tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kimmie Meissner

Kimberly (Kimmie) Claire Meissner (s. 4. lokakuuta 1989 Townson, Maryland) on yhdysvaltalainen taitoluistelija.
Meissner voitti kultaa vuoden 2006 MM-kisoissa Calgaryssä ja oli mukana Torinon talviolympialaisissa sijoittuen sijalle 6. 
Vuoden 2008 alusta lähtien Meissneriä on valmentanut Richard Callaghan. Tätä ennen hänen valmentajansa oli Pam Gregory.
Meissner valmistui Bel Airissa, Marylandissa sijaitsevasta Fallston High Schoolista 2007 ja opiskeli sen jälkeen Delawaren yliopistossa osa-aikaisesti.
Länsiletto

Länsiletto on kivikkoinen saari Perämerellä Haukiputaan edustalla noin kahdeksan ja puolen kilometrin päässä mantereelta. Saaressa on kaksi vanhaa kalamajaa sekä sektoriloistotorni ja Oulun ja Kemin välisen laivaväylän linjataulu. Toinen saaren kalamajoista on avoinna retkeilijöille, mutta se on asumiskelvoton.
Saaren rantakivikoissa kasvaa harvaa niittykasvillisuutta, jonka hallitsevana lajina on ruokohelpi. Lillukat ja rantavehnä hallitsevat soraikkorinteitä ja louhikoita, ja saaren lounaaseen viettävällä osalla on pajua kasvava niitty. Saaren länsipäässä kasvaa pihlajaa ja variksenmarjaa. Rakennusten ympäristö on kuivaa pihaketoa vadelmapensaineen. Aikaisemmin saarella on tavattu myös silmälläpidettäviin kasvilajeihin kuuluvaa meriputkea, jota ei ole tavattu muualla Haukiputaan rannikkoalueilla tai saaristossa. 
Saaren somerikkoharjanne on pienen lapintiirojen yhdyskunnan pesäpaikka. Muita saarella tavattavia lintulajeja ovaat kahlaajalinnut, kuten tylli ja satunnaisesti lapinsirri. Yleisimmin saarelta tavattava vesilintulaji on pikkukoskelo. Maalintulajeista kivitasku on ainoa jokavuotinen laji. 
Saaren sijainnin vuoksi kevätkausi koittaa saarella vasta muutamia viikkoja mannermaan jälkeen.
Matalalla saarella ei ole luonnollista eikä ihmisen tekemää satamapaikkaa, eikä se siten tarjoa suojapaikkaa merenkäynniltä. Ammattikalastuksen kannalta saari on arvoton. Koska saari on lintujen pesimäpaikka, varomaton retkeily ja liikkuminen saattaa aiheuttaa vahinkoa lintuyhdyskunnille. 
Merenkulun ohjauslaitteet Länsiletossa.
Saarella on vierekkäin kaksi merenkulun ohjauslaitetta, kaksivärinen betoninen sektoriloistotorni ja teräsristikkomaston varaan nostettu linjataulu. 
Saaren korkeimmalla kohdalla sijaitseva majakaksi usein luultu sektoriloistotorni on nelikulmainen betoninen torni, jonka huipulla on Hailuodon pohjoispuolitse Ouluun johtavan laivaväylän linjaloisto. Tornin väylälle näkyvä seinä on punainen, muut ovat valkoisia. Ollessaan linjassa Luodeleton saaren itäkaakkoispuolella Luodematalan matalikolla sijaitsevan linjataulun kanssa Länsileton loisto opastaa laivoja mereltä Oulun satamiin.
Loistotorni on rakennettu vuonna 1939 ja se on korjattu vuonna 1979. Noin 16,5 metriä korkean tornin huipulla olevan loistolaitteen valon korkeus merenpinnasta on 19,3 metriä ja kantomatka 9,0 meripeninkulmaa eli 16,7 kilometriä. Loisto näyttää valkoista kestovilkkua sektorissa, jonka rajat ovat mereltä loistoa kohti katsottaessa kompassisuunnissa 059°—065°. Valotunnuksen kesto on 2 s + 6 s, eli valo on sytytettynä yhtämittaisesti kaksi sekuntia kahdeksan sekunnin jaksoissa.
Loistotornin rinnalla on linjataulu 33 metrin korkuisessa teräsristikkomastossa. Linjataulun väylän puoleinen eli pohjoinen sivu on punainen ja siinä on keltainen pystyraita. Linjataulun valon korkeus on 35,3 metriä, ja valotunnuksena on väylän suuntainen valkoinen kestovilkku 2 s + 6 s, eli valo on sytytettynä yhtämittaisesti kaksi sekuntia kahdeksan sekunnin jaksoissa. Merkki toimii Oulun–Kemin 10 metrin väylän takamerkkinä, etumerkki on pohjoisessa Nimettömän saaressa sijaitseva linjataulu.
Discogs

Discogs on internetsivusto, tietokanta ja verkkokauppa, jossa on tietoja musiikkijulkaisuista, myös kaupallisista, mainos- ja bootleg-julkaisuista, sekä mahdollisuus ostaa ja myydä julkaisuja. Discogsin palvelimet ovat discogs.com-domainin alla, ja omistaa Zink Media, Inc., ja ne sijaitsevat Yhdysvalloissa Oregonin osavaltiossa Portlandissa.
Discogsin tietokannassa on yli 15 miljoonaa julkaisua, jotka edustavat eri tyylilajeja ja tallennusmuotoja. Se sisältää myös listauksen yli kahdeksasta miljoonasta artistista ja 1,8 miljoonasta levy-yhtiöstä ja levymerkistä. Sivulla käy päivittäin noin 480 000 kävijää, ja siellä ostetaan ja myydään vuosittain yli kuusi miljoonaa julkaisua.
Historia.
Discogs.com-domain rekisteröitiin elokuussa 2000, ja itse sivu avattiin saman vuoden marraskuussa. Kevin Lewandowski perusti sivuston omaa levykokoelmaansa varten. Lewandowski toimii ohjelmoijana ja DJ:nä. Häntä inspiroivat menestyneet yhteisöjen rakentamat sivustot, kuten Slashdot, eBay ja Open Directory Project, ja hän halusi käyttää samaa mallia musiikkidiskografioitten tietokannassa.
Tietojen lisäys.
Rekisteröityneet käyttäjät voivat lisätä julkaisuja tai päivittää niiden tietoja lomakkeiden avuilla. Muut käyttäjät antavat ääniä lisäyksille. Sivuston työntekijät eivät korjaa tietoja.
Verkkokauppa.
Käyttäjät voivat laittaa sivustolle myyntiin tietokantaan lisättyjä julkaisuja ja ostaa niitä toisilta käyttäjiltä. Käyttäjä voi etsiä sivustolta haluamastaan julkaisusta esimerkiksi tietyn painoksen tai erikoisversion ja nähdä kaikki juuri kyseisestä painoksesta myynnissä olevat kopiot. Ostajien ja myyjien välinen luottamus perustuu käyttäjien toisilleen antamaan palautteeseen samalla tavalla, kuin esimerkiksi eBay:ssa. Discogsissa voi ostaa ja myydä mitä tahansa tietokannasta löytyvää julkaisua lukuun ottamatta piraattipainoksia ja teemoiltaan yksinomaan kansanryhmää vastaan kiihottavia julkaisuja, joiden myyntiin laittaminen on kielletty.
Lisa Matthews

Lisa Matthews (s. Lisa Reich 24. syyskuuta 1969 Peoria, Illinois) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä. 
Matthews oli Playboyn Playmate of the Month huhtikuussa 1990 ja vuoden 1991 Playmate of the Year, jolloin hän yllättäen vei voiton Pamela Andersonilta. Tuolloin hän muun muassa mainitsi lempikirjoikseen romaanit "Ja aurinko nousee" ja "Kultahattu". Samana vuonna hän esiintyi myös Bruce Willisin elokuvassa "Hudson Hawk – varkaista parhain".
Matthewsilla oli pitkään suhde Hollywood-tuottaja Joel Silverin kanssa, kunnes tämä meni naimisiin Karyn Fieldsin kanssa vuonna 1999.
Slovakit

