tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
José Arce

José Arce (15. lokakuuta 1881 – 27. heinäkuuta 1968) oli argentiinalainen lääkäri, poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen toisessa erityisistunnossa 16. huhtikuuta 1948 ja 21. syyskuuta 1948 välisenä aikana.
Arce syntyi maatilalla Loberiassa ja kastettiin Balcarcessa (täydellinen nimi "Marcos Jose Arce"). Vasta viisitoistavuotiaana hän aloitti opiskelun Buenos Airesin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa, josta valmistui lääkäriksi vuonna 1903 luokkansa parhaana. Hänestä tuli kirurgi ja yliopiston anatomian professori vain 25-vuotiaana. Hän oli myös kirurgian professori ja edusti maataan vuonna 1907 Latinalaisen Amerikan lääketieteellisessä kongressissa Montevideossa.
Vuonna 1945 Arcesta tuli suurlähettiläs Shanghaihin ja hän oli Argentiinan pysyvä edustaja YK:ssa vuosina 1946-1949, jonka aikana Argentiina oli turvallisuusneuvoston jäsen vuosina 1948-1949. Arce oli vuonna 1948 erityispuheenjohtaja Pariisissa pidetyssä istunnossa jossa käsiteltiin Palestiinan tilannetta. Postimerkkien kerääjänä Arce ehdotti, että myös Yhdistyneet Kansakunnat julkaisisi omia postimerkkejä, mikä toteutui vuonna 1951, kun Yhdistyneiden kansakuntien postihallinto perustettiin.
Juan Perónin hallituksen aikana hän lähti maanpakoon Madridiin ja ja Yhdysvaltoihin. Hän kirjoitti useita kirjoja, joihin kuului kolmiosainen omaelämäkerta, Francisco Francolle omistettu kirja ja manifesti Falklandinsaarten palauttamisesta Argentiinan hallintaan.
Arcella oli yksi tytär, joka kuoli 14-vuotiaana Pariisissa vuonna 1922. Joitakin päiviä myöhemmin hän lahjoitti kirjat tiedekunnan kirjastolle, joka nimettiin hänen tyttärensä María Antonieta Arcen mukaan. Hän lahjoitti Buenos Airesin talonsa presidentti Julio Rocalle omistetuksi museoksi. Hän sai paljon kunnianosoituksia yliopistoilta ja hallituksilta eri puolilla maailmaa.
Johanna Elsig

Johanna Elsig (s. 1. marraskuuta 1992) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 12 maaottelua. Hän esiintyi ensimmäisen kerran maajoukkueessa huhtikuussa 2017 Kanadaa vastaan. Elsig kuului MM-kilpailuissa 2019 Saksan joukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Elsig on seuratasolla edustanut kotimaassaan Bayer Leverkusenia vuosina 2010–2012 ja Turbine Potsdamia vuodesta 2012.
Holborn

Holborn [ˈhəʊbə(r)n] on alue Lontoon Camdenin kaupunkipiirissä, West Endin ja Cityn välissä ja Clerkenwellistä etelään. Se muodosti oman metropolihallintopiirinsä vuoteen 1965 asti, jolloin se yhdistyi St Pancrasin ja Hampsteadin kanssa Camdenin kaupunkipiiriksi. Alueen nimi tulee keskienglannin sanoista "hol" (’rotko’) ja "bourne" (’puro’), ja se viittaa ilmeisesti Fleetjokeen, joka virtaa nykyään Fleet Streetin alapuolisessa tunnelissa.
Kaupunkikuva.
Alueen pääkatu tunnetaan nimellä ’Holborn’ Holborn Viaductin ja Holborn Barsin välillä ja nimellä ’High Holborn’ Holborn Barsin ja Drury Lanen välillä. Katu kivettiin jo vuonna 1417 kuningas Henrik V:n käskystä, mutta vielä kuningatar Elisabetin aikakaudella (1558–1603) sen varrella oli enimmäkseen puutarhoja.
Holborn Barsin kohdalla oli tullipuomi, jonka luona perittiin Cityyn saapuvilta vaunuilta yhden tai kahden pennin suuruinen tullimaksu. Lontoon Towerista ja Newgaten vankilasta kuljetettiin Holbornia pitkin kuolemaantuomittuja hirtettäviksi Tyburnin kylään, lähelle nykyistä Marble Archia, aina vuoteen 1783 asti – kaikkiaan yli 650 vuoden ajan.
Historiallisesti Holborn oli tärkeä, sillä siellä sijaitsi Inns of Courtin lakimiesseurojen tiloja, köyhäinsairaala sekä ranskalaisen Clunyn luostarin munkinkammioita. Kaupunginosassa toimii edelleen kaksi Inns of Courtin neljästä lakimiesseurasta, Gray’s Inn ja Lincoln’s Inn. Aikaisemmin siellä pitivät majaa myös kaksi Inns of Chanceryn valmistelevien lakimiesten seuraa, Staple Inn ja Barnard’s Inn. Staple Inn sijaitsi Holbornin etelälaidalla, vuonna 1585 rakennetussa tudortyylisessä rakennuksessa, jossa koulutettiin lakimiehiä ja tullattiin villaa.
High Holbornista etelään ja Kingswaystä itään sijaitseva Lincoln’s Inn Fields on Lontoon suurimpia (5 ha) ja vanhimpia julkisia aukioita. Sen alkuperäisen asemakaavan laati arkkitehti Inigo Jones 1618, mutta aukio rakennettiin nykyiseen muotoonsa vasta 1700-luvun alussa. Sen ympäristö oli yläluokan suosimaa asuinaluetta. Aukiolla on ristinmuotoinen puistoalue, jossa kasvaa muun muassa alabamantrumpettipuita ja suuria plataaneja. Sitä ympäröi yhä useita historiallisesti merkittäviä rakennuksia, kuten Sir John Soane’s Museum pohjoisessa, Lincoln’s Inn idässä ja Royal College of Surgeons (1835–36) etelässä.
Kuningatar Viktoria vihki marraskuussa 1869 käyttöön Holborn Viaductin, joka ylitti Holborn Valleyn ja yhdisti laakson vastakkaisilla puolilla sijaitsevat Holborn Hillin ja Cityn paremmin toisiinsa. Viaduktin eteläpuolelle avattiin vuonna 1874 Holborn Viaductin rautatieasema Lontoon paikallisjunien käyttöön. Rautatieasema suljettiin 1990 ja sen alapuolelle rakennettiin maanalainen Thameslinkin asema, josta pääsee junalla Lutonin ja Gatwickin lentoasemille.
Holbornissa sijaitsee Anglia Ruskin Universityn Lontoon kampus.
Luis Padilla Nervo

