tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ludmila Böömiläinen

Ludmila Böömiläinen tai Ludmila Pyhä (n. 860 Mělník - 15. syyskuuta 921 Beroun) oli Böömin ruhtinas Bořivoj I:n vaimo. Nykyään häntä kunnioitetaan Böömin suojeluspyhimyksenä. 
Elämä.
Kun Böömin naapuri suur-Määri valtasi valtakunnan vuonna 883, valitsi ruhtinas Svatopluk alueen sijaishallitsijaksi Přemyslidien sukuun kuuluneen Bořivojin. Methodios kastoi sekä Bořivojin että hänen vaimonsa Ludmilan kristinuskoon luultavasti heti valtauksen jälkeen. Yhdessä he vakauttivat kristinuskon asemaa alueella, muun muassa rakennuttamalla Böömin ensimmäisen kirkon Levý Hradeciin. Uusi uskonto ei kuitenkaan nauttinut täyttä hyväksyntää edes aateliston keskuudessa.
Bořivojin kuoltua heidän poikansa jatkoivat Böömin hallitsemista. 920-luvulle tultaessa Böömiä hallitsi Ludmilan miniä Drahomíra, joka suosi hovin pakanapuoluetta. Samaan aikaan Ludmila vastasi lapsenlapsensa Venceslauksen kasvattamisesta kristityksi, sillä hänestä oli määrä kruunata valtakunnan seuraava hallitsija. Lopulta ulkopolitiikkasta juontunut riita sai Drahomíran murhauttamaan anoppinsa vuonna 921 ja karkottamaan muut vastustajansa Baijeriin. He kuitenkin palasivat jo seuraavana vuonna, ja Venceslaus kruunattiin hallitsijaksi 924. Maanpakonsa aikana aateelliset olivat alkaneet kunnioittaa Ludmilaa pyhimyksenä. 
Pyhimyksenä.
Ludmila julistettiin katolisen kirkon pyhimykseksi vuonna 1143. Myös ortodoksinen kirkko on julistanut hänet pyhimykseksi. Hänen muistopäivänsä on 16. syyskuuta.
Jussi Tiainen

Jussi Tiainen voi tarkoittaa seuraavia
Heviteemu

Heviteemu (oik. Teemu Juhani Javanainen) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja. 
Sooloartistina hänen ensimmäinen albuminsa "Pahoinvoiva sukupolvi" julkaistiin maaliskuussa 2023. Hän on myös kirjoittanut ja tuottanut kappaleita useille artisteille, kuten Costeelle, Figarolle, Jannika B:lle, JVG:lle, Mouhoukselle, Sannille ja Paula Vesalalle.
Heviteemu oli ehdolla vuonna 2022 ehdolla vuoden tuottajaksi Emma-gaalassa.
Heviteemu on mukana Juuso "Köpi" Kallion kappaleella Pajatso.
Yeşil Sol Parti

Yeşil Sol Parti (Vihreä vasemmistopuolue) eli YSP on 25. marraskuuta 2012 perustettu poliittinen puolue Turkissa. Sen symboli koostuu puusta, jonka violetti runko muodostaa ihmishahmon, kruunu koostuu yksittäisistä vihreistä lehdistä ja keltainen aurinko muodostaa ihmishahmon pään kruunun keskellä. Sen kaksi puheenjohtajaa ovat Çiğdem Kılıçgün Uçar ja İbrahim Akın.
Historia.
YSP, aiemmalta nimeltään "Yeşiller ve Sol Gelecek Partisi" (Vihreä ja vasemmistolainen tulevaisuuspuolue), perustettiin 25. marraskuuta 2012 Eşitlik ve Demokrasi Partisi (Tasa-arvo- ja demokratiapuolue) ja Yeşiller Partisi (Vihreä puolue) yhdistymällä. Se määrittelee itsensä vihreäksi puolueeksi, jolla on vasemmistoliberalistisia ajatuksia.
Vuonna 2014 puolue tuki Selahattin Demirtaşia presidenttiehdokkaana Turkin presidentinvaaleissa 2014 ja tuki HDP:tä kesäkuun 2015 parlamenttivaaleissa.
Toisessa tavallisessa kongressissa 2. huhtikuuta 2016 puolue muutti nimensä "Yeşil Sol Partisi (YSP)" -puolueeksi. Nykyinen puolueen logo johtuu 16. lokakuuta 2022 pidetyssä toisessa ylimääräisessä kongressissa tehdystä päätöksestä. Selahattin Demirtaş ehdotti myöhemmin, että HDP:n mahdollisen kiellon sattuessa kaikki HDP:n parlamenttiryhmän ehdokkaat asettuisivat ehdolle YSP:n nimissä vuoden 2023 parlamenttivaaleissa.
24. maaliskuuta 2023 tehdyllä päätöksellä HDP, Emekçi Hareket Partisi (Työväenliikkeen puolue) ja Toplumsal Özgürlük Partisi (Sosiaalisen vapauden puolue) päättivät asettua ehdolle presidentin- ja parlamenttivaaleihin yhtenäisesti YSP:n listoilla, jotta oppositiojohtaja Kemal Kilicdaroglun Millet İttifakı (Kansakunnan liitto) -liitto vahvistuisi. YSP:tä kohdellaankin vuoden 2023 presidentinvaalien avainpuolueena.
Matti Alatalo (lentopallovalmentaja)

Matti Alatalo (9. elokuuta 1995) on suomalainen lentopallovalmentaja. Hän on toiminut valmentajana muun muassa Vammalan Lentopallossa ja Karelian Hurmoksessa, jonka päävalmentaja Alatalo oli vuosina 2020–2023 lentopallon miesten Mestaruusliigassa. Keväällä 2023 Saksan Bundesliigassa pelaava SWD powervolleys Düren kertoi palkanneensa suomalaisen uudeksi päävalmentajakseen. Kansainvälinen valmennuspesti on verrattain harvinainen suomalaisessa lentopallossa. Alataloa aiemmin Dürenissa oli valmentanut myös Tommi Tiilikainen. Alatalon ja Dürenin tiet erosivat kuitenkin kesken kauden, kun Düren ei saanut peliään toivotulla tavalla uuden valmentajansa alaisuudessa. 
Ennen valmennusuraansa Alatalo pelasi Mestaruusliigassa kausina 2013–2016 Perungan Pojissa yhteensä lähes 70 liigaottelua. Hänen valmennusuransa käynnistyi Napapiirin Pallokettuissa vuonna 2016 aluksi juniorivalmentajana ja vei NaPan edustusjoukkueen kautta VaLePan liigajoukkueen apuvalmentajaksi ja 1-sarjajoukkueen päävalmentajaksi kaudelle 2019–2020. Vuonna 2020 Alatalo valittiin Karelian Hurmoksen liigajoukkueen päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella. Sanomalehti "Karjalaisen" mukaan Alatalo teki Hurmoksessa erinomaista työtä valmennuskautensa aikana. Aloittaessaan Hurmoksessa Alatalosta tuli kautta aikain nuorin päävalmentaja lentopallon Mestaruusliigassa. Häntä aiemmin nuorin valmentajana oli Tommi Tiilikainen, joka oli paria kuukautta Alataloa vanhempi valmentaessaan Tiikereitä ensimmäisen kerran liigakentillä vuonna 2012.
Jenny Maria Montin-Tallgren