Slovakit (, yksikössä "Slovák") on slaavilainen kansa, jonka jäsenet puhuvat länsislaavilaisiin kieliin kuuluvaa slovakin kieltä. Suurin osa slovakeista on katolilaisia. Historiallisia slovakkivähemmistöjä asuu muun muassa Tšekissä, Unkarissa ja Serbiassa, lisäksi slovakkisiirtolaisia asuu Kanadassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Historia.
Slovakit polveutuvat Tonavan alueella 500-luvulla asuneista slaavilaisista kansanryhmistä. 700-luvulta lähtien slovakit asuttivat muun muassa Nitran ruhtinaskuntaa. Suur-Määriä on kuvailtu ensimmäiseksi slovakkivaltioksi. Slovakian alue kuului 1000-luvulta lähtien Unkarin kuningaskuntaan. Turkkilaisen valtakauden jälkeen Unkari joutui osaksi Habsburgien hallitsemaa Itävallan keisarikuntaa, vaikka se säilyikin nimellisesti omana kuningaskuntanaan; vuoden 1867 kompromissisopimuksessa Unkarin asema koheni ja alettiin puhua Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiasta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta-Unkari hajosi ja Slovakiasta tuli osa Tšekkoslovakiaa. Vuonna 1939 Slovakiasta tuli nimellisesti itsenäinen valtio, joka oli tiukasti natsi-Saksan alaisuudessa johtajanaan pappi Jozef Tiso, kunnes toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 Tšekkoslovakia palautettiin yhtenäiseksi valtioksi.
Kylmän sodan aikana Tšekkoslovakia oli Varsovan liiton jäsen Neuvostoliiton vaikutusvallan alaisena. Vuonna 1969 se jaettiin kahdeksi osavaltioksi, Tšekiksi ja Slovakiaksi. Jonkin aikaa Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen, vuodenvaihteessa 1992–1993, liittovaltio hajosi rauhanomaisesti ja osavaltiot itsenäistyivät.
Monmu

Keisari Monmu (, 683 – 18. heinäkuuta 707) oli Japanin 42. keisarillinen hallitsija vuosina 697–707.
Mommu oli keisari Tenmun ja keisarinna Jitōn pojanpoika. Hänen isänsä kruununprinssi Kusakabe kuoli Monmun ollessa kuusivuotias. Monmu nousi valtaan vuonna 697 ja hallitsi vuoteen 707 asti, jolloin hän kuoli sairauden seurauksena. Tämän vuoksi häntä seurasi hallitsijana hänen äitinsä, keisarinna Genmei. Monmulta jäi yksi poika, Obito no miko (prinssi Obito), jonka hän oli saanut Fujiwara no Miyakon, Fujiwara no Fuhiton tyttären, kanssa. Obitosta tuli myöhemmin keisari Shōmu.
Heinolan jäähalli

Heinolan jäähalli (markkinointinimeltään Versowood-areena) on Heinolan suurin jäähalli. Jäähalli nimettiin Mestis-joukkue Peliittojen sponsorin Versowoodin mukaan joukkueen noustua Mestikseen kaudeksi 2006–2007. 
Halli.
Historia.
Hallia rakennettiin vuosina 1983 ja 1984 entisen tekojään ympärille. Hallin alapuolelle rakennettiin lisäksi erilaisia liikuntatiloja kamppailulajiseurojen ja muiden liikuntayhteisöjen käyttöön. Näiden oheen suunniteltiin rakennettavaksi myös keilahallia, mutta keilaajat perääntyivät hallihankkeesta kesken suunnitteluvaiheen ja rakennuttivat kilometrin päähän keilahalli Valopallon. Jäähalli vihittiin käyttöön elokuussa 1984 ja ensimmäinen ottelu oli Suomen ja Ruotsin A-maajoukkueiden loppuunmyyty ystävyysottelu. Ensimmäinen virallinen ottelu oli I-divisioonan toisen kierroksen ottelu Peliitat–KalPa, joka päättyi vierasjoukkueen 5–6-voittoon 666 katsojan edessä. Yleisöä Katsomopaikkoja hallissa oli alkujaan yhteensä 2975, pääkatsomoon mahtui 2686 (1486 istumaan, 1200 seisomaan) ja erillisiin päätykatsomoihin ylimääräiset 289 katsojaa. Päätykatsomot on sittemmin purettu, ja katsomopaikkoja on nykyisellään 1800 kappaletta.
Peliitat piti kahvila Pelikaania hallin kaupunginpuoleisessa päädyssä. Seura luopui siitä talvella 1985, eikä kukaan ottanut kahvilatoimintaa vastuulleen. Nykyään tila on käytössä lounas- ja cateringravintolana. Hallia ei ole remontoitu kertaakaan perusteellisesti, mutta pieniä muutoksia on tehty useaan otteeseen. Jää uudistettiin kesällä 2006 täyttämään Mestiksen vaatimukset, lisäksi hallin aulaa uudistettiin ja osa kuppipenkeistä vaihdettiin taitettaviin vuonna 2011.
Hallin pääasiallisia vuokralaisia ovat kakkosdivarissa pelaava jääkiekkoseura Peliitat, sekä junioritoimintaan keskittyvä Heinolan Kiekko. Siellä pelaavat myös joukkueet Tinatuopit ja Heinola Ringette, sekä Heinolan Taitoluistelijat. 
Heinolan jäähallissa on myös pelattu osa vuoden 2001 alle 18-vuotiaiden jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista.
Jäädytetyt paidat.
Jäädytetyt paidat tulivat kaudelle 2018–2019 Peliittojen 50-vuotisjuhlavuoden kunniaksi.
Länsislaavilaiset kielet

Länsislaavilaiset kielet on yksi slaavilaisten kielten ryhmistä. Länsislaavilaisia kieliä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, joihin on tarvittaessa lisätty muutamia lisämerkkejä. Länsislaavilaisista kielistä puhujamäärältään suurin on puola. 
Kieliryhmään lasketaan kuuluvaksi seitsemän elävää kieltä:
Ainulindalë

Ainulindalë (quenyaa, , kirjaimellisesti "Pyhien laulu") on ensimmäinen J. R. R. Tolkienin Silmarillion-teoksen osista, mutta samalla myös itsenäinen tarina. Se on luomiskertomus. Tarinan konna on (kuten useimmissa Silmarillionin tarinoissa) Melkor, jolle ei vielä ole annettu nimeä Morgoth. 
Tarina.
Alussa Ilúvatar teki "ainurin", pyhät, jotka syntyivät hänen ajatuksistaan. Ilúvatar antoi heille sävelaiheet ja pyysi kutakin laulamaan. Kuunneltuaan heitä yksitellen ja pienissä ryhmissä Ilúvatar kutsui kaikki "ainurin" kokoon ja antoi heille väkevän sävelaiheen, josta ainurin oli määrä tehdä yhdessä "Suuri Soitto". "Ainur" alkavat laulaa, mutta pian mahtavin ainu Melkor kutoo soittoon omia ajatuksiaan, poikkeaa Ilúvatarin sävelistä ja alkaa soittaa omaa soittoaan. Hänen ympärilleen syntyy epäsointu, joka leviää. Ilúvatar nostaa uuden sävelaiheen, jota vastaan Melkorin riitasointu kamppailee ärjyen. Silloin Ilúvatar nostattaa kolmannen aiheen, joka on aluksi heikko, mutta kasvaa. Kaksi ristiriitaista aihetta soi lopulta yhtä aikaa, ja sitten Ilúvatar katkaisee soiton.
Ilúvatar puhuu "ainurille" ja saa Melkorin häpeämään ja häpeästä kasvaa salainen viha. Sitten Ilúvatar vie ainurin tyhjyyteen ja näyttää heille näyn: maailma alkaa muodostua heidän eteensä. Ja ainur näkevät, että maailmassa on jotain, mitä he eivät ajatelleet, Ilúvatarin lapset, haltiat ja ihmiset, jotka yksin Ilúvatar oli ajatellut; ja he tulivat kolmannen sävelaiheen myötä. Sen jälkeen näky otettiin pois, mutta sitten Ilúvatar lausui "Eä" ja maailma tuli olevaksi. Monet suurimmat ainurista laskeutuivat silloin maailmaan eli Ardaan, ja heistä tuli "valar", ja sinne tuli myös muita ainuja – heistä tuli "maiar". Maailmaan tultuaan "valar" ja "maiar" alkavat muovata sitä soitossa syntyneen näyn mukaiseksi. Myös Melkor tulee Ardaan, mutta vieraantuu muista "valarista" ja asettuu itse Keski-Maahan turmelemaan kaiken kauniin, mitä "valar" luovat. 
Lähteet.
Tolkien, J.R.R.: Silmarillion. WSOY 1980.
Fysiognomia (Aristoteles)