Luis Padilla Nervo (19. elokuuta 1894 Zamora, Michoacán – 9. syyskuuta 1985 Mexico City) oli meksikolainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli Meksikon ensimmäinen suurlähettiläs Yhdistyneissä kansakunnissa, ulkoministeri ja Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen kuudennen istunnon puheenjohtaja.
Ura.
Nervo opiskeli lakia Universidad Nacional Autónoma de Méxicossa. Hän teki myös jatkotutkintoja amerikkalaisissa, ranskalaisissa ja brittiläisissä yliopistoissa. Hän edusti Meksikoa San Franciscon konferenssissa vuonna 1945 ja allekirjoitti Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan. Lisäksi hän oli ensimmäinen Meksikon suurlähettiläs Yhdistyneissä kansakunnissa ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston jäsen. Kuudennessa istunnossa hän oli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja.
Padilla Nervo oli myös suurlähettiläänä El Salvadorissa, Paraguayssa, Unescossa, Costa Ricassa ja Tanskassa. Meksikon julkishallinnossa hän toimi sisäasiainministeriössä, opetusministeriössä ja työministeriössä. Hänet valittiin kansainvälisen tuomioistuimen tuomariksi vuosiksi 1964–1973.
Andressa Cavalari Machry

Andressa Cavalari Machry, taiteilijanimeltään Andressinha (s. 1. toukokuuta 1995) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 71 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi 17-vuotiaana.
Andressinha on pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa Houston Dashin ja Portland Thornsin joukkueissa.
Frederick Boland

Frederick Henry Boland (11. tammikuuta 1904 – 4. joulukuuta 1985) oli irlantilainen diplomaatti, joka toimi ensimmäisenä Irlannin suurlähettiläänä sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa että Yhdistyneissä Kansakunnissa. Boland oli naimisissa taidemaalari Frances Kellyn kanssa ja hänellä oli viisi lasta, mukaan lukien tyttärensä Eavan Boland, joka on Irlannin tunnetuimpia runoilijoita.
Varhainen elämä ja koulutus.
Frederick Boland syntyi 11. tammikuuta 1904 32 Edenvale Roadilla, Ranelagh CharlotteN (o.s. Nolan Taylor) ja Henry Patrick Bolandin poikana. Vanhemmat menivät naimisiin 5. syyskuuta 1900 Rathgarissa. Hänen isänsä syntyi Clonmelissa, kun hänen äitinsä syntyi Dublinissa. 
.Hänet koulutettiin Clongowes Wood College -yliopistossa, St Olave -oppilaitoksessa, Trinity Collegessa ja King's Innsissa Dublinissa, jossa hän suoritti B.A. ja LL.B. tutkinnot. Hän meni naimisiin maalari Frances Kellyn kanssa 11. helmikuuta 1935 Pyhän Mikaelin kirkossa, Dún Laoghairessa. Hän suoritti tutkinnon klassikasta Trinityssä. Hän suoritti myös tutkinnon Harvardissa, Chicagossa Pohjois-Carolina-yliopistossa Chapel Hillissä vuosina 1926-1928 Rockefeller-stipendinä. Hän sai kunnia lakitutkinnon Dublinin yliopistosta.
Ura.
Boland oli ulkoasiainministeriön apulaisministeri 1939–1946, ennen kuin hänestä tuli ministeri, jota virkaa hän piti vuoteen 1950 saakka. Tässä tehtävässä hän johti neuvotteluja vuonna 1949, mikä muutti Irlannin aseman Kansainyhteisön jäsenestä tasavallaksi. Hän yksityisesti kritisoi tapaa, jolla Taoiseach, John A. Costello hoiti asian, sanoen, että "hänellä on yhtä paljon käsitystä diplomatiasta kuin minulla on astrologiasta."
Hän toimi ensimmäisenä Irlannin suurlähettiläänä Lontoossa vuodesta 1950 vuoteen 1956, johtuen enimmäkseen siitä, ettei hän kyennyt yhteistyöhön vuosien 1948–1951 ulkoministerin Sean MacBriden kanssa. Vuonna 1956 hänestä tuli Irlannin suurlähettiläs Yhdistyneissä Kansakunnissa. Boland oli Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja 12. lokakuuta 1960, kun Nikita Hruštšov otti kenkänsä jalasta ja pisti sen pöydälle.
Sitten Boland toimi Trinity Collegen Dublinin 21. kanslerina vuosina 1963–1982.
Jessica Townsend

Jessica Townsend (s. 18. huhtikuuta 1985 Caloundra, Queensland) on australialainen kirjailija, joka tunnetaan lasten fantasia-romaanisarjasta "Nevermoor". Hänen esikoisromaaninsa "Nevermoor: The Trials of Morrigan Crow" (2017) voitti Book of Year -palkinnon Australian Book Industry Awards -kilpailussa. 20th Century Fox on hankkinut kirjan elokuvaoikeudet.
Havana Solaun

Havana Solaun (s. 23. helmikuuta 1993) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Jamaikan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuun mennessä viisi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa hän pelasi Jamaikan kaikissa kolmessa ottelussa ja teki Australiaa vastaan joukkueensa ainoan maalin koko kisoissa.
Solaun on pelannut Yhdysvalloissa Floridan yliopiston joukkueessa, Seattle Reignissä ja Washington Spiritissä. Vuonna 2019 hän siirtyi norjalaisseura Kleppiin.
Turva-alusta

Turva-alusta tai iskua vaimentava alusta on putoamispinta, jonka tavoitteena pienentää loukkaantumisriskiä siihen pudotessa.
SFS-EN 1177 -standardin mukaiset turva-alustan materiaalin minimipaksuudesta ja suurimasta sallitusta vapaa putoamiskorkeudesta tulee standardin mukaisesta testistä tai siinä olevasta taulukosta. Taulukossa määritellyt materiaalit ovat: nurmikko/pintamaa, kaarna joka raekoko on 20 mm–80 mm, hake joka raekoko 5 mm–30 mm ja hiekka ja sora joka on luonnon pyöristämää ja pestyä, joka raekoko 0,25 mm–8 mm. Hiekan ja soran tulee olla raekoon lisäksi sen tulee olla luonnon pyöristämää ja pestyä, eikä siinä saa olla mukana juurikaan silttiä tai savea.
Lisa Boattin

Lisa Boattin (s. 3. maaliskuuta 1997) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän oli Italian alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni, kun se saavutti EM-pronssia vuonna 2014. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 22 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän tuli kolmessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle ja pelasi yhteensä 97 minuuttia.
Boattin edustaa kotimaassaan Juventusta.
Poliana Barbosa Medeiros

Poliana Barbosa Medeiros (s. 6. helmikuuta 1991 Ituiutaba) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 63 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän pelasi ensimmäisen aikuisten maaottelunsa vuonna 2012.
Poliana on kotimaassaan edustanut pisimpään São Joséa. Hän on lisäksi pelannut Islannissa ja Yhdysvalloissa.
Jiří Pospíšil (koripalloilija)

