tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Obrovac

Obrovac () on kaupunki Pohjois-Dalmatiassa, Zadarin piirikunnassa Kroatiassa . Obrovacin kunnassa on yhteensä 4 323 asukasta. Kaupunki sijaitsee Zrmanja-joen kanjonissa.
Maantiede.
Obrovac on kaupunki Zrmanja-joen varrella noin 11 kilometrin päässä sen suulta. Zrmanjan sivujoki Krupa on suosittu melonta- ja koskenlaskupaikka. Lähellä Krupan kylää on luostari, jossa säilytetään arvokasta ikonikokoelmaa. Noin kaksi kilometriä kaupungista luoteeseen vuorille johtavan tien varrella sijaitsee autio 1970-luvulla rakennettu alumiinioksiditehdas. Kaupungin eteläpuolella on Bijela-joen kanjoni, jossa on paljon vesiputouksia sekä pieniä lampia.
Historia.
Obrovac mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1337. Vuonna 1527 sen valtasivat ottomaanit.
Lokakuussa 1683 Venetsian Dalmatian väestö, pääasiassa Ravni kotarin uskokit valtasivat takaisin Skradinin, Karinin, Vranan, Benkovacin ja Obrovacin. Vuonna 1687 morlakkijohtaja Stojan Janković pakotti ottomaanit pois Obrovacista. 
Vuonna 2008 Obrovacin "rivieran" kunnostus valmistui, mikä oli suurin taloudellinen investointi kaupunkiin sitten Kroatian itsenäisyyden. Vuonna 2009 alueelta löydettiin toisen maailmansodan aikainen joukkohauta. 
Väestö.
Obrovacin kokonaisväkiluku on 4 323, ja siihen kuuluvat asutuskeskukset Bilišane (176 asukasta), Bogatnik (131), Golubić (132), Gornji Karin (1 125), Kaštel Žegarski (135), Komazeci (42), Krupa (127), Kruševo (1 112), Muškovci (100), Nadvoda (170), Obrovac (996) ja Zelengrad (77). 
Kunnan väkiluku oli huipussaan vuoden 1971 väestönlaskennassa 13 498 asukkaalla. 1970- ja 1980-luvuilla maastamuutto vaikutti merkittävästi Obrovaciin alueen alhaisen elintason vuoksi.
Vähän ennen Jugoslavian hajoamissotien alkamista, vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan 65,5 % Obrovacin väestöstä oli serbejä. Operaatio Myrskyn aikana suurin osa Obrovacin väestöstä pakeni kaupungista, ennen kuin Kroatian armeija valtasi Obrovacin 5. elokuuta 1995 Nykyään enemmistö on kroaatteja, 65,7%, kun taas 31,4% ilmoitti olevansa serbejä.
Josh Green (poliitikko)

Joshua ”Josh” Booth Green (s. 11. helmikuuta 1970 Kingston, New York, Yhdysvallat) on havaijilainen lääkäri ja poliitikko, joka on joulukuusta 2022 lähtien toiminut osavaltionsa kuvernöörinä. Tätä ennen hän toimi varakuvernöörinä.
Tausta ja yksityiselämä.
Green syntyi Kingstonissa, New Yorkissa ja muutti myöhemmin Pennsylvaniaan. Aluksi Green opiskeli antropologiaa Swarthmore College -koulussa, josta hän valmistui vuonna 1992. Tämän jälkeen hän vaihtoi lääketieteeseen ja valmistui vuonna 1997 lääketieteen tohtoriksi Pennsylvanian osavaltionyliopistosta. Valmistumisensa jälkeen Green lähti vapaaehtoislääkäriksi Etelä-Afrikan syrjäseuduille ja hoiti erityisesti malariaan ja AIDSiin sairastuneita potilaita.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Green on juutalainen. Green tapasi vaimonsa Jaime Ushirodan vuonna 2005. Pari avioitui vuotta myöhemmin, ja heillä on kaksi lasta.
Poliittinen ura.
Green valittiin Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 2004, jossa hän palveli yhden kauden. Tämä jälkeen hänet valittiin osavaltion senaattiin, jossa hän edusti vuoteen 2018 asti. Tällöin hänet valittiin osavaltion varakuvernööriksi. Kuvernööri David Ige määräsi Greenin lähes välittömästi puuttumaan osavaltion korkeisiin asunnottomuuslukuihin. Green sanoi tuolloin, että arviolta 70 % hänen ajastaan kuluu asian hoitamiseen.
Varakuvernöörinä toimiessaan Green on tehnyt edelleen töitä ensiavussa viikonloppuisin.
Vuonna 2021 julkaistun kyselyn mukaan 63 % Havaijin asukkaista sanoi olevansa tyytyväisiä Greenin suoritukseen varakuvernöörinä (17 % ei ollut tyytyväisiä). Kuvernööri Igeen tyytyväisiä oli 22 % ja tyytymättömiä 52 %.
Kuvernöörinä.
Green ilmoitti lähtevänsä ehdolle vuoden 2022 kuvernöörivaaleissa helmikuussa 2022. Istuva kuvernööri Ige ei voinut enää asettua ehdolle. Elokuussa 2022 demokraatit valitsivat Greenin ehdokkaaksi marraskuun kuvernöörivaaleissa. Hänen vastaehdokkaansa oli republikaanien Duke Aiona. Green voitti saatuan hieman reilut 60 % äänistä.
Hän astui virkaan 5. joulukuuta varakuvernöörinään Sylvia Luke. Virkaanastujaispuheessaan hän vannoi kamppailevansa mm. elintasokustannuksia ja asuntopulaa vastaan. Heinäkuussa 2023 hän antoi kuvernöörin määräyksen, jonka nojalla julistettiin asuntohätätila ja purettiin liuta maan käyttöön liittyviä normeja. Tavoitteena on rakentaa 50 000 uutta asuntoa seuraavan 3–5 vuoden aikana.
Havaijin tuhoisten maastopalojen jälkeen Green ilmoitti keskeyttävänsä Lahainan tonttien myynnin muille kuin Havaijin osavaltion asukkaille. Tavoitteena on estää tonttien myynti alehintaan paikallisten kustannuksella.
Sofija Tuibojeva

Sofija Erdžonovna Tuibojeva (, ; 30. tammikuuta 1913 – 25. lokakuuta 1996 Dušanbe) oli tadžikistanilainen näyttelijä.
Tuibojeva esiintyi 1920-luvulta lähtien teatteriesityksissä Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Hän teki myös lukuisia elokuvaesiintymisiä ja osallistui elokuvien dubbaamiseen tadžikin kielelle. Tuibojeva sai lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, joihin kuuluivat kolme Työn punalipun kunniamerkkiä (1941, 1949, 1957) ja Leninin kunniamerkki (1954). Vuonna 1941 hän sai Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvonimen.
Ahvenanmaan helluntaiseurakunta