Fysiognomia (; tai ; tai "Physiognomia") on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva epäperäinen teos. Se on yhdistelmä kahdesta tutkielmasta, joista kumpikaan ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama.
Sisältö.
Teos käsittelee fysiognomiaa (fysiognomoniaa) eli oppia, jonka mukaan ihmisen tai muun eläimen ulkomuoto on yhteydessä sen luonteenpiirteisiin. Kirjoittajan mukaan henkinen luonne ei ole riippumaton ruumiin toiminnoista, vaan se riippuu ruumiin tilasta. Vastaavasti ruumiiseen vaikuttaa sielu. Ensin mainitusta esimerkkinä humala ja sairaus, jossa ruumiin tila vaikuttaa henkiseen tilaan, jälkimmäisestä esimerkkinä rakkauden ja pelon tunteet, jotka vaikuttavat ruumiiseen.
Näin samanlainen sielu ja ruumis käyvät luonnossa aina yhteen: ei ole olemassa eläintä, jossa olisi yhdenlainen sielu ja aivan toisenlainen ruumis. Luonne voidaan aina päätellä ruumiista. Tämän perusteella hevosmies valitsee hevosensa ja metsästäjä koiransa.
Kirjoittajan mukaan fysiognomiassa voidaan katsoa olevan kolme koulukuntaa:
On kuitenkin olemassa joitakin poikkeuksia. Muuttuvat, lyhytaikaiset ruumiintilat eivät aina vaikuta sieluun. Vastaavasti kaikki mielentilat eivät myöskään muuta ruumista: lääkäriä ja muusikkoa ei ole mahdollista erottaa ulkoapäin vain siksi, että toisella on tietoa jota toisella ei ole.
Tämän jälkeen kirjoittaja tarkastelee yksittäisiä ulkonäöllisiä seikkoja ja sitä, mitä niistä voidaan päätellä, kuten: karvoitusta (pehmeä = raukkamaisuus, karhea/kova = urheus), lihan kovuutta, liikkeitä, ääntä sekä eri ruumiinosien ulkonäön merkitystä. Välillä kirjoittaja poikkeaa luettelemaan erilaisia luonteenpiirteitä, kuten rohkeus, häikäilemättömyys, jurous, leppoisuus, kavaluus, pelaamisen ja tanssimisen halu ja hyvämuistisuus, ja mistä ulkoisista seikoista ne voi päätellä: esimerkiksi pelaamisen ja tanssimisen haluiset ihmiset erottaa siitä, että heillä on lyhyet kädet, kuten esimerkiksi kärpillä, hyvämuistisilla ihmisillä taas ruumiin yläosat ovat suhteettoman pienet.
Teri Polo

Theresa ”Teri” Elizabeth Polo 1. kesäkuuta 1969 Dover, Delaware Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Pamela Byrnesin roolissa elokuvassa "Perhe on painajainen" (2000) ja sen jatko-osissa "Painajainen perheessä" (2004) ja "Pienin painajainen perheessä" (2010). Hän esitti myös yhtä tilannekomedian "Elämää tähden kanssa" päähenkilöistä. Vuodesta 2013 lähtien Polo on esittänyt Stefania yhdysvaltalaisessa draamasarjassa "The Fosters".
Polo on vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten "Oikeus ja kohtuus", "Felicity", "Chicagon lääkärit" ja "Frasier". Hänestä tuli sarjan "Villi Pohjola" vakituinen näyttelijä sarjan viimeisellä tuotantokaudella. Elokuvan "Painajainen perheessä" tultua ensi-iltaan Polo esiintyi helmikuussa 2005 alasti "Playboyssa".
Polo oli 1997–2005 naimisissa valokuvaaja Anthony Mooren kanssa. Heidän poikansa syntyi vuonna 2002. Joulukuussa 2007 Pololla on vuonna 2007 syntynyt tytär poikaystävänsä, rumpali Jamie Wollamin kanssa.
Nová Dubnica

 
Nová Dubnica on kaupunki Trenčínin alueella, Slovakiassa. Sen pinta-ala on 11,3 km² ja väkiluku 11 997 (31.12.2005). Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 95,6% oli slovakkeja, ja vähemmistöryhmiä olivat tšekit (1,8%) ja unkarilaiset (0,2%). Uskonnoltaan 70,8% ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 3,4% protestantteja. 20,7% ei ilmoittanut mitään uskontoa. 
Nová Dubnica perustettiin vuonna 1957 ja siitä tuli kaupunki 8. kesäkuuta 1960.
Lenny Leonard

Lenford "Lenny" Leonard on kuvitteellinen hahmo piirrossarjassa "Simpsonit". Hän työskentelee Springfieldin ydinvoimalassa Homer Simpsonin ja Carl Carlsonin työtoverina. Ensimmäisen kerran Lenny nähtiin 1. tuotantokauden jaksossa ”Sulhanen”. Hahmon ääninäyttelijä on Harry Shearer.
Lenny on Homerin ja Carlin parhaita kavereita ja Moen baarin vakioasiakkaita. Hän on 35-vuotias ja naimaton. Lennyllä on maisterin tutkinto ydinfysiikassa. Hän on sotaveteraani.
Monessa "Simpsonit"-jaksossa on ollut humoristisia vihjauksia, että Lenny ja Carl olisivat homoseksuaaleja ja rakastuneita toisiinsa, mutta asia jää aina epäselväksi ja katsojan mielikuvituksen varaan. Heidän ystävyytensä näyttää joka tapauksessa painottuvan siten, että Lenny ihailee ja palvoo Carlia. Lenny nähdään useimmiten yhdessä Carlin kanssa, mutta satunnaisesti hän saattaa esiintyä myös yksinään, jolloin hän on yleensä slapstick-tyylisten vastoinkäymisten kohteena.
Lennyllä on erittäin herkistynyt vasen silmä ja siihen liittyvät haverit ovat muodostuneet sarjassa toistuvaksi vitsiksi: aina kun silmään osuu jotain ainetta tai esineitä, Lenny parahtaa tuskissaan että lääkäri oli kieltänyt juuri kyseisen asian joutumisen silmään, oli kyseessä sitten vanukas tai palapelin palat.
Satunnaisia tietoja.
Lenny on kerran ylennetty voimalan johtajaksi johtaja Burnsin menetettyä omaisuutensa. Eräässä tulevaisuusjaksossa nähtiin myös Lenny mukana voimalan johtokunnassa Burnsin kokouksissa. Voimalan lisäksi Lenny on työskennellyt myös Springfieldin aikuiskoulutuskeskuksessa tupakanjauhamiskurssin opettajana. Hän kuului yhdessä Carlin kanssa myös muinaiseen Kivenhakkaajien veljeskuntaan.
Lenny on ilmeisesti poliittiselta kannaltaan republikaani, sillä 15. kauden jakson ”Julkea takapuoli” mukaan hänen rinnassaan on suuri Bob Dolea ja Jack Kempiä tukeva tatuointi Yhdysvaltain vuoden 1996 presidentinvaalien ajalta.
Marge Simpson on luultavasti hieman ihastunut Lennyyn, sillä kun Homer yritti etsiä kaukosäädintä, hän katsoi Margen tukasta, ja löysi Lennyn kuvan, jossa oli vielä sydämiä. Marge on myös huokaillut ihastuneesti Lennyn perään ja kun Homer väitti tämän loukkaantuneen Marge oli hyvin järkyttynyt.
Sarjan alussa Lenny ja Carl väittävät olevansa yli 40-vuotiaita, mutta tällä erää Lennyn ikä on 35.
Hengestä

