tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rakkautta on, rauhaa ei

Rakkautta on, rauhaa ei on Tapani Kansan esittämä kappale, joka osallistui vuoden 2009 Suomen Eurovision laulukilpailun karsintoihin. Kappaleen sävellyksen on tehnyt Mika Toivanen ja sanoituksen Tapani Kansa.
9. tammikuuta 2009 järjestetyssä ensimmäisessä alkukarsinnassa esitetty kappale nostatti kohua mediassa, koska laulaja Kansa keskeytti esityksenä suorassa lähetyksessä. Syyksi mainittiin, että studioyleisö antoi laulajalle suuret suosionosoitukset, ja hän ei sen takia kuullut kunnolla kappaleen taustamusiikkia, minkä vuoksi hän aloitti laulamisen väärästä kohdasta. Kansa pyysi keskeyttää kappaleen, minkä jälkeen hän aloitti sen esittämisen uudestaan. Keskeytyksestä huolimatta Kansa voitti ensimmäisen alkukarsinnan saadessaan 37,4 prosenttia äänistä.
Jake Cherry

Jake Cherry (s. 15. syyskuuta 1996) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Nick Daleyn roolista elokuvassa "Night at the Museum – yö museossa" (2006). Hän on ollut ehdolla kolmen Young Artist Awardin saajaksi vuosina 2004, 2007 ja 2008. Hän asuu New Jerseyssä. Hän näytteli myös nuorta Davea elokuvassa "Noidan oppipoika" (2010).
Reetta Meriläinen

Reetta Meriläinen (s. 24. huhtikuuta 1950 Polvijärvi) on suomalainen toimittaja. Hän oli Helsingin Sanomien päätoimittaja vuosina 1991–2011. Meriläinen jäi eläkkeelle keväällä 2011.
Vuonna 1971 Meriläinen hyväksyttiin Sanoman toimittajakouluun, josta hän valmistui seuraavana vuonna. Meriläinen työskenteli urallaan Helsingin Sanomien eri toimituksissa vuosina 1971–1988, ET-lehden toimitussihteerinä 1988–1989 ja Sanomien toimittajakoulun johtajana 1989–1990. Lehtiuransa alkuvuosina hänet tunnettiin urheilutoimittajana. Vuonna 1990 Meriläinen aloitti Helsingin Sanomien uutispäätoimittajana ja hänestä tuli lehden historian ensimmäinen naispäätoimittaja. Syksyllä 2015 Meriläiseltä ilmestyi omaelämäkerta "Tytön tie".
Vuonna 2014 Meriläinen valittiin Naisten Pankki -hyväntekeväisyysjärjestön ohjausryhmän puheenjohtajaksi.
Meriläinen on leski ja hänellä on kolme lasta.
The Daffy Duck Show

The Daffy Duck Show on Warner Bros. Televisionin tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, jota esitettiin 1970-luvun lopulla NBC:llä. Sarjassa seurataan päähahmon Repe Sorsan kommelluksia muiden Looney Tunes -hahmojen kanssa ja erityisesti Speedy Gonzalesin.
Sarjasta tehtiin samanniminen uusiversio vuonna 1996.
Burmarsh Roadin rautatieasema

Burmarsh Roadin rautatieasema on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn liikennepaikka Kentin kreivikunnassa Englannissa. Liikennepaikka sijaitsee noin kuusi kilometriä etelään Hythen kaupungista.
Historia.
Burmarsh Roadin rautatieasema avattiin liikenteelle 16. heinäkuuta 1927 nimellä Burmarsh for East Dymchurch, ja siellä oli tuolloin kaksi laituriraidetta, lipputoimisto, odotushuone sekä eräiden tietojen mukaan myös asetinlaitesuoja. Myöhemmin aseman nimeksi muutettiin Dymchurch Bay.
Liikennemäärät putosivat laskuun toisen maailmansodan jälkeen, ja asema alennettiin seisakkeeksi nimellä Burmarsh Road Halt. Seisake lakkautettiin vuonna 1948, mutta avattiin lyhyeksi aikaa vuonna 1950. Kun asema saman vuoden lopussa lakkautettiin toistamiseen, purettiin myös aseman rakennukset.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle kolmannen kerran vuonna 1977 koululaisjunien seisakkeena.
Nykyaika.
Virallisesti Burmarsh Road luokitellaan rautatieasemaksi muun muassa rautatien lipunmyyntiautomaateissa, mutta rakenteellisesti ja liikenteellisesti liikennepaikka on seisake. Ainoat liikennepaikalla pysähtyvät junat ovat koululaisjunat sekä tilausjunat. Yleisön on kuitenkin mahdollista matkustaa tietyissä koululaisvuoroissa, joten liikennepaikalla on koululaisliikenteen lisäksi myös rajoitetusti muuta henkilöliikennettä.
Rakennukset.
Burmarsh Roadin alkuperäiset asemarakennukset on kaikki purettu. Ainoat merkit asemasta ovat matkustajalaiturit molemmin puolin kaksiraiteista päärataa sekä läheisen tasoristeyksen ohjaus- ja kameravalvontalaitteiston vaatimat kaapit. Laiturialueen lähistöllä on myös syyskuussa 2003 tasoristeysonnettomuudessa menehtyneen veturinkuljettaja Kevin Crouchin muistomerkki.
Laajennussuunnitelma.
Rautatien toimitusjohtaja on vahvistanut huhupuheet Burmarsh Roadin tulevasta laajennuksesta. Mikäli rahoitus uudelle moottorijunalle saadaan varmistettua, voi vakinainen henkilöliikenne Burmash Roadilla jatkua.
Viljo Kekola

Viljo Kekola (1. huhtikuuta 1901 – 10. lokakuuta 2009) oli Suomen vanhin henkilö vuoden 2009 alusta kuolemaansa saakka. Hänestä tuli vanhin iäkkäämmän Aarne Arvosen kuoltua 111-vuotiaana 1. tammikuuta 2009. Kekolan kuoltua Suomen vanhin elossa oleva henkilö oli Jussi Leskinen (1901–2010).
Nuoruudessaan Kekola työskenteli vuosina 1926–1930 Kanadassa kultakaivoksella. Palattuaan Suomeen hän alkoi viljellä maata Peräseinäjoella, kunnes pientila jäi vuonna 1976 veden alle Kalajärven laajennuksen yhteydessä. Kekola asui lähes elämänsä loppuun saakka Peräseinäjoella yhdessä toisen vaimonsa Eeva Kankaanpään kanssa. Viimeisen kuukautensa ajan hän oli Seinäjoen terveyskeskuksessa hoidettavana, muuten hän ei elämänsä aikana juurikaan lääkäriä tarvinnut. Kekola kuoli 108 vuoden ikäisenä 10. lokakuuta 2009.
Pregolja

Pregolja (; ; ), myös "Pregola", on Venäjän Kaliningradin alueen läpi virtaava, Itämeren kaakkoisosaan laskeva joki. Joki saa alkunsa Instrutš- ja Angrapajokien yhtymäkohdasta, ja se purkautuu Itämeren Veikselinhaffiin Kaliningradin kaupungissa. Pregoljan muita sivujokia ovat Pissa ja Lava.
Joen pituus Pregolja-nimisenä on 123 km ja Angrapan lähteiltä lukien 292 km. Pregoljan valuma-alue on 15 500 km² ja keskimääräinen virtaama 90 m³/s.
Paluu Timbuktuun