Jenny Maria Montin-Tallgren (o.s. Montin, 4. maaliskuuta 1852 Raahe – joulukuu 1931, Räntämäki) oli merkittävä kotiseututyön ja Turun alueen arkeologisen tutkimuksen edistäjä sekä Maarian pappilan ruustinna. Hänen puolisonsa oli Maarian kirkkoherra Ivar Markus Tallgren. Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joihin lukeutuivat muun muassa kielentutkija Oiva Johannes Tuulio, kirkkoherra K. Z. Tallgren, arkeologi A. M. Tallgren sekä esseisti ja kriitikko Anna-Maria Tallgren.
Muinaistutkimuksen edistäjä.
Montin-Tallgren liittyi Suomen muinaismuistoyhdistyksen jäseneksi yhdistyksen perustamisvuonna 1870, ja jo vuonna 1873 yhdistys pyysi häntä Raahen alueen asiamieheksi, jonka tehtävänä oli levittää tietoisuutta ja kerätä tietoja alueen muinaismuistoista. Montin-Tallgren ei saanut muodollista koulutusta arkeologiaan, mutta hänen toimintansa Suomen muinaismuistoyhdistyksessä mahdollisti aktiivisen kirjeenvaihdon alan asiantuntijoiden kanssa, ja Montin-Tallgrenista kehittyi itseoppinut arkeologian asiantuntija.
Montin-Tallgrenilla oli merkittävä rooli Räntämäen Koroistenniemellä sijainneen Suomen vanhimman piispanistuimen paikan löytymisessä. Koroisten tilan omistaja oli kertonut Montin-Tallgrenille pellostaan löytyneistä hautalaakojen kappaleista, ja Montin-Tallgren ilmoitti asiasta Muinaistieteelliselle toimikunnalle. Tutkimukselle ei kuitenkaan löytynyt taloudellisia resursseja ennen kuin Montin-Tallgrenin sinnikkään työn ansiosta tupakkatehtailija Fredric von Rettig suostui rahoittamaan tutkimukset vuonna 1899.
Montin-Tallgren seurasi aktiivisesti myös Turun kaupungin rakennustyömaita, ja teki Muinaistieteelliselle toimikunnalle ilmoituksia maan alta löytyneistä rakenteista. Montin-Tallgren teki ilmoituksen muun muassa Turun Kaskenmäestä löytyneistä kellareista, jotka johtivat keskiaikaisen Pyhän Olavin dominikaanikonventin raunioiden löytymiseen.
Yksityiselämä.
Jenny Maria Montin avioitui vuonna 1876 kotiopettajansa Ivar Markus Tallgrenin kanssa. Pariskunta muutti ensin Uudenmaan Pyhäjärvelle ja sitten Ruovedelle, ennen kuin he asettuivat vuonna 1887 Turun lähelle Räntämäen pitäjään.
Montin-Tallgren on oman toiveensa mukaisesti haudattu synnyinseudulleen Raaheen Haaralan hautausmaalle, missä hänellä oli lapsena tapana viettää aikaa perheenjäsentensä haudoilla.
Draken etsivätoimisto

Draken etsivätoimisto on kanadalainen draamasarha, jonka pääosissa on Lauren Lee Smith ja Chantel Riley, jotka näyttelevät Frankie Drakea ja hänen kumppaniaan Trudya, jotka pitävät naispuolista yksityisetsiväpalvelua 1920-luvulla Torontossa Ontariossa Kanadassa.
Anna Anderson Morton

Anna Anderson Morton (1867–1961) oli brittiläinen egyptologi, joka kuului William Flinders Petrien ohjaamaan nuorten egyptologien ryhmään. Anderson Mortonilla ja muilla ryhmään kuuluneilla naisilla, Mary (May) Brodrickilla, Beloe Tirardilla ja Emily Patersonilla oli merkittävä rooli arkeologian ja egyptologian edistämisessä Isossa-Britanniassa. Anderson Morton järjesti Mary Brodrickin kanssa naisille suunnattuja matkoja Egyptiin ja kirjoitti tämän kanssa sekä opiskelijoille että matkailijoille suunnatun Egyptin arkeologian sanakirjan "The Concise Dictionary of Egyptian Archaeology" (1902).
Anderson Morton kuului Amelia Edwardsin ja Reginald Stuart Poolen perustaman Egypt Exploration Fundin (EEF) aktiiveihin. EEF oli viktoriaanisen ajan lopulla tärkeä kanava naisten osallistumiseen egyptologiseen tutkimukseen erityisesti naisten pitämien luentojen ja tieteen yleistajuistamisen muodossa. Yhdistyksen kautta Anderson Mortonista muodostui yksi British Museumin tunnetuista luennoitsijoista. Uutena tieteenalana egyptologia tarjosi mahdollisuuden akateemiseen uraan myös naisille, joiden mahdollisuudet opiskella yliopistoissa olivat hyvin rajattuja.
Morton käänsi englanniksi Gaston Masperon teoksen "Au temps de Ramses et d'Assourbanipal" nimellä "Life in Ancient Egypt and Assyria".
Winifred Blackman

Winifred Blackman (1872–1950) oli brittiläinen egyptologi, arkeologi ja antropologi. Hän oli yksi Britannian ensimmäisistä naisantropologeista. 
Blackman valmistui Oxfordin yliopistosta ja työskenteli valmistumisensa jälkeen jonkin aikaa Pitt Rivers Museumissa, missä alkoi hänen akateeminen mielenkiintonsa amuletteja ja maagisia kansantapoja kohtaan. Museouransa jälkeen Blackman asui ja työskenteli Egyptissä 1920- ja 1930-luvuilla, missä hän keräsi merkittävän määrän egyptiläistä kansanperinnettä ja erityisesti egyptiläisiä uskomuksia ja maagisia tapoja. Hän teki tutkimuksia myös yhteistyössä veljensä, egyptologi Aylward Blackmanin kanssa.
Blackman julkaisi tutkimustensa pohjalta vuonna 1927 läpimurtoteoksensa "The Fellahin of Upper Egypt", jossa hän käsitteli egyptiläisten talonpoikien elämää, tapoja ja uskomuksia. Tutkijoiden päähuomio oli aiemmin keskittynyt muinaisen Egyptin tutkimiseen, eikä nykyegyptiläisen kansanperinteen keräämistä oltu ennen Blackmania pidetty tärkeänä.
Kansanperinteen keräämisen lisäksi Blackman kokosi Egyptistä merkittävän kansatieteellisen esinekokoelman Wellcome Collectionille.
Europistotulppa

Europistotulppa eli europistoke on litteä, kaksinapainen vaihtovirran kytkemiseen tarkoitettu pistotulppamalli. Europistotulppa on tarkoitettu alle 2,5 A suojaeristettyjen laitteiden kytkemiseen sisätiloissa, eikä siinä ole suojamaadoitusta. Liitinjohto valetaan kiinni europistotulppaan, eikä pistotulppaan kiinnitetty johto ole näin vaihdettavissa pistotulppaa rikkomatta. 
Europistotulppa on määritelty useissa kansainvälisissä ja kansallisissa standardeissa. Ensimmäisen kerran se mainittiin vuonna 1963 osana CEE 7 -standardia. Myöhemmin europistotulppa on määritelty mm. Cenelecin EN 50075:ssä.
Hymyn takaa