Jiří Pospíšil (9. syyskuuta 1950 Brno – 13. kesäkuuta 2019) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Pospíšil pelasi Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa vuosina 1969–1980 ja voitti EM-pronssia Belgiasta 1977. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kahdeksanneksi Münchenissä 1972, kuudenneksi Montréalissa 1976 ja yhdeksänneksi Moskovassa 1980. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös vuosien 1970 ja 1978 MM-kilpailuissa sekä vuosien 1971, 1973, 1975 ja 1979 EM-kilpailuissa.
Pospíšil saavutti lukuisia mitaleita maansa pääsarjasta muttei voittanut sen mestaruutta. Vuonna 2016 hänet nimettiin Tšekin koripallon hall of fameen. Pospíšil kuoli 68-vuotiaana 13. kesäkuuta 2019.
Williams JPH1

Williams JPH1 ja sen kehitysversio Williams JPH1B on brittiläisen Williamsin valmistama kilpa-auto, jolla kilpailtiin FIA Formula Two Championship -sarjassa kausilla 2009–2012. Auto julkistettiin 2. maaliskuuta 2009 Brands Hatchin moottoriradalla Britanniassa.
AdvFS

AdvFS ("Advanced Filesystem") on Digital Equipment Corporationin kehittämä tiedostojärjestelmä. AdvFS on journaloiva tiedostojärjestelmä, joka on suunniteltu toimimaan myös klusteroiduissa ympäristöissä. AdvFS:n maksimikoko on 16 teratavua. Tiedostojärjestelmässä on muun muassa tuki tilannekuvan () tallentamiselle ja sisäänrakennettu tuki taltioiden hallintaan.
Tiedostojärjestelmä esiteltiin Digital Unix -käyttöjärjestelmässä 1990-luvun puolivälissä. Hewlett-Packard julkaisi tiedostojärjestelmän lähdekoodit GPLv2-lisenssillä vuonna 2008. Lähdekoodit sisältävät alkuperäisen Tru64 Unix -alustalla käytetyn version sekä työn alla olleen käännöksen HP-UX -käyttöjärjestelmälle.
Tilannekuva

Tilannekuva () on tietotekniikassa järjestelmän kyky "jäädyttää" tiedostojärjestelmän tilanne tarkaksi kopioksi estämättä sen samanaikaista käyttöä ("live system"). Tyypillinen käyttötilanne on varmuuskopion ottaminen.
Linuxissa tilannekuvan tallentaminen on Logical Volume Manager (LVM) kerroksen omainaisuus, joka tukee useita tiedostojärjestelmiä. LVM1 tukee vain luettavia tilannekuvia kun taas LVM2 tukee luettavia ja kirjoitettavia tilannekuvia. Windowsissa vastaavan toiminnon suorittaa Volume Shadow Copy Service.
Eräissä tiedostojärjestelmissä kuten AdvFS ja ZFS on itsessään tuki tilannekuvan tallentamiselle. Myös Plan 9 -käyttöjärjestelmän fossil tukee tilannekuvia.
Perhosten keräily

Perhosten keräily on yksi tunnetuimmista ja vanhimmista hyönteistutkimuksen muodoista ja keräilyharrastuksista. Tämä on siinä mielessä kiinnostava ala, että siinä ei tarvita valtaisaa kallista välineistöä ja se on ainakin nuorison keskuudessa ollut suositumpaa kuin muiden niveljalkaisten tutkmus. Enimmäkseen on keräilty satunnaisesti päiväperhosia. Toisaalta esimerkiksi vesiperhosia on tutkittu suhteellisen vähän. Myös vakavasti otettavat tiedemiehet ovat keräilleet perhosia eri puolella maapalloa. Hyönteistenkeräilyharrastus on laji, jossa keräilyn kohde on tarkoitus tappaa.
Perhosia on keräilty perhoshaavin ja erilaisten syöttien avulla. Pimeänä aikana on kirkas valonlähde ja vaaleana taustana esimerkiksi lakana tarpeen. Myrkkynä on käytetty enimmäkseen etikkaeetteriä. Kiinni saadut perhoset on levitetty laudalle, jotta yksityiskohdat saadaan esiin lajien ja sukupuolen tunnistamiseksi. Myöhemmin ne on neulattu ohuilla neuloilla näytteiksi. Näin on merkitty myös pyydystysaika ja paikka. Eräät perhoslajit ovat rauhoitettuja, tunnetuimpana apolloperhonen, mutta yleisesti ottaen yksittäisen yksilön pyydystäminen kokoelmaan ei vaaranna lajia.
Nevermoor

Nevermoor on australialaisen Jessica Townsendin kirjoittama fantasiakirjasarja. Sarjasta on ilmestynyt suomeksi kolme kirjaa: "Nevermoor: Morriganin koetukset," "Meinioseppä': Morriganin kutsumus" ja Onttorokko: "Morriganin ajojahti".Sarjan ensimmäisen kirjan elokuvaoikeudet on myyty 20th Century Foxille
Sarja kertoo Morrigan Korppista, joka on meinioseppä ja yksi maailman vaarallisimmista olennoista.
Manitou (yritys)

Manitou Group on ranskalainen vuonna 1953 perustettu yritys. Se valmistaa esimerkiksi trukkeja ja kurottajia. Suomessa Manitou-kurottajien maahantuojana toimii MN-Lifttek Oy.
Aivi Luik

Aivi Belinda Kerstin Luik (s. 18. maaliskuuta 1985) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa 43 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vaihtopelaajana vain yhden ottelun lopussa. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2010.
Luik on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi muun muassa Islannissa, Englannissa, Norjassa, Ruotsissa, Espanjassa ja Italiassa. Hän on elokuusta 2022 alkaen edustanut ruotsalaisseura Häckeniä
Luikin vanhemmat ovat Unkarista ja Ruotsista, ja hänellä on virolaisia sukujuuria.
Amy Harrison

Amy Harrison (s. 21. huhtikuuta 1996 Camden) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 11 maaottelua. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pääsi kentälle vasta neljännesvälieräottelussa Norjaa vastaan aivan jatkoajan lopussa.
Harrison on seuratasolla edustanut pitkään Sydney FC:tä. Vuonna 2019 hän pelasi Yhdysvaltoissa Washington Spiritin joukkueessa ja vuonna 2020 hän siirtyi Alankomaihin PSV:n joukkueeseen.
Teigen Allen

Teigen Allen (s. 12. helmikuuta 1994 Sydney) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2019 MM-kilpailuja 40 maaottelua. Hän on kuulunut Australian MM-kisajoukkueeseen vuosina 2011 ja 2019. Vuoden 2011 kisoissa hän pääsi yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle mutta jälkimmäisissä hän ei pelannut lainkaan.
Allen on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa ja Norjassa.
Konya Plummer

Konya Plummer (s. 2. elokuuta 1997) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pelannut Jamaikan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuun mennessä 20 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän oli MM-kilpailuissa 2019 Jamaikan kapteeni ja pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Plummer on pelannut Floridassa, Yhdysvalloissa Southeastern Universityn ja Keski-Floridan yliopiston joukkueissa.
Leah Williamson