Ahvenanmaan helluntaiseurakunta () on vuonna 1934 perustettu maarianhaminalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan 3. toukokuuta 1987 käyttöön vihityt tilat sijaitsevat keskeisellä paikalla Maarianhaminassa. Seurakunnan pastori on Joel Stenroos.
Historia.
Seurakunnan ensimmäisiä saarnaajia olivat Sigfrid Vinberg, Ingrid Danielsson, Mildred Lindberg, Margit Holm ja Margit Tuomikoski. Aluksi seurakunnasta käytettiin nimeä "Tabor" ja myöhemmin nimeä "Filadelfia". Vuosien ajan kokouksia pidettiin kodeissa ja kouluissa Vårdössä, Föglössä sekä Getassa ja Finströmissä.
Myöhemmin seurakunta sai taloudellista tukea Tukholman Filadelfia-seurakunnalta ja pystyi vihkimään kokoontumispaikan Läntiseltä Esplanadikadulta. Vuodesta 1945 seurakunta on julkaissut sanomalehteä "Ålandfältet". 1990-luvulla joukko seurakuntalaisia perusti "Livets källa" -seurakunnan.
Seurakunnan johtajat.
Seurakunnan johtajia ovat vuosien varrella olleet mm.:
Rypticus

Rypticus on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva Atlantin valtameren keski- ja länsisosista ja Tyynenmeren itäosista tavattava kalasuku. Sen tyyppilaji on myrkkysaippuakala ("Rypticus saponaceus"). Sukuun luetaan seuraavat kymmenen lajia:
Marija Vuković

Marija Vuković (s. 21. tammikuuta 1992) on montenegrolainen korkeushypyn EM-mitalisti.
Vuković saavutti hopeaa Novi Sadin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 tuloksella 189 cm. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Monctonissa 2010 tuloksella 191. 
Vuković karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 2011, 2017, 2019, 2022 ja 2023, EM-kilpailuissa 2010, 2016, 2018 ja 2024 sekä sisäratojen EM-kilpailuissa 2015, 2017, 2019 ja 2023. Hän sijoittui seitsemänneksi Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdeksäs tuloksella 196 cm. Hän sijoittui neljänneksi Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 tuloksella 195. Hän saavutti kesällä 2022 kultaa Välimeren kisoissa tuloksella 192 ja hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 195 cm. Vuonna 2025 hän oli Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa kahdeksas tuloksella 185 cm ja Tokion MM-kilpailuissa kahdestoista tuloksella 188.
Vuković hyppäsi ennätyksensä 197 cm Smederevossa 27. kesäkuuta 2021. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 196 cm Banská Bystricassa 15. helmikuuta 2022. Molemmat tulokset ovat Montenegron-ennätyksiä.
Angelina Topić

Angelina Topić (, s. 26. heinäkuuta 2005) on serbialainen korkeushypyn MM- ja EM-mitalisti. Hän edustaa Top Jump Beograd -seuraa ja on 183 cm pitkä. Hän kilpailee arvokisatasolla myös pituushypyssä.
Topić sijoittui vuonna 2021 korkeushypyssä kahdeksanneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja kuudenneksi saman ikäluokan MM-kilpailuissa Nairobissa. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli yhdeksäs. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Jerusalemissa 2022 tuloksella 192 cm. Hän saavutti samana vuonna pronssia Calin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja Münchenin EM-kilpailuissa − molemmissa tuloksella 193 cm. Vuonna 2023 hän sijoittui Istanbulin EM-hallikilpailuissa neljänneksi Serbian ennätystä sivunneella tuloksella 194. Jerusalemin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa korkeushypyssä tuloksella 190 ja sijoittui pituushypyssä kuudenneksi. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän oli korkeushypyssä seitsemäs ja Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 viides. Hän saavutti Rooman EM-kilpailuissa 2024 hopeaa korkeushypyssä tuloksella 197 ja karsiutui pituushypyn loppukilpailusta. Pariisin olympialaisissa hän selviytyi korkeushypyn loppukilpailuun, muttei pystynyt osallistumaan siihen loukattuaan nilkkansa karsintakilpailussa. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Limassa tuloksella 191 cm. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa tuloksella 195. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sijoittui samalla tuloksella neljänneksi Nanjingin MM-hallikilpailuissa. Kesällä hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Bergenissä tuloksella 195 cm. Syyskuisissa Tokion MM-kilpailuissa hän jakoi pronssin Jaroslava Mahutših’in kanssa tuloksella 197.
Topić on voittanut kaksi Timanttiliigan kilpailua. Serbian-mestaruuden hän on voittanut korkeushypyssä ulkoradoilla 2021, 2022, 2023, 2024 ja 2025 sekä sisäradoilla 2021, 2024 ja 2025. Pituushypyn Serbian-mestaruuden hän voitti ulkoradoilla 2023. Hän hyppäsi korkeushypyn Serbian-ennätyksen ja alle 18-vuotiaiden maailmanennätystä sivunneen tuloksen 196 cm Kruševacssa kesäkuussa 2022. Nykyisen Serbian-ennätyksen 198 cm hän hyppäsi Marrakechissa 19. toukokuuta 2024 ja maan halliennätyksen 197 Banská Bystricassa 13. helmikuuta 2024. Pituushyppyennätyksensä 658 cm hän hyppäsi Kraljevossa 30. heinäkuuta 2023.
Angelina Topićin isä Dragutin Topić on korkeushypyn Euroopan-mestari 1990 ja äiti Biljana Topić kolmiloikkaaja.
Singaporen armenialaiset

Singaporen armenialaiset ovat Singaporessa asuvia etnisiä armenialaisia. Kauppiaina saapuneet armenialaiset muodostivat pienen, mutta varakkaan vähemmistön brittiläisessä Singaporen siirtokunnassa. Monet heistä tosin muuttivat ulkomaille toisen maailmansodan jälkeen. Nykyisin armenialaisia on Singaporessa joidenkin arvoiden mukaan 80–100.
Historia.
Armenialaisia oli muuttanut Etelä- ja Kaakkois-Aasiaan 1600-luvun lopulta lähtien etenkin safavidien Persian alueelta. Kun Stamford Raffles perusti Singaporen brittiläisen siirtokunnan vuonna 1819 paikalle saapui armenialaisia Malakkasta, Penangista, Jaavalta, Chennaista ja Kalkuttasta. Armenialaiset olivat ammatiltaan useimmiten kauppiaita ja he toivat usein mukanaan myös perheensä. Armenialaisista tuli pieni, mutta varakas vähemmistö. 1830- ja 1840-luvuille tultaessa heillä oli jo huomattavia omistuksia Singaporessa. Vuonna 1836 perustettiin Pyhän Gregorios Valontuojan armenialainen kirkko. Kirkko on vanhin edelleen olemassa oleva kirkko Singaporessa. Kirkkoa perustettaessa Singaporessa asui vain 12 armenialaista perhettä.
1880-luvulle tultaessa monet armenialaiset olivat siirtyneet kauppiaista muihin ammatteihin. Osmanien valtakunnassa tapahtuneen armenialaisten kansanmurhan yhteydessä Singaporen armenialaiset perustivat Armenian Relief Fund -rahaston, joka keräsi 8 000 dollaria. Vuonna 1931 armenialaisia oli 81, mikä oli korkein kirjattu armenialaisten lukumäärä Singaporessa. 1930-luvun lama iski armenialaisiin yrityksiin ja toisen maailmansodan aikana japanilaiset miehittivät Singaporen ja armenialaisia internoitiin. Sodan jälkeen monet siirtyivät Isoon-Britanniaan tai Australiaan. Vuonna 1947 armenialaisia oli jäljellä jo niin vähän, että heitä ei väestönlaskennassa laskettu erikseen lainkaan. Nykyisin kaikki Singaporen alkuperäiset armenialaisperheet ovat muuttaneet ulkomaille, joskin maassa asuu joitakin muualta maahan muuttaneita armenialaisia. Erään arvion mukaan Singaporessa asuu nykyisin noin 80–100 armenialaista. Armenialainen kirkko avattiin uudestaan sulkemisen jälkeen vuonna 1996.
Tunnettuja armenialaisia.
Catchick Moses oli mukana perustamassa singaporelaista englanninkielistä ja edelleen julkaistavaa lehteä "The Straits Times" vuonna 1845. Agnes Joaquim tunnetaan Singaporen kansalliskukka "Papilionanthe" Miss Joaquim -lajikkeen jalostajana. Sarkies-suvun veljekset Martin, Tigran, Aviet ja Arshak perustivat puolestaan hotelleja, kuten Raffles-hotelli ja Sea View Hotel.
2N3055