Hymyn takaa on Heviteemun musiikkikappale. Kappale ilmestyi syyskuussa 2022 musiikkivideona, ja lokakuussa suoratoistopalveluissa. Kappale syntyi yhteistyössä Mieli ry:n kanssa. Heviteemu, Ida Paul ja Costee kirjoittivat kappaleen sanoitukset yhdistämällä tekoälyn luomia referenssejä. Säkeistöjen sointukierto rakennettiin tekoälyn sointukulkuihin perustuen. Kappaleen tuotot lahjoitetaan lyhentämättömänä Mieli ry:n kriisityöhön.
Wilhelm Röpke

Wilhelm Röpke (10. lokakuuta 1899 Schwarmstedt, Hannoverin maakunta, Saksa – 12. helmikuuta 1966 Geneve, Sveitsi) oli saksalainen taloustieteilijä ja yhteiskuntafilosofi. Hän toimi professorina eri puolilla maailmaa, muun muassa Marburgissa (1929–1933), Istanbulissa (1933–1937) ja Genevessä (1937–1966). Röpke oli erityisesti tunnettu suhdanneteoreetikkona ja hänen kirjoituksissaan käsiteltiin markkina- ja suunnitelmatalouden välisiä suhteita, jossa hän asettui selkeästi markkinatalouden kannalle.
Röpke oli läheinen yhteistyökumppani Ludwig Erhardin kanssa, ja häntä pidetään yhtenä ”sosiaalisen markkinatalouden” pääarkkitehdeista. Tämä talousjärjestelmä oli Länsi-Saksan hallituksen tavoite toisen maailmansodan jälkeen, ja sen periaatteisiin kuului markkinatalouden yhdistäminen sosiaaliseen vastuuseen.
Röpken kirjoittamaa kirjallisuutta ovat muun muassa "Taloustieteen perusongelmia" ja "Ihmisten valtio", joissa hän käsittelee taloudellisia ja yhteiskunnallisia kysymyksiä.
Chantel Riley

Chantel Riley on kanadanjamaikalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Race" ja televisisarjoissa "Wynonna Earp", "Draken etsivätoimisto" ja "Pearson".
Rebecca Liddiard

Rebecca Liddiard on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan konstaapeli Adelaide Strattonina vuoden 2016 mysteerisarjassa Houdini &amp; Doyle ja siveyspoliisi Mary Shawna draamasarjassa Draken etsivätoimisto.
Elisa Lientola

Elisa Lientola (s. 1979 Jyväskylä) on suomalainen kuvataiteilija ja Vasemmistoliiton kunnanvaltuutettu Lahdessa.
Lientola on tehnyt julkisia teoksia teräksestä hitsaamalla. Jyväskylässä sijaitseva "Alku" on kuutisen metriä pitkä, kolme metriä leveä ja parin tuhannen kilon painoinen veistos.
Lientola opiskeli Lahden taideinstituutissa 2001-2007. Aiemmin hän opiskeli Keski-Suomen käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa Petäjävedellä ja Oriveden opistossa. Hän työskenteli läänintaiteilijana taiteen keskustoimikunnassa vuodesta 2016. Läänintaiteilijana Lientolan aluetta oli julkinen taide, prosenttitaidehankkeet sekä taide- ja kulttuuripolitiikka. Läänintaiteilijakauden loppuvaiheessa hän toimi Taiken "Reilun taiteen manifesti" -viestintäkampanjan projektipäällikkönä. Lientola on työskennellyt Taidemaalariliiton toiminnanjohtajana 2023 alkaen.
Järjestöasioiden ohella hän neuvoo jäsenistöä oikeusasioissa.
Lahden taideinstituutin lakkauttamista vastustaneita mielenosoituksia järjestänyt Lientola toimi aktiivisesti koulun puolesta. Hän päätyi politiikkaan, kun taideinstituutti lakkautettiin vastustuksesta huolimatta. Vuodesta 2013 alkaen hän on ollut Lahden kaupunginvaltuustossa. Myös läänintaiteilijaksi ryhtymisellä oli yhteyttä Taideinstituutin lakkauttamiseen. Poliittisen uran myötä Lientola on suorittanut oikeusmuotoilun tradenomin tutkinnon ja valmistunut hallintotieteiden kandidaatiksi 2023.
Lyngin hallitus

Lyngin hallitus oli Norjan hallitus 28. elokuuta 1963 – 25. syyskuuta 1963. Se oli Høyrestä, Kristillisestä kansanpuolueesta, Venstrestä ja Keskustapuolueesta koostuva vähemmistöhallitus.
Ministerit.
Pääministeri
Ulkoministeri
Palkka- ja hintaministeri
Oikeusministeri
Sosiaaliministeri
Kirkko- ja opetusministeri
Kunta- ja työministeri
Perhe- ja kuluttajaministeri
Maatalousministeri
Kalastusministeri
Liikenne- ja viestintäministeri
Puolustusministeri
Elinkeinoministeri
Valtiovarainministeri
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Sharron Matthews

Sharron Matthews on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan ​​Flo Chakowitzinä televisiosarjassa "Draken etsivätoimisto", josta hän sai draamasarjojen parhaan naissivuosan Canadian Screen Award -ehdokkuuden vuosina 2019 ja 2021.
Erling Wikborg

Erling Wikborg (5. marraskuuta 1894 Drammen – 6. huhtikuuta 1992 Oslo) oli norjalainen juristi ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1945–1949, 1954–1957 sekä 1958–1961 ja toimi Norjan ulkoministerin lyhytaikaisessa Lyngin hallituksessa syksyllä 1963. Vuosina 1951–1955 hän oli puolueensa puheenjohtaja.
Sairaalapappi

Sairaalapappi eli sairaalapastori on pappi, joka tukee sairaalan tai hoivakodin potilaita tai asukkaita, heidän läheisiään ja henkilökuntaa keskusteluavun tai uskonnollisten toimitusten johtamisen muodossa. Sairaalapapin tekemää työtä saatetaan kutsua myös sairaalasielunhoidoksi. Sen tavoitteena on lisätä potilaan toivon tunnetta, jaksamista ja auttaa häntä jatkamaan vaikeassa elämäntilanteessa eteenpäin. Toisaalta hoitohenkilökunta saattaa yhdistää papin läsnäolon kuolemaan, eikä siksi uskalla ehdottaa potilaille hänen tapaamistaan. Tapaamiset papin kanssa järjestyvät usein lyhyellä varoitusajalla, ja papit saattavat päivystää vuorokauden ympäri ja kaikkina viikonpäivinä.
Sairaalapappi tarjoaa tukea potilaan uskonnollista vakaumusta kunnioittaen, ja potilas päättää keskustelunaiheista. Ainakin Suomessa sairaalapappi voi potilaan toivoessa kutsua tilalleen myös jonkin toisen kirkkokunnan uskonnollisen edustajan. Yleisimmät keskustelunaiheet sairaalapapin kanssa liittyvät terveyteen, elämänkriiseihin, kuolemaan ja suruun, ihmissuhteisiin, hengellisiin asioihin ja elämän merkitykseen.
Koronapandemian aikana sairaalapappien sairaalahenkilökunnan kanssa tekemä työ lähes kaksinkertaistui Suomessa. Suuri osa pappien tekemästä työstä siirtyi myös verkkoon tai puhelinkeskusteluihin.
Suomessa sairaalapapeilla on teologian maisterin koulutus ja lisäksi tehtävään sopiva erikoiskoulutus. Sairaalasielunhoidon erityiskoulutus kestää kolme vuotta. Heillä saattaa myös olla muita koulutuksia, kuten psykoterapeutin koulutus. Saman tapaiset osaamisvaatimukset ovat myös ainakin yhdysvaltalaisilla sairaalapapeilla.
Gain Ground