Hengestä (; ) on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva teos, joka ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama. Teos on joskus pantu Theofrastoksen nimiin. Kirjoittaja on selvästi tuntenut Aristoteleen teosten corpuksen: teoksella on yhtäläisyyksiä erityisesti Aristoteleen teokseen "Hengittämisestä" ("De respiratione") sekä hänen eläinopillisiin teoksiinsa.
Sisältö.
Teos käsittelee ruumiin perustoimintoja: henkeä ja hengittämistä, pulssia sekä ravintoaineiden imeytymistä. Se koostuu yhdeksästä luvusta:
Selma Blair

Selma Blair Beitner (s. 23. kesäkuuta 1972 Southfield, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Julmia aikeita" yhdessä Sarah Michelle Gellarin ja Reese Witherspoonin kanssa. Blair näytteli uudestaan Witherspoonin kanssa vuoden 2001 elokuvassa "Blondin kosto". Lyhytikäiseksi jääneessä televisiosarjassa "Zoe, Duncan, Jack and Jane" hän näytteli päähenkilö Zoe Beaniä. "Hellboyssa" ja sen jatko-osassa "" Blair esittää Hellboyn ihastusta, pyrokineettista Liz Shermania.
Nuoruus.
Selma Blair syntyi juutalaisille vanhemmille, Molly Annille ja Elliot Beitnerille, Southfieldissä. Lapsena hän kävi Hillel Day Schoolia sekä Cranbrookin Kingswood Schoolia Detroitin lähellä. Hänellä on sisko.
Myöhemmin hän opiskeli Kalamazoo Collegessa vuosina 1990–1992 ja siirtyi sitten Michiganin yliopistoon, missä hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon. Hän opiskeli näyttelemistä Stella Adler Conservatory -näyttelijäkoulussa New Yorkissa.
Yksityiselämä.
Blair avioitui muusikko Ahmet Zappan kanssa vuonna 2004. He erosivat vuonna 2006. Vuosina 2008–2010 Blair seurusteli näyttelijä Mikey Dayn kanssa. Sen jälkeen hän alkoi seurustella muotisuunnittelija Jason Bleickin kanssa. Heille syntyi poika heinäkuussa 2011. Seuraavana vuonna pariskunta ilmoitti eroavansa.
Blair ilmoitti syksyllä 2018 saaneensa diagnoosin MS-taudista. 
BBC valitsi Blairin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women.
MS-tauti.
Blair on kertonut kärsineensä MS-oireista jo lapsuudesta lähtien, kuten virtsatietulehduksista, hermokivuista, puutuneisuudesta ja masennuksesta. Oireet pahenivat 2000-luvulla jalkojen heikkoutena ja kaatumisina. Hän sai diagnoosin elokuussa 2018 ja kävi läpi kantasolusiirron vuonna 2019. Vuonna 2021 Blair ilmoitti olevansa remissiossa, mutta oireet kuten krooninen kipu, väsymys ja tasapainovaikeudet jatkuvat.
Blair on käsitellyt MS-tautiaan muistelmissaan "Mean Baby" (2022) sekä dokumenttielokuvassa "Introducing, Selma Blair".
”Introducing, Selma Blair” on Rachel Fleitin ohjaama dokumenttielokuva, joka seuraa Blairin elämää MS-diagnoosin jälkeen. Elokuva kuvaa Blairin pyrkimyksiä sopeutua sairauteen, kasvattaa tietoisuutta taudista ja käsitellä identiteettiään sekä suhdettaan perheeseensä. Sen maailmanensi-ilta oli South by Southwest -festivaaleilla maaliskuussa 2021 ja se julkaistiin Discovery+-palvelussa lokakuussa 2021.
'Mean Baby" (2022) -muistelmateoksessaan hän kuvaa MS-oireidensa alkua jo lapsuudessa sekä alkoholin käyttöä kipujen lievitykseen ennen diagnoosia. Kirja käsittelee myös hänen kuntoutumistaan alkoholismista ja MS:n vaikutuksista kirjoitusprosessiin.
Bentsoehappo

Bentsoehappo (C7H6O2 / C6H5COOH), josta käytetään myös nimityksiä "bentseenikarboksyylihappo" tai "fenyylikarboksyylihappo" on yksinkertaisin aromaattinen eli bentseenirenkaan sisältävä karboksyylihappo, jonka bentseenirenkaaseen on liittynyt yksi COOH-ryhmä. Bentsoehapon suolat ja esterit ovat "bentsoaatteja".
Bentsoehappo on normaaliolosuhteissa valkoista olomuodoltaan kiteistä tai jauhemaista ainetta. Sen moolimassa on 122,1 g/mol, sulamispiste 122 °C, kiehumispiste 249 °C, tiheys 1,3 g/cm3, leimahduspiste 121 °C c.c., itsesyttymislämpötila 570 °C ja CAS-numero 65-85-0. 
Bentsoehappo toimii elintarvikkeissa säilöntäaineena erityisesti hiivoja ja homeita vastaan. Bentsoehapon elintarvikkeiden E-koodi on E210. Bentsoehappoa on luontaisesti monissa kasveissa, kuten esimerkiksi puolukassa. Bentsoehappoa esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Bentsoehappoa voidaan valmistaa hapettamalla tolueenia. Bentsoehappo reagoi elimistöön joutuessaan glysiinin kanssa muodostaen hippurihappoa, jota esiintyy virtsassa.
Kiinan Grand Prix

Kiinan Grand Prix () on Shanghaissa Kiinassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu. Se on järjestetty kausina – ja koronapandemian aiheuttemien peruutusten jälkeen uudelleen kaudesta alkaen.
Ajatus Formula 1 -kilpailun järjestämisestä Kiinassa virisi 1990-luvun lopulla. Vuoden 1999 Formula 1 -kalenteriin oli merkitty Kiinan GP, joka olisi ajettu Zhuhain radalla. Kilpailu kuitenkin pudotettiin kalenterista logististen ongelmien vuoksi.
Kiinassa syntyi myöhemmin uusi projekti Formula 1 -kilpailun saamiseksi maahan ja syksyllä 2002 Formula 1:n kaupallisten oikeuksien haltija Bernie Ecclestone ilmoitti, että kaudella 2004 Shanghaissa ajettaisiin Formula 1:n MM-osakilpailu. Kiinan Grand Prix järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004.
Saksalainen rata-arkkitehti Hermann Tilke suunnitteli huippumodernin Shanghai International Circuitin, joka rakennettiin Shanghain miljoonakaupungin keskustan lähettyville. Vuonna 2004 Kiinan GP oli Formula 1 -kauden kolmanneksi viimeinen osakilpailu. Vuonna 2005 Shanghai sai kunnian isännöidä kauden päätöskilpailua. Osakilpailu on ollut suuri menestys ja kerännyt katsomoihin valtavat määrät ihmisiä. McLaren-tallin toimitusjohtaja Zak Brown on esittänyt toivomuksen, että Shanghain lisäksi ajettaisiin myös Pekingissä tai Wuxin kaupungissa.
Kauden kilpailu oli Formula 1 -sarjan tuhannes Grand Prix. Vuonna kilpailua ei ajettu maan koronaviruspandemian vuoksi ja koronavirusrajoitusten vuoksi kilpailua ei järjestetty myöskään kausilla –, vaikka marraskuussa 2021 uutisoitiin, että Kiinan osakilpailun kisajärjestäjillä on monivuotinen kilpailusopimus kauteen 2025 asti.
Voittajat.
Suomalaisista kilpailun ovat voittaneet Kimi Räikkönen vuonna 2007 ja Nico Rosberg vuosina 2012 ja 2016. Vuoden 2012 voitto oli samalla Nico Rosbergin F1-uran ensimmäinen.
Grenaa