Leah Williamson (s. 29. maaliskuuta 1997) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa 25. heinäkuuta 2025 mennessä 63 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle muutamaksi minuutiksi neljännesvälieräottelun lopussa. EM-kilpailuissa 2022 hän voitti Englannin joukkueen kapteenina kultaa ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. MM-kilpailuihin 2023 Williamson ei saman vuoden huhtikuussa tapahtuneen loukkaantumisen vuoksi päässyt mukaan. EM-kilpailuissa 2025 hän pelasi jälleen Englannin joukkueen kapteenina ja voitti toistamiseen kultaa.
Williamson edustaa seuratasolla Englannin Superliigassa pelaavaa lontoolaisseura Arsenalia. Hän voitti Mestarien liigan vuonna 2025. Hän pelasi jo Arsenalin juniorijoukkueissa.
Williamson on yksityiselämänsä puolella seurustellut kauneuskuningatar Elle Smithin kanssa.
Lautaro (Kouvola)

Lautaro on Kouvolan kaupungin pienalue ja asuinalue, Valkealan suuralueella. Se koostuu pääosin 1990- ja 2000-luvuilla rakennetuista pientaloista. Lautaro sijaitsee Jokelan kaupunginosassa, Jokelan kylästä etelään lähellä vanhaa Valkealan kunnan ja Kouvolan rajaa.
Lautaron lähin koulu ja kauppa (S-market) sijaitsee Jokelassa, noin 1,5 kilometrin päässä.
Lucy Staniforth

Lucy Staniforth (s. 2. lokakuuta 1992) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa helmikuun 2021 loppuun mennessä 16 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vain neljännesvälieräottelussa vaihtopelaajana.
Staniforth edustaa seuratasolla Manchester Unitedia. Kausina 2018–2020 hän edusti Birmingham Cityä. Hänen aiempia seurojaan ovat Sunderland, jossa hän oli joukkueen kapteeni, Liverpool, Bristol Academy ja Lincoln.
C18 (C-standardi)

C18 on C-kielen ISO-standardiversio ISO/IEC 9899:2018, joka julkaistiin kesäkuussa 2018. Standardiin viitataan toisinaan myös nimellä C17.
C18 korvasi aiemman standardin C11. 
C18-versiossa ei ole merkittäviä uusia ominaisuuksia, mutta siinä on eräitä korjauksia ja tarkennuksia.
C18-standardin seuraajasta odotetaan äänestystä vuonna 2023, jolloin sen nimeksi tulisi C23 (epävirallisesti nimellä C2x).
Joelle Murray

Joelle Murray (s. 7. marraskuuta 1986) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 48 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän kuului MM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi elokuussa 2007.
Murray edustaa kotimaassaan Hiberniania.
Joanne Love

Joanne ”Jo” Love (s. 6. joulukuuta 1985) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 191 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän kuului MM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2002.
Love edustaa kotimaassaan Glasgow Cityä.
Sokkoleikki

Sokkoleikki on leikki, jota leikittäessä yhden tai useamman leikkijän silmät ovat sidottuna siten, etteivät he näe. Leikkien tarkoituksena on tunnistaa joku henkilö, saada kiinni joku henkilö, kilpailla nopeudesta tai taitavuudesta, tai jokin näiden yhdistelmä. Sokkoleikkejä on runsaasti erilaisia, niin sisä- kuin ulkoleikkejä.
Erilaisia sokkoleikkejä.
Tyypillinen ja kansainvälisesti tunnettu sokkoleikki on "Anna aasille häntä". Leikkijöiden piirissä on "sokko", jonka silmät sidotaan. Seinälle on ripustettu vapaamuotoinen aasin kuva, kuitenkin hännätön. Sokkoa pyöritetään tarvittaessa vaikeusasteen mukaan huoneessa tai mahdollisesti jopa ulkona. Sokolle annetaan narusta punottu häntä ja nasta. Sokon on sitten koetettava löytää aasi ja asetettava sille häntä ja kiinnitettävä se nastalla mahdollisimman oikeaan paikkaan. Tätä voidaan käyttää pantinlunastuksessa tai esimerkiksi syntymäpäivillä tai muuten vain kilpailijoiden välisenä, mahdollisesti aikuistenkin välillä. Kilpailevien lasten ikä on syytä ottaa huomioon vaikeusastetta määrittäessä. Tälle leikille on monia variaatioita, esimerkiksi norsun häntä.
Ari Korvola

Ari Korvola on suomalainen toimittaja, joka tuli tunnetuksi Yleisradion ärhäkkänä ja uudenlaisia kerrontakeinoja käyttävänä ajankohtaistoimittajana ja tutkivana journalistina muun muassa televisio-ohjelmissa "Ajankohtainen kakkonen", "A-mok" (1993–1994), "Kolmas aste" (MTV, 1995–1996), "MOT" (1996–2011), "A-studio" ja muut A-ohjelmat sekä "Silminnäkijä". Vuonna 2011 hänet kutsuttiin "Seura"-viikkolehden toimituspäälliköksi. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle keväällä 2018.
Muoniosta kotoisin oleva Korvola aloitti toimittajauransa Lapin Radiosta 1973 ja siirtyi pian Ylen tv-uutistoimitukseen Helsinkiin. Vuosina 1993–1994 hän teki Ylessä kokeellista, dramatisoitua ajankohtaisohjelmaa "A-mok" yhdessä Heikki Hiilamon, Jouko Salokorven, Kari Tervon ja Heikki Vuennon kanssa. Korvola toimi juontajana vuoden 1993 euroviisukarsinnoissa. 1990-luvun keskivaiheilla Korvola työskenteli jonkin aikaa MTV:n ajankohtaisohjelmassa "Kolmas aste", kunnes palasi Yleisradioon syksyllä 1996 perustamaan tutkivan journalismin "MOT"-ohjelmaa yhdessä "Suomen Kuvalehdestä" rekrytoitujen Olli Ainolan, Martti Backmanin ja Jouni Tervon kanssa.
Syksyllä 2009 Korvola sai kiistanalaista mainetta tekemällä Ylen "Silminnäkijä"-ohjelmaan keskustapuoluetta lähellä olevasta Nuorisosäätiöstä niin sanotun ”lautakasajutun”, jossa syytettiin pääministeri Matti Vanhasta lahjoman vastaanottamisesta. Tapaus johti muun muassa Julkisen sanan neuvoston puheenjohtajan Pekka Hyvärisen eroon tehtävästään protestina siitä, ettei neuvoston enemmistö katsonut ohjelman rikkoneen hyvää journalistista tapaa.
Vuonna 2017 Korvola sai Aikakauslehtien päätoimittajayhdistyksen Julius-palkinnon. Sen perusteluissa Korvolaa luonnehdittiin tutkivan journalismin arvostetuksi veteraaniksi, jonka loikka Ylestä "Seuraan" oli yllättävä mutta onnistunut. Palkintolautakunnan mielestä Korvola on ”[t]inkimätön journalisti, vankkumattoman kriittinen ja immuuni ulkopuolisille vaikutus- ja painostusyrityksille, joita hänen vaalimallaan tontilla riittää yllin kyllin”.
Lumefantriini

