tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaksoislaskutus

Kaksoislaskutus tarkoittaa sitä, että valekaupalla alennetaan tullattavan tavaran tullausarvoa. Tavara ostetaan vapaasti varastossa myyjämaassa ja myydään kuormaamisen jälkeen matkalla rajalle veroparatiisissa olevalle yhtiölle tappiolla. 
Näin saadaan alempi tullausarvo, millä säästetään valmisteveroa, tullia sekä myös tämän perusteella määräytyvää arvonlisäveroa tuontimaassa. Tappiolla peiteyritykselle halvemmalla myyneen yrityksen jatkuvat tappiot katetaan myynti- ja ostomaan ohittavilla rahansiirroilla.
Kaksoislaskutuksessa tullimaksuja kierretään muuttamalla tavaran arvo laskussa ennen Venäjän rajaa. Venäjän lain mukaan se on rikollista. EU ei ole menettävä puoli. Kaksoislaskutuksessa Suomeen perustettu venäläisyhtiö ostaa EU-maasta tavaraa. Lasku maksetaan veroparatiisissa. Tavarat jaetaan eri varastoihin uusilla laskuilla, jotka näytetään Venäjän tullille. Mukaan liitetään halvempaa tavaraa.
Kaksoislaskutus ja idänkauppa.
Venäjälle maahantuodun tavaran arvo on tilastollisesti alhaisempi kuin sinne viedyn tavaran arvo kaksoislaskutuksesta johtuen. Suomen Pankin Venäjän-tutkija Simon-Erik Ollus arvioi Talouselämän artikkelissa tammikuussa 2007, että Suomen ja EU-maiden itäviennistä kolmasosa kaksoislaskutetaan. "Virallisissa tullitilastoissa Venäjän ja Suomen tilastojen ero viennin arvosta revähti vuonna 2005 lähes 60 prosenttiin. Vilunkipelin osuus siitä on kuitenkin vain kolmannes. Esimerkiksi kun tuote tuodaan vaikka Saksan kautta Suomeen ja viedään täältä edelleen Venäjälle, kirjaa Suomen tulli sen tuonniksi Suomeen ja vienniksi Venäjälle. Venäjän tullille tämä on kuitenkin pelkästään tuontia Saksasta."
Kaksoislaskutuksen estäminen.
Asiaan pyritään puuttumaan tarkkailemalla tilannetta puolivuosittain tullihallintojen kesken ja kehittämällä tarkastusta. Edelleen kaksoislaskutusta voidaan yrittää vähentää sähköisellä tullauksella. Käytännössä sähköinen tullaus tarkoittaa sitä, että ilmoitus tavarasta kulkee suojatussa it-järjestelmässä. Sähköiseen tullausjärjestelmään on rikollisten ja erilaisten muiden toimijoiden paljon vaikeampi soluttautua kuin perinteiseen tullaukseen. Näin tavaran arvo ei matkalla pääse muuttumaan.
Venäjä ei ole ollut valmis siirtymään sähköiseen tullaukseen, joka lopettaisi välistä vedot. Suomalaisyritysten mukaan rehellisesti toimivat eivät pärjää hintakilpailussa kaksoislaskuttajan kanssa.
Aiheesta muualla.
Munda (Salomonsaaret)

Munda on Salomonsaarille kuuluvan New Georgian saaren suurin asutuskeskus. Siellä oli noin 2 800 asukasta vuoden 2009 väestönlaskennassa. Munda sijaitsee saaren länsiosissa. Länsiosan lounaisin kohta on nimetty asutuskeskuksen mukaan Munda Pointiksi.
Richard Harris

Richard St. John Harris (1. lokakuuta 1930 Limerick, Munster, Irlanti – 25. lokakuuta 2002 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) oli irlantilainen, kahdella Oscar-ehdokkuudella huomioitu näyttelijä ja muusikko. Hän näytteli muun muassa elokuvissa "Mies hevosena", "Gladiator", "Navaronen tykit", "Armoton" ja ennen kuolemaansa myös kahdessa ensimmäisessä Harry Potter -elokuvassa Albus Dumbledorena.
Harris oli lisäksi laulaja. Hänen tunnetuin esittämänsä kappale on Jimmy Webbin säveltämä ja sanoittama "MacArthur Park". Muita tunnetuimpia lauluja ovat "My Boy", "A Tramp Shining", "The Yard Went On Forever" ja "How I Spent My Summer". 
Harris kuoli Hodgkinin tautiin vuonna 2002. Vuodesta 2004 Michael Gambon jatkoi Albus Dumbledoren roolissa.
Harrisin mukaan on nimetty vuonna 2002 perustettu British Independent Film Awards -gaalan palkinto, joka jaetaan vuosittain näyttelijälle jolla on ollut merkittävä vaikutus brittiläiselle elokuvalle.
Nailbomb

Nailbomb oli Max Cavaleran ja Alex Newportin perustama heavy metal -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1993. Se sai levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa ja julkaisi albumin "Point Blank", joka oli sekoitus thrash metallia, industrial metallia ja hardcore punkkia. Yhtyeen toinen ja viimeinen albumi oli "Proud to Commit Commercial Suicide". Se oli livelevy, joka oli äänitetty konsertissa Alankomaissa vuonna 1995. Yhtye hajosi tämän jälkeen.
Nailbomb oli sekä Cavaleralle että Newportille sivuprojekti. Cavalera tunnetaan yhtyeistä Sepultura, Soulfly sekä Cavalera Conspiracy ja Newport yhtyeestä Fudge Tunnel.
Danny DeVito

Daniel Michael ”Danny” DeVito, Jr., (s. 17. marraskuuta 1944 Neptune, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja elokuvatuottaja.
Elämä ja ura.
DeVito syntyi New Jerseyssä vuonna 1944. Hänellä on kaksi sisarusta. DeVito meni 14-vuotiaana sisäoppilaitokseen, josta valmistuttuaan hän opiskeli American Academy of Dramatic Arts -teatterikoulussa ja esiintyi eri teatteriseurueissa.
DeViton ensimmäinen elokuvarooli oli mielisairaalan potilaana elokuvassa "Yksi lensi yli käenpesän" (1975). Sen jälkeen DeVito näytteli television komediasarjassa "Taxi" (1978–1983). DeViton muita tunnettuja elokuvarooleja ovat esimerkiksi elokuvissa "Hellyyden ehdoilla", "Vihreän timantin metsästys", "Heitä mami junasta" ja "Ruusujen sota". DeVito tunnetaan etupäässä komedianäyttelijänä. Hänen vakavia roolejaan ovat olleet esimerkiksi elokuvissa "John Grishamin Sateentekijä", "L.A. Confidential" ja "Batman – paluu". "Taxin" lisäksi DeVito on näytellyt televisiossa sarjassa "Elämää Philadelphiassa".
DeVito on usein esittänyt rikkaita, ahneita, moraalittomia ja piittaamattomia hahmoja, tai työväenluokkaisia ja hiomattomia hahmoja. Hänen lyhyt ja tukeva ruumiinrakenteensa korostaa hänen hahmojensa kömpelyyttä.
"Heitä mami junasta" oli DeViton ensimmäinen ohjaustyö. Sen jälkeen hän on ohjannut esimerkiksi elokuvat "Matilda ja lasten kapina", "Ruusujen sota" ja "Smoochy".
DeViton vuonna 1991 perustama Jersey Films on tuottanut useita menestyselokuvia, kuten "Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta" ja "Erin Brockovich".
DeVito meni naimisiin näyttelijä Rhea Perlmanin kanssa vuonna 1982, ja heillä on kolme lasta. Pariskunta erosi loppuvuodesta 2016.
DeVito tuki demokraatti Bernie Sandersia vuoden 2016 ja 2020 presidentinvaaleissa.
Luontoilta