Grenaa (myös Grenå) on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Norddjursin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 14 206 asukasta.
Grenaa on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Grenaa sai kaupunkioikeudet vuonna 1445, mutta se tunnettiin jo 1200-luvulla tärkeänä kauppapaikkana. Grenaasta on laivayhteys Anholtin saarelle Kattegatissa. Grenaasta on laivayhteys myös Ruotsin puolelle Varbergiin, jonne on liikennöity vuodesta 1960. Kaupungissa on pakkaus-, tekstiili-, kone-, metalli- ja kemianteollisuutta. Se on myös tunnettu kalasatama. Grenaan kirkko on 1400-luvulta, sen ohella nähtävyyksiä on myös akvaario.
Ennen vuoden 2007 kuntauudistusta silloisen kaupunkitaajamaa laajemman Grenaan kunnan asukasluku oli 18 701 henkeä vuonna 2004.
Fritz Kreisler

Fritz Kreisler (2. helmikuuta 1875 Wien, Itävalta-Unkari – 29. tammikuuta 1962 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen viulisti ja viulusäveltäjä. Hän oppi lukemaan nuotteja ennen kuin osasi lukea. Kreisler valmistui Pariisin konservatoriosta jo 12-vuotiaana. Hänen uransa kesti kuusikymmentä vuotta.
Kun Kreisler opiskeli Wienin konservatoriossa 1882–1885, hän oli laitoksen tuohon saakka nuorin oppilas. Sitten Kreisler opiskeli noin kolme vuotta Joseph Massartin ja Léo Delibesin johdolla Pariisissa. Hän teki kiertueen Yhdysvaltoihin 1888.
Kreisler osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Itävalta-Unkarin armeijassa syksyllä 1914. Hän oli sotilasarvoltaan luutnantti. Jo marraskuussa Kreisler kuitenkin muutti Yhdysvaltoihin. Hänen uralleen aiheutui joksikin aikaa vaikeuksia, koska hän oli ollut mukana keskusvaltoihin kuuluneen valtion armeijassa. Yhdysvaltojen kansalaisuus Kreislerille myönnettiin 1943. 
Kreislerin tunnetuimpia sävellyksiä ovat hänen lukuisat pienet viulukappaleensa sekä edelleen kantaohjelmistoon kuuluvat sovituksensa.
Nikola Gruevski

Nikola Gruevski (, s. 31. elokuuta 1970 Skopje) oli Pohjois-Makedonian eli tuolloisen Makedonian tasavallan pääministeri 28. elokuuta 2006 lähtien ja erosi tehtävästään 15. tammikuuta 2016. Hän edustaa keskustaoikeistolaista VMRO-DPMNE-puoluetta, jonka johtaja hän oli toukokuusta 2003 vuoteen 2017.
Elämä ja ura.
Gruevskin vanhemmat erosivat hänen ollessaan 4-vuotias. Gruevskin kasvatuksesta vastasi hänen äitinsä, joka oli ammatiltaan sairaanhoitaja. Äiti sai töitä Libyasta ja he muuttivat sinne. Peruskoulunsa ja Suomen lukiota vastaavan koulunsa Gruevski suoritti Skopjessa. Hän opiskeli taloustiedettä Pyhän Klement Ohridialaisen yliopistossa Bitolassa valmistuen vuonna 1994 ja opiskeli myös Pyhän Kyrilloksen ja Methodiuksen yliopistossa Skopjessa. Valmistumisensa jälkeen Gruevski toimi pankkialalla.
Politiikka.
Gruevski oli valtiovarainministeri VMRO-DPMNE:n hallituksessa pääministeri Ljubčo Georgievskin alaisuudessa syyskuuhun 2002. Kun puolue hävisi vuoden 2002 vaalit, EU-myönteinen Gruevski nousi puolueen johtoon ja entinen pääministeri Georgievski perusti oman VMRO-kansanpuolueensa. VMRO-DPMNE-puolue keräsi 5. heinäkuuta 2006 vaaleissa 32,5 prosentin äänienemmistön, kun sosiaalidemokraatit saivat 23,3 prosenttia. Korruption kitkemiseksi puolueen jäsenet hallituksessa julkistivat omaisuutensa, jolloin 35-vuotias Gruevski ilmoitti omistavansa 44 000 euroa, ei asuntoa tai autoa. Gruevskin oikeistohallitus sääti lustraatiolain, joka velvoitti tutkimaan kaikki ehdokkaat julkisiin asemiin pyrkivät mahdollisen kommunistiajan tiedustelupalveluyhteyksien varalta.
Kreikan tyrmättyä huhtikuussa 2008 Naton Bukarestin kokouksessa Makedonian tasavallan jäsenyyden maiden nimikiistan vuoksi Gruevski määräsi ennenaikaiset vaalit pidettäväksi 1. heinäkuuta. Kansallistunnetta hyödyntävä VMRO-DPMNE sai lähes puolet äänistä ammuskelun ja väärinkäytössyytösten sävyttämässä vaalissa.
Kesäkuun 5. vuonna 2011 pidetyissä vaaleissa Gruevskin puolue VMRO-DPMNE sai jälleen vaalivoiton. Puolue sai 56 paikkaa parlamentin 123 paikasta. Vaalien yhteydessä esitettiin jälleen syytöksiä väärinkäytöksistä, kuten valtion virkamiesten painostamisesta pääministerin puolueen kampanjatyöläisinä toimimiseksi. Vaalitulos julistettiin kuitenkin päteväksi ja Gruevski jatkoi pääministerinä.
Tammikuussa 2012 Gruevski avasi Skopjessa Porta Macedonia -nimisen riemukaaren, joka on osa hänen käynnistämästään Skopje 2014 -projektista.
Tammikuussa 2016 Gruevski ilmoitti eroavansa, minkä seurauksena Makedonian tasavallassa järjestettiin ennenaikaiset vaalit huhtikuussa 2016. Sosiaalidemokraattinen oppositio on boikotoinut maan parlamenttia vuoden 2014 vaaleista lähtien ja väittänyt vaaleja vilpillisiksi.
Toukokuussa 2018 Gruevski tuomittiin poissaolevana kahden vuoden vankeuteen korruptiosta. Tapaus liittyy uuden Mercedes-merkkisen auton hankintaan.
Gruevski on oleskellut Budapestissa ja kertoi marraskuussa 2018 hakevansa Unkarista poliittista turvapaikkaa, kun Makedonian tasavallan viranomaiset antoivat hänestä pidätysmääräyksen.
Renee Tenison

Reneé Tenison (s. 2. joulukuuta 1968 Caldwell, Idaho) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä.
Tenisonilla on kolme vanhempaa veljeä sekä identtinen kaksossisar Rosie, joka myös työskentelee mallina. Rosie ja Renee poseerasivat yhdessä Playboyssa elokuussa 2002. Renee oli myös "Playmate of the Month" marraskuussa 1989 sekä ensimmäinen afroamerikkalainen Playmate of the Year vuonna 1990. Tämän jälkeen hän on tehnyt näyttelijäntöitä, pääasiassa televisiossa. Hän muun muassa esiintyi pariin otteeseen Suomessakin esitettyssä Bel-Airin prinssi-komediasarjassa.
Weber

Weber voi tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Weberiin liittyvät myös seuraavat asiat:
Madhukar