Lumefantriini (C30H32NCl3O) on aromaattisiin aminoalkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä malarian hoitoon yhdessä muiden lääkeaineiden kanssa. Lumefantriini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa lumefantriini on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee poolittomiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi öljyihin. Lumefantriini on heikosti emäksistä. Lumefantriini on kiraalinen yhdiste ja molemmat sen enantiomeereista ovat lääkeaineena aktiivisia. Lumefantriinin "Plasmodium"-suvun malarialoisiota tappava vaikutus perustuu siihen, että se estää hemipolymeraasientsyymin toimintaa. Tämän seurauksena alkueläinten soluihin kertyy niille myrkyllistä protoporfyriini IX:n ja raudan kompleksia. Lumefantriinia käytetään yhdessä artemeetterin kanssa ja se annostellaan tablettina suun kautta. Yhdistelmä on teholtaan hyvä erityisesti alueilla, joilla meflokiini on menettänyt tehoaan vastustuskyvyn kehittymisen vuoksi.
Haittavaikutukset.
Lumefantriinin ja artemeetterin yhdistelmä on yleensä hyvin siedetty. Mahdollisia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huimaus ja ruuansulatuskanavan oireet.
Valmistus.
Lumefantriinin synteesin lähtöaine on fluoreeni, joka kloorataan ensimmäisessä vaiheessa 2,7-dikloorifluoreeniksi. Seuraavassa vaiheessa tämä välituote reagoi klooriasetyylikloridin kanssa Friedel–Crafts-asylointireaktiolla ja muodostunut klooriesteri pelkistetään epoksidiksi kaliumboorihydridin avulla. Dibutyyliamiini reagoi epoksidiryhmän kanssa muodostaen aminoalkoholiryhmän. Lumefantriinin synteesin viimeinen vaihe on tämän välituotteen reaktio p-klooribentsaldehydin kanssa.
A-Kruunu

A-Kruunu Oy on Suomen valtion omistama ympäristöministeriön ohjauksessa toimiva erityistehtäväyhtiö, jonka tehtävänä on rakennuttaa kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja. Yhtiön tehtävänä on myös edistää puurakentamista, asumisen innovaatioita, kiertotaloutta ja vähähiilisyyttä.
A-Kruunun toiminta.
A-Kruunulle on asetettu tavoitteeksi rakennuttaa vuosittain 400 asuntoa, joista pääosa on Helsingin seudulla ja muut muilla suurimmilla kasvuseuduilla. Tavoitteena on, että puukerrostalojen ja muiden vähähiilisten runkorakenneratkaisujen osuus tuotannosta on 25 %. Rakennutettavien kohteiden valinnassa otetaan huomioon suhdannetilanne ja kohteiden toteutettavuus. Rakentamisessa edistetään puurakentamisen lisäksi uusia innovaatioita ottaen huomioon edellä asetetut tavoitteet. 
Merkittävin osa asuntotuotannosta tapahtuu pääkaupunkiseudulla ja sen kehyskunnissa. Vuoden 2019 alusta toiminta-aluetta on laajennettu myös muille maamme suurimmille kaupunkiseuduille, joilla on suuri kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen tarve. A-Kruunu osallistuu vahvalla panoksella myös laajempien aluekokonaisuuksien toteuttamiseen ja laadukkaan kaupunkiasumisen kehittämiseen toiminta-alueillaan.
Osassa A-Kruunun kohteista on myös liiketiloja, joita yritys vuokraa yritysten tarpeisiin.
A-Kruunu on lähes hiilineutraali oman toiminnan hiilipäästöjen osalta ja vähentää arvoketjun päästöjä tavoitteellisesti.
Vuokra-asuntojen asukasvalinnassa toteutetaan hyviä asukasvalintaperiaatteita osoittaen asunnot kohtuuhintaista vuokra-asuntoa eniten tarvitseville ruokakunnille. Samalla huolehditaan vuokratalojen monipuolisesta asukasrakenteesta.
Yhtiö toimii pitkäjänteisesti, noudattaa alan hyviä käytäntöjä ja toimii valtionyhtiöiden omistajapolitiikasta annetun ohjeistuksen mukaisesti.
Yhtiön väliaikainen toimitusjohtaja on Tarja Lappalainen-Liipo ja hallituksen puheenjohtaja Matti Vatilo.
Asunnot.
A-Kruunun tavoitteena on asteittain nostaa asuntoaloitusten määrä 400 asuntoon vuodessa. A-Kruunu Oy:n ensimmäisten asuntohankkeiden rakentaminen alkoi kesällä vuonna 2015. Joulukuussa 2024 A-Kruunu ylitti 3000 asunnon rajan. 
Asukasvalinnoissa A-Kruunu noudattaa Varken asukasvalintaohjeistusta. Osassa kohteissa on myös liiketiloja, joita A-Kruunu vuokraa yritysten tarpeisiin. 
Kehityshankkeet.
Vuokra-asuntojen rakennuttamisen lisäksi A-Kruunu Oy on mukana asumiseen liittyvissä kehitys- ja tutkimushankkeissa:
Aikaisempia kehityshankkeita ovat olleet:
Gabriela Garton

Gabriela Garton (s. 27. toukokuuta 1990) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2019 MM-kilpailuja kaksi maaottelua ja oli varamaalivahtina vuoden 2019 MM-kilpailuissa.
Marvel’s Avengers (vuoden 2020 videopeli)

Marvel’s Avengers on Crystal Dynamicsin ja Eidos-Montréalin kehittämä sekä Square Enixin julkaisema toimintapeli. Se julkaistiin Google Stadialle, Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 4. syyskuuta 2020.
Pelaajat jotka omistavat pelin PlayStation 4:lla tai Xbox Onella, voivat saada sen ilmaiseksi PlayStation 5- tai Xbox Series X ja Series S -konsoleille. Peli myös tukee alustojen välistä pelaamista, esimerkiksi PS5-pelaajat voivat pelata PS4-pelaajien kanssa.
Pelaaminen.
Hahmojen kyvyt paranevat kokemuspisteillä, joita saa vastustajien voittamisesta. Hahmojen kykyjä parantavat varusteet löytyvät pelimaailmasta tai saa vastustajia voittamalla.
Pelissä olevat mikromaksut ovat käytössä kosmeettisiin esineisiin (asuihin, eleisiin, nimilaattoihin), jotka ovat värikoodattuja laadun mukaan.
Juoni.
Pelin tapahtumissa viitataan "A-Day"-päivän tapahtumiin, jonka jälkeen Kamala Khan saa supervoimat. Khan kokoaa hajonneet Kostajat yhteen.
Vastaanotto.
Pelistä on sanottu, että julkaisua edeltävä beetaversio ei tehnyt pelille oikeutta: se ohitti laajalti yksinpelikampanjan sisällön saadakseen pelaajat verkkopelitoimintaan. Pelissä on tiheään "elävää sisältöä" ("live service").
Kritiikki.
Peli esiteltiin E3 2019 -tapahtumassa. Peli on herättänyt kritiikkiä hahmojen ulkoasusta. Pelissä olevat hahmot eivät näytä elokuvista tutuiksi tulleilta näyttelijöiltä. 
Crystal Dynamicsin Shaun Escayg on vastannut heidän halunneen tehdä alkuperäisen pelin joka palaa sarjakuvien juurille.
María Belén Potassa