Paluu Timbuktuun on vuonna 1996 Yle TV2:ssä esitetty, suomalainen matkailuohjelma. Siinä Neil Hardwick kiertää maailman ympäri yhdessä kuvaaja Robin Smithin kanssa.
Pirkko Kotirinta kirjoitti "Helsingin Sanomissa" sarjan olevan tasoltaan kohteliaasti sanottuna vaihteleva. Hänestä Hardwick on paljon hauskempi kirjoittajana kuin ruudun täyttävänä punakkana tv-kasvona ”omituisessa roolissaan perustelemassa seisomistaan milloin Bombayn kerjäläisten, milloin manilalaisten sikavartaiden äärellä”.
Hardwick on kirjoittanut kokemuksistaan myös samannimisen matkakirjan, jossa hän kertoo sarjan taustoista (Otava, 1996).
Tridacna derasa

Tridacna derasa on jättiläissimpukkalaji. Se elää luonnossa trooppisella Indopasifisella merialueella, ja sitä pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
"Tridacna derasa" kasvaa halkaisijaltaan korkeintaan 50 cm pitkäksi. Sillä on kaksiosainen kuori, joka on vähemmän voimakkaasti poimullinen kuin muilla sukulaislajeilla.. Kuoren välistä työntyy esille hyllyvä lihasmassa eli "vaippa", jonka keskellä törröttää putkimainen suuosa. Vaipassa on yleensä ohuita aaltoilevia juovia, joskus myös täpliä. Väreinä on keltaista, mustaa, sinistä ja valkoista. "Tridacna derasan" vaippa roikkuu selvästi kuoren ulkopuolella sen ollessa avoimena. Nuorella simpukalla on kuoren saranapuolella on pienehkö aukko, josta työntyy ulos lihaksikas jalka. Jalalla simpukka tarrautuu alla olevaan merenpohjaan. "Tridacna derasan" ikääntyessä simpukan jalka surkastuu ja aukko sulkeutuu.
Jättiläissimpukoiden elimistössä elää symbioottisia "Zooxanthellae"-leviä. Simpukan vaipan pinnassa näkyvät tummemmat läikät ovat läpinäkyviä kohtia, jotka toimivat linsseinä ja ohjaavat valoa syvemmälle vaippaan levien käyttöön.
Alkuperä.
Tätä simpukkalajia tavataan Tyynenmeren eteläosassa: Australiassa, Fidžillä, Indonesiassa, Uudessa Kaledoniassa, Palaulla, Papua-Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla ja Tongalla. Se elää riuttojen ulkoreunoilla 4–10 metrin syvyydessä. IUCN on luokitellut sen uhanalaiseksi. Akvaariokauppaan tulee viljeltyjä yksilöitä; "Tridacna derasa" oli ensimmäinen jättiläissimpukkalaji, jonka kasvattaminen onnistui simpukankasvattamoissa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Jättiläissimpukat ovat hermafrodiitteja: ne syntyvät koiraina, mutta osa toimii myöhemmin naaraana. Kun kutuaika tulee, ne laskevat veteen merkkiaineita, minkä jälkeen osa simpukoista laskee mätimunia, osa siittiöitä. Lisääntymisen laukaisee oikea kuunvaihe, vuorokaudenaika ja muiden simpukoiden laskemat kemikaalit.
Vesiolot ja ravinto.
Symbioottiset levät tuottavat suuren osan simpukan tarvitsemasta ravinnosta. Se hankkii ravintoa myös suodattamalla vedestä planktonia suuaukkonsa avulla. Akvaarion lämpötilan tulisi olla 22–25 °C, suolapitoisuudesta kertovan ominaispainon 1,020–1,025 ja pH 8,1–8,4. Sopiva kalsiumin määrä on 400–480 mg/l ja karbonaattikovuus 7–12 dH. Myös strontiumin ja jodin saannista on huolehdittava.
Muurahaistaskut

Muurahaistaskut ("Myrmecocichla") on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvun lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. BirdLife Suomen käyttämässä luokituksessa sukuun kuuluu 7 lajia.
Renault R29

Renault R29 on Formula 1 -auto, jota Renault-talli käytti kaudella . Talli julkisti autonsa 19. tammikuuta 2009.
Renault R29 on ulkonäöltään hyvin erilainen edeltäjäänsä, R28:aan, verrattuna. Tämä johtui useista sääntömuutoksista, jotka vaikuttavat näkyvimmin auton siipiin. Urarenkaitten sijaan autossa käytetään vuonna 2009 niin kutsuttuja slicks-renkaita.
Kaudella 2009 Renault R29 -autolla ajoivat kilpaa Fernando Alonso, Nelson Piquet sekä Romain Grosjean. Autossa käytettiin edellisistä vuosista poiketen Totalin polttoainetta. Total (joka omistaa Elfin) otti näin ollen myös Elfin paikan tallin sponsorina.
Tulokset.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Mandragora Scream

Mandragora Scream on vuonna 1997 perustettu italialainen metallimusiikin yhtye.
Historia.
Yhtye sai alkunsa laulaja Morgan Lacroix'n levyttämästä demosta, "PromoTrack99":stä. Vuonna 2000 Lacroix tapasi Terry Hornin ja yhtye teki ensimmäisen albuminsa "Fairy Tales from Hell's Caves". Albumi on konseptialbumi, joka matkasta dantemaisessa helvetissä.
Vuonna 2002 yhtye toisen albuminsa "A Whisper of Dew" Nuclear Blast -levymerkillä. Edellisen albumin tavoin albumi on konseptialbumi. Albumin taustalla on vampyyritarina, jonka espanjalaiskirjailija Julio Angel Olivares Merino kirjoitti yhtyettä varten.
Yhtyeen kolmas albumi nimeltä "Madhouse" ilmestyi vuonna 2006. "Madhouse" ei kuitenkaan edellisten tapaan ole konseptialbumi, ja sen julkaisi Lunatic Asylum Records. Vuonna 2005 yhtye julkaisi "Dragonfly"-nimisen DVD/CD:n. Maaliskuussa 2007 Mandragora Scream julkaisi singlen "Jeanne D'Arc". Jeanne d'Arc sopiikin hyvin yhtyeen nimeen; mandragora eli alruuna oli inkvisition aikaan noidan merkki, ja yksi syytteistä Jeanne d'Arcin teloituksessa oli alruunan hallussapito.
Antti Sarkaranta