Madhukar (s. 1957 Stuttgart, Länsi-Saksa) on saksalainen Advaita-mestari, Jnana-joogi ja kirjailija. 
Madhukar syntyi ja kasvoi Stuttgartissa. Nuoruudessaan hän koki ilmeisen voimakkaita uskonnollisia elämyksiä kristillisen perinteen pohjalta. Päätettyään ekonomian ja filosofian opintonsa yliopistossa, Madhukar työskenteli TV-toimittajana Saksassa. Koettuaan kuolemankokemuksen 1980-luvulla etsiessään vastauksia elämän filosofisiin ja henkisiin kysymyksiin, hän koki voimallisen valaistumisen ja siirtyi opiskelemaan joogaa ja meditaatiota tantrisen buddhalaisuuden pohjalta opettajanaan "dzogchen"-mestari Namkhai Norbun. Madhukar harrasti hengellistä etsintäänsä myös Siperian, Afrikan ja Etelämeren luonnonkansojen parissa.
Vuonna 1992 Madhukar ryhtyi H.W.L. Poonjan, kuuluisan intialaisen "valaistuneen", Ramana Maharshin kiihkeän seuraajan oppilaaksi. Hänen harrastamastaan hindulaisesta Advaita-suuntauksesta tuli Madhukarin uskonto. Advaita-Vedanta (A-dvaita: ei kaksi = “epä-dualistinen”) on hinduismin mystillinen suuntaus, monistinen filosofia (monismi = kaikki on yhtä), jonka juuret, muiden monististen filosofioiden ohella, ovat Shankarassa (788–820). Sri Poonja antoi Madhukarille hänen nimensä, ja hän valaistui ymmärtämään “kuka hän todella on”. 
Palattuaan Eurooppaan 1997, hän on levittänyt oppiaan julkisten tapaamisten, Satsangien (Sat = totuus, Sangha = yhteisö) välityksellä. Nykyään Madhukar vie Ramana Maharshin ja H.W.L. Poonjan traditiota eteenpäin Amsterdamista käsin. Talvikuukaudet hän viettää Intiassa ja Nepalissa.
Ongelmat

Ongelmat (; ) on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva teos. Se ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama, mutta sisältää hänen teoksistaan johdettuja seikkoja. Se onkin todennäköisesti myöhemmän peripateettisen koulun tuotantoa. Teoksessa käytetty menetelmä on hyvin peripateettinen, ja laaja-alainen sisältö osoittaa koulun kiinnostuksen kohteiden moninaisuuden.
Historia.
Teoksella on selvästi useita kirjoittajia tai kokoajia, ja se on valmistunut nykyisin tunnettuun muotoon vasta ajanlaskun alun jälkeen. Jotkut katsovat, että se olisi valmistunut vasta 400–500 luvulla jaa. Teos on liitetty corpukseen, koska Aristoteleen tiedetään kirjoittaneen vastaavan teoksen, ja hänen aidot teoksensa sisältävät viitteitä tällaiseen teokseen. Näistä viitteistä osa voidaan liittää "Problematan" sisältöön ja osaa ei.
Sisältö.
Teos käsittelee enimmäkseen lääketieteellisiä ja biologisia ongelmia, mutta siihen kuuluu myös mm. matemaattisia ongelmia. Teos sisältää 38 kirjaa, joista jokainen sisältää useita ongelmia. Jokainen näistä ongelmista alkaa muodossa ”Miksi on niin, että...?”. Kysymyksiin ei esitetä suoria vastauksia, vaan kysymysmuodossa esitettyjä arveluita (”Onko niin, koska...? Vai onko niin, että...?”).
Kirjat.
Teoksen sisältö kirjoittain on:
I Lääketiede
II Hengitys
III Viinin juominen ja päihtymys
IV Yhdyntä
V Väsymys
VI Makuuasennosta ja muista asennoista
VII Myötämielinen teko
VIII Kylmänväreet ja vapina
IX Mustelmat, arvet ja naarmut
X Yhteenveto fysiikan ongelmista
XI Ääni
XII Miellyttävän hajuiset asiat
XIII Epämiellyttävän hajuiset asiat
XIV Asuinseudun vaikutus luonteenlaatuun
XV Matematiikan teoria
XVI Elottomat asiat
XVII Elolliset asiat
XVIII Kirjallisuuden tarkastelu
XIX Musiikki
XX Pensaat ja vihannekset
XXI Ohrajauhot, ohrakakut, jne.
XXII Hedelmät
XXIII Suolavesi ja meri
XXIV Kuuma vesi
XXV Ilma
XXVI Tuulet
XXVII Pelko ja urheus
XXVIII Kohtuullisuus ja kohtuuttomuus
XXIX Oikeus ja epäoikeudenmukaisuus
XXX Harkitsevaisuus, äly ja viisaus
XXXI Silmät
XXXII Korvat
XXXIII Nenä
XXXIV Suu ja sen osat
XXXV Kosketuksen vaikutukset
XXXVI Kasvot
XXXVII Koko ruumis
XXXVIII Lihan väritys
Melissoksesta, Ksenofaneesta, Gorgiaasta

Melissoksesta, Ksenofaneesta ja Gorgiaasta (; ) ovat Aristoteleen nimiin pantuja lyhyitä teoksia, jotka eivät kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittamia. Ne on kirjoittanut mitä ilmeisimmin joku eklektinen peripateetikko ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Ne eivät kuulu Aristoteleen koottujen teosten alkuperäiseen laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin, vaan ne on pantu Aristoteleen nimiin vasta myöhemmin.
Sisältö.
Teokset käsittelevät kolmen esisokraattisen filosofin, Melissoksen, Ksenofaneen ja Gorgiaan, esittämiä olemassaoloa koskevia väitteitä. Ne kumoavat osan näkemyksistä ja esittävät lisäksi erilaisia kritisoivia kysymyksiä.
"Melissoksesta" käsittelee erityisesti Melissoksen väitettä siitä, että ”jos mitään on, se on ikuista, sillä on mahdotonta, että se olisi tullut tyhjästä”, eli olemista ja sen ikuisuutta.
"Ksenofaneesta" käsittelee erityisesti Ksenofaneen väitettä ”jos mitään on, se ei ole voinut tulla olevaksi — koska se on tullut joko samanlaisesta tai erilaisesta, eikä kumpikaan ole mahdollista — oleva ei voi tulla ei-olevasta eikä ei-oleva olevasta”.
"Gorgiaasta" käsittelee erityisesti gorgiaslaista skeptismiä (”mitään ei ole; jos on, se on tuntematonta; jos se tunnetaan, sitä ei voida osoittaa muille”).
Italian supercup

Italian supercup () on italialainen jalkapallokilpailu, joka pelataan aina viikkoa ennen sarjakauden alkua. Supercupissa kohtaavat edellisen kauden Serie A:n mestari sekä Italian cupin voittaja. Eniten supercupin voittoja on saavuttanut Juventus, jolla on yhdeksän mestaruutta.
Kesäparalympialaiset 2004

Vuoden 2004 kesäparalympialaiset järjestettiin Ateenassa 17.–28. syyskuuta. Kilpailut olivat järjestyksessään 12:nnet ja niihin osallistui 3 808 urheilijaa 135 maasta.
Kisoihin ei otettu mukaan älyllisesti vammaisia johtuen 2000 kesäparalympialaisissa tapahtuneesta skandaalista, jonka myötä Espanja menetti pyörätuolikoripallon kultamitalin.
Vladimiro Montesinos