María Belén Potassa (s. 12. joulukuuta 1988) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 29 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän on kuulunut maajoukkueeseen vuosien 2007 ja 2019 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2008 olympialaisissa. MM-kilpailuissa 2019 hän ei saanut peliaikaa.
Potassa on pelannut seuratasolla muun muassa Boca Juniorsissa ja UAI Urquizassa.
Gabriela Patricia Chávez

Gabriela Patricia Chávez (s. 9. huhtikuuta 1989) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 17 maaottelua. Hän on kuulunut maajoukkueeseen vuosien 2007 ja 2019 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2008 olympialaisissa. MM-kilpailuissa 2019 hän ei saanut peliaikaa.
Dalila Ippólito

Dalila Ippólito (s. 24. maaliskuuta 2002) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä kolme maaottelua. MM-kilpailuissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle Argentiinan viimeisessä alkulohko-ottelussa.
Ippólito edustaa kotimaassaan River Platea.
Natalie Juncos

Natalie Juncos (s. 28. joulukuuta 1990) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä kuusi maaottelua. MM-kilpailuissa hän ei saanut peliaikaa.
Juncos on syntynyt Yhdysvalloissa ja hänen vanhempansa ovat olympialaisissa Argentiinaa edustaneita uimareita.
Milagros Menéndez

Milagros Menéndez (s. 23. maaliskuuta 1997) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Argentiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä neljä ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan ja teki Argentiinan ensimmäisen maalin koko kisoissa.
Joyner Lucas

Gary Maurice Lucas, Jr. (syntynyt 17. elokuuta 1988), taiteilijanimeltään Joyner Lucas on yhdysvaltalainen rap-artisti ja laulaja. Hän syntyi afroamerikkalaiselle isälle ja valkoihoiselle äidille. Lucas nousi suuren yleisön tietoisuuteen kappaleellaan "Ross Capicchioni" vuonna 2015. Sen jälkeen Lucas on julkaissut 5 mixtapea ja 20 singleä.
Lucas on ollut ehdolla kaksi kertaa Grammy-palkinnon saajaksi: ”Im Not Racist” parhaana musiikkivideona ja ”Lucky You” parhaana rap-kappaleena.
Lucasin debyyttialbumi "ADHD" julkaistiin 27. maaliskuuta 2020.
Peipun koulu

Peipun koulu oli Satakunnan Merikarvialla Peipun kylässä vuosina 1927–2005 toiminut alakoulu.
Historiaa.
1900-luvun alussa peippulaiset kävivät koulua pitkän matkan takana Köörtilässä. Kun koulun oppilasmäärä aina vain lisääntyi, alettiin pohtia joko koulun laajentamista ja oman koulun perustamista Peippuun. Jälkimmäinen vaihtoehto voitti, ja johtokunta piti ensimmäisen kokouksensa Kantolassa syksyllä 1926, kokoonkutsuja Kalle Kantola. Koulun pitopaikasta pyydettiin tarjouksia, joista kunnanvaltuusto hyväksyi Alakylässä sijaitsevan, Juho Merimaan omistaman Härkkelin talon. Sen remonttia odotellessa koulu pääsi alkuun Mahlamäessä eli Kantolassa syksyllä 1927. Alakoulua piti kymmenisen ensimmäistä vuotta sama opettaja vuorovuosin Härkkelissä ja vuoroin Lammelan koulussa. Kun kouluun saatiin toinenkin opettaja, alakoulutoiminta muutettiin kokovuotiseksi.
Uutta koulurakennusta saatiin Peipussa odottaa vuoteen 1954 saakka, ja silloinkin se oli pienempi kuin mitä oli kaavailtu. Suurten ikäluokkien myötä ahtaassa koulussa oli enimmillään 1960-luvun alkupuolella kolme opettajaa, seitsemän luokkaa ja yli 80 oppilasta. Jatkokoulu ja seitsemäs luokka siirrettiin Ylikylään, jonne perustettiin 2-vuotinen kansalaiskoulu.
1960-luvulta alkaen oppilasmäärä alkoi vähentyä niin, että vuonna 1988 oppilaita oli enää parikymmentä. Peipun koulu toimi silti vuoteen 2005 saakka.
Vuodesta 1959 Peipun koulun opettajana toiminut Reijo Ostamo laati koulun 75-vuotishistoriikin, joka julkaistiin 2002.
Aarrekammio

Aarrekammio () oli antiikin kreikkalaiselle arkkitehtuurille ominainen rakennus, jota käytettiin votiivilahjojen säilyttämiseen. Aarrekammioita sijaitsi erityisesti merkittävillä yleiskreikkalaisilla pyhäkköalueilla ja kulttipaikoilla, kuten Delfoissa, Deloksella ja Olympiassa, ja niitä pystyttivät eri kaupunkivaltiot vaurauttaan ja mahtiaan osoittaakseen.
Aarrekammiot näyttivät tyypillisesti pieniltä kreikkalaisilta temppeleiltä. Ne edustivat useimmiten doorilaista tyyliä ja "distylos in antis" -tyyppiä, toisin sanoen niiden julkisivussa oli kaksi pylvästä. Parhaiten tunnettu esimerkki on Delfoin Ateenalaisten aarrekammio, joka on kunnostettu. Eräät aarrekammiot edustivat joonialaista tyyliä, mutta niissä oli tyypillisten joonialaisten pylväiden sijasta karyatidipylväät. Myös aiolialaista tyyliä edustaneita aarrekammioita tunnetaan. Joissakin temppeleissä, kuten Parthenonissa, aarrekammiona käytettiin takaosan opisthodomosta.
Andron

Andron () oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa miesten pitohuone yksityistalossa. Andronit olivat kreikkalaisen yksityistalon merkittävin tila, ja niitä käytettiin miesten keskinäisiin symposion-aterioihin.
Andronit sijaitsivat yleensä lähellä talon sisäänkäyntiä ja erillään muista huoneista. Huoneet oli yleensä reunustettu ruokailuun käytetyillä leposohvilla, ja niiden lattiat oli varsinkin hellenistisellä ja roomalaisella kaudella koristeltu lattiamosaiikeilla.
Laajemmassa mielessä miesten osaa asuinrakennuksesta kutsuttiin nimellä "andronitis" (). Naisten huoneita kutsuttiin nimellä gynaikeion, ja laajemmin naisten osaa rakennuksesta nimellä "gynaikonitis" ().
Gynaikeion

Gynaikeion (, myös , ; ) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa naisten huoneiden nimitys yksityistalossa. Laajemmassa mielessä naisten osaa asuinrakennuksesta kutsuttiin myös nimellä "gynaikonitis" ().
Miesten tilaa kutsuttiin vastaavasti nimellä andron.
Odeion