2N3055 on yksi vanhimmista NPN-tyyppisistä tehotransistoreista joka on vielä käytössä joka soveltuu myös audiokäyttöön.
Greg Moro

Greg Moro (s. 1. lokakuuta 1995 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Itävallan monikansallisen ICE Hockey Leaguen liigajoukkue EHC Linzissä. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Moro vietti suurimman osan juniorivuosistaan kotikaupungissaan Albertan Edmontonissa ja hän pelasi CAC Canadiansin organisaatiossa, kunnes Moro siirtyi kaudeksi 2013–2014 SJHL-junioriliigan Humboldt Broncosiin. Kaudella 2014–2015 hän oli tehoilla 5+22=27 joukkueen tehokkain puolustaja. Kesken kauden 2015–2016 Moro siirtyi Broncosista AJHL-junioriliigan Lloydminster Bobcatsiin.
Vuodet 2016–2020 Moro opiskeli Clarksonin yliopistossa. Hänet valittiin jokaisen neljän kautensa päätteeksi ECAC Hockeyn akateemiseen tähdistökentälliseen. "Junior-vuotenaan" 2018–2019 Moro voitti divisioonan mestaruuden. Hänet valittiin Clarksonin parhaaksi puolustajaksi ja Moro oli kolmen parhaan ehdokkaan joukossa ehdolla myös koko ECAC:n parhaaksi puolustavaksi puolustajaksi. Palkinnon voitti lopulta kuitenkin Cornellin Matt Nuttle. Kesällä 2019 Moro osallistui Columbus Blue Jacketsin kehitysleirille. "Senior-vuotenaan" 2019–2020 hän toimi Clarksonin varakapteenina. Moro valittiin toisen kerran peräkkäin joukkueensa parhaaksi puolustajaksi.
Huhtikuussa 2020 Moro teki kaksivuotisen AHL-sopimuksen Stockton Heatin kanssa. Hän pelasi siellä koronaviruspandemian vuoksi helmikuussa 2021 käynnistyneellä kaudella 2020–2021 kuusi runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2, kunnes huhtikuussa Moro liittyi ECHL-joukkue Kansas City Mavericksin vahvuuteen. Hän pelasi siellä 17 runkosarjaottelua tehopistein 2+6=8. Syksyllä 2021 Moro osallistui Heatin emoseuran Calgary Flamesin NHL-harjoitusleirille. Hän pelasi kaudella 2021–2022 AHL:ssä 13 runkosarjaottelua tehopistein 1+6=7 ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan Moro pelasi kuitenkin Mavericksissa.
Kaudeksi 2022–2023 Moro siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue SaiPaan. 15. helmikuuta 2023 noin 40 minuuttia ennen siirtotakarajan umpeutumista seura lainasi hänet loppukaudeksi Tampereen Ilvekseen, josta vastaavasti SaiPaan siirtyivät puolustaja Santeri Airola ja hyökkääjä Joona Korhonen. Samalla SaiPa tiedotti käyttäneensä Moron sopimuksessa olleen option ja tehneen hänen kanssaan vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Moro voitti Ilveksessä kauden päätteeksi SM-pronssia. 
Moro nimettiin kaudeksi 2023–2024 SaiPan varakapteeniksi. Tammikuussa 2024 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä ensisijaisesti taloudellisista syistä, kun SaiPa oli sarjataulukossa viimeisenä. Hän siirtyi Tšekin Extraligan HC Kometa Brnoon.
Pelityyli.
SaiPan toimitusjohtaja Jussi Markkanen on kuvaillut Moroa moderniksi puolustavaksi puolustajaksi. Markkasen mukaan hän on isokokoinen ja vahva puolustaja, jolla on avut alivoimapelissä. Markkasen mukaan Moro puolustaa erinomaisesti pitkällä mailalla ja käyttää kokoaan hyväkseen, jonka lisäksi hän pystyy antamaan loistavasti ensimmäisen syötön.
Moro on maininnut yliopistovuosinaan yhdeksi suosikkipelaajakseen Nicklas Lidströmin.
Kypärämäen työväentalo

Kypärämäen työväentalo on Jyväskylässä Kypärämäen kaupunginosassa sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Työväentalon omistaa Kypärämäen työväenyhdistys. Talo edustaa kaupunkimaista rakentamista ja kuvastaa niitä muutoksia, joita kaupunkimiljöö aiheuttaa arvomaailmaan. Tiloja vuokraa Kypärämäen työväenyhdistys.
Historia.
Kypärämäen työväenyhdistys on perustettu 1950 Kypärämäen asuinalueelle, joka on rakentunut 1940-luvulla. Talon urakoitsija oli Nygren ja alun perin sitä rakennettiin Kypärämäen Urheilutalo Osakeyhtiön nimissä. Mukana oli Jyväskylän työväenyhdistys. Tontti on vuokrattu Jyväskylän kaupungilta vuonna 1951 ja aluetta on saatu lisää vuonna 1961. Talon ensimmäinen vaihe valmistui 1958. Aluksi talo oli lähes pelkästään liiketalo. Vuokralaisina oli mm. kaupungin kirjasto, päiväkoti, posti, parturi-kampaamo, osuusliike Mäki-Matin myymälä ja kioski. Työväenyhdistyksellä oli kellarissa n. 15 neliön suuruinen huone. Vuonna 1961 työväentaloa laajennettiin. Toinen vaihe valmistui vuonna 1962. 
Rakennus.
Rakennus on kolmikerroksinen betonirunkoinen liike- ja toimitalo, jossa on peltikatto.
Toimintaa työväentalolla.
Talossa on liiketiloja ja viiden huoneen järjestötilat ja isännöitsijän asunto. Työväentalo sijaitsee Kypärämäen keskustassa ja se on ollut monien siinä olevien palvelujen ansiosta Kypärämäen keskus. Nykyään talossa toimii mm. seurakunnan perhekerhot.
Maggie Hassan