Antti Emil Sandberg, myöh. Sarkaranta () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri ja viiden sodan veteraani. 
Perhetausta.
Sandbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Sandberg ja Hilda Karoliina Sandberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Aune Maria Taavettilan kanssa.
Opinnot.
Sandberg kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa vuonna 1930. Hän kävi suojeluskuntaupseerikurssin vuonna 1923 ja taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1926 Suojeluskuntain päällystökoulussa sekä suoritti reserviupseeritutkinnon Haminassa vuonna 1928.
Jääkärikausi.
Sandberg työskenteli maanviljelijänä kotitalossaan Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 29. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. 
Suoman sisällissota.
Sandberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkärien pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä. Hänet komennettiin Valkoiseen armeijaan joukkueen varajohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella sekä Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. Näissä taisteluissa hän haavoittui lievästi Mannikkalassa.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sandberg palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3. Toimi koulutusaliupseerina 6. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1919 ja astui suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja sijoitettiin paikallispäälliköksi Keuruun suojeluskuntaan 16. heinäkuuta 1919 alkaen. Keuruulta hänet siirrettiin Jyväskylän suojeluskuntapiirin 5. alueen päälliköksi 1. heinäkuuta 1921 ja IX alueen päälliköksi 1. helmikuuta 1933. Suojeluskunnasta hän erosi 31. heinäkuuta 1933.
Sarkaranta liittyi 14. joulukuuta 1921 Itä-Karjalan retkikuntaan, missä hän toimi Metsäsissirykmentin hiihtopataljoonan 1. komppanian päällikkönä. Hän otti osaa retkikunnalla taisteluihin muun muassa Tiiksjärvellä, Rukajärvellä ja Kiimasjärvellä. Retkikunnasta hän erosi 25. helmikuuta 1922 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Keuruulla ja oli sen ohella Keuruun suojeluskunnan esikunnan jäsen ja kyläpäällikkö. Sandberg vaihtoi sukunimensä Sarkarannaksi vuonna 1935.
Talvi- ja jatkosota.
Sarkaranta osallistui talvisotaan konekiväärikomppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 21:ssä ja osallistui taisteluihin Taipaleella. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä, kunnes jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin konekiväärikomppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 48:n III pataljoonaan. Hän otti osaa jatkosodan taisteluihin Vaskikummulla, Oinaanvaaralla, Pajasyrjässä, Korteelassa, Nivalla, Möklahdella, Palaneellamäellä, Salokylässä, Vuottaalla, Kauksamossa, Ohtalla ja Aleksandrovkassa. Sotien jälkeen hän palasi Keuruun Asuntaan viljelemään maatilaansa. Hänet haudattiin Keuruulle.
Pirates of the Caribbean Online

Pirates of the Caribbean Online (myös POTCO tai Pirates Online) oli Disney Interactiven kehittämä MMORPG-peli, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2007 ja joka perustui Pirates of the Caribbean -elokuviin. Peli oli ladattavissa englanninkielisenä pelin kotisivuilta. Peli oli ilmainen, mutta maksulliseen versioon sisältyivät laajemmat tehtävät ja muita erikoisominaisuuksia, kuten kaikki laivatyypit, tatuoinnit ja aseet. Pirates of the Caribbean Online oli myös pelattavissa 3D:nä (sisältyi ilmaispeliin). 3D oli kuitenkin generoitua, joka hieman vääristi todellisuudentuntua.
Peli suljettiin 19. syyskuuta 2013.
Reppu ja reissumies

Reppu ja reissumies on Reino Helismaan sanoittama ja Toivo Kärjen säveltämä musiikkikappale. Sen on levyttänyt muun muassa Tapio Rautavaara . Rautavaara levytti laulun vuonna 1965. Singlelevyn kääntöpuolella on toinen Kärjen ja Helismaan alun perin Rautavaaralle tekemä kappale, ”Kulkurin iltatähti”.
Helismaa ja Kärki olivat tehneet laulun Rautavaaralle 1950-luvun alussa, mutta se ei silloin kelvannut hänelle, vaan sen levytti ensimmäisenä Matti Louhivuori vuonna 1951. Jorma Ikävalko esitti ”Reppu ja reissumiehen” vuoden 1951 elokuvassa "Rovaniemen markkinoilla", mutta hän ei levyttänyt kappaletta. Hieman ennen kuolemaansa Helismaa pyysi uudelleen Rautavaaraa laulamaan levylle tämän laulun ja myös kappaleen ”Kulkurin iltatähti”, ja Rautavaara toteutti nyt ystävänsä toiveen. Nykyään Rautavaaran levytys on tunnetumpi kuin ensimmäinen, Louhivuoren versio.
Cornelis Vreeswijk levytti kappaleen vuonna 1980 ruotsiksi nimellä "Gå på du vandringsman", alkuperäisestä jenkasta poiketen latinalaisamerikkalaisin rytmein.
Strasbourgin yliopisto

Strasbourgin yliopisto () on Ranskan suurin yliopisto, joka sijaitsee Strasbourgin kaupungissa Alsacessa. Yliopistossa on yli 46 000 opiskelijaa ja yli 2 800 opettajaa.
Yliopisto järjestää opiskelijoille mahdollisuuden majoittua sen omistamissa majoitustiloissa.
Vuodesta 2016 lähtien yliopiston rehtorina on toiminut Michel Deneken. 
Historia.
Strasbourgin nykyinen yliopisto juontaa juurensa Johannes Sturmin vuonna 1538 kaupunkiin perustamaan luterilaiseen, saksankieliseen kymnaasiin, joka muutettiin yliopistoksi vuonna 1631.
Ranskan hävittyä sodan Preussia vastaan ja Elsass-Lothringenin alue tultua liitetyksi Saksan keisarikuntaan yliopisto perustettiin vuonna 1872 uudelleen nimellä Kaiser-Wilhelm-Universität. Ensimmäisen maailmansodan myötä alue palautui jälleen Ranskalle.
Kun Saksa miehitti Ranskan toisessa maailmansodassa, yliopiston henkilökunta ja tarvikkeet siirrettiin Clermont-Ferrandin Keski-Ranskaan.
1970-luvulla Strasbourgin yliopisto jaettiin kolmeksi erilliseksi instituutioksi:
Yliopistot yhdistettiin kuitenkin uudestaan yhtenäiseksi Strasbourgin yliopistoksi 1. tammikuuta 2009.
Yliopiston tutkijoista kolme on saanut Nobelin palkinnon: Martin Karplus (2013), Jules Hoffmann (2011) ja Jean-Marie Lehn (1987).
Knut Sarén

Knut Gösta Sarén () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa Saksassa saanut jääkäri.
Perhetausta.
Sarénin vanhemmat olivat kirjapainonjohtaja Carl Johan Sarén ja Hilda Augusta Granlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Sylvia Backlundin kanssa.
Opinnot.
Sarén kävi Kokkolan ruotsalaisen keskikoulun ja Helsingin maanmittaus- ja metsätoimiston 3-kuukautisen kartanpiirustuskurssin vuonna 1927.
Jääkärikausi.
Sarén liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 4. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota.
Sarén astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 Saksassa, jolloin hänet ylennettiin varavääpeliksi. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) 3. maaliskuuta 1918 aselaiva S/S Virgolla, jolla hän toimi matkan aikana radiosähköttäjänä. Vaasaan päästyään hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Valkoisen Armeijan 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Mäntyharjun rintamalla ja Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Sarén palveli sisällissodan jälkeen edelleen joukkueenjohtajana 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hänet määrättiin 18. lokakuuta 1918 komppanianvääpeliksi 2. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 14. tammikuuta 1919 joukkueenjohtajaksi Radiolennätinosastoon.
Armeijasta hän erosi 28. helmikuuta 1919 ja siirtyi työskentelemään puutavara-alalle ja toimikin alalla aina vuoteen 1926 saakka. Oman työnsä ohella hän kuului myös vuosina 1919–1931 Kokkolan ruotsalaiseen suojeluskuntaan 1919–1931, mistä ajasta hän oli paikallisesikunnan jäsenenä vuosina 1921–1922 ja paikallispäällikkönä 22. huhtikuuta 1922 – 1. lokakuuta 1923 välisen ajan ja komppanianpäällikkönä 1. lokakuuta 1923 – 8. joulukuuta 1931 välisen ajan.
Puutavara-alalta hän siirtyi vuonna 1927 maanmittausharjoittelijaksi ja oli toimessa vuoteen 1933 saakka, jolloin hän astui uudelleen armeijan palvelukseen 1. joulukuuta 1933 ja hänet sijoitettiin Lentoasema l:een ja edelleen 1. joulukuuta 1934 alkaen Lentoasema 5:n rulliin. Lentoasema 5:ltä hänet komennettiin Kokkolan sotilaspiirin esikuntaan, missä hän toimi kirjurialiupseerina ja kutsunta-asiain vääpelinä aina vuoteen 1942 saakka.
Jatkosota.
Sarén osallistui jatkosotaan edelleen Kokkolan sotilaspiirin kutsunta-asiain sihteerinä sekä asevelvollisuusasiaintoimiston toimistoupseerina aina sodan loppuun saakka, jolloin hänet siirrettiin lakkautuspalkalle. Sotien jälkeen hän työskenteli Kokkolan kaupungin kartoittajana vuoteen 1949 saakka, jolloin hän siirtyi konttoristiksi Kem-Pa Oy:lle ja palveli yritystä vuoteen 1961 saakka. Hänet haudattiin Kokkolaan.
Hippopus hippopus

