunki, johon järven nimi viittaa. Järven korkeus merenpinnasta on vain noin 20 metriä, ja sen laskujoki Etelä-Kiinan mereen on 25 kilometrin mittainen Pasig. Järven suurin syvyys on vain noin 20 metriä, monin paikoin se on paljon matalampi. Sen pinta-ala on yli 900 neliökilometriä. Järvi on vanhan tulivuoren kaldera. 
Lagunan läheltä Lumbang-joen suulta löytyi vuonna 1989 kirjoitusta sisältävä kuparilaatta, jonka katsotaan olevan 800–900-luvulta peräisin, ja sen katsotaan todistavan, että Luzonin yhteydet Jaavan Medangin kuningaskuntaan olivat jo silloin olemassa. 
Taloudellinen merkitys.
Järvellä on paikallisesti suuri merkitys vesivarastona ja kalastukselle ja oletettavasti myös suurkaupungin synnylle. Kuivina aikoina merivettä Manilanlahdelta saattaa virrata järveen asti. Toisaalta se on altis saastumiselle, mitä vastaan on pyritty taistelemaan muun muassa Maailmanpankin avulla.
Moin kieli

Moi, tai mooi, on läntisiin linnunpääkieliin kuuluva uhanalainen kieli, jota puhutaan Länsi-Papuan provinssissa, Indonesialla. Kielellä on noin 6700 puhujaa. Moilla ei ole kirjakieltä.
Sen lähin sukulaiskieli on seget. Moi jaetaan kahteen päämurteeseen..
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Proton Savvy

Proton Savvy on Protonin vuosina 2005–2011 valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Proton Tiaran. Euroopan maista Savvya tuotiin ainoastaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Mallin seuraajaksi tuli Proton Iriz.
Savvy esiteltiin vuonna 2005 korvaamaan Citroën AX -malliin perustunut Proton Tiara, jonka valmistus oli päättynyt vuonna 2000. Savvy sen sijaan oli Protonin kokonaan itse suunnittelema, mutta siinä käytettiin Renault’lta peräisin olevaa 1,2-litraista (74 hv) bensiinimoottoria. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai Magneti Marellin valmistama "Quickshift"-robottivaihteisto, jota käytettiin myös Renault Twingossa.
Vuonna 2007 malli sai muun muassa uuden etusäleikön.
Tuhkaan piirretty maa

Tuhkaan piirretty maa on Petra Rautiaisen esikoisteos joka oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2020, myöhemmin samana vuonna hän voitti teoksellaan Savonia-kirjallisuuspalkinnon. Kirjan oikeudet myytiin, jo ennen sen ilmestymistä 12. elokuuta 2020, Hollantiin, Italiaan, Saksaan, Britanniaan ja Australiaan.
Kirjan tapahtumat alkavat kun Olavi Heiskanen, toinen päähenkilöistä, saapuu saksalaisten Inarissa pitämälle vankileirille töihin vuonna 1944. Leirillä vankeja jaetaan rodun mukaan. Rauhan tultua toimittaja Inkeri Lindqvist saapuu vuonna 1947 tekemään juttusarjaa sodan jälkeisen Lapin jälleenrakennuksesta ja yrittää samalla saada selville mitä on tapahtunut hänen sodan aikana kadonneelle miehellensä mistä kirjan juoni alkaa etenemään.
"Tuhkaan piirretty maa" -kirjan tapahtumat sijoittuvat Suomen Lappiin sodan ajalle ja käsittelevät Suomen historiaa, muun muassa saksalaisten vankileirejä, suomalaisten natsisympatioita ja Lapin jälleenrakentamista sodan jälkeen. Kirja perustuu löyhästi Rautiaisen isoisän elämään. Hän ei kuitenkaan tiennyt isoisänsä sodanaikaisesta ja sen jälkeisestä elämästä paljonkaan, vain sen että hän oli paennut sodan jälkeen poliiseja ja muuttanut Ruotsiin, eli suurin osa kirjasta on fiktiota. Rautiainen oli kirjoittanut isoisälleen kirjeen ja puhunut puhelimessa, mutta hän kuoli ennen kun he ehtivät tavata.
Karl Viktor de la Chapelle

Karl (Carl) Viktor (Victor) de la Chapelle (2. lokakuuta 1821 Helsinki – 14. joulukuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja moninkertainen valtiopäivämies. 
De la Chapellen vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Albrecht Fredrik Richard de la Chapelle ja Anna Charlotta Sacklén ja puoliso vuodesta 1851 Julia Josefina Elisabet Lepsen (k. 1905). Vapaaherra hänestä tuli isänsä kanssa 1856. De la Chapelle tuli ylioppilaaksi 1837 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1844 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1848. Varatuomarin arvon hän sai 1850 ja valtioneuvoksen arvon 1887. De la Chapellesta tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1849 ja senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri 1849, valtiovaraintoimituskunnan kamarikirjuri 1851, oikeusosaston kopisti 1853, kanslisti 1855, kirjaaja 1860, yleisen kanslian protokollasihteeri ja oikeusosaston protokollasihteeri 1862. Esittelijäsihteerinä hän toimi 1868–1893. Hän omisti Saaren kartanon Tammelassa vuodesta 1872. De la Chapelle oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891.
Karl Viktor de la Chapellen veljiä olivat senaattori Frans Richard de la Chapelle ja juristi, valtiopäivämies Claes Leonard de la Chapelle.