Luontoilta on Yleisradion lähettämä radio- ja televisio-ohjelma, jossa asiantuntijat vastaavat luontoaiheisiin kysymyksiin. Ohjelma lähetetään Yle Radio Suomessa noin kerran kuussa. Televisioituja lähetyksiä on lähetetty Yle TV1:ssä.
"Luontoillan" juontajana toimii Minna Pyykkö, ja asiantuntijoina toimivat luontotoimittaja Juha Laaksonen (erityisalana linnut), eläintieteilijä Heidi Kinnunen (nisäkkäät), tutkija Ari Saura (kalat, matelijat ja sammakkoeläimet), museomestari Jaakko Kullberg (hyönteiset) ja yli-intendentti Henry Väre (kasvit).
Historia.
Ensimmäinen "Luontoilta" lähetettiin Yleisradiossa vuonna 1975. Siinä asiantuntijoina olivat Matti Helminen, Kauri Mikkola ja Seppo Vuolanto. Ensimmäinen televisioitu lähetys oli TV1:n yhteislähetys radion kanssa Taipalsaaren Kyläniemestä 30. kesäkuuta 1982. Suurin osa televisiolähetyksistä on tehty studiossa.
Ohjelman kehitti Veikko Neuvonen, joka toimi myös sen ensimmäisenä juontajana. Hänen kanssaan asiantuntijoina toimivat Seppo Vuokko (erityisalana kasvit), Kauri Mikkola (hyönteiset), Seppo Vuolanto (linnut), Ilkka Koivisto (nisäkkäät), Matti Helminen (nisäkkäät) ja Harri Dahlström (kalat). Toisena juontajana toimi alusta alkaen Juha Kuronen 2000-luvun alkuun saakka. Satunnaisia vaihteluja lukuun ottamatta nämä asiantuntijat olivat mukana ohjelman teossa, kunnes vuoden 2008 alussa vetovastuu siirtyi Peteliuksen ryhmälle. Peteliuksen tultua kansanedustajaksi, ohjelmaa ryhtyi juontamaan Ylen pitkäaikainen luontotoimittaja Minna Pyykkö .
"Luontoilta" täytti Neuvosen elämästä reilut kaksikymmentä vuotta. Hän ideoi ohjelman siirtyessään kesätoimittajan tehtävistä tiedetoimittajan toimeen. Neuvosen ajatuksena oli saada aikaan ohjelma, joka toimisi jonkin aikaa, mutta ohjelman suosio kasvoi ja ohjelma jatkui alkuperäisen konseptin periaatteella. Neuvonen on sittemmin myös toimittanut "Viikon luontoääntä", joka on ollut leimaa antava Yleisradion ilmeelle.
Pirkka-Pekka Petelius oli haaveillut luonto-ohjelman teosta, mutta kun häntä pyydettiin ohjelman tekoon mukaan, hän oli ensin kauhuissaan. Peteliuksen luontotuntemus on kuitenkin ollut mittava. Neuvosen vetäydyttyä eläkkeelle Peteliuksesta tuli "Luontoillan" isäntä.
"Luontoilta" vastasi kuulijoiden tarpeeseen aikana jolloin suorat kontaktit kuulijoihin lisääntyivät. Ohjelma, jossa vastattiin puhelimitse erilaisiin luontoa koskeviin kysymyksiin oli ensin vailla nimeä. Ohjelma aloitti työnimellä "Luontoilta" ja se vakiintui ohjelman tunnetuksi nimeksi. Ensimmäisten lähetysten jälkeen ohjelman erilaiset asiantuntijat ovat lisääntyneet ja vahvistuneet vuosien mittaan. Kantava ajatus on ollut, että ohjelma pystyy vastaamaan hyvinkin monipuolisiin ja erilaisiin kuulijoihin kysymyksiin. Vuosien varrella kaikki puheluiden välityksellä tulleet kysymykset asiantuntijoille ovat olleet aina ainutkertaisia ja yllätyksellisiä. Ohjelmaa on leimannut vahvasti puheohjelman luonne.
Samantha Bond

Samantha Bond (s. 27. marraskuuta 1961 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt James Bond -elokuvissa Moneypennyä. Lisäksi Bond on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten "Downton Abbeyssa", ja myös teatterissa.
Bond syntyi vuonna 1961 Lontoossa. Hänen isänsä on näyttelijä Philip Bond ja äiti televisiotuottaja Pat Sandys. Bond halusi alun perin balettitanssijaksi, mutta huomasi 15-vuotiaana, että oli liian pitkä. Hän opiskeli Bristol Old Vic Theatre Schoolissa. Bond on ollut mukana useissa Royal Shakespeare Companyn tuotannoissa.
Kingdom Come (yhtye)

Kingdom Come on saksalainen hard rock -yhtye. Sen perusti hampurilaissyntyinen laulaja Lenny Wolf vuonna 1987. Yhtyeen ensimmäinen single oli "Get It On". Ensimmäinen albumi, "Kingdom Come" (1988) myi kultaa. Seuraavat albumit eivät myyneet yhtä hyvin. Kaikki muut Kingdom Comen jäsenet paitsi Wolf jättivät yhtyeen. Wolf on saanut yhtyeeseen sittemmin uusia jäseniä. Yhtye levyttää yhä.
Colin Clive

Colin Clive (syntyjään Colin Glenn Clive-Greig, 20. tammikuuta 1900 – 25. kesäkuuta 1937) oli brittiläinen näyttelijä, jonka kaikkein tunnetuin rooli oli "Henry Frankenstein" James Whalen elokuvissa Frankenstein ja Frankensteinin morsian.
Clive syntyi Ranskassa everstin pojaksi, ja ennen näyttelijäksi ryhtymistä hän oli armeijan palveluksessa. Ensimmäisen kerran hän työskenteli James Whalen kanssa Savoy Theatressa "Journey's End" -nimisen tuotannon parissa.
Clive kärsi alkoholismista ja kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 1937.
Lake of Tears