Hippopus hippopus on jättiläissimpukkalaji. Se elää luonnossa trooppisella Indopasifisella merialueella, ja sitä pidetään joskus myös riutta-akvaarioissa. Se ei ole yhtä värikäs kuin saman alaheimon "Tridacna"-lajit.
Ulkonäkö ja koko.
"Hippopus hippopus" kasvaa korkeintaan 45 cm pitkäksi. Sillä on poimullinen, epäsäännöllisen myhkypintainen kaksiosainen kuori, jossa on hentoja vaakasuoria punaisia juovia. Kuorten välistä työntyy esille hyllyvä kudosmassa eli vaippa, jonka keskellä törröttää putkimainen suuosa, "sifoni". Vaippa on vihertävän- tai harmaanruskea, ja siinä on kullanvärisiä raitoja. Viljellyissä "Hippopus hippopus" -simpukoissa on limetinvihreitä sävyjä.
Kuoren saranapuolella on aukko, josta työntyy ulos lihaksikas jalka. Jalalla simpukka tarrautuu alla olevaan merenpohjaan. Simpukan ikääntyessä aukko sulkeutuu, ja se pysyy paikallaan massansa avulla.
Toisin kuin "Tridacna"-suvun lajeilla,"Hippopus hippopus" -simpukalla ei ole "hyaliinielimiä" eli läpikuultavia kohtia, joiden avulla se siirtäisi valoa sisällään eläville symbioottisille leville. Sen vaippa ei ulotu kuoren ulkopuolelle.
Alkuperä.
"Hippopus hippopus" -simoukoita on tavattu Australiassa, Indonesiassa; Kiribatilla, Malesiassa, Marshallsaarilla, Mikronesiassa, Myanmarissa, Uudessa-Kaledoniassa, Palaulla, Papua-Uusi-Guineassa, Filippiineillä, Singaporessa, Salomonsaarilla, Tuvalussa ja Vanuatussa. Laji on saattanut kadota sukupuuttoon Kaakkois-Aasian rannikoilta kuten Japanista, Kiinasta ja Samoalta. Esiintyminen Andamaaneilla, Nikobaareilla ja Thaimaassa on epävarmaa. Ne elävät hiekkaisella merenpohjalla alle kuuden metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Jättiläissimpukat ovat hermafrodiitteja: ne syntyvät koiraina, mutta osa toimii myöhemmin naaraana. Kun kutuaika tulee, ne laskevat veteen merkkikemikaaleja, minkä jälkeen osa simpukoista laskee mätimunia, osa siittiöitä. Lisääntymisen laukaisee oikea kuunvaihe, vuorokaudenaika ja muiden simpukoiden laskemat kemikaalit.
Naamiotiaiskerttuli

Naamiotiaiskerttuli ("Setophaga pitiayumi") on laajalla alueella Pohjois- ja Etelä-Amerikassa tavattava kerttuleihin kuuluva varpuslintu. 
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan naamiotiaiskerttuli on noin 10 cm. Naamiotiaiskettulikoiraan selkä on siniharmaa lukuun ottamatta keskiselän oliivinvihreää laikkua . Koiraalla on harmaassa päässä tumma maski ja rinnan keltainen muuttuu vatsaa kohti oranssiksi. Alavatsa ja alaperä ovat valkoiset. Naaraalta ja nuorelta yksilöltä puuttuvat maski ja väritys on vaaleampi. Kummallakin sukupuolella on kaksi valkoista siipijuovaa, joiden pituus vaihtelee yksilöittäin. 
Elinympäristö ja ravinto.
Naamiotiaiskerttulia tavataan Texasin eteläisimmissä osissa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa aina Argentiinaan saakka. Amazonin alueelta laji puuttuu. Laji elää metsien reunamilla, avoimissa metsissä sekä pensaikoissa. Texasissa lajia tavataan erityisesti tammimetsistä. Yhdysvaltojen kanta on vähentynyt hyönteismyrkkyjen käytön, elinympäristöjen häviämisen sekä mahdollisesti turpiaalien loisimisen vuoksi. 
Ravintonaan naamiotiaiskerttuli käyttää hyönteisiä ja muita niveljalkaisia, joita se etsii puiden lehvästöistä. Pesänsä laji tekee epifyyttien kuten naavatillandsian ("Tillandsia usneoides") joukkoon.
Persiantimali

Persiantimali ("Argya altirostris") on pyrstötimalien heimoon kuuluva harvinainen lintulaji.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 22 cm, siipien kärkiväli 21–24 cm ja paino keskimäärin 33 g. Persiantimali on kooltaan punakylkirastaan luokkaa, ja sillä on pitkä pyrstö, joka usein sojottaa pystyssä. Höyhenpuku on ruskea, päältä tummempi, ja kurkku on hyvin vaalea. Nokka on hieman alaspäin kaareva. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kauttaaltaan hieman vaaleampi kuin vanha.
Esiintyminen.
Persiantimali elää maantieteellisesti hyvin pienellä alueella Mesopotamiassa eli Irakissa, itäisessä Syyriassa ja läntisessä Iranissa. Sen elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä. Suuret alat lajille soveliasta kosteikkoa on kuivattu tai niitä on tuhottu sodissa, mutta laji on edelleen ilmeisesti elinvoimainen. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa. 
Elinympäristö.
Persiantimalit asuvat ruovikoissa ja joenrantojen metsiköissä ja pensaikoissa. Ne suosivat etenkin eufratinpoppelin ("Populus euphratica") ja aitapukinpensaan ("Lycium barbarum", runsaasti marjova pensas) kasvustoja. Persiantimaleita tavataan myös monenlaisissa tiheiköissä ja pusikoissa.
Lisääntyminen.
Persiantimalit ovat yksiavioisia, ja niiden reviiri on pieni, kolmesta kuuteen aaria. Ne rakentavat pesänsä matalalle poppelin, pensaan tai ruokojen varaan. Pesä on oksien varaan korsista ja ohuista risuista rakennettu syvä kuppi. Naaras munii kolme tai neljä turkoosinväristä munaa, joita se hautoo 13 päivää. Koiras voi välillä hautoa lyhyitä aikoja. Molemmat puolisot hoitavat poikasia. Usein ne saavat apureiksi pesimättömiä lintuja tai parin varttuneita edellisen pesyeen poikasia. Poikaset jättävät pesän lentokyvyttöminä noin 10 päivän ikäisinä. Pesyeitä on kaksi tai kolme kesän aikana. Pesimäajan ulkopuolella persiantimalit liikkuvat pienissä, alle 15 yksilön parvissa, joissa on sekä vanhoja että nuoria lintuja. Parvet eivät liity muiden lintulajien parviin.
Ravinto.
Persiantimalin pääravintoa ovat hyönteiset ja hämähäkit, joita se etsii sekä maasta että lehvästöstä. Yleisimmät poikasille tarjotuista hyönteisistä ovat heinäsirkat ja perhostoukat.
Nina Bott