Vladimiro Lenin Montesinos Torres (s. 20. toukokuuta 1945) oli Perun salaisen palvelun ("Servicio de Inteligencia Nacional", SIN) päällikkö presidentti Alberto Fujimorin aikana 1990–2000. Hän oli myös CIA:n yhteistyökumppani 1970-luvulta lähtien ja luotettava yhteistyökumppani Perun hallituksen sisällä.
Montesinos on kotoisin Arequipasta. Hänen vanhempansa olivat kommunisteja. Montesinos teki uraa armeijassa ja opiskeli 1965 Yhdysvaltain School of the Americasissa Panamassa. Kenraali Juan Velascon vasemmistolaisen juntan aikana hänet nimitettiin pääministeri kenraali Edgardo Mercadon avustajaksi. Häntä syytettiin vakoilusta Yhdysvaltain hyväksi ja Neuvostoliitosta ostettujen aseiden listan luovuttamisesta Yhdysvalloille. Montesinos erotettiin armeijasta 1977 ja tuomittiin vankeuteen.
1980-luvulla hän aloitti uuden uran oikeustieteen parissa. Hänen asiakkaisiinsa kuului monia huumakaupasta, veronkierrosta ja petoksista syytettyjä. Fujimorin hänen sanotaan tavanneen tämän pyrkiessä ensi kertaa presidentiksi 1989–1990. Montesinos auttoi hänet petossyytteistä ja järjesti hänelle syntymätodistuksen joka todisti hänen syntyneen Perussa.
Fujimorin valinnan jälkeen Montesinos pääsi vastaamaan Yhdysvaltain kanssa suoritetuista huumeiden vastaisen sodan operaatioista. Hän oli myös keskeisesti mukana kampanjassa kitkeä loistava polku maasta, auttoi valitsemaan armeijan komentajat ja korkeimman oikeuden tuomarit. Tiedustelupalvelun päällikkönä hänellä oli käytössään laaja ilmiantajien verkosto. Itse asiassa Perua hallitsi vuodet 1990-2001 Montesinos ja presidentti Fujimori oli enemmänkin jonkinlainen marionetti. On myös väitetty perustellusti,että maolaiseksi luokiteltu Loistavan Polun ”sissiliike” olisi ollut CIA:n luomus. (Andreo Matias: CIA, Sendero Luminoso, Guerra Politica) Lima 1988.
Presidentti Fujimorin kaatoi viimein videonauha, jossa Montesinos nähtiin lahjomassa oppositiopoliitikko Luis Alberto Kouria kannattamaan Fujimoria vuotta ennen vaaleja. Fujimorin paetessa Japaniin Montesinos siirtyi Panamaan jossa hänellä on liiketoimia, mutta ei saanut maasta turvapaikkaa ja palasi yllättäen Peruun. Hänet pidätettiin myöhemmin Venezuelassa.
Häntä vastaan nostettiin yli sata syytettä, korruptiosta asekauppaan ja ihmisoikeusrikoksiin Grupo Colinan tekemistä joukkomurhista Barrios Altosissa marraskuussa 1991 ja La Cantunan yliopiston professorin ja yhdeksän opiskelijan katoamisesta. Hän on saanut tuomion ainakin viidessä jutussa ja 15 vuotta vankeutta.
Hänet tuomittiin muun muassa 10 000 AK-47-rynnäkkökiväärin salakuljetuksesta Jordaniasta Kolumbian FARC-sisseille. Rynnäkkökiväärit maksoivat 55 Yhdysvaltain dollaria kappale ja sissit maksoivat niistä 600 dollaria. Syyttäjän mukaan Yhdysvaltain tiedustelupalvelu CIA oli mukana operaatiossa kun Yhdysvallat samalla rahoitti Plan Columbian perusteella Kolumbian hallituksen sissien vastaista taistelua.
Risto Karlsson

Risto Perttu Karlsson (20. lokakuuta 1940 Tampere – 20. heinäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli Suomen dekkariseuran perustajajäsen. Karlsson kirjoitti veijari- ja salapoliisiromaaneja. Hän määritteli itsensä kirjailijana "lempeäksi anarkistiksi". 
Karlsson aloitti toimittajanuransa "Kouvolan Sanomista". Sen jälkeen hän oli toimittajana "Warkauden Lehdessä", "Uudessa Suomessa", "Koti-Postissa" ja "Eeva"-lehdessä. Vuonna 1975 Karlsson siirtyi toimituspäälliköksi "Seuraan".
Dominic Purcell

Dominic Haakon Myrtvedt Purcell (s. 17. helmikuuta 1970 Merseyside, Englanti) on englantilaissyntyinen australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Pako", jossa hän esiintyy pääroolissa.
Nuoruus.
Purcell syntyi Englannissa vuonna 1970, mutta vietti nuoruutensa norjalaisen isänsä ja irlantilaisen äitinsä kanssa Australiassa. Hän opiskeli näyttelemistä Western Australian Academy of Performing Artsissa (WAAPA) yhdessä Hugh Jackmanin ja Frances O’Connorin kanssa. Valmistuttuaan Purcell sai pääroolin australialaisesta televisiosarjasta "RAW FM".
Vuonna 2000 Purcell muutti Yhdysvaltoihin ja asui pitkään Los Angelesissa Kaliforniassa vaimonsa Rebeccan kanssa. Heillä on neljä lasta. Pariskunta erosi vuonna 2008. Vuosina 2011–2014 seurusteli AnnaLynne McCordin kanssa.
Ura.
Muutettuaan Yhdysvaltoihin Purcell sai pääroolin televisiosarjasta "Mies vailla nimeä" vuonna 2002. Hänen läpimurtoroolinsa oli elokuvassa "Vaarallinen tehtävä II" (2000). Vuonna 2004 hän esiintyi vampyyri Draken (Draculan nykyaikaistettu nimi) roolissa elokuvassa "".
Vuosina 2005–2009 Purcell näytteli Lincoln Burrowsia televisiosarjassa "Pako". Vuonna 2015 Purcellin vahvistettiin palaavan sarjan vuonna 2016 esitettävälle kymmenjaksoiselle tuotantokaudelle. Purcell on myös vieraillut sarjassa "House" ja esiintynyt elokuvissa "The Gravedancers" sekä "Primeval".
Ilmari Aarre-Ahtio

Ilmari Aarre-Ahtio (alun perin Aarre Ilmari Nyberg, 4. elokuuta 1924 Tuusula – 18. heinäkuuta 2006 Geneve Sveitsi) oli suomalainen näyttelijä.
Aarre-Ahtio kävi Teatterikoulun vuosina 1945–1947. Jo sitä ennen hän oli ehtinyt näytellä Vallilan työväentalon näyttämöllä. Valmistuttuaan Teatterikoulusta hän oli Helsingin ja Jyväskylän teattereissa sekä Lahden kaupunginteatterissa, kunnes sai vuonna 1963 kiinnityksen Turun kaupunginteatteriin, jossa hän näytteli eläkeikään asti. Lisäksi Aarre-Ahtio oli yli kymmenen vuotta kesäaikaan näyttelijänä Samppalinnan kesäteatterissa.
Aarre-Ahtio oli Jaakko Ikolan roolissa dokumenttipohjaisessa näytelmäsarjassa "Sodan ja rauhan miehet", jonka käsikirjoitti ja ohjasi Matti Tapio ja tuotti Yleisradion TV2:n teatteritoimitus.
Veijo Hietala

Veijo Aulis Hietala (s. 4. lokakuuta 1950 Keitele) on Turun yliopiston mediatutkimuksen lehtori ja emeritus vuodesta 2018 alkaen. Hän on julkaissut useita kirjoja elokuvasta, televisiosta ja populaarikulttuurista.
Hietala toimi Turun yliopiston päätoimisena tuntiopettajana vuosina 1984–1993 ja elokuvan tutkimuksen lehtorina vuodesta 1993 lähtien. Vuodet 1995–1998 hän oli määräaikaisena apulaisprofessorina ja vuodet 2003–2004 määräaikaisena professorina. Hietala on ollut myös Tampereen yliopiston elokuva- ja televisiotutkimuksen dosentti vuodesta 1994. Hietala on toiminut myös "Turun Sanomien" kirjallisuuskriitikkona vuodesta 1980 sekä "Ilta-Sanomien" ja "Tiede"-lehden kolumnistina.
Tohtoriksi Hietala väitteli elokuvan katsojateorioista vuonna 1990 otsikolla "Situating the Subject in Film Theory: Meaning and Spectatorship in Cinema". 
Populaarikulttuurissa.
Television animaatiosarjassa "Pasila" on esiintynyt sivuhahmo "Veijo Hietala", joka ulkonäöltään muistuttaa todellista Veijo Hietalaa. Myös sketsisarja "Vintiöissä" Hietalaa on parodioitu "Veijo Hietala Show" -nimisissä sketseissä.
Joyboys Story

