Paloheinän kirkko

Paloheinän kirkko on Helsingin Paloheinässä sijaitseva entinen kirkko, jonka tiloissa toimii nykyään yksityinen hoivakoti. Vuonna 1963 alkuaan seurakuntakodiksi valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Sakari Siitonen. Sen käyttö kirkkona lakkasi vuonna 2010.
Historiaa.
Paloheinän seurakuntatalon suunnittelu käynnistettiin vuonna 1961 ja sen pääpiirustukset hyväksyttiin kirkkovaltuuston kokouksessa 1. kesäkuuta 1962. Samassa kokouksessa kirkkovaltuusto vahvisti seurakuntatalon enimmäiskustannukset ja oikeutti kirkkohallintokunnan rakennuttamaan seurakuntatalon. Paloheinän seurakuntakoti vihittiin käyttöön 3. marraskuuta 1963. Kirkkohallintokunta vahvisti päätöksellään 21. lokakuuta 1971 seurakuntatalon nimeksi Paloheinän kirkko.
Paloheinän kirkko oli toinen Pakilan seurakunnan kirkoista. Kirkon 5-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas vuonna 1965. Kirkon sisustuksen suunnitteli Anja Danska, ja alttariseinällä oli Tyyne Pakarisen kuvakudos "Mestari asettaa myrskyn". Kirkkosalissa oli 130 istumapaikkaa ja kirkkosaliin liitettävässä seurakuntasalissa 50 paikkaa.
Rakennuksessa oli kirkkotilojen lisäksi kerhohuoneita ja kolme asuntoa. Kirkolla toimi erilaisia kerhoja ja piirejä, päiväkoti sekä partiolippukunta.
Kirkon käytöstä poistuminen ja purkusuunnitelma.
Pakilan seurakuntaneuvosto päätti syksyllä 2008 keskittää toimintansa Hyvän Paimenen kirkkoon ja luopua Paloheinän kirkon käytöstä kesäkuussa 2010. Päätöksen taustalla olivat kirkon käytön supistuminen pelkkään kerhotoimintaan sekä kirkossa ilmenneet rakenteelliset ongelmat, esimerkiksi kosteusvauriot, jotka aiheuttivat sisäilmaongelmia. Viemärikorjausten yhteydessä vuonna 2005 havaittiin myös, että koko kirkon putkisto vaati peruskorjausta. Myös monet muut rakenteelliset osat olivat tulleet tai tulossa elinkaarensa päähän.
Paloheinän kirkon tilat olivat olleet Pakilan seurakunnalla vuokrattuina seurakuntayhtymältä. Seurakunnan tehdessä päätöksen luopua tilojen käytöstä virisi seurakuntayhtymän ja Pakilan seurakuntaneuvoston välille keskustelu siitä, mitä kirkon kiinteistölle tulisi tehdä. Vaihtoehtoina olivat mittava peruskorjaus tai kirkon purkaminen ja tontin uudisrakentaminen. Vuoden 2008 syyskuussa järjestetyssä asukasillassa tontille ehdotettiin esimerkiksi senioriasuntoja. 
Seurakuntayhtymä esitti loppuvuodesta 2009 rakentavansa tontille uuden rakennuksen, jossa olisi tarvittavat tilat kerhotoiminnalle, minkä lisäksi tontille rakennettaisiin perheasuntoja, jotka toteuttaisi ulkopuolinen taho. Tarvittavat kaavamuutokset olivat jo vireillä. Helmikuussa 2010 kirkkovaltuusto päätti kirkon purkamisesta. Päätöksen tekemistä helpotti se, että Paloheinän kirkko ei nimestään huolimatta ollut kirkkolain määritelmän mukainen kirkko. Kirkon rakentamispäätöstä vuonna 1962 ei ollut vahvistettu kirkkohallituksessa, joten purkupäätöstäkään ei tarvinnut alistaa kirkkohallituksen vahvistettavaksi, vaan se voitiin tehdä kirkkovaltuustossa.
Kirkon purkua asettuivat vastustamaan paikallisyhdistykset Pakila-seura sekä Paloheinä-Torpparinmäki-asukasyhdistys. Ne lähettivät joulukuussa 2009 lääninhallitukselle kirjelmän, jossa kirkon purkamisen sanottiin ”heikentävän kaupunkikuvaa ja loukkaavan asukkaiden etuja”. Yhdistykset myös esittivät kirkon suojelua rakennussuojelulain nojalla, mutta Uudenmaan ely-keskus hylkäsi esityksen maaliskuussa 2011, koska se ei pitänyt kirkkoa valtakunnallisesti arvokkaana kohteena. Myöskään Museovirasto ei pitänyt kirkkoa arkkitehtonisesti niin merkittävänä, että olisi edellyttänyt sen säilyttämistä. 
Purkamisasia ratkesi lopulta niin, että kirkko myytiin yksityiselle toimijalle, joka peruskorjasi ja laajensi kirkon ja sijoitti siihen hoivakoti Päiväkummun.