Margaret Coldwell "Maggie" Hassan ("o.s." Wood; s. 27. helmikuuta 1958) on yhdysvaltalainen asianajaja ja poliitikko, joka on toiminut New Hampshiren kuvernöörinä ja senaattorina New Hampshiresta. Hassan valittiin New Hampshiren kuvernööriksi vuoden 2012 vaaleissa. Vuonna 2016 hän voitti istuvan senaattorin Kelly Ayotten vain noin tuhannen äänen erolla. Ammatiltaan Hassan on asianajaja. 
Poliittiset näkemykset.
Vuoden 2022 elokuuhun mennessä Hassan oli senaatissa äänestänyt 96-prosenttisesti linjassa presidentti Joe Bidenin kanssa. Hassan oli kuitenkin yksi kahdeksasta demokraattisenaattorista, jotka äänestivät minimipalkan korotusta vastaan. Bidenin tukema laki olisi nostanut minimipalkan 15 dollariin tunnissa.
Kuvernöörinä Hassan kannatti lääkekannabiksen laillisuutta, mutta sanoi käyttävänsä veto-oikeuttaan kannabiksen viihdekäytön sallivia lakeja vastaan.
Yksityiselämä.
Hassanin aviomies Thomas on opettaja ja arvostetun Phillips Exeter Academy-koulun entinen rehtori. Hassan on protestanttisen UCC-kirkon jäsen.
Armenialainen kirkko (Singapore)

Armenialainen kirkko tai virallisemmin Pyhän Gregorios Valontuojan armenialainen apostolinen kirkko on armenialainen kirkko Singaporessa. Kirkkoa on käyttänyt maan pieni armenialainen yhteisö, joskin säännöllisiä jumalanpalveluksia ei ole järjestetty toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1836 valmistunut kirkko on Singaporen vanhin nykypäiviin säilynyt kirkkorakennus.
Rakennus.
Armenialainen kirkko sijaitsee osoitteessa 60 Hill Street. Kirkkorakennus muistuttaa pohjapiirrustukseltaan armenialaista ristiä ja se yhdistelee itämaista ja palladiolaista arkkitehtuuria. Kirkon esikuva oli Pyhän Gregorios Valontuojan kirkko Vagharšapatissa Armeniassa. Kirkkorakennuksessa onkin monia perinteisille armenialaisille kirkoille tyypillisiä piirteitä. Kirkon sisäänkäynti on kohti itää, eli poispäin viereisestä tiestä. Kirkonkello valettiin vuonna 1861. Kirkon vieressä on pappila, jonka nykyinen rakennus on peräisin vuodelta 1905. Kirkolla on puutarha, jolla on hautakiviä. Hautakiviä on kuuluisille paikallisille armenialaisille, kuten Agnes Joaquimille ja Catchick Mosesille. Varsinaisia hautoja paikalla ei kuitenkaan ole. 
Historia.
Armenialaisia asettui Singaporeen pian sen brittiläisen siirtokunnan perustamisen jälkeen. Ensimmäinen armenialainen kappeli perustettiin vuonna 1827 ja se toimi väliaikaisesti vuokraten huoneita liiketiloista. Samana vuonna alettiin kerätä rahaa varsinaista kirkkoa varten ja sopiva paikka löytyi lopulta Fort Canning Hill-kukkulalta vuonna 1834. Hankeen rahoitti vain 12 perhettä, jotka olivat tosin vaurastuneet Singaporessa. Hintaa kirkon rakentamiselle kertyi 5 058,30 Espanjan dollaria. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti George Dromgold Coleman.
Kirkon peruskivi siunattiin 1. tammikuuta 1835 ja valmis rakennus vihittiin käyttöön 26. maaliskuuta 1836. Kirkko pyhitettiin Armenian apostolisen kirkon isä Gregorios Valontuojalle. Ennen kirkon valmistumsita Singaporessa oli ollut entuudestaan vain kaksi kappelirakennusta. Nykyinen Armenialainen kirkko on Singaporen vanhin nykypäiviin säilynyt kirkkorakennus. Vuonna 1909 kirkko oli yksi ensimmäisistä Singaporen sähkövalaistuksen saaneista rakennuksista. Japani miehitti Singaporen vuonna 1942 ja kirkkoa ryösteltiin. Toisen maailmansodan jälkeen kirkolla ei enää pidetty säännöllisiä jumalanpalveluksia, eikä sillä ollut enää omaa pappiaan.
Myöhemmin kirkolla on pidetty jumalanpalveluksia lähinnä merkkipäivinä, kuten vuosipäiviä juhlistettaessa. Kirkkoa on peruskorjattu vuonna 1994.
Valorinne

Keljon työväentalo Valorinne on Jyväskylässä sijaitseva työväentalo, joka on maakunnallisesti arvokas.
Historia.
Keljon työväentalo on valmistunut vuonna 1949. Talo on maalattu valkoiseksi. Sisäkatto on paneloistu. Talon lämmityksenä on ollut ensin uunit ja vuonna 1977 taloon on asennettu keskuslämmitys. Vesijohto on saatu vuonna 1948 samoin viemäröinti. WC on rakennettu vuonna 1958. Myös ulko-ovet on uusittu vuonna 1958.
Rakennus.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, huoneen ja keittiön asunto, voimailusali ja teatterin harjoitushuone.
Toimintaa työväentalolla.
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, urheiluharjoituksia, juhlia ja teatteria.
Natriumtrifosfaatti

 
Natriumtrifosfaatti (Na5P3O10) eli pentanatriumtrifosfaatti on natrium- ja trifosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena ja puhdistusaineissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa natriumtrifosfaatti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (Na5P3O10·6H2O). Natriumtrifosfaatti liukenee veteen ja liuokset ovat emäksisiä. Aine myös hydrolysoituu hitaasti pyrofosfaatiksi ja fosfaatiksi. Natriumtrifosfaatti kelatoi useita metalli-ioneja.
Natriumtrifosfaatin valmistuksessa fosforihappoa neutraloidaan natriumkarbonaatilla, jolloin muodostuu natriumvetyfosfaatin ja -divetyfosfaatin seos. Seosta kuumennetaan 300–500 °C:n lämpötilaan ja tuotteena on natriumtrifosfaattia.
Natriumtrifosfaatti pehmentää vettä ja edistää rasvojen hydrolyysiä, minkä vuoksi sitä käytetään puhdistusaineissa. Käyttö puhdistusaineissa edistää vesistöjen rehevöitymistä Elintarvikkeissa sitä käytetään stabiloivana aineena.
Säynätsalon työväentalo