Gain Ground on Segan kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja myöhemmin käännöksinä muille alustoille.
Pelaaminen.
Peli on yhden tai kahden pelaajan toimintapeli, jossa pelaajien on pelastettava joukkoja. Pelaajat voivat valita eri hahmoista jonkin pelattavaksi. Hahmoilla on omat yksilölliset aseensa, vahvuutensa ja heikkoutensa. Aika on olennainen osa peliä ja joukot, joita ei ehditä pelastamaan menetetään kun taas pelastetut joukot liittyvät pelaajan joukkoihin. 
Pelistä on eri versioita: yksi tukee kolmea pelaajaa kun taas toinen tukee kahta pelaajaa. Pelin lajityyppiä on kuvattu eri tavoin, jotka eivät ole aivan sopivia: Sega itse on kutsunut peliä "algoritmitoiminnaksi". Peliä ei pelata kuten tyypillistä "run and gun" -peliä, vaan pelaajan on perehdyttävä vastustajien liikkeisiin ja pääteltävä paras tapa näiden voittamiseen.
Kehittäjät ovat sanoneet, että alkuperäinen inspiraation lähde oli "Gauntlet".
Merenjumala

Monessa eri kulttuurissa esiintyy mytologisia hahmoja joiden kerrotaan olevan meren ilmentymä tai jotka pitävät merta valtakuntanaan. Näiltä jumalilta on rukoiltu turvallista merisäätä purjehdukseen ja hyvää kalasaalista.
Eri kulttuurien merenjumalia
Audre Lorde

Audre Geraldine Lorde (18. helmikuuta 1934 New York – 17. marraskuuta 1992 Saint Croix, Yhdysvaltain Neitsytsaaret) oli yhdysvaltalainen runoilija ja esseisti, joka kirjoitti etenkin rotukysymyksistä ja lesbojen oikeuksista.
Lorde suoritti kandidaatin tutkinnon (BA) Hunter Collegesa 1959 ja maisterin tutkinnon kirjastotieteessä Columbian yliopistossa 1961. Hän työskenteli kirjastonhoitajana ja äidinkielenopettajana. Lorden ensimmäinen runokokoelma "The First Cities" ilmestyi vuonna 1968. Monet kriitikot pitävät kokoelmaa "The Black Unicorn" (1978) hänen parhaanaan. Siinä hän kertoo Afrikasta ja roolistaan äitinä ja tyttärenä, käyttäen rikkaita kielikuvia ja mytologian elementtejä.
Diana Gansky

Diana Gansky (o.s. Sachse, s. 14. joulukuuta 1963 Bergen auf Rügen, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, kilpaurallaan Itä-Saksaa edustanut kiekonheittäjä. Hän voitti Euroopan-mestaruuden sekä saavutti hopeaa olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.
Gansky voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1981. Vuonna 1986 hän ylitti ensi kertaa 70 metrin rajan toukokuussa, teki vuoden parhaan tuloksensa 73,26 kesäkuussa Neubrandenburgissa ja voitti elokuussa yleisen sarjan Euroopan-mestaruuden tuloksella 71,36. Kesäkuussa 1987 hän heitti Karl-Marx-Stadtissa ennätyksekseen jääneen tuloksen 74,08 ja voitti Euroopan cupin finaalissa kiekonheiton tuloksella 73,90. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän saavutti hopeaa tuloksella 70,12 edellään joukkuetoverinsa Martina Hellmann. Soulin olympialaisissa 1988 Gansky saavutti hopeaa tuloksella 71,88 hävittyään jälleen Martina Hellmannille.
Gansky on kilpaillut myöhemmin veteraanisarjoissa ja voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2002.
Maria (Pfalzin ruhtinatar)

Maria (24. heinäkuuta 1561 – 29. heinäkuuta 1589) oli saksalainen prinsessa josta tuli Södermanlandin herttuatar. Hän oli Kaarle-herttuan ensimmäinen vaimo, mutta kuoli ennen kuin Kaarlesta tuli Ruotsin kuningas Kaarle IX.
Avioliiton motiivina oli Kaarlen tarve luoda vahvat suhteet Manner-Euroopan vahvojen protestanttisten ruhtinaskuntien kanssa. Marialle ja Kaarlelle syntyi kuusi lasta, mutta vain yksi heistä, Katariina, eli aikuiseksi asti.
Vuonna 1583 perustettu Mariestadin kaupunki sai nimensä Marian mukaan.
Ellen Fiedler

Ellen Fiedler (o.s. Neumann, s. 26. marraskuuta 1958 Demmin, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, kilpaurallaan Itä-Saksaa edustanut yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin aitajuoksu. Hän saavutti olympiapronssia ja MM-mitaleja.
Fiedler saavutti 400 metrin aitajuoksussa MM-hopeaa 1980. Vuonna 1981 hän voitti aitajuoksun sekä maailmancupin että Euroopan cupin finaalissa. Vuonna 1983 hän uusi Euroopan cupin voittonsa ja saavutti pronssia Helsingin MM-kilpailuissa, joissa hän juoksi myös Itä-Saksan sittemmin voittaman 4 × 400 metrin viestijuoksun alkuerässä. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui kuudenneksi. Soulin olympialaisissa 1988 hän saavutti pronssia ajalla 53,63, joka jäi hänen ennätyksekseen.
Tammijoki (Luhanka)

Tammijoki on Keski-Suomessa Luhangassa virtaava kolme kilometriä pitkä joki, joka muodostaa 13 kilometriä pitkästä pääuomasta alajuoksun osuuden. Tammijoki laskee Päijänteeseen.
Joen kulku.
Joki alkaa Tammijärven lounaispäästä Taipaleenlahdesta. Joen on virrannut alkuosuuttaan vain puoli kilometriä, kun se laskee Keskijärveen. Keskijärvi on alle puoli metriä alempana kuin Tammijärvi. Keskijärvestä on matkaa 200 metriä Myllyjärveen ja pudotusta 1,9 metriä. Tällä osuudella vaikuttaisi ilmavalokuvien mukaan olevan kaksi pohjapatoa, joilla pidetään jokiuomassa vedenpintaa korkealla kuivina kausina. Alkuosuudella joki on seurannut metsävoittoista taivalta, mutta alajuoksulla sitä ympäröivät peltomaat lisääntyvät selvästi. Myllyjärven alapuolella sijaitsee Tammikoski, jolla on 10 metriä pudotusta ka noin 200 metriä pituutta. Siinä on joskus toiminut vesimylly, josta on muistona pato, ja ravintola. Tammikoskessa sijaitsee myös kalankasvatuslaitos monine sivualtaineen. Tammijoki jatkaa kosken alaisesta suvannosta, josta sillä on 1,4 kilometriä Päijänteen Tammiselän Tammipohjaan. Vesiliikenne on mahdollista Tammijärveltä Keskijärveen ja Tammiselältä Tammikoskeen, mutta joen läpikulku on mahdotonta.
Tammijärven–Hauhajärven valuma-alue.
Joki sijaitsee Kymijoen vesistössä (14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueessa (14.22). Sen valuma-alueen pinta-ala on 76 neliökilometriä ja sen järvisyys on noin 11 %. Se sijaitsee pääosin Luhangassa, vaikka osia sen pohjoisosista sijaitsee Jyväskylän Korpilahdella ja Joutsassa. Sen pääuomaan voidaan lukea Tammijoen Tammijärven, Hauhan lisäksi myös Varmajoen.
Harriet Hageman