Lake of Tears on ruotsalainen yhtye, joka soittaa pääasiassa doom metallia ja gootti metallia, mutta musiikkityyli on laajentunut ja nykyään yhtye soittaa myös psykedeelistä rockia ja progressiivista metallia.
Se julkaisi ensimmäisen albuminsa 1994. Yhtye hajosi vuonna 2002, mutta teki comebackin runsaan vuoden kuluttua.
Historia.
Alkuajat.
Lake of Tearsin perustivat 1990-luvun alussa Daniel Brennare, Jonas Erikkson, Mikael Larsson ja Johan Oudhuis. Heidän ensimmäinen albuminsa, "Greater Art", julkaistiin Black Mark levy-yhtiön kautta vuonna 1994, joka oli sisällöltään doom metallia.
Lake of Tearsin toinen albumi, Headstones, julkaistiin 1995. Musiikkityylin oli tullut uusia muutoksia, kuten raskaammat kitarariffit, jotka mahdollistivat sen, että albumi kuulosti melodisemmalta ja melankolisemmalta.
Menestys: A Crimson Cosmos.
Jos "Headstones" oli uudistettu versio ensimmäisestä albumista, "A Crimson Cosmos" oli uudelleensyntyminen. "A Crimson Cosmos" oli erittäin melodinen albumi. Albumin päätösraita "A Crimson Cosmos", heijasti selvästi vaikutteita Pink Floydista, kun taas muut kappaleet, kuten "Lady Rosenred" ja "Raistlin and the Rose" heijastivat fantasiakirjallisuutta.
Kitaristi Jonas Eriksson lähti yhtyeestä ennen julkaisua ja hänet korvattiin Ulrik Lindblomilla. Hän soitti yhtyeessä vuoteen 1999 jolloin hän myös jätti yhtyeen ja hänet korvasi Magnus Sahlgren, joka soitti soolokitaristina, mutta vain vierailijana.
International Youth Service

International Youth Service eli IYS oli 1950-luvun alkupuolella aloittanut suomalainen koululaisille suunnattu kirjeystäväpalvelu, josta saattoi tilata eri maista ulkomaalaisten kirjeystävien osoitteita ja kirjoittaa sitten kiinnostavimmille heistä lentopostikirje. IYS toimi Turusta käsin. Vuonna 1993 IYS:llä oli tietokoneellaan puolen miljoonan 10–20-vuotiaan yhteys- ja harrastustiedot 120 eri maasta, mikä teki siitä "Helsingin Sanomien" mukaan maailman suurimman alallaan. Vain vähemmistö asiakkaista oli Suomesta, valtaosa suuremmista maista kuten Isosta-Britanniasta, Ranskasta ja Italiasta. IYS lopetettiin 2000-vuosikymmenen lopulla.
Joulutorttu

Joulutortut eli tähtitortut ovat yleensä voitaikinasta valmistettuja leivonnaisia, jotka on perinteisesti muotoiltu tähden, ristin, kukan tai puolikuun muotoon ja täytetty luumumarmeladilla. Torttujen päälle voidaan sirotella jouluisen vaikutelman luomiseksi tomusokeria tai strösseleitä. Tortuista voi tehdä muunkin muotoisia, ja täytteenä voi käyttää esimerkiksi omena-kanelimarmeladia, Vihreitä kuulia, punajuurisalaattia, brie-juustoa, ranskanperunoita tai puolukkarahkaa.
Joulutorttuja valmistetaan lähinnä Suomessa. Ruotsissa on kummastusta herättänyt torttujen hakaristiä muistuttava muoto. Vuonna 2020 torttutaikinaa valmistava Myllyn Paras arvioi, että suomalaiset syövät keskimäärin noin 18 joulutorttua vuodessa.
Historia.
Suomalaiset joulutortut kehittyivät englantilaisista luumutäytteisistä leivonnaisista 1800-luvulla. Suomeen ne tulivat alkujaan Ruotsin kautta, kun resepti julkaistiin Cajsa Wargin keittokirjassa "Hjelpreda i hushållningen för unga fruentimber" vuodelta 1755.
Robert Patrick

Robert Patrick (s. 5. marraskuuta 1958 Marietta, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi elokuvasta "Terminator 2 – Tuomion päivä" T-1000:n roolista. Hän esiintyi pienessä taustaroolissa kyseisenä hahmona vielä Schwarzeneggerin toimintasatiirissa "Last Action Hero".
Vuonna 2000 hänestä tuli toinen pääosan esittäjistä televisiosarjasta "Salaiset kansiot", jossa hän esitti agentti John Jay Doggettia sarjan päättymiseen asti vuoteen 2002.
Patrick on naimisissa Barbara Patrickin kanssa ja heillä on kaksi lasta: tytär ja poika.
Kay Panabaker

Stephanie Kay Panabaker (s. 2. toukokuuta 1990 Orange, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen näyttelijä, joka tunnetaan ehkä parhaiten Nikkin roolista "Summerland"-televisiosarjassa. Hän esiintyi myös Disney Channelin sarjassa "Poika tulevaisuudesta" sekä vieraili sarjoissa "Greyn anatomia", "Aavekuiskaaja", "Weeds", "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää" ja "Miehen puolikkaat".
Panabaker näytteli nuorena useissa teattereissa aina Chicagosta Philadelphiaan ja Atlantaan. Hänen isosiskonsa Danielle Panabaker on myös näyttelijä. Panabaker opiskeli Kalifornian yliopistossa historiaa ja valmistui ennen kuin täytti 18 vuotta.
Panabaker näytteli "C.S.I."-sarjassa Catherine Willowsin tytärtä. Sitä ennen hän teki vierailevia lapsirooleja sarjoissa kuten "Teho-osasto" ja "Seitsemäs taivas". Hänellä oli myös merkittävät roolit elokuvissa "Fame" (2009) ja "Cyberbully" (2011).
Panabaker lopetti näyttelemisen vuonna 2012 ja työskentelee nykyään eläintarhassa.
Pekka Lagerblom