Joyboys Story on Julmahuvi-ryhmän dokumenttiparodia fiktiivisen suomalaispoikabändin menestystarinasta. "Joyboys Story" on MTV3:n tuottama, ja se voitti 1997 pronssisen ruusun Montreux'n Kultaisen ruusun festivaaleilla. "Joyboys Storya" ei ohjannut kukaan vaan kuvaaja Jari Pollari teki kuvasuunnittelun ryhmän ohjeiden perusteella. Se on julkaistu myöhemmin osana "Studio Julmahuvi" kooste dvd:tä.
Näyttelijät.
Lähde:
Kivalo

Kivalo tai Kivalot on noin sadan kilometrin mittainen vaarajono Suomen Lapissa. Se alkaa Perämeren rannikolta Kemin ja Simon väliseltä alueelta ja ulottuu aina itäiseen Lappiin Ylä-Kemijoen varteen saakka. Korkeimmillaan vaarojen huiput yltävät jopa 300 metrin korkeudelle merenpinnasta. Kivalon luonto on vaihtelevaa. Hietaperänkankaalla on pohjoissuomalaista mäntymetsää ja Kaihuavaarassa Rovaniemen alueella koivikkoa.
Kivalon alueella on tehty metsäntutkimusta vuodesta 1918, ja Metlalla on siellä tutkimusmetsä.
Kivalon vaarajono on nykyisin pääosin retkeily- ja vapaa-ajanviettokäytössä. Muun muassa Simon kunnassa sijaitsevalta Martimoaavalta johtaa Kivaloille noin kolmentoista kilometrin mittainen patikkareitti. Vaarajonon koillisosassa on myös kaksi luonnonsuojelualuetta. Martimoaavan–Lumiaavan–Penikoiden soidensuojelualueseen kuuluu vaaramuodostelman osista Penikat.
Kivalon alueella oli joskus 1980–1990-lukujen aikana hiihtokeskus, mutta se lopetti toimintansa 1990-luvun alun lamakauteen.
Hömppäveikot

Hömppäveikot on suomalainen vuonna 1996 valmistunut kuusiosainen sketsiviihdesarja. Sarja esitettiin MTV3-kanavalla kesä-heinäkuussa 1996. 
Sketsisarjaan tehtiin 15-osainen jatkosarja seuraavana vuonna nimellä Ruonansuu &amp; Petelius Co. Jatkosarjan ensimmäiset osat olivat Hömppäveikot Remix-koostejaksoja, joissa oli Hömppäveikot-sarjan parhaimpia sketsejä.
DVD-julkaisu.
Pan Vision julkaisi syyskuussa 2006 Hömppäveikot samassa julkaisussa vuonna 1992 esitetyn "Neurovision" sekä 1997 valmistuneen "Ruonansuu &amp; Petelius Co.":n kanssa. Sarjan alkuperäiset jaksot on koostettu yhdeksään koostejaksoon, jotka sisältävät myös sketsejä "Ruonansuu &amp; Petelius Co." -televisiosarjasta.
Tupolev ANT-25

ANT-25 (RD) oli ensimmäinen Tupolevin valmistama pitkänmatkan ennätyskone. Sen ensilento tapahtui 22. kesäkuuta 1933. Kone oli varustettu M-34-lentokonemoottorilla. Kolme kuukautta myöhemmin koneessa oli M-34R-moottori, jonka teho oli 671 kW. ANT-25 oli rakenteeltaan kokometallinen alataso ja sen siipien kärkiväli oli 34 metriä. Ohjaamo oli suljettua tyyppiä ja koneessa oli kolmen hengen miehistö. Kone rekisteröitiin N-25-1:ksi.
Kone nousi 18. kesäkuuta 1937 betoniselta lentokentältä lisäpolttoainetankein varustettuna ja lensi Yhdysvaltain länsirannikolle suorittaen laskeutumisen. Kone oli lentänyt yhtäjaksoisesti 9 130 kilometriä 63 tunnissa 25 minuutissa.
Uudistettuna koneella lennettiin 18. heinäkuuta 1937]San Franciscoon 11 500 kilometriä 62 tunnissa 17 minuutissa. Uudistettu ANT-25 määrättiin sarjavalmistukseen pitkänmatkan pommikoneita koskevaa kehitystyötä varten. Kevääseen 1936 mennessä oli koneita valmistettu kuusitoista. Valmistus lopetettiin ja koneita käytettiin erilaisiin kokeisiin.
Kuivataipaleen kanava

Kuivataipaleen kanava on Suonenjoella sijaitseva vuonna 1996 uudelleen avattu museokanava, joka yhdistää Vuoksen vesistön ja Kymijoen vesistön. Tämä niin sanotulla "Savonselällä" sijaitseva sulkukanava on ainut kahta vesistöä yhdistävä kanava Suomessa. 
Alun perin tämän 300 metriä pitkän Paasveden ja Kuvansin välisen vesiyhteyden rakensi 1860-luvulla Hackman-yhtiö puunuittoa varten, "tukkiränniksi". Vuosina 1890–1891 kanavaan lisättiin Hackmanin kauppahuoneen tilauksesta sulut, jotka olivat käytössä aina vuoteen 1951. Sulut mahdollistivat laivaliikenteen Hackmanin Sorsakosken tehtailta rautatien varteen Suonenjoen keskustaan.
Kanavan käyttö loppui kokonaan 1960-luvulla. Museovirasto kunnosti ja entisöi kanavan yhdessä Järvi-Suomen merenkulkupiirin kanssa vuosina 1994–1996, minkä jälkeen se otettiin uudelleen vesiliikenteen käyttöön. Nykyinen sulkukammio on 19 metriä pitkä ja viisi metriä leveä, ja sulkuporttien käyttö tapahtuu käsin.
Tupolev ANT-35

ANT-35 oli neuvostoliittolainen matkustajalentokone, joka oli rakennettu kokometallisen SB-2-pommikoneen pohjalle. Kaksimoottorisen, sisäänvedettävällä laskutelineellä varustetun koneen prototyypin ensilento lennettiin 20. elokuuta 1936. Alatasoisen koneen voimanlähteenä oli aluksi 800 hevosvoiman Gnome-Rhône 14K -moottorit, jotka korvattiin myöhemmin venäläisillä M-85-moottoreilla. Koneen miehistössä oli kaksi tai kolme henkeä ja se kykeni kuljettamaan kymmenen matkustajaa.
Koneen seuraava prototyyppi oli "ANT-35bis", jota oli kehitetty edelleen muun muassa vaihtamalla voimalaitteet voimakkaampiin 1 000 hevosvoiman M-62IR-moottoreihin. Konetyyppi meni sarjavalmistukseen vuonna 1937, tuotantosarjan käsittäessä yhdeksän konetta joista viimeinen valmistui vuonna 1939. Kaikki sarjakoneet menivät Aeroflotin käyttöön tyyppinimellä "PS-35". Kesäkuun 1941 jälkeen useita Aeroflotin koneita käytettiin Neuvostoliiton armeijan tärkeiden henkilöiden kuljettamiseen tai yhteyskoneina.
Tupolev ANT-37

Tupolev ANT-37 (DB-2) oli neuvostoliittolainen kahdella Gnome-Rhone 14K -moottorilla varustettu kaukopommituskone, jonka moottorien tehot olivat 597 kW. Prototyypin ensilento lennettiin 16. kesäkuuta 1935. Kone kuitenkin tuhoutui kuukautta myöhemmin. Kone suunniteltiin uudelleen tyyppinimellä DB-2D ja erityistä huomiota kiinnitettiin peräsimeen. ANT-37:ää seuraavia tyyppejä olivat DB-2B ja ANT-37bis, joita rakennettiin kolme ennätyksiä ja kokeita varten. Ensimmäinen ANT-37bis "Rodina":lla suoritettiin naisten pituuslentoennätys 24. - 25. syyskuuta 1938, 5 908 km.
Argentiinan Grand Prix

Argentiinan Grand Prix oli Argentiinassa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Se ajettiin vuosina 1953–1958, 1960, 1972–1975, 1977–1981 ja 1995–1998. Kilpailut järjestettiin Buenos Airesin Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Ratavarikot uudistettiin kautta varten, mutta rata oli nopeudestaan huolimatta ahdas ja mutkitteleva.