Harriet Maxine Hageman (s. 18. lokakuuta 1962 Fort Laramie, Wyoming) on yhdysvaltalainen juristi ja republikaanipoliitikko. Hän on edustanut Wyomingin vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 2023 lähtien voitettuaan paikan vuoden 2022 vaaleissa. Hageman voitti istuvan republikaaniedustaja Liz Cheneyn republikaanien esivaaleissa ja näin voitti puolueensa ehdokkuuden. Cheney oli menettänyt kannatustaan puolueensa keskuudessa kritisoituaan entistä presidentti Donald Trumpia.
Louga

Louga on kaupunkikunta sekä Lougan alueen ja departementin hallinnollinen keskus Senegalissa. Se sijaitsee noin 200 kilometriä Dakarista koilliseen. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 113 365 asukasta.
Maantiede.
Lougan kunnan pinta-ala on 18 neliökilometriä. Sen naapurikunnat ovat Bayakh, Dagadj, Laye, Mbarom, Ngueye Dili ja Taoua.
Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa, jolla kohoaa joitakin hiekkadyynejä. Luonto on kärsinyt ihmisen toiminnasta ja kuivuudesta. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sadekausi kestää heinäkuun puolivälistä lokakuun puoliväliin. Vuotuinen sademäärä on 300–400 millimetriä. Lämpötila touko-lokakuussa on usein 38–40 astetta.
Asutus.
Kaupunki koostuu 11 kaupunginosasta, joiden nimet ovat Artillerie Nord, Artillerie Sud, Keur Serigne Louga Est, Keur Serigne Louga Nord, Keur Serigne Louga Sud, Montagne Nord, Montagne Sud, Santhiaba Centre, Santhiaba Nord, Santhiaba Sud ja Thiokhna.
Asukkaista 75,8 % on wolofeja, 20,2 % fulbeja ja 2,4 % maureja. Väestö on nuorta ja väkiluku kasvaa nopeasti. Muuttoliike suuntautuu maaseudulta Lougaan ja Lougasta edelleen Dakariin ja ulkomaille.
Historia.
Louga muistetaan paikkana, jossa Kayorin hallitsija Lat Dior kärsi tappion ranskalaisille vuonna 1869. Se oli siirtomaa-aikana hallintopiirin keskus ja varuskuntakaupunki, jossa Dakarin ja Saint-Louisin välinen rautatie haarautui Linguèreen. Lougassa pidettiin tärkeät karjamarkkinat. Seudun muita tuotteita olivat maapähkinät, arabikumi ja hirssi.
Louga sai kaupunginoikeudet vuonna 1956. Vuonna 1976 siitä tuli hallintoalueen keskus.
Liikenne ja talous.
Lougan kautta kulkee Dakarin ja Saint-Louisin välinen valtatie RN2, josta haarautuu päällystetty maantie valtatie RN3:lle Dahraan. Vaikeammin liikennöitävä tie johtaa Guiersjärven kautta Richard-Tolliin.
Kaupunki on maatalous- ja karjanhoitoalueen kaupallinen ja liikennekeskus. Teollisuutta on vähän ja seudun taloudellinen tilanne on vaikea.
Matkailu ja nähtävyydet.
Louga ei ole varsinainen matkailukohde, mutta kaupungissa on joukko majoitus- ja muita palveluja. Nähtävyyksiin kuuluvat torialue, ranskalaisten rakentama katedraali ja entinen rautatieasema. Muina historiallisina kohteina mainitaan tykistön parakit, posti ja rautatieaseman vieressä sijaitseva akaasiapuu Kadd Gui. Kaupungissa järjestetään joulukuussa vuosittainen kansanperinne- ja perkussiofestivaali Fesfop.
Jakov Milatović

Jakov Milatović (kyrillinen: Јаков Милатовић; s. 7. joulukuuta 1986) on Montenegron presidentti 20. toukokuuta 2023 alkaen.
Tausta ja yksityiselämä.
Valmistuttuaan Montenegron yliopistosta hän jatkoi opintojaan Illinois'n osavaltionyliopistossa sekä jonkin verran myös Roomassa ja Wienissä. Taloustieteen maisterin tutkinnon hän suoritti Oxfordin yliopistossa. Tämän jälkeen hän työskenteli pankeissa niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin. 
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Milatović on ortodoksi ja hän kuuluu Serbian ortodoksiseen kirkkoon. Hän on naimisissa Milena Milatovićin kanssa, ja parilla on kolme lasta.
Poliittinen ura.
Vuosina 2020–2022 Milatović toimi maansa valtiovarainministerinä.
Eurooppa nyt! -puolue nimesi Milatovićin presidentinvaaliehdokkaakseen vain kolme viikkoa ennen vaalipäivää. Syynä tähän oli se, että puolueen alkuperäinen ehdokas, Milojko Spajić, paljastui Montenegron ja Serbian kaksoiskansalaiseksi, mikä on Montenegron lakien mukaan laitonta. Vaalikampanjansa aikana Milatović pyrki keskittymään enemmän maan talouden ja EU-jäsenyyden edistämiseen kuin montenegrolaisten identiteettikysymykseen siitä, ovatko nämä etnisesti montenegrolaisia vai serbejä.
Hänet valittiin Montenegron presidentiksi 2. huhtikuuta 2023 käydyllä presidentinvaalin toisella kierroksella, jossa hän voitti istuvan presidentin Milo Đukanovićin. Tutkinnoltaan hän on ekonomisti ja hän oli toiminut ennen tätä Montenegron valtiovarainministerinä.
Poliittisia kantoja.
Milatovićin poliittisia kantoja on kuvattu keskustalaisiksi sekä populistisiksi.
Milatović kannattaa Montenegron liittymistä Euroopan unioniin, minkä lisäksi hän myös kannattaa ns. Open Balkan -aloitetta.
Milatović kannattaa Kosovon itsenäisyyden tunnustamista ja kielsi jo ennen virkaan astumistaan väitteet, joiden mukaan Montenegro olisi vetämässä tunnustuksensa pois. Tuolloin hän myös sanoi, että Montenegro kannattaa tämän asian suhteen kaikkea sitä, mistä Kosovo ja Serbia ovat samaa mieltä.
Małgorzata Kidawa-Błońska

Małgorzata Kidawa-Błońska (s. 5. toukokuuta 1957) on puolalainen poliitikko ja elokuvaohjaaja. Hän on Puolan parlamentin alahuoneen sejmin varapuhemies vuodesta 2019. Kidawa-Błońska edustaa keskustaoikeistolaista Kansalaisfoorumi-puoluetta.
Kidawa-Błońska on koulutukseltaan sosiologian maisteri Varsovan yliopistosta. Hänen suvussaan on ollut merkittäviä poliitikkoja maailmansotien välisenä aikana.
Vuonna 2020 Kidawa-Błońska oli puolueensa presidenttiehdokkaana, ja tuki tiiviimpiä suhteita EU:hun ja voimakkaampia toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi ja terveydenhuollon kehittämiseksi. Hän vaati maansa rajojen sulkemista Turkista liikkeelle lähteneiltä pakolaisilta. Hän luopui ehdokkuudesta ennen vaaleja.
Luettelo vaalikauden 2023–2027 kansanedustajista