Pekka Sakari Lagerblom (s. 19. lokakuuta 1982 Lahti) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttäpelaaja.
Ura.
Lagerblom on Lahden Reippaan kasvatti. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä 17. kesäkuuta 2001 ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan 18-vuotiaana. Tammikuussa 2004 Lagerblom siirtyi Bundesliigassa pelanneeseen SV Werder Bremeniin, jossa heti ensimmäisenä kautenaan siellä voitti seuransa kanssa tuplamestaruuden. Lagerblom ei kuitenkaan päässyt paljoa pelaamaan Werder Bremenin ykkösjoukkueessa ja kevään 2005 hän viettikin lainalla 1. FC Nürnbergissä. Lagerblom siirtyi kaudeksi 2006–2007 2. Bundesliigan FC Kölniin, jossa pelasi suurimmassa osassa kauden otteluista. Kölnistä Lagerblom siirtyi Alemannia Aachenin riveihin kahden vuoden sopimuksella. Hän jätti lopulta seuran sopimuksensa päätyttyä ja allekirjoitti kesällä 2009 vuoden sopimuksen FSV Frankfurtin kanssa. Ura Frankfurtissa kesti vain vuoden ja oli loukkaantumisten johdosta rikkonainen. Kaudeksi 2010–2011 Lagerblom palasi Aachenin aikaisen valmentajansa alaisuuteen Stuttgartin kakkosjoukkueeseen. Kaudeksi 2011–2012 Lagerblom siirtyi Saksan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle pelanneeseen RB Leipzigiin, mutta ei saavuttanut paikkaa joukkueen avauskokoonpanossa. Hän palasi kaudeksi 2013 Suomeen IFK Mariehamnin riveihin. Hän siirtyi kauden jälkeen Norjaan Hamarkamerateniin. 
Lagerblom pelasi kausina 2015–2019 FC Lahdessa kahdesti, minkä lisäksi hän edusti Jacksonville Armadaa, Åtvidabergiä ja FC Hakaa. Hän ei pelannut missään seurassa yhtäjaksoisesti yhtä kautta pidempään. Lagerblom lopetti uransa Lahdessa. Hänen viimeinen ottelunsa oli FC Lahden karsintaottelu KPV:tä vastaan 2019. Lagerblom kertoi, että viimeinen kausi Lahdessa oli hänelle pettymys.
Perhe.
Lagerblom meni naimisiin tunnetun saksalaislaulajatar Sarah Connorin sisaren Anna Marian kanssa vuonna 2005. He erosivat vuonna 2009. Lagerblom on seurustellut vuodesta 2019 lähtien Gladiaattoreista tunnetun Safiirin, eli Oona Tolppasen kanssa. Heille syntyi esikoistyttö vuonna 2020. 
Hänen veljensä Lasse Lagerblom on entinen jalkapalloilija.
Jalkapallouran jälkeen.
Pekka Lagerblom on työskennellyt talenttivalmentajana FC Espoossa ja Palloliiton eteläisellä alueella. Lagerblom on opiskellut Haaga-Helia ammattikorkeakoulussa urheilujournalismia ja työskennellyt Ruudussa Veikkausliiga-ottelulähetysten asiantuntijana .
Muuta.
Lagerblom suoritti ylioppilastutkinnon Salpausselän urheilulukiossa Lahdessa.
Ilomantsin rata

Ilomantsin radalla tarkoitetaan Suomen rataverkon osuutta Joensuusta Ilomantsiin. Rataosan pituus on 70,9 kilometriä. Rataa ei ole kauko-ohjattu, eikä sillä ole automaattista kulunvalvontaa. Rataa suunniteltiin pitkään, mutta se valmistui kokonaisuudessaan vasta 1967. Henkilöliikenne rataosalla alkoi 26. toukokuuta 1968 ja päättyi vuoden 1969 lopussa. Nykyisin rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä. 
Rataosuudella oli alun perin neljä miehitettyä asemaa: Joensuu, Heinävaara, Tuupovaara ja Ilomantsi. Nykyään liikenteenohjaus hoidetaan Joensuusta.
Rataosaa peruskorjattiin vuonna 2010, muutoin se olisi pitänyt sulkea liikenteeltä. Rataosuus Joensuusta Heinävaaraan on jo kunnostettu. Jäljellä olevan osuuden peruskorjaukseen oli varattu 15 miljoonaa euroa.
Shirley Manson

Shirley Ann Manson (s. 26. elokuuta 1966, Edinburgh) on skotlantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Garbage-yhtyeen laulajana. 
Elämäkerta.
Manson oli toinen perheensä kolmesta tyttärestä. Hänen isänsä oli perinnöllisyystutkija ja äitinsä entinen laulaja. Shirley aloitti pianonsoiton 7-vuotiaana ja kävi myöhemmin Edinburghin musiikkikoulua, jossa hän myös osallistui teatteriryhmään. Häntä kiusattiin jatkuvasti koulussa ulkonäkönsä, kuten punaisten hiuksien, takia. Joskus hän palasi kotiin mustelmilla ja verillä kiusaamisen takia. Loputon kiusaaminen johti syvään masennukseen, ja hän alkoi vahingoittaa itseään.
Ennen muusikon uraansa Manson toimi lyhyen aikaa kaupassa myyjänä. Hänen ensimmäiset yhtyeensä olivat Autumn 1904 ja Wild Indians. Vuonna 1983 ollessaan 16-vuotias hän liittyi yhtyeeseen Goodbye Mr. Mackenzie, jossa hän lauloi taustoja ja soitti kosketinsoitinta. Hän oli mukana yhtyeessä vuoteen 1992 saakka. Bändin hajottua 1992 hän perusti kahden jäsenen kanssa Angelfishin, jossa toimi laulajana. Angelfish ehti julkaista yhden albumin, "Angelfish", sekä singlen, "Suffocate me".
Nähtyään "Suffocate me"n MTV:llä Butch Vig innostui ja halusi Mansonin yhtyeensä Garbagen keulahahmoksi. Kahden koe-esiintymisen jälkeen Mansonista tuli yhtyeen laulaja vuonna 1994. Hän alkoi heti kirjoittaa uusiksi bändin valmiita lauluja. Yhteistyön tuloksena syntyi esikoisalbumi "Garbage", jota myytiin viisi miljoonaa kappaletta koko maailmassa, ja se sai tuplaplatinaa Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Australiassa. Albumista irrotettiin menestyneitä singlejä ja läpimurtoja kuten "Stupid Girl", "Only Happy When it Rains" ja "Vow".
Yhtyeen toinen albumi "Version 2.0" äänitettiin omalla studiolla. Siihen aikaan Manson oli jo pääsanoittaja, mutta häntä pidettiin yhä vain Garbagen kasvoina. Vakituisena musiikkiavustajana ja kitaristina hän oli hyvin pettynyt, koska yleinen käsitys hänen osuudestaan yhtyeessä oli kovin pieni.
Kun Shirley oli ollut lyhyen aikaa Calvin Kleinin mallina ja David Arnoldin oli osoittanut hänelle luottamusta James Bond-elokuvan "Kun maailma ei riitä" soundtrackiä tehtäessä Shirley rohkaistui kirjoittamaan itsestään kertovia tekstejä, jotka päätyivät yhtyeen kolmannelle albumille "Beautifulgarbage".
Garbage hajosi lyhyeksi aikaa vuonna 2003 erimielisyyksien vuoksi. Saatuaan ongelmansa selvitettyä he palasivat yhteen äänittämään neljättä albumiaan, "Bleed Like Me" huhtikuussa 2005. Albumi menestyi maailmalla hyvin ja pääsi albumilistalla top5:een Yhdysvalloissa.
Vuosina 1996–2001 Shirley Manson oli naimisissa kuvanveistäjä Eddie Farrellin (s. 1963) kanssa. 
Manson sai vuonna 2008 roolin tv-sarjasta , jossa hän näyttelee Catherine Weaveria. Manson myös esittää sarjassa kuultavan coverin kappaleesta Samson and Delilah.
Diskografia.
Studioalbumit.
Goodbye Mr. Mackenzie
Angelfish (laulu ja kitara)
Garbage (sanoittaja, laulu ja kitara)
Göran Djupsund