Säynätsalon työväentalo on Säynätsalon Juurikkasaaressa Jyväskylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokas. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. Talon omistavat Säynätsalon työväenyhdistys ry ja Jyväskylän työväenyhdistys ry. 
Tontilla on päärakennus, tanssipaviljonki, rantasauna ja grillikota. Kokonaisuus on vuokrattu juhlapalveluyrittäjälle, mutta omistajilla on oikeus tilojen käyttöön. Alueella on vuokralla myös paikallinen pursiseura.
Nykyään talossa toimii Juhlatalo Juurikkasaari monipuolisine palveluineen.
Historia.
Säynätsalon Työväenyhdistys on perustettu 1909 Rannan torpassa Kinkomaan puolella ja se on ollut alun perin nimeltään Kinkomaan ja Säynätsalon työväenyhdistys. Jo aiemmin toimi lukurengas, jonka varat siirrettiin perustetulle työväenyhdistykselle. Vuonna 1910 yhdistys vuokrasi Kinkomaan tilan ja Sääksvuoren tilan omistaman Juurikkasaaren 50 vuodeksi ja jo syksyllä on tehty kauppakirja. Haukkamaalta Kartanon sahalta ostettiin rakennustarvikkeita. Rakennustarvikkeet tuotiin soutamalla, koska siltaa ei vielä ollut. Taloa rakennettiin talkoilla ja jo vuonna 1915 se oli harjassa. Vuonna 1917 myönnettiin Muuramen osuuskaupalle lupa rakentaa tontille kaupparakennus.
Työväentalo oli sisällissodan aikana suojeluskunnan takavarikossa 1918-1919.
Silta rakennettiin saareen vuonna 1923. Vuonna 1925 työväentaloa laajennettiin pohjoiseen ja länteen. Kaupparakennus purettiin ennen sotia. Vuonna 1935 uusittiin salin sisustus ja yläkertaan rakennettiin Pirtti. Pohjoispään huoneista tehtiin vahtimestarin asunto. Vuonna 1952 rakennettiin toinen siipirakennus ja etupuolella ollut parveke purettiin. Taloon hankittiin sähköpuhallin vuonna 1977. Vuonna 1960 saareen rakennettiin talkoilla siltapenger. Saaressa ei ole muita kuin työväenyhdistyksen omistamia rakennuksia.
Rakennus.
Taloa rakennettiin talkoilla useassa eri vaiheessa vuodesta 1915 lähtien. Laajennuksia tehtiin vuosina 1925 ja 1935. Katteena ollut päre vaihdettiin huopaan ja vaneriin vuonna 1952. Sisäseinät peitettiin vanerilla. Sisäkattoon laitettiin bituliittia vuonna 1952 ja lautaa vuonna 1976. Talon kuistit uusittiin vuonna 1978. Talossa on juhlasali, jonka näyttämö on rakennettu vuonna 1925, ravintola, keittiö, eteinen ja yhden huoneen ja keittiön asunto. Lisärakennuksissa on tanssilava, sauna ja käymälät sekä puusuoja. 
Toimintaa työväentalolla.
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, teatteriesityksiä ja juhlia.
Könönpellon työväentalo Huvipirtti

Huvipirtti on Varkauden kaupungin Könönpellon lähiössä sijaitseva työväentalo. 
Historiaa.
Könönpellon sosialidemokraattinen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1945. Perustavan kokouksen yhteydessä jäseniksi liittyi 15 henkilöä. Työväentaloa alettiin suunnitella saman tien, ja se valmistui vuonna 1953. Suunnittelija oli arkkitehti Kalevi Väyrynen. Talosta tehtiin kaksikerroksinen: alakerta kivestä ja toinen, ”juhlakerros” rankorakenteisena. Talon pinta-ala on 696 neliömetriä, ja siihen kuuluu juhlasali, jossa näyttämö ja parveke, lisäksi on kahvio sekä talonmiehen asunto. Talon nimeämiseksi järjestettiin nimikilpailu, jonka voittaja julistettiin keväällä 1953 vietetyissä avajaisissa. Vuonna 1964 talo maalattiin ulkoa talkoilla, vuonna 1987 talon korjausta varten taas saatiin rahaa opetusministeriöltä. Vuokralla talossa on ollut muun muassa Varkauden kaupunki ja eläkeläisjärjestöjä. 2010-luvulla Huvipirtillä on pidetty Varkauden Tarmo ry:n pöytätennisjaoston harjoituksia. Talo on ilmeisesti edelleen Könönpellon sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen omistuksessa.
Agricolaliike

Agricolaliike on Helsingissä kokoontuva, nuorille aikuisille suunnattu, Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan, Helsingin seurakuntayhtymän, Tuomasmessun ja Helsinkimission verkosto. Agricolaliike alkoi vuonna 2009 hankkeena, jonka tarkoitus oli kehittää helsinkiläisiin nuoriin aikuisiin vetoavaa toimintaa. Liikkeen aloitti Teemu Laajasalo ja hänen jälkeensä liikettä on johtanut Henrik Wikström. Agricolaliike toimii Helsingin Punavuoressa, Mikael Agricolan kirkossa. Liikkeen johtaja Wikström on arvostellut evankelis-luterilaista kirkkoa syvien hengellisten kysymysten unohtamisesta.
Agricolamessu.
Agricolamessua vietetään Mikael Agricolan kirkossa, minkä lisäksi messua on vietetty myös muissa pääkaupunkiseudun kirkoissa. Agricolamessun tunnelmassa käytetään elokuvan ja konsertin elementtejä ja livebändiä. Musiikissa on vaikutteita australialaisen Hillsong Church -kirkon musiikista. Messun keskeinen osa on Raamatussa ja julistuksessa. Teemu Laajasalon mukaan Agricolaliike on tavoittanut erityisesti 20–40-vuotiaita nuoria aikuisia.
Joe Worrall

Joseph Adrian "Joe" Worrall (s. 10. tammikuuta 1997) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Burnleyä.
Worrall pelasi Nottingham Forestin junioreissa ja nousi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen lokakuussa 2016. Hän pelasi lainalla Englannin kakkosliigaa Dagenham &amp; Redbridgen joukkueessa tammi-huhtikuussa 2016 ja Skotlannin Valioliigaa Rangersin joukkueessa kaudella 2018–2019. Rangers-pestinsä aikana hän pelasi 22 valioliigaottelua ja neljä Eurooppa-liigan ottelua ja teki Skotlannin cupin neljässä ottelussaan yhden maalin, puolivälierässä Aberdeenia vastaan. Hän pelasi Englannin mestaruussarjassa viiden kauden aikana 168 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi Nottinghamin kaikki kolme ottelua kevään 2022 nousukarsinnassa, jonka tuloksena joukkue nousi Valioliigaan. Worrall toimi kaudella 2022–2023 Valioliigassa Nottingham Forestin kapteenina ja pelasi 30 liigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, maaliskuussa vierasottelussa Tottenhamia vastaan. Hän pelasi neljä ottelua liigacupissa, jossa Nottingham ylsi välieriin. Kaudella 2023–2024 hän pelasi helmikuun alkuun mennessä vain seitsemässä liigaottelussa. Hän pelasi loppukauden lainasopimuksella Besiktasissa, jossa teki yhden maalin pelaamissaan kuudessa Turkin Superliigan ottelussa. Hän siirtyi Mestaruussarjan Burnleyyn 5,9 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2024. Kuukautta myöhemmin hän mursi jalkansa. Hän pelasi kauden aikana yhdeksässä sarjaottelussa.
Worrall pelasi Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua.
Kamal al-Din al-Farisi