Vaalikauden 2023–2027 kansanedustajat valittiin vuoden 2023 eduskuntavaaleissa, jotka järjestettiin 2. huhtikuuta. Eduskunnassa on 200 kansanedustajaa ja kymmenen eduskuntaryhmää.
Vuosaaren biolämpölaitos

Vuosaaren biolämpölaitos on Helsingissä sijaitseva Helen Oy:n omistama lämpölaitos, joka tuottaa kaukolämpöä. Se sijaitsee Niinisaaressa Vuosaaren sataman yhteydessä 1990-luvulla valmistuneiden maakaasuvoimalaitosten pohjoispuolella. Laitosten joukkoa on kutsuttu myös Vuosaaren voimalakortteliksi. 
Biolämpölaitos kytkettiin kaukolämpöverkkoon 9. joulukuuta 2022. Laitosta pidetään huhtikuussa 2023 suljetun Hanasaaren hiilivoimalan osittaisena korvaajana, ja se on osa Helsingin kaupungin strategiaa luopua kivihiilen käytöstä. Biolämpölaitoksen rakentaminen alkoi vuonna 2020 ja maksoi noin 250 miljoonaa euroa. Osana laitoshanketta rakennettiin myös maanalainen kaukolämpöyhteys Vuosaaresta Pukinmäkeen.
Laitoksen pääpolttoaineita ovat metsähakkeet ja metsäteollisuuden sivutuotteet, kuten oksat, kuoret ja sahanpuru, joiden päähankinta-alue on eteläinen Suomi ja tarvittaessa Ruotsi sekä Baltian maat. Polttoaineita varastoidaan 30 000 kuution kokoisissa varastotiloissa, joissa puumassaa riittää noin 3–4 vuorokauden tarpeisiin. Kaukolämpöteho on yli 260 megawattia. Laitos ei tuota sähköä.
Laura Meriluoto

Laura Jemina Meriluoto (s. 5. huhtikuuta 1985 Kuusankoski) on suomalainen poliitikko, joka toimii Vasemmistoliiton kansanedustajana ja 1. varapuheenjohtajana. Hänet valittiin eduskuntaan vuonna 2023.
Elämä ja ura.
Kuusankoskella lapsuutensa ja nuoruutensa viettänyt Meriluoto on opiskellut sosiologiaa Kuopion yliopistossa ja valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi. Hän on työskennellyt asunnottomuus- ja päihdetyön parissa.
Meriluoto on ollut Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2017 lähtien ja hän on myös Pohjois-Savon hyvinvointialueen aluevaltuutettu.
Meriluoto asettui Vasemmistoliiton puheenjohtajaehdokkaaksi elokuussa 2024. Hänet valittiin puolueen 1. varapuheenjohtajaksi puoluekokouksessa marraskuussa 2025.
Näkemykset.
Arvot.
Meriluoto sijoittuu vaalikonevastausten perusteella vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Meriluoto sijoittuu arvoasteikolla vahvasti vasemmalle ja liberaalille puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Meriluodon näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Meriluodon antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset ja liberaalivihreät mielipiteet.
Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka.
Meriluoto on allekirjoittanut Setan ehdokasitoumuksen eduskuntavaaleissa 2023. Ehdokassitoumuksen allekirjoittajana Meriluoto on sitoutunut tukemaan sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen tavoitteita eduskuntatyössään, vastustamaan syrjintää ja vihapuhetta sekä edistämään näiden ryhmien osallistumista päätöksentekoon.
Sosiaali- ja terveyspolitiikka.
Meriluoto kritisoi voimakkaasti sote-alan leikkauksia, joita Orpon hallitus toteuttaa.
Hammerfestingen

Hammerfestingen on norjalainen vuonna 2011 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Hammerfest. Se ilmestyy keskiviikkoisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
Anna Whitlock

Anna Whitlock (13. kesäkuuta 1852 Tukholma – 16. kesäkuuta 1930) oli ruotsalainen kasvatustieteilijä, koulunjohtaja ja naisasianainen.
Whitlock valmistui opettajaksi vuonna 1875, toimi "Aftonbladetin" kirjeenvaihtajana Pariisissa 1877–1878 ja perusti sitten Tukholmaan oman tyttö- ja myöhemmin yhtenäiskoulun, jossa hän kokeili uudenlaisia opetusmenetelmiä. Hän muun muassa teki uskonnon opetuksesta tunnustuksetonta ja lisäsi oppilaiden mahdollisuutta valita oppiaineita.
Whitlock toimi Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (LKPR) -äänioikeusliikkeen puheenjohtajana 1903–1909 sekä 1912–1914. Hän oli puoluekannaltaan liberaali ja kannatti osuuskuntatoimintaa.
Whitlockin läheinen ystävä oli Ellen Key, jonka kanssa hän muun muassa kehitti opetusmenetelmiä.
Whitlock ei koskaan mennyt naimisiin, mutta hänellä oli adoptiotytär Helga Norling, jonka isä oli työläinen ja äiti kuollut. Whitlock on haudattu Norra begravningsplatsen -hautausmaalle Tukholman pohjoispuolelle.
TCG Demirhisar (1941)

TCG Demirhisar oli Turkin laivaston Demirhisar-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Aluksen suunnittelu perustui Britannian kuninkaallisen laivaston I-luokan hävittäjiin ja valmisti William Denny and Brothers Dumbartonissa.
Valmistus.
Alus tilattiin 1939 William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin vielä samana. Alus laskettiin vesille 1941 ja valmistui seuraavana vuonna.
Palvelus.
Alus siirrettiin 1942 Välimeren poikki Turkkiin, jossa se palveli vuoteen 1960.
TCG Adatepe (1931)

TCG Adatepe (kylkinumero A) oli Turkin laivaston Adatepe-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 1930 Ansaldolta Sestri Ponenten telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 5. tammikuuta. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1931.
Palvelus.
Alus siirrettiin 1947 koululaivaksi ja poistettiin 27. helmikuuta 1954 alusluettelosta.
Orange County (elokuva)