Göran Erik Djupsund (s. 30. lokakuuta 1952 Tampere) on suomalainen sosiologi. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden tohtori. Hän on osallistunut useisiin pohjoismaisiin tutkimushankkeisiin sekä politiikan että julkishallinnon alalla. Hänen ohjauksessaan on valmistunut yli 400 maisterintutkielmaa ja lähes 20 väitöskirjaa.
Djupsundin erikoisaloja ovat vaali- ja äänestyskäyttäytyminen, poliittiset puolueet, poliittinen viestintä ja aiemmin myös julkishallinto. Yliopistotyönsä ohella Djupsund kommentoi säännöllisesti vaaleja, politiikkaa ja yhteiskunnallisia asioita etenkin suomalaisissa mutta myös muissa pohjoismaisissa tiedotusvälineissä. Hän kirjoittaa artikkeleita ja kolumneja useisiin suomen- ja ruotsinkielisiin sanomalehtiin.
Djupsund asui Vaasassa, mutta jäätyään eläkkeelle helmikuussa 2018 hän muutti Ahvenanmaalle
Auktoriteetti

Auktoriteetilla (, vaikutusvalta) tarkoitetaan tietojensa, asemansa tai persoonansa takia kunnioitettua, arvostettua ja käskyvaltaista henkilöä tai tällaisen henkilön asemaa. Auktoriteetti voi olla siis esimerkiksi sotilas, viranomainen kuten poliisi, tiedemies, opettaja, pappi, lapselle isä tai äiti jne.
Martti Haavio määritteli opettajan auktoriteetin vuonna 1948 seuraavasti:
Auktoriteetti-käsitteen taustalla on latinan sana "auctor". Sillä on tarkoitettu henkilöä (binomisen nimistön auktoria) joka on ensimmäisenä järjestelmällisesti kuvannut jonkin kasvi- tai eläinlajin. Sanalla viitataan myös muun muassa kirjan tekijään (vrt. engl. "author"), yleisemmin esimerkiksi (tiedon) lisääjään, aikaansaajaan tai alullepanijaan.
Lääkäri voi kirjoittaa lääkettä osoittamatta sitä tietylle potilaalle. Tällöin määräys koskee ”lääkärin tai hammaslääkärin ammattinsa harjoittamisen yhteydessä tarvitsemaa lääkettä”, joka on määrätty auktoriteetin nojalla. Tämä ilmaistaan fraasilla "pro auctore", ”reseptin tekijää varten”, mikä on kuitenkin eri asia kuin oma käyttö.
Auktoriteetille antaa lisäpainoa hänen käyttämänsä kieli. Historiallisesti auktorin käsite oli jopa varattu nimenomaan latinaksi tai kreikaksi kirjoittaville. Muiden kielten käyttäjät tai itse kirjoittamisen teknisesti suorittavat eivät olleet auktoreita. Jälkimmäisestä käytetään nimitystä "copista", alkutekstin kopioija.
"Auktoriteettiusko" tarkoittaa sitä, että lähteen tietoihin uskotaan helposti ilman kritiikkiä sen omaaman arvostuksen vuoksi.
Pieksämäki–Joensuu-rata

Pieksämäki–Joensuu-radalla tarkoitetaan Suomen rataverkon Savon radalta Pieksämäellä haarautuvaa osuutta Varkauden ja Liperin kunnan Viinijärven kautta Joensuuhun. Rataosan pituus on 181,7 kilometriä, ja se on sähköistämätön. Liikenteenohjaus hoidetaan nykyisin keskitetysti kaukokäytöllä Pieksämäeltä käsin. Rataosalla on sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Rataosuudella on liikennöity pääosin sinisillä taajamajunilla vuodenvaihteesta 2013 alkaen. Päivittäisiä vuoroja oli neljä, paitsi lauantaisin kolme. Maaliskuusta 2016 alkaen liikenne supistui, henkilöjunakalustoksi, ja vaihtui Dm12-kiskobusseilla liikennöidyiksi.
Historia.
Rata rakennettiin useassa osassa vuosina 1914–1940 seuraavasti:
Pieksämäen ja Huutokosken välinen osa radasta oli alkujaan osa Savonlinnan kautta Elisenvaaraan kulkenutta rataa (katso Huutokoski–Parikkala-rata), josta samassa yhteydessä rakennettiin myös haararata Varkauteen. Joensuun ja Viinijärven välinen rataosa taas oli alkujaan osa Outokumpuun johtanutta rataa. Nämä rataosat yhdistää toisiinsa myöhemmin rakennettu Varkauden ja Viinijärven välinen rataosa.
Jouni Lehtimäki

Jouni Vesa Johannes Lehtimäki (s. 6. marraskuuta 1964 Pori) on suomalainen juristi ja poliitikko. Hän toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1999–2003. Porin kaupunginvaltuuston jäsen hän on ollut vuosina 1989–2000 ja 2005–2007 sekä kaupunginhallituksen jäsen 1993–1994 ja 1999. Koulutukseltaan Lehtimäki on oikeustieteen kandidaatti ja hankkinut varatuomarin arvon. Oikeustieteen lisensiaatin tutkinnon Lehtimäki suoritti joulukuussa 2009. Lehtimäen OTL-tutkimuksen aihe oli ”Rauhanturvaajan voimankäyttösääntöjen mukainen oikeus voimakeinojen käyttöön sotilaallisessa kriisinhallintaoperaatiossa”.
Sotilasarvoltaan Lehtimäki on majuri.
Lehtimäki tuli tunnetuksi myös Suomen Robinson -sarjan kilpailijana ensimmäisen tuotantokauden ajan vuosina 2003–2004. 
Lehtimäki luopui kaikista poliittisista luottamustehtävistään loppuvuodesta 2007 ja keskittyi uraan puolustusvoimissa. Hän on muun muassa palvellut sotilaslakimiehenä Libanonissa (UNIFIL II) sekä Bosnia-Hertsegovinassa (EUFOR Althea), poliittisena neuvonantajana Kosovossa (KFOR) ja EU:n nopean toiminnan joukkoihin kuuluneiden Pohjoismaisten Taisteluosastojen (NBG08 ja NBG11) Suomen kontingentin lakimiehenä. Vuosina 2012−2013 Lehtimäki työskenteli NATON oikeusvaltio-operaation johtavana lakimiehenä Afganistanissa.
Vuosina 2013−2017 Lehtimäki toimi Kosovon oikeusministerin kansainvälisenä juridisena neuvonantajana Pristinassa EU:n erityisedustajan alaisuudessa.
Marraskuussa 2016 Kosovon hallitus nimitti Lehtimäen Kosovon Suomen kunniakonsuliksi. Suomi vahvisti Lehtimäen eksekvatuurin toukokuussa 2017.
Välisuojastuspaikka