Kamal al-Din Hasan ibn Ali ibn Hasan al-Farisi  (k. 1218/1320) oli persialainen tiedemies, jonka tärkeimmät ansiot liittyvät optiikkaan ja lukuteoriaan. Farisi oli astronomi ja matemaatikko Qutb al-Din al-Shirazin (k. 1311) oppilas, joka puolestaan oli Nasir al-Din Tusin oppilas. Optiikassa al-Farisi oli Iranin keskiajan tärkein hahmo. 
Al-Farisin tunnetuin saavutus oli sateenkaarta koskevat tutkimukset, jotka hän esitti samaan aikaan eurooppalaisen Teodorik Freibergilaisen (k. 1310) kanssa. Hän käytti ilmiön aikaansaamiseen valon heijastumista vesipisarasta pimeässä huoneessa ja esitti joukon sateenkaarta koskevia havaintoja. Hän tutki myös kuvien muodostumista silmässä jatkaen alan tärkeimmän auktoriteetin al-Haithamin (k. 1040) tutkimuksia.
Al-Farisin toiminta ei enää ajoittunut islamilaisen maailman tieteiden kulta-aikaan, jonka aktiivisin vaihe oli kääntynyt laskuun jo 1100-luvulla. 
Teokset.
Al-Farisi kirjoitti al-Haythamin teoksen "Kitab al-manazir" pohjalta kriittisen ja uudistetun optiikan esityksen nimeltä "Kitab tanqih al-manazir."
Scott McKenna

Scott Fraser McKenna (s. 12. marraskuuta 1996 Kirriemuir) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Kroatian liigassa pelaavaa Dinamo Zagrebia.
McKenna pelasi Aberdeenin junioreissa ja nousi Skotlannin Valioliigassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen alkuvuonna 2016. Hän pelasi lainalla Skotlannin alemmilla sarjatasoilla Ayr Unitedissa helmi-toukokuussa 2015, Alloa Athleticissa tammikuussa 2016 ja uudelleen Ayr Unitedissa marraskuusta 2016 kauden 2016–2017 loppuun. Hän on pelannut Skotlannissa 91 valioliigaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
McKenna siirtyi syyskuussa 2020 Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Nottingham Forestiin. Hän pelasi kahden kauden aikana 69 mestaruussarjaottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi Nottinghamin kaikki kolme ottelua kevään 2022 nousukarsinnassa, jonka tuloksena joukkue nousi Valioliigaan. McKenna pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 20 ottelua, joissa hän oli 19 kertaa avauskokoonpanossa. Kaksi loukkaantumista pilasi hänen loppukauttaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi viisi valioliigaottelua. Tammikuussa hän siirtyi kauden loppuun kestävälle lainalle tanskalaiseen FC Kööpenhaminaan, jossa hän pelasi 13 superliigaottelua ja kaksi Mestarien liigan ottelua. Kaudella 2024–2025 McKenna edusti espanjalaista Las Palmasia ja pelasi 29 La Ligan ottelua, joista 28 ottelua avauskokoonpanossa. Hän siirtyi heinäkuussa 2025 kroatialaisseura Dinamo Zagrebiin.
McKenna pelasi Skotlannin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysotteluissa Costa Ricaa ja Unkaria vastaan. Kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän tuli viimeisessä alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan 33. minuutilla vaihdosta kentälle loukkaantuneen Grant Hanleyn tilalle ja sai ensimmäisessä tilanteessaan varoituksen. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi kolmannessa täydet minuutit. McKenna on pelannut elokuun 2025 loppuun mennessä 42 A-maaottelua, joissa hän on ollut 28 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Armeniaa vastaan.
Uusi Verso

Uusi Verso on Tampereella toimiva evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän nuorille aikuisille suunnattu jumalanpalvelusyhteisö. Uusi Verso on perustettu vuonna 2005 ja painottaa toiminnassaan yhteisöllisyyttä ja yhdessä tekemistä. Uusi Verso järjestää "Varikkomessua" Pispalan kirkossa, joka kokoaa joka toinen sunnuntai tilaisuuksiinsa noin 200 ihmistä. Uusi Verso järjestää myös "Telakkamessua" Hervannan kirkossa. Uuden Verson ja "Varikko-yhteisön" johtavana pastorina toimii Ralf-Eerik Friman. Aikaisemmin johtajana on toiminut Timo Pöyhönen.
Maahanmuuttovirasto aikoi marraskuussa 2023 palauttaa Irakiin turvapaikanhakijan, joka on kääntynyt kristinuskoon ja osallistunut aktiivisesti yhteisön toimintaan. Yli sata yhteisön jäsentä allekirjoitti vetoomuksen tukeakseen miestä. Korkein hallinto-oikeus keskeytti palautuksen 17. marraskuuta, mikä oli pastori Ralf-Eerik Frimanin mukaan suuri helpotus seurakunnalle.
Richard Lindgren

Toivo Richard Lindgren (21. kesäkuuta 1902 Helsinki – 15. joulukuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lindgrenin vanhemmat olivat kondiittori Gustaf Lindgren ja Agnes Eklund ja puoliso vuodesta 1941 Hjördis Limon. Lindgren kävi kuusi luokkaa Svenska reallyceumia 1913–1919 ja suoritti tutkinnon Högre Svenska Handelsläroverketissä 1921. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin Euroopassa. Lindgren oli A. Ahlströmin ja Pohjoismaiden yhdyspankin palveluksessa, Oy Starckjohann &amp; Co. Ab:n konttoristi Viipurissa, Suomen Höyrylaiva -yhtiön palveluksessa, Oy Cronvall Ab:n haaraliikkeen johtaja Viipurissa ja Oy Masalin &amp; Co Ab:n, vuodesta 1937 Oy Masalin ja Kumpp ja vuodesta 1960 Mako, osakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1931, johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1934 ja omistaja vuodesta 1938. 
Lindgren oli myös Kirjapaino Oy Valon toimitusjohtaja vuodesta 1936, Keravan Pumppu- ja Armatuuritehdas -yhtiön toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1937–1939, Oy Veljekset Kulmala Ab:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1952 ja Heteka Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1956. Lindgrenillä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Hänet tunnettiin myös henkilökohtaisesta työstään palokalustojen kehittämisessä. Hän muun muassa rakensi Suomen ensimmäisen vaahtosammutuslaitteen ja vaahtosammutuspaloauton. Kauppaneuvoksen arvonimen Lindgren sai 1948.
Brennan Johnson

