Ingvar Kamprad

Feodor Ingvar Kamprad () (30. maaliskuuta 1926 Ljungby – 27. tammikuuta 2018 Liatorp, Älmhultin kunta) oli ruotsalainen yrittäjä, joka perusti kansainvälisen Ikea-sisustustavarataloketjun. Kuollessaan tammikuussa 2018 hän oli Pohjoismaiden rikkain ja maailman kahdeksanneksi rikkain henkilö.
Lapsuus.
Ingvar Kamprad syntyi 30. maaliskuuta 1926 "Elmtarydin" maatilalla Agunnarydin kylän liepeillä Ljungbyn kunnassa. Hän kuului vauraaseen kauppiassukuun. Hänen äitinsä oli ruotsalainen ja isänsä oli saksalainen, joka oli yksivuotias perheensä muuttaessa Ruotsiin.
Kamprad alkoi harjoittaa liiketoimintaa jo kuusivuotiaana myymällä tulitikkuja naapureilleen. Hän keksi, että voi ostaa tulitikkuja Tukholmasta suurissa erissä halvalla ja myydä ne alhaisella hinnalla ja tehdä silti hyvin voittoa. Tulitikuista hän laajensi myyntiä kalaan, joulukoristeisiin ja siemeniin sekä myöhemmin kuulakärki- ja lyijykyniin.
Ura.
Vuonna 1943 Kampradin ollessa 17 vuoden ikäinen hänen isänsä palkitsi hänet hyvästä koulumenestyksestä. Lahjan turvin hän perusti yrityksen, josta on kasvanut Ikea. Lyhenne Ikea tulee hänen nimensä etukirjaimista sekä lisäksi syntymäkotitilastaan nimeltään Elmtaryd ja kotikylästään Agunnarydistä.
Ikea myi aluksi muun muassa kyniä, lompakoita, kelloja ja nailonsukkia Ingvarin sedän Ernstin pöydästä. Vuonna 1948 Kamprad monipuolisti huonekaluvalikoimaansa. Hän myi tavaraa enimmäkseen postimyyntinä. Vuoteen 1955 mennessä valmistajat alkoivat kuitenkin boikotoida Ikeaa liian halpojen hintojen takia. Tämä pakotti Kampradin suunnittelemaan tuotteitaan sisäisesti. Tästä kehittyi hänen liikeideansa: hän alkoi myydä tuotteitaan koottavina. Tämä johti Ikean kansainvälistymiseen: se laajentui aluksi Norjaan ja Tanskaan, sen jälkeen Keski-Eurooppaan ja lopulta Amerikkaan ja Aasiaan.
Vuonna 1988 Kamprad perusti Ikanobanken-nimisen pankin, joka muutti nimensä Ikano Bankiksi vuonna 2009. Pankki toimi vuonna 2016 Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Puolassa, Saksassa, Itävallassa, Britanniassa ja Venäjällä..
Kampradilla ei ollut sen jälkeen enää operatiivista virkaa Ikean johdossa, mutta hän toimi yrityksen erityisasiantuntijana. Kamprad erosi Ikean hallituksesta vasta kesäkuussa 2013. Hänen kolme poikaansa jatkoivat yrityksen johdossa.
Poliittinen toiminta.
Kamprad värväsi toisen maailmansodan aikana uusia jäseniä Ruotsin fasistiseen, natsi-Saksaa kannattaneeseen liikkeeseen. Ruotsin turvallisuuspoliisi Säpon edeltäjän Allmänna Säkerhetstjänstenin arkistojen mukaan Kamprad luokiteltiin 1943 natsiksi ja hänen toimiaan seurattiin, muun muassa hänen postiaan luettiin. Elämäkerrassaan Kamprad luonnehti toimiaan liikkeessä ”nuoruudensynniksi”, johon vaikutti perheensä saksalainen tausta. Ruotsalaisen natsimyönteisen järjestön Nysvenska rörelsenin johtaja Per Engdahl kuului kuitenkin vielä sodan päätyttyäkin hänen lähipiiriinsä. Kamprad toimi aktiivisesti Nysvenska rörelsenissä ja jonkin aikaa myös selvästi natsistisessa Svensk socialistisk samlingissa (SSS eli ”Lindholmarna”). Hän totesi vuonna 2010 pitävänsä elämänsä loppuun saakka Engdahlia ”suurena ihmisenä”.
Yksityiselämä.
Ingvar Kamprad oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäisen vaimonsa Kerstin Wadlingin kanssa hän adoptoi tytön, jolle annettiin nimeksi Annika. Toisen avioliittonsa hän solmi Margaretha Stennertin kanssa 1960-luvulla. Heillä oli kolme poikaa: Peter, Jonas ja Mathias. Pojat seurasivat isäänsä Ikean johdossa tämän toimiessa vanhempana neuvonantajana.
Kamprad tunnettiin erityisestä säästeliäisyydestään: hän muun muassa ajoi vanhalla Volvolla, lensi turistiluokassa ja majoittui halpoihin hotelleihin. Lisäksi hän muutti Tanskaan 1970-luvun alkupuolella ja sen jälkeen Sveitsiin vuonna 1973, koska koki, että Ruotsin verotus oli liian kireää sekä perusti keväällä 1989 Interogo-nimisen säätiön veroparatiisi Liechtensteiniin. Kyseinen säätiö omistaa holdingyhtiö Inter Ikea Holding SA:n, joka omistaa puolestaan Inter Ikea -yritysryppään.
Kamprad muutti takaisin Ruotsiin 88-vuotiaana maaliskuussa 2014 asuttuaan yli 40 vuotta ulkomailla. 
Kamprad kärsi alkoholismista ja oli 91-vuotias kuollessaan kotonaan Smoolannissa vuonna 2018.