Nina Bott (s. 1. tammikuuta 1978 Hampuri) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Cora Hinzen roolista televisiosarjassa "Gute Zeiten, schlechte Zeiten". 
Bott osaa saksan lisäksi sujuvasti englantia sekä hyvin ranskaa ja espanjaa.
Kompero

Kompero on Liperin kylä. Kirkonkylään on matkaa 20 kilometriä, Joensuuhun ja Outokumpuun 30 kilometriä. Viinijärven taajaman palvelut ja lähimmät koulut ovat 5 kilometrin päässä. Asukkaita on noin 250.
Kylän lähellä kulkee Varkaudentie eli valtatie 23. Naapurikyliä ovat Risti ja Kaarnalampi.
Pääelinkeinona on maatalous. Kompero oli aikoinaan vilkas teollisuuskylä; 
Siikakosken saha paloi 1960-luvulla.
Kylässä on museosilta ja kotiseutumuseo.
Lähteet.
Joensuun seudun kylät: Joensuun seudun yleiskaava 2020
Dymchurchin rautatieasema

Dymchurchin rautatieasema on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn liikennepaikka Dymchurchissa Kentin kreivikunnassa Englannissa. Asema sijaitsee rannikkotasangolla noin kahdeksan kilometriä etelään Hythen rautatieasemalta.
Liikennepaikka avattiin kaupalliselle liikenteelle heinäkuussa 1927, jolloin sen nimi oli Dymchurch (Marshlands), erotuksena Burmarsh for East Dymchurchin ja myöhemmästä Dymchurch Bayn asemasta (nykyisin Burmarsh Road).
Dymchurchin aseman ympäristö on matkailukohde, sillä lähistöllä sijaitsee hiekkarantoja, huvipuisto ja lomakylä. Liikennepaikalla on turistikaudella kolmen hengen miehitys, kun normaalisti työntekijöitä on vain yksi. Liikenteenohjauksellisesti Dymchurch on välisuojastuspaikka.
Asema-alue.
Asemalla on kaksi laituria, yksi molemmin puolin kaksiraiteista päärataa. Laitureita yhdistää jalankulun ja pyöräilyn ylikulkusilta. Asemapäällikön asunto ja odotuskatos sijaitsevat pohjoiseen menevän liikenteen puoleisella laiturilla. Itse asemarakennus lipputoimistoineen ja henkilökunnan tiloineen sijaitsee etelään menevän liikenteen puoleisella laiturilla. Asemarakennuksessa on lisäksi virvokkeita ja matkamuistoja myyvä kioski ja naisten WC. Miesten WC:t sijaitsevat ylikulkusillan pilareissa.
Ratapiha.
Liikennepaikan laituriraiteilla on neljä opastinta, joita ohjataan lipputoimistosta. Molemmilla pääraiteilla on raiteen kulkusuunnan mukainen opastin sekä liikennepaikalle saavuttaessa että sieltä lähdettäessä. Opastimet on kytketty aseman molemmissa päissä olevien tasoristeyksien turvalaitteisiin.
Alun perin 1920-luvulla asemalla oli kolme laituriraidetta, joista yhtä käytettiin Dymchurchiin päättyvän ja sieltä alkavan liikenteen tulo- ja lähtöraiteena. Liikennepaikalla oli tuolloin myös asetinlaitetorni ja kääntöpöytä sekä vaihdeyhteys pääraiteiden välillä Dymchurchin ja New Romneyn välistä liikennettä varten. Liikennettä New Romneyyn ei kuitenkaan koskaan aloitettu, ja kääntöpöytä purettiin 1930-luvulla.
Toinen vaihdeyhteys pääraiteiden välille rakennettiin ennen toista maailmansotaa, jolloin radalla oli Hythen ja Dymchurchin välistä henkilöliikennettä. Asetinlaitetorni purettiin 1960-luvulla. Samalla pääraiteen vaihteet pultattiin pysyvästi perusasentoihinsa ja valo-opastimien ohjauspaneeli asennettiin lipputoimistoon.
Nykyisin liikennepaikalla on laituriraiteiden lisäksi yksi sivuraide sekä raideyhteys pääraiteiden välillä. Sivuraidetta käyttävät ratatyöjunat, sillä se on ainoa raiteenvaihtopaikka ja ainoa sivuraide Hythen ja New Romneyn välisellä 13 kilometrin mittaisella rataosuudella. Vaihteita ohjataan paikallisesti pieneltä kankiasetinlaitteelta käsin.
Nina Repeta

Nina Repeta (s. 10. syyskuuta 1967) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Bessie Potterin roolista televisiosarjassa "Dawson's Creek", jossa hän esiintyi vuosina 1998–2003. Lisäksi hänet on nähty muun muassa "Matlockissa".
Repeta syntyi Pohjois-Carolinassa Shelbyn kaupungissa ja opiskeli East Carolinan yliopistossa. Hän harrastaa taidetta monipuolisesti: hän on paitsi näytellyt, myös tehnyt musiikkia, kirjoittanut runoutta ja maalannut.
St. Mary’s Bayn rautatieasema

St. Mary's Bayn rautatieasema on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn liikennepaikka St. Mary's Bayssä Kentin kreivikunnassa Englannissa. Se sijaitsee Jefferstone Lanen lähistöllä.
Liikennepaikalla on lipputoimisto odotushuoneineen ja odotuskatos sekä laiturit kaksiraiteisen pääradan molemmin puolin. Odotushuoneessa sijaitsee myös tasoristeyksen turvalaitteiden ohjaustaulu. Etelän suuntaan menevän liikenteen puoleisella laiturilla ei ole lainkaan rakennuksia.
Historia.
Alun perin liikennepaikan nimenä oli Holiday Camp läheisen poikaleirin vuoksi. Sittemmin sen nimenä on ollut myös Jesson, joka on johdettu Jefferston Lanen entisestä nimestä, Jesson Lane. Myöhemmin nimenä on ollut myös Holiday Camp Jesson. Nykyinen nimi on ollut käytössä 1930-luvulta lähtien, lukuun ottamatta jaksoa 1980-luvun alusta vuoden 2000 loppuun, jolloin aseman nimi oli Jefferstone Lane. Vuonna 2001 nimenmuutoksen yhteydessä asemarakennuksia on kunnostettu pääasiassa vapaaehtoistoimin, ja lipputoimiston viereen on istutettu pieni puutarha. Tarkoituksena on pitää asema avoinna tapahtumapäivinä ja järjestää odotushuoneessa pieniä valokuvanäyttelyitä.
1990-luvun puoliväliin saakka liikennepaikka oli miehitetty kesäsesongin aikana. Sen jälkeen asemalla on ollut henkilökuntaa vain huippuliikenteen päivinä tai silloin, kun ylimääräistä henkilökuntaa on ollut käytettävissä. Yleisesti oletetaan, että matkustajat ostavat matkalippunsa jälkikäteen määräasemallaan. Liikennepaikkaa käyttävät pääasiassa paikalliset asukkaat, sillä paikkakunnalla ei ole juuri lainkaan turistikohteita, hiekkarantaa lukuun ottamatta. Noin 400 metriä asemalta pohjoiseen on sijainnut aiemmin Golden Sands Halt -niminen seisake, joka palveli Maddieson's Golden Sandsin lomaleiriä.
Liikennepaikka toimi vuoteen 2000 saakka välisuojastuspaikkana tarvittaessa. Nykyiset opastimet näyttävät vain yhtä opastetta, "seis", mikäli tasoristeyksen varoituslaitos ei ole toiminnassa.
Pensastimali