Orange County on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Jake Kasdanin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Colin Hanks ja Jack Black. Muissa osissa ovat muun muassa Schuyler Fisk, Catherine O’Hara, John Lithgow ja Lily Tomlin. Elokuva kertoo teini-ikäisestä pojasta, joka menee äärimmäisyyksiin yrittäessään päästä haluamaansa yliopistoon.
Juoni.
Shaun Brumder (Colin Hanks) viihtyy älykkäänä ja lahjakkaana mutta keskittymättömänä ja laiskana surffaajana Etelä-Kaliforniassa, kunnes hän eräänä päivänä löytää sattumalta rantahiekkaan piiloutuneen tunnetun kirjailijan Marcus Skinnerin (Kevin Kline) romaanin. Kirja antaa hänelle inspiraatiota, ja hän yhtäkkiä näkee elämänsä tarkoituksen: hänen täytyy jättää mitäänsanomaton Orangen piirikunta ja alkaa opiskella kirjallisuutta Skinnerin johdolla Stanfordin yliopistossa. Kun Shaun ei pääse sisään yliopistoon hallinnollisen virheen vuoksi, hänen on pakko pyytää avukseen tyttöystävänsä Ashley (Schuyler Fisk), häiriintyneet vanhempansa Cindy ja Bud (Catherine O’Hara ja John Lithgow) sekä pilveä pössyttelevä veljensä Lance (Jack Black). Shaunin on käytävä läpi monia uskomattomia sattumuksia voidakseen toteuttaa unelmansa ja voidakseen karistaa kammottavan kotikaupunkinsa pölyt jaloistaan.
Tuotanto.
Kuvaukset.
Vaikka elokuva sijoittuukin Orangen piirikuntaan, se kuvattiin Los Angelesin piirikunnassa.
Musiikki.
Elokuvan virallinen soundtrack-albumi "Orange County: The Soundtrack" julkaistiin 18. joulukuuta 2001. Se nousi sijalle 62 "Billboard" 200 -albumilistalla.
Ensi-ilta.
"Orange County" sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 11. tammikuuta 2002. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa ja -levitystä, vaan Finnkino julkaisi sen suoraan videolle vuonna 2002.
Vastaanotto.
"Orange County" tuotti Yhdysvalloissa 41 miljoonaa dollaria ja muualla maailmassa 2,2 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 43,3 miljoonan dollarin lipputulot.
Elokuva on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisia arvioita, mutta katsojilta sen sijaan myönteisemmän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 47 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,2/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 122 arviointiin, joista 57 ovat ”tuoreita” ja 65 ”mätiä”. Yli 100 000 käyttäjästä 61 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 28 arvostelun perusteella elokuva on saanut 48 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 37 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10. Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi arvostelussaan elokuvalle kolme tähteä neljästä.
TCG Kocatepe (1931)

TCG Kocatepe (kylkinumero K) oli Turkin laivaston Adatepe-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 1930 Ansaldolta Sestri Ponenten telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 5. tammikuuta. Alus laskettiin vesille 7. helmikuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1931.
Palvelus.
Alus siirrettiin 1947 koululaivaksi ja poistettiin 27. helmikuuta 1954 alusluettelosta.
Rolf Byman

Rolf Henrik Johannes Byman (14. lokakuuta 1903 Vanaja – 15. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 
Bymanin vanhemmat olivat maanmittausinsinööri Hjalmar Henrik Byman ja Elin Vilhelmina Stenman ja puolisot vuodesta 1928 Gudrun Helene Diesen ja vuodesta 1937 Eine Kerttu Lassila. Byman tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista Helsingissä 1921 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1924. Hän oli Oy R. W. Hoffströmin palveluksessa Helsingissä 1924 ja Viipurissa 1925–1927, Itä-Suomen Metsätoimiston omistaja ja johtaja 1927–1930, Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja ja kirkollisviraston virkatalojen avustava metsänhoitaja Uudellamaalla vuodesta 1931, Paraisten ja muiden kuntien pika-asutustoimikunnan jäsen 1940–1941, Uudenmaan 1. työvoimapiirin metsäasiain tarkastaja 1943–1944 ja apulaispäällikkö 1944–1945, maatalousministeriön asutusasiainosaston raivaustoimiston metsänhoitaja vuodesta 1945, ylimääräinen esittelijä 1945–1954, maankäyttötoimiston metsäjaoston vt. jaostopäällikkö 1953 ja 1958, lainopillisen toimiston ylimääräisen asutustilarekisterijaoston jaostopäällikkö 1954–1958 ja maankäyttötoimiston metsäjaoston jaostopäällikkö 1958–1959 sekä asutushallituksen metsätoimiston toimistopäällikkö 1959–1970. Byman oli myös asutusasiainosaston toimialaan kuuluvien asioiden esittelijä maatalousministeriössä 1958–1959. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1970.
Mari Kaunistola

Mari Kaunistola (s. 1979 Pori) on suomalainen poliitikko, joka valittiin eduskuntaan kokoomuksesta vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Elämä ja ura.
Porissa syntynyt Kaunistola on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on ollut Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2012 ja puheenjohtaja vuodesta 2021. Hän oli ehdolla vuoden 2014 eurovaaleissa muttei tullut valituksi.
Näkemykset.
Arvot.
Kaunistola sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Kaunistola ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Kaunistola on kallellaan kansalliskonservatismiin (TAN). HS:n vaalikoneeseen Kaunistolan antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin mielipiteet vihreän politiikan pienemmästä roolista.
Eduskunnassa kesällä 2024 Kaunistola esitti, ettei eheytyshoitojen kieltämistä vaativan kansalaisaloitteen perusteella pitäisi aloittaa lainvalmistelua.
Onni Rostila

Onni Rostila (s. 8. huhtikuuta 1992 Tampere) on suomalainen juristi ja perussuomalainen poliitikko. Hän on myös Hyvinkään kaupunginvaltuuston jäsen. Rostila valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Tausta.
Onni Rostila syntyi Tampereella 8. huhtikuuta 1992. 
Onni Rostila valmistui Lapin yliopistosta oikeustieteen maisteriksi vuonna 2017. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli eri asianajotoimistoissa sekä Keski-Uudenmaan oikeusaputoimistossa. Ennen valintaansa kansanedustajaksi Rostila toimi yrittäjänä perustamassaan lakiasiaintoimistossa Hyvinkäällä. Hän avusti Sebastian Tynkkystä oikeudenkäynnissä, kun tämä tuomittiin kiihottamisesta kansanryhmää vastaan.
Poliittinen toiminta.
Rostila oli ensimmäistä kertaa ehdolla kuntavaaleissa 2021 ja tuli valituksi Hyvinkään kaupunginvaltuustoon toiseksi eniten ääniä saaneena perussuomalaisena Leena Meren jälkeen.
Rostila kirjoitti yhdessä Marko Hamilon kanssa Suomen Perustan julkaiseman teoksen: "Some, sananvapaus ja vihapuhehysteria." Julkaisussa Rostila ilmaisee huoltaan sananvapauden kaventumisesta ja suurten sosiaalisen median yhtiöiden liiallisesta vallasta sananvapauden rajoituksiin.
Rostila on itse aktiivinen sosiaalisessa mediassa ja nousi "Helsingin Sanomien" mukaan eduskuntaan Youtube-videoidensa ansiosta. Rostila oli vuonna 2022 valittu myös Keski-Uudenmaan aluevaltuustoon, mutta hän erosi aluevaltuustosta melko pian tultuaan valituksi kansanedustajaksi.
Rostila valittiin loppuvuonna 2023 Suomalaisuuden liiton hallituksen jäseneksi.
Kansanedustajana.
Lokakuussa 2024 Rostila teki yhdessä Teemu Keskisarjan kanssa toimenpidealoitteen, jossa he vaativat sen selvittämistä, voitaisiinko ansiotuloverovelvoite kokonaan tai osittain poistaa vähintään kolme lasta synnyttäneiltä äideiltä. 
Helmikuussa 2025 Rostila ja kolme muuta edustajaa tekivät toimenpidealoitteen, jossa vaadittiin hallitusta ryhtymään toimenpiteisiin positiivista erityiskohtelua koskevan sääntelyn purkamiseksi. 
Näkemykset.
Arvot.
Rostila sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Rostila sijoittuu arvoasteikolla vahvasti konservatiiviselle puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Rostilan näkemykset ilmentävät kansalliskonservatismia (TAN). HS:n vaalikoneeseen Rostilan antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin oikeistolaiset ja kansalliskonservatiiviset mielipiteet.
Teemat.
Rostila on profiloitunut laajan poliittisen sananvapauden kannattajana. Rostilan mielestä sananvapaus on aidosti demokraattisen yhteiskunnan ehdoton edellytys.
Rostila pitää alhaista syntyvyyttä ja sen nostamista keskeisenä kysymyksenä. Rostilan mukaan perheiden perustamista tulisi kannustaa mm. kohdennetuilla veroeduilla.
Perussuomalaisena Rostila suhtautuu kriittisesti maahanmuuttoon. Rostilan mukaan työperäisen maahanmuuton on oltava taloudellisesti nettopositiivista.
Rostila suhtautuu kriittisesti islamiin. Rostila on esittänyt, että moskeijoiden ulkomaalaiseen rahoitukseen tulisi puuttua ”islamilaisen radikalisaation ehkäisemiseksi”.
Yksityiselämä.
Rostila on avioliitossa, ja Rostiloilla on kolme lasta.
Henrik Wickström