Odeion (, ) on antiikin kreikkalaisessa ja roomalaisessa arkkitehtuurissa musiikki- ja lauluteatteri. Odeionit muistuttivat monella tavalla kreikkalaisia ja roomalaisia teattereita, mutta olivat useimmiten niitä selvästi pienempiä.
Odeionit syntyivät mahdollisesti siksi, että näytelmäteatterit olivat liian suuria antiikin aikaisten soitinten äänelle. Odeioneita käytettiin paitsi musiikki- ja lauluesityksiin myös puhujien esiintymisiin. Kreikkalaisessa arkkitehtuurissa odeioneita edustaa Perikleen odeion Ateenassa. Muutoin odeioneita rakennettiin erityisesti roomalaisella kaudella. Joskus, kuten Efesoksessa, odeioneita käytettiin myös buleuterionina.
Propylaion

Propylaion (, ), propylaia (, ) eli propylon (, ) tarkoittaa antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa monumentaaliporttia, joka toimi pyhäkköalueen eli temenoksen sisäänkäyntinä. Propylaionit muodostuivat yleensä pylväiden varassa olleesta portiikista, ja joskus niissä oli suljettavat oviportit.
Sanat "propylaion" ja "propylaia" ovat yhdistelmiä kreikan etuliitteestä "pro"- (’ennen’ tai ’edessä’) ja sanan "pylon" tai "pylaion" (’portti’) yksiköstä ja monikosta. Ne tarkoittavat siis kirjaimellisesti ”ennen porttia olevaa”.
Esimerkkejä.
Tunnettuja antiikin aikaisia propylaion-portteja ovat muun muassa:
Termiä on sovellettu myös uusklassisessa arkkitehtuurissa, jossa vastaavankaltaisia portteja ovat muun muassa:
K. I. Jakubov

Konstantin Ivanovitš Jakubov (, myös Якубовь; 13. syyskuuta 1860 Sortavala – 21. lokakuuta 1900 Hanko) oli suomenvenäläinen opettaja, harrastelijahistorioitsija ja kirjeenvaihtaja, joka vaikutti 1880–1890-luvuilla Venäjällä vallinneeseen Suomi-kuvaan ja Venäjän Suomen-politiikkaan.
Jakubov kävi suomalaisen kansakoulun ja osasi hyvin suomea. Hän valmistui Pietarin historiallis-kielitieteellisestä instituutista vuonna 1884 ja työskenteli vuodesta 1885 Helsingin venäläisen poikakoulun Aleksanterin kimnaasin kreikan kielen sekä vuodesta 1891 myös historian ja maantiedon opettajana. Hän opetti lisäksi vuosina 1886–1891 historiaa venäläisessä tyttökoulussa Marian kimnaasissa.
Jakubov kiinnostui jo varhain Suomen hallintohistoriasta ja vietti kesän 1885 Tukholman arkistoissa ja kirjastoissa keräämässä Suomen Ruotsin vallan aikaan liittyvää aineistoa. Hänen tärkein ansionsa oli hänen kokoamansa Suomen suuriruhtinaskuntaa koskevan asiakirjakokoelman julkaiseminen venäjänkielisenä käännöksenä. Hän laati ensimmäisen täydellisen venäjännöksen niin sanotuista Suomen perustuslaeista eli Ruotsin vuoden 1772 hallitusmuodosta ja vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjasta, tosin käännös ilmestyi postuumisti vasta vuonna 1909. Jakubov myös suomensi suomalaisten perustuslakioppeja vastaan suunnatun venäläisen F. P. Jelenevin pamfletin "Mitä suomenmaalaiset ovat saavuttaneet ja mitä pyrkivät saavuttamaan tiellään irti Venäjän valtiovallasta?". Monista muista venäläisistä poiketen Jakubov tunnusti Suomen perustuslakien voimassaolon, mutta hän kiisti Suomen olevan Venäjästä erillinen valtio, johon Venäjän lait eivät myös ulottuisi.
Jakubov oli Suomen kenraalikuvernöörinä vuosina 1881–1897 toimineen kreivi Fjodor Heidenin tärkein neuvonantaja ja lienee laatinut alkuversiot Heidenin virkakautensa alussa laadituttamille kahdelle poliittiselle ohjelmalle. Heidenin ja Jakubovin johtoajatuksena oli venäläisen esivallan yhteistyö fennomaanien kanssa, minkä uskottiin lähentävän Suomea Venäjään, sillä he katsoivat suomalaisten ”separatismin” olevan lähinnä ruotsinmielisten lietsomaa. Jakubov toimi samalla Moskovassa ilmestyneen "Moskovskije vedomosti" -lehden Suomen-kirjeenvaihtajana. Lehdessä julkaistiin vuosina 1890–1896 yhteensä 152 hänen laatimaansa kirjoitusta, joista suurin osa pääkirjoituksina. Hänen henkilöllisyytensä kirjeenvaihtajana paljastui vuonna 1893, minkä jälkeen häntä alettiin säälittä vainota Suomessa. Jakubov sai porttikieltoja kahviloihin ja hänen elämänsä tehtiin sietämättömäksi. Hän sairastui fyysisesti ja psyykkisesti ja jätti opettajanvirkansa vuonna 1896 haettuaan turhaan Aleksanterin kimnaasin johtajan virkaa. Hän julkaisi vuonna 1897 yhden teoksen Venäjän ja Ruotsin suhteista 1600-luvulla. Samana vuonna Jakubov sai valtioneuvoksen arvonimen. Hän kuoli vain 40-vuotiaana.
Anna Maria Ortese

Anna Maria Ortese (13. kesäkuuta 1914 Rooma, Italia – 9. maaliskuuta 1998 Rapallo, Italia) oli italialainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 1937 ilmestynyt novellikokoelma "Angelici dolori", johon hän oli saanut vaikutteita Massimo Bontempellin maagisesta realismista. Myöhemmissä teoksissaan hän kuitenkin hylkäsi tuon tyylin ja löysi oman äänensä. Monet teokset liikkuivat essee- ja kertomakirjallisuuden rajamailla, ja dokumenttiosuuksien ohella niissä on fiktiivisiä jaksoja. Myöhemmissä teoksissaan hän ottaa realismista mielikuvitusmaailmaan etääntyvän kerronnan ohella kantaa.
Ortesen tuotannosta on julkaistu suomeksi novelli ”Silmälasit” (suom. Veera Alanärä, teoksessa "Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta" (2007); alkuteos ”Un paio di occhiali” teoksessa "Il mare non bagna Napoli").
Castro-Urdiales

Castro-Urdiales on kaupunki Cantabriassa Biskajanlahden rannalla Espanjassa. Väkiluku on 31 977 (2018). 
Paikkakunnan nimi oli "Flavióbriga" roomalaisen asutuksen aikana. Kaupungissa on roomalaisajan arkeologinen esiintymä. Keskusta on keskiajalta. Tunnetuimmat rakennukset ovat Santa Marían kirkko ja Santa Anan linna, jonka yhteydessä on majakka. Luolamaalauksia myöhäispaleoliittiselta kaudelta on esimerkiksi Peña del Cucossa.
Camargo (Espanja)