Pensastimali ("Argya caudata") on yleinen pyrstötimalien heimoon kuuluva intialainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 23 cm, siipien kärkiväli 22,5–25 cm ja paino 32–48 g. Pensastimali on kooltaan punakylkirastaan luokkaa, ja sillä on pitkä pyrstö, joka usein sojottaa pystyssä. Höyhenpuku on ruskea, päältä tummempi. Selkäpuolella on tummia raitoja. Nokka on hieman alaspäin kaareva, ja koivet ovat voimakkaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kauttaaltaan hieman vaaleampi kuin vanha. Laji muistuttaa suuresti persiantimalia mutta on hieman kookkaampi.
Esiintyminen.
Pensastimali elää laajalla alueella Intian niemimaalla ja siitä länteen Irakiin saakka. Sen elinympäristön laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa. 
Elinympäristö.
Pensastimalit asuvat kuivien maiden metsiköissä ja pensaikoissa, vuorenrinteillä aina 2 100 metrin korkeudelle asti. Niitä tavataan myös puutarhoissa, palmu- ja sitruskasvi-istutuksilla sekä monenlaisissa tiheiköissä.
Lisääntyminen.
Pensastimalit ovat yksiavioisia. Ne voivat pesiä ryhminä, jolloin parien reviirit ovat pienempiä kuin yksin pesivien parien reviirit. Ne rakentavat pesänsä matalalle pensaaseen, yleensä tamariskiin noin 1,35 metriä korkealle. Pesä on oksien varaan korsista ja ohuista risuista rakennettu syvä kuppi. Naaras munii kolmesta viiteen (keskimäärin 4,3) turkoosinväristä munaa, joita molemmat emot hautovat yhteensä 13–14 päivää. Molemmat puolisot hoitavat poikasia, ja usein ne saavat apureiksi pesimättömiä lintuja tai parin varttuneita edellisen pesyeen poikasia. Poikaset jättävät pesän lentokyvyttöminä keskimäärin 11,7 päivän ikäisinä. Pesyeitä voi olla kaksi kesän aikana. Pesimäajan ulkopuolella pensastimalit liikkuvat pienissä, tavallisesti kuuden seitsemän yksilön parvissa, joissa on sekä vanhoja että nuoria lintuja.
Ravinto.
Pensastimali on kaikkiruokainen. Se syö sekä hyönteisiä ja hämähäkkejä että marjoja, siemeniä ja hedelmiä. Se etsii ruokansa yleisimmin maasta. Se saattaa ryöstää munia pienempien lintujen pesistä. Yleisimmin poikasille syötetään heinäsirkkoja.
Tahdonvaltainen oikeussäännös

Tahdonvaltainen oikeussäännös eli dispositiivinen säännös on oikeussäännös, joka sallii asianosaisten järjestää keskinäisellä sopimuksella oikeudellisen suhteensa säännöksen määräyksistä poiketen. Säännöksestä poikkeaminen voi perustua myös tapaan. Tällaisia säännöksiä on etenkin kauppa- ja varallisuusoikeudessa, jossa sopimusvapauden mukaisesti voidaan tehdä oikeudellisia järjestelyjä kunkin oman tahdon mukaisesti. Tällöin varsinainen oikeussäännös tulee sovellettavaksi vain, jos toisin ei ole sovittu. 
Tahdonvaltaisen oikeussäännöksen vastakohta on pakottava eli ehdoton eli absoluuttinen oikeussäännös.
Esimerkiksi kauppiaiden tai yritysten noudattama vakiintunut liiketapa syrjäyttää usein tahdonvaltaiset oikeussäännökset. Näin vaikkapa kauppalain säännökset syrjäytetään vakiintuneella kauppatavalla.
Warren Halt

Warren Halt on seisake kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä Kentin kreivikunnassa Englannissa. Se on ollut käytössä myös nimellä Warren Bridge Halt. Liikennepaikka on ollut suljettuna vuodesta 1946 lähtien, mutta se avataan uudelleen helmikuussa 2009.
Historia.
Ensimmäisen kerran liikennepaikka avattiin liikenteelle 16. heinäkuuta 1927. Prince of Wales Haltin ja Botolph's Bridge Haltin tapaan Warren Halt sijaitsi asutuskeskuksen ulkopuolella mutta tien läheisyydessä, ja seisakkeet avattiin koemielessä, tavoitteena houkutella matkustajia mm. linja-autoista. Kokeilu epäonnistui kaikkien kolmen liikennepaikan osalta, ja ne suljettiin jo samana vuonna.
Liikennepaikka oli avoinna koemielessä lyhyen aikaa myös toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946, mutta se suljettiin uudelleen samana vuonna.
Kolmas uudelleenavaaminen.
Seisake avataan uudelleen helmikuussa 2009, ja sen on tarkoitus palvella rautatien lähellä sijaitsevan uuden Romney Marsh Visitor Centren liikennettä. Rautatien johto ilmoitti elokuussa 2008, että seisakelaitureiden rakentaminen on aloitettu. The Romney Marsh Visitor Centre and Country Park ilmoitti myös, että seisakkeen avaaminen on ympäristöystävällinen matkailuliikenneratkaisu.
Asema-alue.
Alun perin seisakkeella ei ollut lainkaan rakennuksia tai päällystettyjä laitureita. Seisakkeen sijainnista ei myöskään ollut havaittavissa mitään merkkejä lakkauttamisien jälkeen. Vuoden 2008 lopussa rakennettiin yksi päällystetty ja aidattu laituri pohjoisen suuntaan kulkevan liikenteen käyttämän raiteen viereen. Laituria tulevat käyttämään New Romneyn ja Warren Haltin välillä liikennöivät matkailukeskuksen toimintaa tukevat junat.
Torben Grimmel

Torben Grimmel (s. 23. marraskuuta 1975 Odder) on tanskalainen kivääriampuja ja olympiamitalisti.
Grimmel on voittanut olympialaisissa Sydneyssä 2000 hopeaa 50 m pienoiskiväärin makuussa.
Bushmaster II

Bushmaster II Mk44 on M242 Bushmaster -tykistä kehitetty konetykki. Huomattavin ero suhteessa edeltäjäänsä on kaliiperin kasvaminen 25:stä millimetristä 30:een. Lisäksi Mk44:ssä aseen putki on kromattu sen kestoiän pidentämiseksi. Tykkimalli on käytössä muun muassa ruotsalaisen CV90:n Norjaan, Suomeen ja Sveitsiin hankituissa versioissa.
Yhdysvaltain ilmavoimat suunnitteli Bushmaster II:en korvaavan vuodesta 2007 lähtien aiemmin sen AC-130U Spooky -koneissa käyttämät 20 mm ja 40 mm konetykit mutta se peruttiin.
VBTP-MR -miehistönkuljetusajoneuvo
Amazonas-luokan korvetti
Hateruma-luokka
CV90-rynnäkköpanssarivaunu
Pandur II -miehistönkuljetusajoneuvo
KTO Rosomak-miehistönkuljetusajoneuvo
Bionix II -rynnäkköpanssarivaunu
CV90-rynnäkköpanssarivaunu
CV90-rynnäkköpanssarivaunu
Pandur II -miehistönkuljetusajoneuvo
Tyyppi 23 -fregatti
San Antonio -luokka
LCS-luokka
Lockheed AC-130J Ghostrider
Vesku Jokinen

