InterCity Suomessa

InterCity eli IC on VR:n Suomessa liikennöimä junatyyppi, jota käytetään pääosin suurten kaupunkien välisiin matkoihin, kuten Helsinki–Tampere–Oulu–Rovaniemi, Helsinki–Turku, Helsinki–Kajaani, Helsinki–Joensuu, Helsinki-Kouvola–Oulu ja Turku–Tampere. InterCity-junien suurin sallittu nopeus on tietyillä rataosilla jopa 200 km/h, joten se on Pendolinon jälkeen Suomen kotimaan raideliikenteen toiseksi nopein junatyyppi.
InterCity-junan tunnistaa vihreä-valkoisesta värityksestä, ja vaunun litteran kirjaimesta x (yksikerroksinen) tai d (kaksikerroksinen). InterCity on Suomen kaukojunaliikenteen perusjunatyyppi, ja sen edeltäjät, pikajunat, poistuivat suurelta osin junatarjonnasta vuoteen 2017 mennessä. Junalippujen hinnat ovat määräytyneet kysynnän mukaan vuodesta 2016.
Historia.
1990-luku.
VR alkoi 1990-luvun alussa suunnitella sinisten pikajunavaunujen korvaamista uudemmilla vaunuilla. Express- ja InterCity-junia varten suunnitellut yksikerroksiset alumiinikoriset vaunut otettiin vaiheittain käyttöön 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Monien ulkomaisten esimerkkien kannustamana kaksikerroksinen matkustajavaunu tarjosi houkuttelevan suunnitteluvaihtoehdon, sillä se laskee sekä hankinnan että vaunujen käytön kustannuksia.
Yksikerroksiset eli x-sarjan vaunut valmistivat VR:n Pasilan konepaja, Transtech sekä Valmet vuosina 1988–1992. Uudemmat, kaksikerroksiset Ed-sarjan vaunut ovat Transtechin/Talgon valmistamia, ja niitä on valmistettu vuodesta 1998 alkaen. Samana vuonna VR:n intercity-liikenne täytti 10 vuotta. Uusin 20 vaunun sarja valmistui vuonna 2008. Kaksikerroksisia vaunuja käytettiin ensimmäisen kerran 2. heinäkuuta 1998 junaparissa IC 41/IC 42 (Helsinki–Vaasa–Helsinki).
2000-luku.
Kesällä 2000 VR lanseerasi junatyypin InterCity2 (IC2). InterCity2-junat erosivat normaaleista InterCity-junista siten, että niissä käytettiin ainoastaan kaksikerroksisia InterCity-vaunuja eikä niissä ollut ravintolavaunua vaan ainoastaan kärrymyynti. IC2-junat olivat myös kokonaan savuttomia. InterCity2-junia liikennöitiin aluksi lyhyillä reiteillä, kuten Helsinki–Turku, Helsinki–Tampere ja Helsinki–Jyväskylä.
Vuonna 2003 VR päätti kahdenkymmenen uuden makuuvaunun tilauksesta, jotka päätettiin tilata Talgolta muiden kaksikerrosvaunujen tapaan. Kauppaan sisältyi myös optio 20 lisävaunusta, mutta VR kuitenkin jätti tämän käyttämättä. Uudet kaksikerroksiset Edm-makuuvaunut tulivat liikenteeseen vuoden 2006 aikana ja ne maalattiin IC-väreihin. Uutta 20 vaunun sarjaa on valmistettu jälleen keväästä 2010 alkaen.
2010-luku.
InterCity-vaunujen väritys on helmikuusta 2010 alkaen ollut muun VR:n kaluston kanssa yhtenäinen vihreä-valkoinen; aiempi väritys oli punavalkoinen. Intercity-kaluston värityksessä liikennöi myös VR:n uudemman sarjan kaksikerroksinen autonkuljetusvaunu, jonka sarjatunnus eli littera on Gd (aikaisemmin Hccmqqr). Myös jo käytöstä poistuneen Sibelius-junan vaunut on maalattu punavalkoisiin InterCity-väreihin. VR:n aggregaattivaunut (3 kpl Eifet ja 2 kpl De-sarjaa) sekä Rk-sarjan ravintolavaunut on maalattu IC-väreihin. Myös Dr16-dieselveturit ovat InterCity-värityksessä, ja niitä on mahdollista käyttää intercity-kaluston kanssa sähkönsyöttöominaisuuden ansiosta. InterCity/Express-väritystä on myös testattu 1980-luvun lopussa CEiv-vaunussa numero 5605.
Vuonna 2013 tuli liikenteeseen uusi kaksikerroksinen Edo-ohjausvaunu. Vuonna 2014 tuli liikenteeseen uusi kaksikerroksinen ERd-ravintolavaunu brändillä DuettoPlus.
VR luopui InterCity2-junanimikkeestä elokuussa 2014.
Sr3-vetureita kokeiltiin kahdessa InterCity-junassa 7. joulukuuta 2017. Säännöllinen Sr3-vetureiden käyttö InterCity-junissa alkoi kuitenkin vasta 1. kesäkuuta 2019.
Superjuna.
VR risti ”superjunaksi” 23. joulukuuta 2016 Helsingistä kello 15.27 kohti Rovaniemeä lähteneen InterCity 27 -vuoron, jossa oli tilaa noin 1 500 matkustajalle. VR:n mukaan kyseinen noin 416 metriä pitkä juna oli matkustajakapasiteetiltaan rauhanajan suurin juna Suomessa. Siinä oli yhden veturin perässä 15 kaksikerroksista vaunua, joista kaksi oli ravintolavaunuja ja kaksi invapalvelu-leikkivaunuja. Junassa oli viisi konduktööriä ja viisi junatarjoilijaa.
Kalusto.
Tavallinen IC-junarunko koostuu yleensä Edo-ohjausvaunusta, CEd-vaunusta (Ekstra-luokallinen vaunu), ERd-ravintolavaunusta, Eds- tai Edfs-palveluvaunusta ja 1–3 Ed-vaunusta. Joskus Ed-vaunuja saattaa olla enemmän, varsinkin sesonkiaikoina. Joistain junista puuttuu ravintolavaunu, jolloin junarunko koostuu yleensä Edo-ohjausvaunusta, CEd-vaunusta ja Edfs-palveluvaunusta. Ravintolavaunuttomissa junissa tarjoilu tapahtuu kärrymyynnin kautta.
InterCity-junissa on tavallisesti tilaa noin 500–600 matkustajalle, ja siinä on 10-vaunuisena pituutta noin 265 metriä. Juhlapyhien yhteydessä paikkamäärää lisätään.