Camargo on kunta Cantabriassa Espanjassa. Väkiluku on 30 263 (2018). 
Hallinnollinen keskus on Muriedas. Santanderin lentokenttä sijaitsee Camargossa.
Tuppuralan koulu

Tuppuralan koulu on Mikkelin Tuppuralan kaupunginosassa toimiva alakoulu (luokka-asteet 1–6). Se sijaitsee pari kilometriä Mikkelin keskustasta itään. Koulun rehtori on Katariina Vilén.
Koulussa annetaan yleisopetuksen ohella erityisopetusta pienryhmissä. Koulun yhteydessä toimii myös esikoulu. Tuppuralan koulua käy noin 180 oppilasta (2018–2019).
Koulussa syttyi tulipalo 19. kesäkuuta 2019 illansuussa. Palossa tuhoutui liikuntasali, luokkahuoneet säilyivät. Paloa epäiltiin tahallaan sytytetyksi, ja sitä tutkittiin törkeänä tuhotyönä. Tutkinnassa todettiin, että teon taustalla oli lasten sytkärileikit.
Contra (täsmennyssivu)

Contra voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Kallokibotion

Kallokibotion (nimen merkitys: ”kaunis laatikko”) on sukupuuttoon kuollut kilpikonnamaisten matelijoiden suku, joka eli myöhäisliitukauden Santonum-vaiheelta Maastricht-vaiheelle. Suvun ainoa kuvattu laji on "Kallokibotion bajazidi", jonka fossiileja on löydetty Romaniasta, mutta määrittämättömälle lajille kuuluvia fossiileja on löydetty myös Itävallasta ja Unkarista. "Kallokibotion" ei ollut varsinainen kilpikonna (Testudines), mutta se edusti läheistä kehityshaaraa, jonka uskotaan eronneen kilpikonnista varhaisjurakaudella. "Kallokibotioniin" johtanut kehityshaara on kuitenkin hämärän peitossa, eikä yhtäkään "Kallokibotionin" lähisukulaista ei ole löydetty.
"Kallokibotionin" kilpi oli pitkänomainen ja hieman kupumainen, noin 50 senttiä pitkä ja 40 senttiä leveä. Sen kallo oli lähes yhtä leveä kuin se oli pitkä, ja nykyisten kilpikonnien tavoin se oli hampaaton ja sillä oli luinen nokka. Vaikka "Kallokibotion" ei luultavasti kyennyt vetämään päätänsä kilven sisään samalla tavalla kuin nykyiset kilpikonnat, on se silti saattanut pystyä jonkinlaiseen päänsä suojaamiseen taivuttamalla kaulaansa sivusuunnassa. "Kallokibotion" eli luultavasti enimmäkseen maalla, ja sen kilven tietyt piirteet muistuttavat nykyisten kaivavien maakilpikonnien kilpeä.
Fylogenia.
Joyce (2017):
Vild Music

VILD Music on vuonna 2013 Helsingissä perustettu itsenäinen suomalainen levy-yhtiö, jossa on myös managerointi. VILD Musicin perustaja on Martin Linnankoski ja toimitusjohtaja Mika Värtö. Levy-yhtiön alla toimii myös VILD Factory, joka keskittyy mainosalan äänituotantoihin. 
Artistit.
Nykyiset artistit
Edelliset artistit
Lähde:
Nununu

Nununu (oik. Tia Fredrika Nylander s. 1987) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän säveltää ja sanoittaa kappaleensa itse.
Tuppurala

Tuppurala on Mikkelin 10. kaupunginosa, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä Mikkelin torilta itään. Kaupunginosa rajoittuu idässä, etelässä ja lännessä Saimaaseen ja pohjoisessa muun muassa Kuopiontiehen (Valtatie 5). Kaupunginosan naapureina ovat lännessä Kenkäveronniemen ja pohjoisessa Lähemäen ja Launialan kaupunginosat.
Tuppuralassa sijaitsevat muun muassa Tuppuralan koulu (Nuottakatu 1) ja Graanin kauppakeskittymä hypermarketteineen (mm. Citymarket Mikkeli ja Prisma Mikkeli; Graanintie 1). Kaupunginosan sisälle sijoittuu pieni, 1,28 hehtaarin laajuinen Tuppuralanlampi.
Atari System

Atari System oli Atarin kehittämä järjestelmälaitteisto kolikkopelejä varten.
Varhaiset kolikkopelit olivat jokainen yksilöllisiä tiettyjä pelejä varten tehtyjä laitteita. Vuoden 1983 videopelilaman seurauksena kustannuksia oli karsittava, jotta pelit olisivat voitollisia. Atari siirtyi tuottamaan järjestelmälaitteistoa, jossa pelin operaattori ostaisi laitteiston vain kerran ja sen jälkeen ostaisi pelit.
Atari System 1.
Tekniset tiedot.
System 1 -alustalla oli Motorola MC68010L8 suoritin, jonka rinnalla oli MOS 6502 suoritin ääniä varten. Äänipiirinä oli Yamaha YM2151.
Pelit.
Alustaa käyttivät muun muassa:
Atari System 2.
Tekniset tiedot.
System 2 -alustalla oli DEC T11 suoritin, jonka rinnalla oli MOS 6502 suoritin ääniä varten. Äänipiirinä oli Yamaha YM2151.
Lalla Romano

Lalla Romano (1906 Demonte, Cuneo, Italia – 2001 Milano, Italia) oli italialainen kirjailija.
Romanon esikoisteos oli runokokoelma "Fiore" (1941). Hän julkaisi vielä kaksi runokokoelmaa, mutta tuotanto koostuu pääasiassa proosakirjallisuudesta. Hän kuvasi entisajan elämänoloja, kodin piirin tunteita. Parhaana on pidetty omaelämäkerrallista teosta "La penombra che abbiamo attraversato" (1964). Sen jälkeen hän julkaisi muitakin osin omaelämäkerrallisia teoksia, jotka sisältävät hienovarasta psykologiaa. Myöhemmät kaksi "Nei mari estremi" ja "Un sogdo del Nord" ovat täysin fiktiivisiä. Omaelämäkerrallinen päiväkirjanomainen runoelma "La lune di Hvar" ilmestyi 1991.
Romanon tuotannosta on julkaistu suomeksi novelli "Rooman ilmanala" (suom. Veera Alanärä, teoksessa "Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta" (2007); alkuteos "L'aria di Roma" teoksesta "La villeggiante").
Broadway (kirjaintyyppi)

Broadway on Morris Fuller Bentonin vuonna 1927 suunnittelema Art Deco -henkinen kirjaintyyppi, joka sopii parhaiten julisteisiin ja mainoskyltteihin. Benton piirsi alun perin kirjaintyyppiin vain suuraakkoset, mutta Sol Hess lisäsi siihen pienaakkoset kaksi vuotta myöhemmin.