Vesa Sakari ”Vesku” Jokinen (s. 17. helmikuuta 1970 Vaasa) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut Klamydian ja Kylähullujen laulajana. Klamydian alkuperäiskokoonpanossa Jokinen soitti kitaraa laulamisen ohessa. Hän on soittanut bassoa Metuja-yhtyeen vuonna 2008 ilmestyneellä albumilla "Hulluus aateloi", vieraillut laulajana Raivopäiden ja Larharyhmän albumeilla sekä soittanut 1980-luvulla rumpuja hardcore punk -yhtye Treblinkassa. Hän on koulutukseltaan toimittaja.
Vuonna 2000 Jokinen julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Outo kunnia", jolla hän soitti itse kaikki instrumentit, lukuun ottamatta kitarasooloja. Jokisen toinen sooloalbumi "Juuret" ilmestyi keväällä 2012. Albumi sisältää rock-tyylisiä sovituksia tunnetuista suomalaisista iskelmistä. Levyllä soittaa sitä varten koottu yhtye Vesku Jokinen &amp; Sundin pojat.
Vuonna 1991 Jokinen perusti Kråklund Records -nimisen levy-yhtiön. Yhtiö keskittyi aluksi vain Klamydian musiikin julkaisuun mutta alkoi myöhemmin julkaista muidenkin artistien levyjä. Kråklund Records on lopettanut toimintansa.
Jokinen on myös tehnyt suuremmaksi osaksi kappaleita niin Klamydialle, Kylähulluille, Treblinkalle kuin omalle "Outo kunnia" -sooloalbumilleen.
Jokinen oli mukana "Vain elämää" -sarjan 11. tuotantokaudella vuonna 2020.
Jokinen oli kihloissa keväällä 2018 tapaamansa Minja-nimisen naisen kanssa keväästä 2019 lähtien, ja he avioituivat tammikuussa 2023. He erosivat syksyllä 2024. Jokisella on aiemmasta suhteestaan vuonna 2008 syntynyt poika. Kesäkuussa 2025 Jokinen ilmoitti seurustelevansa Ylen ruotsinkielisessä toimituksessa työskentelevän tutkivan toimittajan, Anki Westergårdin, kanssa.
Jokinen nähtiin vuonna 2025 Masked Singer Suomessa Sikapossun roolissa.
Nakupyörä

Nakupyörällä tarkoitetaan urheilullista moottoripyörämallia jossa ei ole katteita, eli joka on ”riisuttu”. Muun muassa alan kirjallisuus käyttää termiä "nakupyörä". Kyseisenlaista moottoripyörää voi myös nimittää ”normaalimalliseksi” tai ”peruspyöräksi”. Nakupyörässä kuljettaja kuitenkin istuu korkeammalla kuin custom-tyylisessä moottoripyörässä - jossa ei myöskään ole katteita - ja nakupyörä on myös custom-tyyliseen verrattuna urheilullisempi.
Harald Stenvaag

Harald Stenvaag (s. 1953 Ålesund) on norjalainen kivääriampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Stenvaag on saavuttanut olympialaisissa hopeaa 50 m pienoiskiväärin makuussa Barcelonassa 1992 ja pronssia asentokilpailussa Sydneyssä 2000. MM-kilpailuista hän on voittanut kahdeksan kultaa, yhdeksän hopeaa ja kahdeksan pronssia.
Amotz Zahavi

Amotz Zahavi (1. tammikuuta 1928 Petah Tikva, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 12. toukokuuta 2017) oli israelilainen evoluutiobiologi ja lintutieteilijä.
Zahavi väitteli filosofian tohtoriksi Tel Avivin yliopistossa 1970. Hän tutki perusteellisesti arabiantimalin elämää ja julkaisi useita evoluutioteoriaa käsitteleviä kirjoituksia. Hän oli perustamassa Israelin luonnonsuojeluyhdistystä.
Zahavi oli Tel Avivin yliopiston eläintieteen emeritusprofessori. Hänen puolisonsa oli biologi Avishag Zahavi.
Torino Palasport Olimpico

Torino Palasport Olimpico on Torinossa, Italiassa sijaitseva monitoimihalli, joka valmistui loppuvuonna 2005. Areenalla pelattiin Torino Esposizionin lisäksi vuonna 2006 talviolympialaisten jääkiekko-otteluja, muun muassa sekä miesten että naisten turnauksen loppuottelu. Sen yleisökapasiteetti on jääkiekossa 12 350, joka tekee siitä Italian suurimman areenan. Areenalla järjestettiin vuoden 2022 Eurovision laulukilpailu.
Areenalla on esiintynyt useita tunnettuja artisteja, kuten Bruce Springsteen, Rihanna, Madonna, Lana Del Rey, Bob Dylan, Shakira ja Ariana Grande.
Alakylä (Lappeenranta)

Alakylä on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa.
Alakylän nimi tulee sen sijoittumisesta jyrkän mäen alareunalle. Alakylä on tunnettu myös nimellä Kelttu. Kaupunginosan alue liitettiin Lappeenrannan kaupunkiin vuoden 1932 alueliitoksessa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Pohjoisen naapurikaupunginosansa Peltolan tavoin Alakylä oli Armilan kylän Nikurin talon Peltolan tilan mailla, jonne alkoi kehittyä esikaupunkiasutusta 1880-luvulla. Alue tunnettiin myös nimellä Siivola tai Sivola Nikurin talon isännän Vsevolod Wolkoffin mukaan. Vuodelta 1894 olevassa kartassa Viipurin maantien (nykyinen Kauppakatu) varressa hautausmaata vastapäätä eli nykyisten kaupunginosien rajalla oleva asutus on nimetty Sivolankyläksi.
Alakylässä oli vuonna 1964 valmistunut Alakylän koulu, joka purettiin vuonna 2012 homeongelmien vuoksi. Ratakadun varrella on kaupallisten palveluiden keskittymä.
Alakylän asutus on 80-prosenttisesti pientaloasutusta. Alakylän tilastoalueella on 1 769 asukasta.
Kaupunginosaa rajaavat Savonkatu ja Juvakankatu pohjoisessa, Kisapuisto idässä, Karjalan rata etelässä ja Kauppakatu lännessä. Alakylän naapurikaupunginosia ovat Peltola, Lepola, Parkkarila, Harapainen, Reijola ja Tykki–Kiviharju.
Romney Sandsin rautatieasema