Välisuojastuspaikka tai välisuojastuspiste on rautatieliikenteen terminologiassa sellainen kauko-ohjatun yksiraiteisen rataosan liikennepaikka, jonka ainoana tarkoituksena on jakaa pitkä kohtauspaikkojen välinen rataosuus kahteen lyhyempään osuuteen, ja näin nopeuttaa junien peräkkäin kulkua. Välisuojastuspaikkoja on pääasiassa vähäliikenteisillä rataosilla, kuten Kolarin radalla.
Välisuojastuspaikka käsittää yksinkertaisimmillaan vain kaksi pääopastinta esiopastimineen, jotka ohjaavat liikennettä molempiin kulkusuuntiin. Välisuojastuspaikalla saattaa olla myös tavaran kuormausta varten pieni ratapiha tai raiteistoja, joille johtavia vaihteita ei kuitenkaan voida käyttää kaukokäytöllä liikenteenohjauskeskuksesta käsin. Täten myöskään junien kohtaaminen ei ole mahdollista, ellei välisuojastuspaikalle aseteta liikenteenhoitohenkilökuntaa.
Francesco Spinacino

 
Francesco Spinacino oli italialainen renessanssisäveltäjä. Hänen ainoat säilyneet sävellyksensä ovat kaksi kirjaa kappaleita luutulle. Kaikki kappaleet on sävelletty 1500-luvun alussa. 
Spinacinon syntymävuotta ei tiedetä. Hän kuoli vuonna 1507 tai myöhemmin.
Steve Oedekerk

Steve Oedekerk (s. 27. marraskuuta 1961 Los Angeles, Kalifornia) on elokuvaohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän aloitti stand-up-koomikkona, ja tutustui silloin Jim Carreyhin, jolle hän on ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvan "Ace Ventura – luonto kutsuu".
Veikkola

Veikkola on taajama pohjoisella Kirkkonummella. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Helsingistä Turunväylän varrella, aivan lähellä Espoon ja Vihdin rajoja. Kirkkonummen keskusta sijaitsee noin 20 kilometriä Veikkolan eteläpuolella.
Veikkola kuuluu erityisesti 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana voimakkaasti kasvaneiden pääkaupunkiseudun satelliittitaajamien joukkoon. Taajamassa oli vuonna 2004 4 240 asukasta, vuoden 2009 päättyessä 5 010. Veikkolassa ilmestyy "Kylänraitti"-niminen paikallislehti.
Taajama rakentuu sekä uuden että vanhan valtatie 1:n vierustalle. Veikkolan koulut ja suurimmat päivittäistavarakaupat sijaitsevat vanhan valtatie 1:n eli Turuntien, Lapinkyläntien sekä Eerikinkartanontien risteyksissä sijaitsevien liikenneympyröiden lähellä. Suurin osa Veikkolan asutuksesta ja palveluista on Turuntien läheisyydessä. Myös hieman kauempana, esimerkiksi Perälänjärven lähellä, on uudempaa asutusta.
Veikkolassa toimi vuosina 1929–1995 Veikkolan parantola.
Maantiede ja luonto.
Veikkola sijaitsee Kirkkonummen kunnan pohjoisosassa, kumpuilevassa maastossa ja aivan Nuuksion kansallispuiston eteläpuolella. Veikkolassa on monia järviä, kuten Kaljärvi, Lammin­järvi ja Perälänjärvi. Veikkolan järviä ovat myös Klemetti, Haapajärvi ja Kurkisto.
Kaljärvi (järvi Kirkkonummella)
Palvelut.
Veikkolassa toimii kaksi peruskoulua, joista Veikkolan koulu on 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu ja Vuorenmäen koulu on 1.–6. luokkien alakoulu. Veikkolan koulu on perustettu vuonna 1899, ja nykyinen koulurakennus on rakennettu vuonna 2004. Veikkolassa on myös terveysasema, kirjasto, useita päiväkoteja ja vanhainkoti sekä urheilupuisto, jossa on jalkapallokenttä, juoksurata sekä frisbeegolfrata. Veikkolalla on oma vapaaehtoinen palokunta.
Veikkolan kaupallisiin palveluihin kuuluu kolme päivittäistavarakauppaa, kaksi huoltoasemaa (joista toinen on ns. kylmäasema), muutama ravintola ja joitakin erikoisliikkeitä.
Yrityksiä.
Merkittävimpiä Veikkolassa toimivia yrityksiä ovat ainakin hygieniatuotteita valmistava Delipap sekä aerosolituotteita valmistava Maston.
Liikenneyhteydet.
Veikkola sijaitsee valtatie 1:n varrella, ja sieltä on matkaa Helsinkiin 35 kilometriä ja Turkuun 135 kilometriä. Kirkkonummen eteläisempiin osiin johtaa Veikkolasta yhdystie 1131. Veikkolaan liikennöi Helsingin linja-autoasemalta U-linja 280. Bussit jatkavat Veikkolan jälkeen kulkuaan muun muassa Nummelaan, Vihtiin, Lohjalle ja Karkkilaan. HSL:n linja 243(V) liikennöi Veikkolan Lamminjärven sekä Espoon keskuksen välillä.
Suunniteltu Espoo–Salo-oikorata toisi tulevaisuudessa lähijunayhteyden Veikkolaan.
Siilinjärvi–Viinijärvi-rata

Siilinjärvi–Viinijärvi-rata on Suomen rataverkon osuus Siilinjärven asemalta Savon radalla Liperin kunnassa sijaitsevalle Viinijärven asemalle. Rataosan pituus on 111,7 kilometriä, ja sillä on ainoastaan tavaraliikennettä. Viinijärvi–Pieksämäki-rataosuuden korjaustöiden aikana radalla on ollut henkilöliikennettä, jolloin junat ovat kiertäneet Kuopion kautta, samoin Turku–Joensuu- ja Joensuu–Turku-yöpikajunat kulkivat tätä kautta jonkin aikaa 1980-luvulla.
Rataosa on osa niin kutsuttua Savon kolmiota, ja sen liikenteenohjaus tapahtuu kaukokäytöllä Pieksämäeltä käsin.
Sysmäjärven rautatieaseman luoteispuolella Outokummussa radasta erkanee noin 3,2 kilometrin mittainen rataosuus Vuonoksen ratapihalle. Vuonoksen ratana tunnettu sivurataosuus palvelee Mondo Mineralsin tavarankuljetuksia.
Historia.
Rataosa rakennettiin useassa osassa ja avattiin liikenteelle seuraavasti:
Selvityksiä henkilöliikenteen avaamisesta.
Siilinjärvi–Viinijärvi-radalla ei ole nykyään (2022) henkilöliikennettä. Rautatiematkustajat ry:n julkaiseman (2016) selvityksen mukaan henkilöliikenteen avaaminen Kuopiosta Joensuuhun tulisi maksamaan 4 miljoonaa euroa. Uusimmassa selvityksessä suunnitellaan, että käytössä olisivat Dm12-kiskobussit. Pysähdyspaikkoja olisi Kuopion jälkeen Siilinjärvellä, Juankoskella, Luikonlahdessa, Outokummussa, Ylämyllyllä ja Joensuussa. Kiskobussi voisi pysähtyä myös Kaavin kirkonkylällä, mikäli sinne rakennettaisiin pysähdyspaikka. Kuopio–Joensuu-reitillä kulkisi kuusi päivittäistä kiskobussivuoroa suuntaansa. Selvityksen mukaan matka Kuopion ja Joensuun välillä taittuisi nopeimmillaan alle kahdessa tunnissa.
Edellisen kerran Kuopio–Joensuu-matkustajaliikenteen avaamisesta tehtiin selvitys 2013. Tuolloin asialla olivat Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon maakuntaliitot, Joensuu ja Kuopio sekä ELY-keskus. Heidän laskelmissaan matkustajaliikenteen käynnistämisen kokonaiskustannukset olivat 55–56 miljoonaa euroa.
Anton Diabelli