Henrik Wickström (s. 16. syyskuuta 1994 Inkoo) on suomalainen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Wickström toimii lisäksi Inkoon kunnanhallituksen puheenjohtajana, kunnanvaltuutettuna ja Länsi-Uudenmaan aluevaltuutettuna. Hän on toiminut RKP:n varapuheenjohtajana vuodesta 2019. Maaliskuussa 2024 Wickström ilmoitti tavoittelevansa puolueen puheenjohtajuutta Henrikssonin luopuessa tehtävästä.
Wickström toimi Suomen Yrittäjien elinkeinopoliittisena asiantuntijana vuoden 2021 marraskuusta huhtikuuhun 2023, jolloin hänet valittiin eduskuntaan. Hän on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 2021.
Elämäkerta.
Inkoossa syntynyt ja kasvanut Wickström kirjoitti ylioppilaaksi Virkby Gymnasiumista vuonna 2013. Hän suoritti varusmiespalveluksensa Uudenmaan prikaatissa vuosina 2013–2014 ja on sotilasarvoltaan korpraali.
Wickström valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2020 ja valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 2021.
Wickström valittiin Inkoon kunnanvaltuustoon ensimmäistä kertaa kuntavaaleissa 2012, jolloin hän sai 67 ääntä. Kunnanhallituksen jäsenenä hän aloitti vuonna 2015. Kuntavaaleissa 2017 Wickström valittiin jatkokaudelle 373 äänellä ja hän aloitti kunnanhallituksen puheenjohtajana. Wickström oli tuolloin 22-vuotiaana Suomen nuorin kunnanhallituksen puheenjohtaja.
Vuosina 2017–2018 Wickström oli Svenska kulturfondenin hallituksen jäsen. Vuonna 2020 Wickström toimi kulttuurialan säätiö Stiftelsen Fokus i Västra Nylandin asiamiehenä.
Wickström valittiin kesäkuussa 2019 RKP:n varapuheenjohtajaksi. Aiemmin hän oli toiminut puolueessaan mm. Svensk Ungdomin liittohallituksen jäsenenä 2014–2015 ja Uudenmaan RKP-nuorten puheenjohtajana 2015–2017.
Marraskuussa 2021 Wickström aloitti Suomen Yrittäjien elinkeinopoliittisena asiantuntijana.
Aluevaaleissa 2022 Wickström tuli valituksi Länsi-Uudenmaan aluevaltuustoon 5 865 äänellä, mikä oli eniten Länsi-Uudellamaalla ja kolmanneksi eniten koko Suomessa.
Wickström valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 2023 7 306 äänellä. Orpon hallituksen hallitusneuvotteluissa hän toimi "Toimiva ja kestävä hyvinvointiyhteiskunta" -pöydässä, jossa neuvoteltiin soteasioihin ja kuntiin liittyvistä kysymyksistä. Wickström toimii eduskunnassa sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsenenä sekä valtiovarainvaliokunnan varajäsenenä.
Näkemykset.
Arvot.
Wickström sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan tai keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Wickström ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Wickströmin näkemykset ovat kallellaan liberaalivihreyteen (GAL). HS:n vaalikoneeseen Wickströmin antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin oikeistolaiset mielipiteet.
Yksityiselämä.
Wickström on esiintynyt stand up -koomikkona ja erilaisissa kesäteatterinäytelmissä. Hän on tammisaarelaisen jalkapalloseura EIF:n kannattaja ja pukeutui eduskunnassa joukkueen pelipaitaan, kun EIF nousi Veikkausliigaan.
Otto Andersson (kansanedustaja)

Otto Andersson (s. 1983) on suomalainen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko. Andersson on Loviisan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja Itä-Uudenmaan hyvinvointialueen hallituksen jäsen. Hän on toiminut myös ministeri Anna-Maja Henrikssonin erityisavustajana.
Andersson valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Hän on toiminut Ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana kesäkuusta 2023 alkaen. Maaliskuussa 2024 Andersson ilmoitti tavoittelevansa puolueen puheenjohtajuutta Henrikssonin luopuessa tehtävästä.
Näkemykset.
Arvot.
Andersson sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan. "Ylen" vaalikoneessa Andersson ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Anderssonin näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Anderssonin antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin liberaalivihreät mielipiteet.
Milla Lahdenperä

Milla Lahdenperä (s. 1974) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Lahdenperä on koulutukseltaan filosofian tohtori ja toimii Turun ammattikorkeakoulun hammastekniikan koulutusvastaavana ja lehtorina. Hän asuu Taivassalossa ja hänellä on kolme tytärtä. Hän toimii sivutoimisesti yrittäjänä maatilalla. Hän harrastaa kilpaurheilua ja musiikkia. Lahdenperä valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Näkemykset.
Arvot.
Lahdenperä sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Lahdenperä sijoittuu arvoasteikolla konservatiiviselle puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Lahdenperä on kallellaan kansalliskonservatismiin (TAN). HS:n vaalikoneeseen Lahdenperän antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin oikeistolaiset ja kansalliskonservatiiviset mielipiteet.
Saku Nikkanen

Saku Nikkanen (s. 1977 Salo) on suomalainen sosialidemokraattinen poliitikko. Nikkanen on Salon kaupunginhallituksen puheenjohtaja ja kaupunginvaltuutettu. Siviiliammatiltaan hän on liikunnanohjaaja. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta. Nikkanen valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Varsinais-Suomen vaalipiiristä.
Näkemykset.
Arvot.
Nikkanen sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan. "Ylen" vaalikoneessa Nikkanen ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Nikkasen näkemykset ovat keskellä. HS:n vaalikoneeseen Nikkasen antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin maaseudun roolia koskevat mielipiteet.
Juha Viitala

Juha Petteri Viitala (s. 1976 Kajaani) on suomalainen sosialidemokraattinen poliitikko. Kajaanissa syntynyt Viitala on asunut lapsesta asti Raumalla ja työskennellyt siellä pitkään UPM:n paperitehtaalla, viimeksi työsuojeluvaltuutettuna. Hän on toiminut Rauman kaupunginvaltuustossa vuodesta 2017. Viitala valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Viitala on koulutukseltaan ylioppilas ja harrastaa valokuvausta ja Lapin matkailua.
Näkemykset.
Arvot.
Viitala sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan tai keskusta-vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Viitala ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Viitalan näkemykset ovat kallellaan liberaalivihreyteen (GAL). HS:n vaalikoneeseen Viitalan antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin maaseudun roolia koskevat mielipiteet.