Romney Sandsin rautatieasema on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn liikennepaikka Kentin kreivikunnassa Englannissa. Liikennepaikka sijaitsee Romney Marshin niemellä. Asema on ns. saariasema, eli asemarakennus sijaitsee välilaiturilla raiteiden välissä.
Historia.
Alun perin liikennepaikka avattiin toukokuussa 1928 nimellä Maddieson's Camp läheisen lomakylän mukaan. Toista maailmansotaa edeltävänä aikana aseman paikkaa osoittivat pelkät aseman nimikilvet. Sodan jälkeisissä perusparannustöissä kaksiraiteinen osuus muutettiin yksiraiteiseksi, ja asemalle rakennettiin betoninen seisakelaituri. Asema säilyi muuttumattomana vuoteen 1973 saakka.
Vuonna 1973 asemalle päätettiin rakentaa sivuraide junien kohtaamista varten, jotta tunnin vuorovälein hoidettava liikenne New Romneyn ja Dungenessin välillä olisi mahdollista. Maanomistussuhteista johtuen sivuraiteen rakentaminen oli kuitenkin mahdotonta, joten asema siirrettiin lopulta lomakylään johtavan tien toiselle puolelle. Sivuraide rakennettiin talvella 1973–1974 yhdessä raiteiden välissä olevan laiturin ja lipputoimiston kanssa.
Lomakylä on edelleen toiminnassa, mutta omistussuhteiden muutoksen myötä se on nimetty uudelleen. Tämän vuoksi myös liikennepaikka nimettiin uudelleen Romney Sandsiksi suunnilleen vuonna 1980.
War Departmentin sivurata.
Vuosina 1929–1951 silloinen Maddieson's Campin liikennepaikka oli risteysasema, josta alkoi sisämaahan johtava sotaministeriön sivurata. Rata rakennettiin ministeriön pyynnöstä hoitamaan Dengeen perustetun salaisen, akustiseen lentoliikenteen valvontaan tarkoitetun tukikohdan liikennettä. Tukikohdan toiminta oli menestyksekästä, mutta tutkan kehittäminen teki sen tarpeettomaksi lähes välittömästi.
Sotaministeriöllä oli oma veturi, jolla hoidettiin tukikohdan liikennettä. Veturia säilytettiin Hythen veturitalleilla, ja sillä oli lupa liikennöidä koko rautatiellä tarpeen mukaan. Veturi on myös ainoa muun kuin rautatieyhtiön omistama veturi, joka on ollut pidempiaikaisessa liikenteessä RH&amp;DR:n omistamalla radalla.
Toisen maailmansodan jälkeen sivurata oli tavaraliikenteen käytössä kuuden vuoden ajan. Liikenne päättyi vuonna 1951, ja sivurata purettiin saman vuoden loppuun mennessä.
Ducati 848

Ducati 848 on Ducatin valmistama urheilullinen moottoripyörämalli. 848 tuli markkinoille vuonna 2008 Ducati 1098:n pienemmäksi sisarmalliksi. Pyörässä on Ducatille luontenomainen kaksisylinterinen 90° V-moottori. Jarruina mallissa on Brembon valmistamat levyjarrut. Jousitus on Showan valmistama, ja etuhaarukan halkaisija on 43 mm. Takahaarukka on yksipuolinen. Pyörässä on tiedonkeruujärjestelmä, jolla nopeudet, moottorin kierrosluvut, lämpötilat ja ajetut ratakierrokset voi analysoida myöhemmin tietokoneella.
Vaikka sen moottori onkin 849 cm³ niin on malli nimetty 848:ksi, ilmeisesti edellisten 749 ja 999 mallien heikomman suosion vuoksi ei haluttu yhtäläisyyksiä.
Amduat

Amduat on egyptiläinen, Uuden valtakunnan aikainen hautajaisteksti, joka kirjaimellisesti käännettynä tarkoittaa 'sitä, mikä on manalassa'. Amduatin mukaan se, joka tietää tekstin kuvaamat salaisuudet, saavuttaa yhden sielun kuolemattomista osista, Akhin. Amduatia käytettiin ensimmäisen kerran Thutmosis I:n haudassa. Tämän jälkeen kirjoitus on löydetty useista Kuninkaiden laakson haudoista. Amduat oli alun perin tarkoitettu ainoastaan kuninkaallisten haudoissa käytettäväksi, mutta myös Thutmosis III:n aikaisista visiirien haudoista on löydetty osia Amduatista. Egyptin myöhäiskaudella Amduatia kirjoitettiin myös yksityisten henkilöiden sarkofageihin ja papyruksiin. Amduat lyhennettiin usein niin, että se kuvasi vain tapahtumien kolme viimeistä tuntia, joiden aikana auringonjumala Ra valmistautuu syntymään uudelleen. Tämä kuvaa egyptiläisten toivoa siitä, että vainaja näin pääsee osalliseksi Ran ikuista matkaa uudelleensyntymiseen.
Sisältö.
Amduat kuvaa auringonjumala Ran yöllisen matkan maalla, alkaen lännestä ja päättyen Ran uudelleensyntymiseen idässä. Kuvaus jaetaan lähes kaikissa haudoissa kolmeen osaan. Keskimmäinen osa kuvaa Maan keskustan läpi virtaavaa jokea, jota voi verrata Niiliin. Tässä osassa Ran kuvataan matkaavan jumalallisella laivallaan joella. Kaksi muuta Amduatin osaa kuvaavat joen rantoja, joilla manalan asukkaat asuvat. Amduatissa on myös pidempi teksti selittämässä tapahtumia. Tämä teksti on jaettu kahteentoista osaan, joskin tuntien ja niiden kuvaavat tapahtumat liittyvät yhteen vain löyhästi.
"1. tunti": Ra siirtyy läntiseen horisonttiin, jolloin päivä vaihtuu yöhön.
"2. ja 3. tunti": Ra matkaa vetisen maailman, Wernesin, läpi.
"4. tunti": Ra saapuu hautauksen jumala Sokarin hiekkamaailmaan, jossa hän etsii tiensä labyrinttimaisten polkujen poikki.
"5. tunti": Ra saapuu manalan jumala Osiriksen haudalle.
"6. tunti": Käärmejumala Mehenin muodostaman ringin sisällä Ran kuolematon sielun osa 
Ba yhdistyy tämän kehon kanssa. Vaihtoehtoisesti yhdistyvä sielun osa on Osiriksen Ba. 
Yö alkaa kääntyä päiväksi, minkä takia kuudes tunti on paitsi tärkein, myös vaarallisin.
"7. tunti": Ra kohtaa vihollisen, käärmedemoni Apepin, jonka tämä lopulta voittaa.
"8. tunti": Ra avaa haudan ovet.
"9. tunti": Ra soutaa pois Sokarin hiekkasaarelta.
"10. tunti": Ran uudelleensyntyminen jatkuu tämän sukeltaessa veteen.
"11. tunti": Ran silmät ovat viimein täysin auki ja uudelleensyntyminen on ohi.
"12. tunti": Ra nousee itäisestä horisontista uuden päivän aurinkona.
Anders Nordberg

Anders Nordberg (17. helmikuuta 1978 Skien) on norjalainen suunnistuksen MM-mitalisti. Hän edustaa seuratasolla suomalaista Vaajakosken Terää.
Nordberg ei ollut vielä nuorten sarjoissa suunnistaessaan aivan maailman kärkiluokkaa. Hänen paras sijoituksensa nuorten MM-kisoissa oli viestin neljäs sija, jonka hän saavutti kaksi kertaa, peräkkäisinä vuosina 1997–1998. Vuonna 2004 26-vuotias Nordberg voitti pronssia keskimatkalla ja sijoittui 11. sprintissä heti ensimmäisissä MM-kisoissaan Västeråsissa. Seuraavan kerran mitalikantaan hän palasi Kiovan MM-kisoissa vuonna 2007, voittaen pronssia pitkällä matkalla. Kauden 2007 kruunasi vielä sijoittuminen toiseksi maailmancupin kokonaiskilpailussa.
Ventspilsin EM-kisoissa 2008 Nordberg ei ollut parhaassa mahdollisessa kunnossa. Paras sijoitus oli viestin 8. sija, joka oli myös Norjan joukkueelle suuri pettymys. Olomoucissa heinäkuussa 2008 kilpaillut MM-kisat sujuivat sen sijaan paremmin. Nordberg kirkasti edellisvuoden pitkän matkan pronssinsa hopeaan häviten kilpailun voittaneelle Sveitsin Daniel Hubmannille reilun minuutin. Keskimatka ja viesti toivat sijat 6. ja 7. Kauden onnistumisiksi voidaan lukea myös Jukolan viestin viides sija Halden SK:n joukkueessa ja maailmancupin osakilpailun keskimatkan voitto kotimaisemissa Oslossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Nordberg meni naimisiin Anne Margrethe Hauskenin kanssa vuonna 2010.