Anton (joskus Antonio) Diabelli (6. syyskuuta 1781 Mattsee lähellä Salzburgia – 7. huhtikuuta 1858 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikin julkaisija. 
Diabelli syntyi Mattseessa, lähellä Salzburgia. Hän aikoi aluksi ryhtyä papiksi, mutta ottikin musiikin opetusta Michael Haydnilta. Opiskeltuaan Diabelli muutti Wieniin, jossa hän elätti itsensä opettamalla pianon ja kitaran soittoa. Vuonna 1818 Diabelli tutustui Pietro Cappiin, josta tuli myöhemmin hänen liikekumppaninsa. Diabelli ja Cappi perustivat yrityksen Cappi &amp; Diabelli, joka julkaisi muun muassa Franz Schubertin teoksia. Diabelli kuoli vuonna 1858.
Diabelli sävelsi muun muassa operetin "Adam in der Klemme" sekä lukuisia pienimuotoisempia teoksia. Ludwig van Beethoven sävelsi eräästä Diabellin valssista 33 muunnelmaa, jotka tunnetaan nimellä "Diabelli-muunnelmat".
Viinijärven rautatieasema

Viinijärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Liperin Viinijärvellä. Se sijaitsee noin 15 kilometrin päässä Liperin kirkonkylältä luoteeseen, valtatie 9:n lähellä.
Historia.
Viinijärven asema on risteysasema: Siellä rataosan kanssa risteää tavaraliikenteen käyttämä rataosa . Thure Hellströmin suunnittelema Viinijärven asema on rakennettu jo vuonna 1926 Outokumpuun vievän radan rakentamisen yhteydessä, mutta vasta 1940 Viinijärvestä tuli risteysasema, kun rautatie Pieksämäeltä Varkauden ja Vihtarin kautta Viinijärvelle valmistui. Outokumpuun vievää rataa on sittemmin jatkettu Siilinjärvelle. Siilinjärvelle on ollut vuosina 1986–1989 yöjunaliikennettä ja Outokumpuun on ollut paikallisliikennettä 1950-luvulle, mutta muuten Viinijärven merkitys henkilöliikenteen risteyasemana on jäänyt vähäiseksi.
Viinijärvellä on ollut myös kolmioraide, mutta se tuli liikenteen vähenemisen myötä tarpeettomaksi ja purettiin 1986.
Asema-alueeseen kuuluu asemarakennuksen lisäksi tavaramakasiini, asuintaloja, maakellari, viljasiilo, vesitorni sekä muita pienempiä rakennuksia. Asemarakennukset kuuluvat valtakunnallisesti merkittävien rautatieasema-alueiden luetteloon. 
Nykyisin Viinijärvi toimii junien kohtauspaikkana sekä henkilöliikenteen pysähdyspaikkana. Asemalla pysähtyy päivittäin kaksi henkilöjunaa molempiin suuntiin. Tavaraliikennettä Viinijärvelle ei enää ole, minkä takia seisontaraiteita on purettu 2016. Liikennepaikan liikenteenohjaustoimintoja on ohjattu vuodesta 2003 Pieksämäeltä ja itse Viinijärvellä ei ole enää rautatiehenkilöstöä. Lipunmyynti Viinijärveltä loppui kesällä 2000.
Senaatti-kiinteistöt myi asemarakennukset 2009 yksityiselle. Ne ovat nyt asuinkäytössä.
Adam Jarzębski

Adam Jarzębski (ennen vuotta 1590 Warka – loppuvuonna 1648 tai alluvuonna 1649) oli puolalainen säveltäjä, viulisti, runoilija ja kirjailija. Ensimmäisen kerran hänet mainitaan vuonna 1612, kun hänestä tuli viulisti berliiniläiseen kappeliin. Huhtikuussa 1615 hän aloitti vuoden mittaisen opintovapaan ja matkusti Italiaan, mistä ei kuitenkaan palannut enää Berliiniin vaan matkusti sieltä Varsovaan, jossa hän liittyi Varsovan kuninkaalliseen orkesteriin.
Vuonna 1630 hän avioitui maallikkotuomarin lesken Elżbieta Sienickan kanssa ja sai kaksi poikaa hänen kanssaan. Toisesta tuli kuninkaallisen orkesterin sellisti ja toisesta soitinrakentaja.
Viinijärvi (järvi)

Viinijärvi on järvi Liperin ja Polvijärven kuntien sekä Outokummun kaupungin alueella Pohjois-Karjalassa, noin 25 kilometriä Joensuusta länteen. Järven pinta-ala on noin 135 neliökilometriä ja pinnankorkeus on 78,8 metriä.
Asutuskeskukset.
Järven ympäristön merkittävimmät asutuskeskukset ovat Outokumpu, Viinijärven kylä ja Polvijärvi.
Järvenlasku.
Suomessa on aikoinaan perustettu 1 500 järvenlaskuyhtiötä ja järviä on laskettu yli 2 000. Järvet ovat olleet yleensä pieniä, mutta laskettu on myös muutama suurikin järvi, kuten tämä Viinijärvi.
Adulaari

Adulaari (KAlSi3O8) on korukivenä käytetty väritön ja kirkas maasälpälaji. Mineraali on löydetty Sveitsistä. Adulaari esiintyy melko alhaisen lämpötilan juonissa. Adulaari voi olla ortoklaasia tai mikrokliiniä. Adulaarissa ei ole mitään ihmiselle vahingollista ainetta. Englannin kielessä adulaari on nimeltään "Adularia", mutta se tunnetaan myös nimillä "Adulaire", "Adular" ja "Adulare".
Jouni Kaipainen