Brennan Johnson (s. 23. toukokuuta 2001 Nottingham, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria, johon hän siirtyi syyskuussa 2023 kasvattajaseurastaan Nottingham Forestista.
Johnson pelasi Nottingham Forestin junioreissa ja nousi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen elokuussa 2019. Hän pelasi lainalla Englannin ykkösliigassa Lincoln Cityn joukkueessa kaudella 2020–2021. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Nottinghamin kaikki 46 mestaruussarjaottelua, joista 44 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki 16 maalia, millä hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Hän pelasi Nottinghamin kaikki kolme ottelua kevään 2022 nousukarsinnassa, jonka tuloksena joukkue nousi Valioliigaan, ja teki maalin Sheffield Unitedia vastaan karsinnan välierässä sekä vieras- että kotikentällä kuten myös jälkimmäisessä ottelussa jatkopaikan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa.
Johnson pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa Nottinghamin kaikki 38 ottelua ja niistä 33 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen valioliigamaalinsa elokuussa kauden kolmannessa liigaottelussa vieraskentällä Evertonia vastaan. Hän nosti kauden maalimääränsä lopulta kahdeksaan tekemällä maalin syyskuussa Bournemouthia vastaan, kaksi maalia tammikuussa Leicesteriä vastaan, yhden maalin helmikuussa Leedsiä vastaan, kaksi maalia maaliskuussa Evertonia vastaan ja yhden maalin huhtikuun alussa Wolverhamptonia vastaan. Liigacupissa Nottingham ylsi välieriin ja Johnson teki kaksi maalia neljännen kierroksen ottelussa Blackburnia vastaan. Kauden 2023–2024 alussa Johnson pelasi Nottinghamissa kolme valioliigaottelua ja yhden liigacupottelun ennen siirtymistään Tottenhamiin. Hän pelasi avauskaudellaan Tottenhamissa 32 valioliigaottelua ja teki maalin marraskuussa Wolverhamptonia, tammikuun lopussa Brentfordia, helmikuussa Brightonia, maaliskuussa Aston Villaa ja huhtikuussa West Hamia vastaan. Lisäksi hän syötti kymmenen maalia. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 33 ottelua, joista avauskokoonpanossa 24 peliä. Hän teki 11 maalia, joista kaksi helmikuussa Ipswichiä ja huhtikuussa Southamptonia vastaan. Lisäksi hän syötti viisi maalia. Hän teki voittomaalin Eurooppa-liigan loppuottelussa Manchester Unitedia vastaan. Kaikkiaan hän pelasi Eurooppa-liigassa 13 ottelua, joista avauskokoonpanossa kymmenen sekä teki viisi maalia.
Johnson pelasi Englannin alle 16- ja alle 17-vuotiaiden maajoukkueissa ja sitten Walesin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän on pelannut 12. heinäkuuta 2025 mennessä 37 A-maaottelua, joissa 23 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt kuusi maaottelumaalia, kesäkuussa 2022 kolmen päivän välein pelatuissa Kansojen liigan otteluissa Belgiaa ja Alankomaita vastaan, maaliskuussa 2024 EM-jatkokarsintaottelussa Suomea vastaan, loka- ja marraskuussa 2024 Kansojen liigan otteluissa Islantia vastaan sekä kesäkuussa 2025 MM-karsintaottelussa Belgiaa vastaan.
Siloatsalea

Siloatsalea ("Rhododendron arborescens") on alppiruusujen ("Rhododendron") sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Siloatsalea on pystykasvuinen ja harvaoksainen kausivihanta pensas, joka kasvaa tavallisesti noin 2,5–3,5 metriä korkeaksi, joskus jopa kuusi metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat noin 2,5–8 cm pitkiä, tummanvihreitä, sileitä ja muodoltaan soikeita tai vastapuikeita. Lehtien alapinnat ovat yläpintoja vaaleampia. Syksyisin lehdet muuttuvat punaisiksi tai purppuranvärisiksi. Kukat sijaitsevat kolmen–kuuden kukan ryhminä ja ovat halkaisijaltaan noin 5 cm, muodoltaan suppilomaisia, tahmeakarvaisia ja tuoksuvia. Väriltään kukat ovat valkoisia tai joskus haaleanvaaleanpunaisia. Emien vartalot ja heteet ovat punaisia. Siloatsalea kukkii lehtien puhkeamisen jälkeen toukokuun lopulta heinäkuulle. Hedelmät ovat kapeita, munanmuotoisia kotia, jotka ovat enintään 2 cm pitkiä.
Siloatsalea kasvaa luonnossa alkuperäisenä Yhdysvalloissa Appalakkien ympäristössä Pennsylvanian eteläosista ja Kentuckyn itäosista Georgiaan ja Alabamaan. Lajia tavataan virtavesien varsilla sekä metsäisillä rinteillä. Joskus lajia tavataan soiden laitamilta sekä soistuneista metsistä.
Kasvatettuna siloatsalea kasvaa parhaiten happamassa, hiekkaisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä puolivarjossa. Maaperän olisi hyvä olla tasaisesti kostea, mutta sen tulee kuitenkin läpäistä vettä, ettei vesi jää paikalle seisomaan. Kasvin ympärille levitetty kuorikate hyödyttää kasvin juuristoa. Kukkineet kukat kannattaa myös poistaa mahdollisimman pian kukinnan jälkeen.
Jusa

Jusa on suomalainen miehen etunimi. Se on alun perin puhuttelumuoto Johanneksesta sekä sen muunnelmista Juhasta, Juhanasta, Juhanista, Jukasta ja Jussista.
Jusa on annettu ensimmäisen kerran viralliseksi etunimeksi vuonna 1959. Nimi alkoi yleistyä 1970–1980-luvuilla. Elokuuhun 2022 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 210 tämännimistä miestä.
Jusalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Wille Lilja

Wille Lilja (28. maaliskuuta 1880 Ruovesi – 27. kesäkuuta 1952) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Liljan puoliso oli Alma Kauttu. Lilja kävi kansakoulun 1890–1894. Hän oli Antti Toikkosen liikkeen kauppa-apulainen Kurussa 1895–1899, Hjalmar Sundvallin liikkeen kauppa-apulainen Tampereella 1899–1902 ja Ruoveden sivuliikkeen kaupanhoitaja 1902–1905, kauppias Oriveden Korkeakoskella 1905–1908, Korkeakosken Osuuskaupan liikkeenhoitaja 1908–1911, Hirsilän Kenkätehdas -yhtiön isännöitsijä 1911–1921, J. W. Suomisen Nahkatehdas Oy:n, Ab P. G. Holm Oy:n nauhatehtaan ja Pirkanmaan Nahka Oy:n pääedustaja Helsingissä 1921–1946 ja Oriveden Kenkätehtaan ja Kaupan, sittemmin Oriveden Kenkätehdas Oy, perustajaosakas 1918, johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1931 ja pääosakas vuodesta 1932. Lilja oli myös tilanomistaja Orivedellä 1918–1926, Oriveden Sähkö -yhtiön perustajia ja johtokunnan jäsen 1918–1921 sekä Oriveden kunnanvaltuuston jäsen 1919–1921. Kansanavun paikallisjohtajana hän toimi 1943–1945. Kansanavulle ja muihin kohteisiin Lilja lahjoitti huomattavia summia. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1948.
Peter Brixtofte

Peter Brixtofte (11. joulukuuta 1949 Kööpenhamina – 8. marraskuuta 2016) oli tanskalainen poliitikko. Hän toimi Farumin pormestarina vuosina 1986–2002 lukuun ottamatta parin kuukauden jaksoa vuodenvaihteessa 1992–1993, jolloin hän oli Tanskan veroministeri. Kansankäräjillä hän istui vuosina 1973–1977, 1979–1981 sekä 1990–2005.
Brixtofte sai mainetta, kun hänen pormestariaikanaan Farumin kunta piti hyvää huolta muun muassa vanhusten ja opiskelijoiden palveluista, mutta laski silti jatkuvasti verotustaan. Tämä tehtiin myymällä kunnan kiinteistöjä ja vuokraamalla niitä sitten takaisin. Brixtoften puolue Venstre piti Farumia mallikuntana, mutta oppositio ja monet kuntalaiset arvostelivat toimintaa. Vuonna 2002 "B.T."-sanomalehti paljasti kunnan johdon syyllistyneen useisiin väärinkäytöksiin kunnan raha-asioissa, minkä johdosta Brixtofte joutui vetäytymään pormestarin virasta ja hänet myös erotettiin puolueesta. Brixtofte perusti vuonna 2005 oman puolueen nimeltä Velfærdspartiet (Hyvinvointipuolue).
Honshunkuusi

Honshunkuusi ("Picea maximowiczii") on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, kuusien ("Picea") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksikotinen, ainavihanta puu, joka kasvaa korkeimmillaan noin 30 metriä korkeaksi. Rinnankorkeusläpimitaltaan puu voi kasvaa metrinpaksuiseksi. Kaarna on vaaleanharmahtavanruskeaa. Neulaset ovat suoria, nelikulmaisia, teräväkärkisiä, syvänvihreitä, 1–2 cm pitkiä ja noin 1 mm paksuja. Honshunkuusi kukkii toukokuussa. Hedekävyt ovat lieriömäisiä ja vaaleanruskeita. Emikävyt ovat 4–7 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 1,5–2 cm. Emikävyt kypsyvät lokakuussa ja muuttuvat kypsyessään ruskeiksi. Siemenet ovat harmaanruskeita, noin 4 mm pitkiä ja 2 mm leveitä. Siementen lenninsiivet ovat vaaleanruskeita, muodoltaan vastapuikeita, 6–8 mm pitkiä ja 3–4 mm leveitä.
Honshunkuusi kasvaa luontaisena Japanissa Honshūn saaren keskiosissa. Laji kasvaa 1100–2000 metrin korkeudella merenpinnasta Chichibun ja Yatsugataken vuoristoissa sekä Senjogatake-vuorella. Lajin on raportoitu kasvavan myös Fuji-vuoren rinteiden metsissä.
Myint Swe

Myint Swe (, ; 24. toukokuuta 1951 – 7. elokuuta 2025) oli burmalainen kenraaliluutnantti ja poliitikko, joka oli 2021–2025 maansa virkaatekevänä presidenttinä.. Hän oli vuodesta 2012 armeijan nimittämä varapresidentti. Hän nousi presidentiksi, kun armeija syrjäytti hänen edeltäjänsä ja vangitsi siviilihallinnon johtajat. Heti virkaan astuttuaan Myint Swe luovutti päätösvallan maan korkeimmalle sotilasviranomaiselle Min Aung Hlaingille. Vuonna 2008 vahvistetun perustuslain mukaan presidentti voi tehdä näin, kun maassa vallitsee hätätila. 
Jo ennen varapresidenttiyttään Myint Swe oli läheisissä suhteissa armeijan kanssa ja sotilasjunttaa johtaneen Than Shwen läheisenä liittolaisena lähellä politiikan huippua. Hän oli Yangonin alueellinen sotilasjohtaja vuosien ajan. Sahramivallankumouksen aikana 2007 Myint Swe oli tukahduttamassa kapinaa Yangonissa.
Myint Swe jäi heinäkuussa 2024 sairauslomalle, ja juntan johtaja Min Aung Hlaing otti hoitaakseen hänen tehtävänsä. Myint Swe kuoli elokuussa 2025 sairaalassa Naypyidaw’ssa. Juntan mukaan hän kuoli neurodegeneratiivisiin sairauksiin ja niihin liittyviin neurologisiin oireisiin.
Hopeseurakunta

Hopeseurakunta (ent. Turun vapaaseurakunta) on Turussa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta toimii Turun keskustassa, Tuureporinkadulla ja on perustettu vuonna 1889. Seurakunnan johtava pastori on Jopi Pietiläinen. Seurakunnalla on noin 500 jäsentä.
Historia.
Vapaakirkollinen toiminta alkoi Turussa 1870-luvulla ja seurakunnan rukoushuone rakennettiin vuonna 1883. Tämä toimi yhteisön kokoontumispaikkana aina huoneiston palamiseen vuonna 1891 asti. Turun vapaaseurakunta perustettiin 1889. Uusi kappeli rakennettiin vuonna 1891 kauppias Ulrik Palmun toimesta Eerikinkadun varteen Antintalon takapihalle. Seurakunnalla oli sekä ruotsin- että suomenkielistä kokoustoimintaa kunnes se jakaantui 1920-luvulla.
Vapaaseurakunnan nykyiset tilat Tuureporinkatu 10:ssä valmistuivat vuonna 1957. Vuonna 1979 Turun Vapaaseurakunnan työn tuloksena perustettiin Raisioon itsenäinen vapaaseurakunta. Vuonna 1991 seurakunnalla oli 670 jäsentä, joista varsinaisia aikuisjäseniä oli 420. Seurakunnan toiminta oli vilkasta koostuen esimerkiksi jumalanpalveluksista, rukouskokouksista, nuortentoiminnasta ja partiosta seurakunnan partiolippukunnan Turun Versojen kautta.
Hopeseurakunta.
Seurakunta on uudistanut toimintaansa 2010-luvulla ja on muun muassa vaihtanut nimeään "Hopeseurakunnaksi". Turun seurakuntaa on luonnehdittu edelläkävijäksi vapaakirkollisuudessa ja seurakunnasssa muutos on nähty välttämättömyytenä. Turussa on myös perinteisesti haettu vaikutteita muista seurakunnista. Seurakunta järjesti vuoteen 2017 asti "Hopetapahtumaa", jota on kuvatttu yhtenä Suomen parhaiten järjestetyistä kristillisistä tapahtumista.
Aventignan

Aventignan (oksitaaniksi: "Aventinhan") on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Neste-joen varrella, noin 38 kilometriä Bagnères-de-Bigorren kaupungista itään.
Kunnan alueella sijaitsevat Gargasin luolat ("Grottes de Gargas"), josta on löydetty arviolta 27 000 vuotta vanhoja kädenjälkimaalauksia. Maalaukset ovat negatiiveja, ja niitä on yli 200 kappaletta. Luolat luokiteltiin historialliseksi monumentiksi vuonna 1910.
Allwinner

Allwinner Technology on kiinalainen puolijohdeteollisuuden yritys. Yrityksellä ei ole omia tuotantolaitoksia () vaan se suunnittelee järjestelmäpiirejä ja analogisia mikropiirejä. Yritys on perustettu vuonna 2007.
Yritys on kärkikolmikossa taulutietokoneisiin toimitettavissa piireissä Rockchipin ja MediaTekin kanssa.
Vuonna 2012 yrityksen arvioitiin toimitukset taulutietokoneisiin suuremmaksi kuin Intelin ja Qualcommin yhteensä kyseisenä vuonna. Merkittävä vaikutus suosioon on kysyntä halvemman hintaluokan laitteille.
Yrityksellä on 742 työntekijää ja liikevaihto on kaksi miljardia dollaria.