Jouni Ilari Kaipainen (24. marraskuuta 1956 Helsinki – 23. marraskuuta 2015 Tampere) oli suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli 1975–1982 Sibelius-Akatemiassa, jossa hänen opettajinaan toimivat aluksi Aulis Sallinen ja myöhemmin Paavo Heininen. Opiskeltuaan Kaipainen omistautui säveltämiselle. Sävellystyön ohella hän opetti sävellystä Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa vuodesta 2000 alkaen. Hän toimi vuosina 1991–1993 Helsinki Biennalen taiteellisena johtajana.
Kaipainen kuului Korvat auki -yhdistyksen ja Sävellyspaja-yhdistys ry:n perustajajäseniin. Kapellimestari Esa-Pekka Salonen luonnehti Kaipaista Korvat auki -yhdistyksessä ”porukan tähdeksi”. Kaipainen oli vuosien ajan Tampere Filharmonian nimikkosäveltäjä. 
Kaipaisen vanhemmat olivat lääkäri, kansanedustaja Osmo Kaipainen ja kirjailija Anu Kaipainen. Kaipaisen ensimmäinen puoliso oli Outi Kattelus, ja heidän poikansa on kaupunginjohtaja Lauri Kattelus. Kaipaisen toisesta avioliitosta laulaja Päivi Kantolan kanssa syntynyt poika Iivo Kaipainen on Arion-yhtyeen kitaristi. Kaipaisen kolmas puoliso oli viulisti ja kapellimestari Jaana Haanterä.
Kaipainen kuoli maksasyöpään vain päivää ennen 59-vuotissyntymäpäiväänsä. Viimeiseksi Kaipaisen kantaesitetyksi sävellykseksi jäi pianotrio n:o 2, joka esitettiin viikon kuluttua hänen kuolemastaan.
Kimmo Nevonmaa

Kimmo Nevonmaa (10. toukokuuta 1960 Savonlinna – 18. syyskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli Savonlinnassa ja myöhemmin Kuopiossa. Nevonmaa valmistui Kuopion konservatoriosta vuonna 1988. Samana vuonna hän siirtyi Helsinkiin opiskelemaan sävellystä, josta hän suoritti diplominsa vuonna 1994. Nevonmaa kuoli kaksi vuotta myöhemmin aivoverenvuotoon. 
Nevonmaa sävelsi muun muassa jousikvarteton (1990) ja orkesterimusiikkia.
Josef Klička

Josef Klička (15. joulukuuta 1855 – 28. maaliskuuta 1937) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Prahassa urkujen soittoa ja sävellystä. Useimmat Kličkan teoksista on sävelletty uruille. 
Josef Kličkan poika, Václav Klička, oli harpisti.
Metsola

Metsola voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Académie Julian

Académie Julian oli ranskalainen yksityinen taidekoulu Pariisissa, jonka perusti taidemaalari Rodolphe Julian vuonna 1867. Se oli myös useiden suomalaistaiteilijoiden suosiossa.
Académie Julianin perustamisen aikaan Ranskan viralliset taidekoulut kuten École des Beaux-Arts eivät hyväksyneet naisia oppiinsa, koska esimerkiksi alastonmallien piirtämistä ja maalaamista pidettiin naisille sopimattomana. Uusi yksityisakatemia sen sijaan antoi naisille saman koulutuksen kuin miehillekin.
Académie Juliania suosivat erityisesti ulkomaalaiset oppilaat. Sen opiskelijat saivat lopulta luvan myös kilpailla Rooman palkinnosta ("Prix de Rome"). Académie Julian yhdistyi École Supérieure d'Arts Graphiques-Penninghen'iin vuonna 1968.
Slammaus

Slammaus on nimitys yksikerrosrappaukselle. Nimitys tulee ruotsin verbistä "slamma", joka tarkoittaa ohuen laastin ("slam") sekoittamista ja pinnan käsittelyä sillä. Rappaukseen käytetään yleensä sementtilaastia. Rappauksen alusta, esimerkiksi tiiliverhous, jää kuultamaan rappauksen läpi.
Laivoissa slammaus oli ennen epoksin yleistymistä tavanomainen vesi- ja polttoainesäiliöiden eli tankkien sisäpuolen käsittelymenetelmä. Slammauksen avulla estetään tankkien sisäpuolen syöpyminen ja toisaalta metallin liukeneminen tankin sisältöön. Määräajoin vanha rappaus hakataan irti ja slammaus uusitaan, jolloin tällä tavoin käsitelty tankki on jälleen käyttökelpoinen. 
Laivoissa slammaus (slamming) tarkoittaa myös pohjaiskua, joka syntyy kun laivan pohja nousee aallokossa ylös merestä ja iskeytyy takaisin laskeutuessaan veden pintaan. Pohjaisku ja sen aiheuttamat värinät aihettavat suuria rasituksia laivan rakenteisiin. Kun pohjaisku havaitaan pitää laivan nopeutta laskea sopivaksi aallokon korkeuteen nähden.
Gesso

Gesso ([], ital. kipsi, liitu) on maalauspohjan (kangas tai esimerkiksi puupohja) pohjustusaine tai imevä kipsipinta, jota käytetään muun muassa öljyvärimaalauksessa. 
Alun perin gesso tarkoitti paksua reliefimäistä pohjaa, jota käytettiin myös kultauksen pohjana ja kehyksissä sekä huonekaluissa. Sideaineena oli tavallisesti jänisliima. Pohjaa käytettiin erityisesti keskiajan ja renessanssin taiteessa. Gesso alkoi 1900-luvulla tarkoittaa mitä tahansa veteen sekoitettavaa pohjustusainetta ja nykyisin gessolla tarkoitetaan yleensä akryylipohjaista gessoa. Halvemmissa gessoissa käytetään akrylaatin sijasta polyvinyyliä.
Aarne Honkavaara

Aarne Väinö Edvard Honkavaara (7. kesäkuuta 1924 Tampere – 22. maaliskuuta 2016 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja ja -vaikuttaja. Honkavaara pelasi Tampereen Ilveksessä vuosina 1943–1958 ja voitti seitsemän mestaruutta hyökkäjän pelipaikalla. Henkilökohtaisia saavutuksia hänen urallaan ovat muun muassa 27 hattutemppua sekä ennätysmäärä maaleja yhdessä ottelussa. Honkavaara toimi Ilveksen valmentajana 11 kauden ajan. Hän valmensi myös maajoukkuetta.
Honkavaara, joka oli ammatiltaan liikunnan lehtori, sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 1987. Muihin huomionosoituksiin kuuluu Kansainvälisen Jääkiekkoliiton kultainen ansiomitali.
Honkavaara oli mukana perustamassa Suomen Jääkiekkomuseota. Häntä pidetään Suomen jääkiekkoilun merkittävänä uranuurtajana.
Pelaajana.
Honkavaara sai ensimmäiset luistimet siskoltaan 11-vuotiaana. Hän pelasi ensimmäisen sarjaottelun 12-vuotiaana A-junioreissa Tampereen Kisa-Veikoissa vuonna 1936. Aarne harrasti nuorempana myös jalkapalloa ja yleisurheilua. Hän aloitti maalivahtina, mutta pääsi pian omalle paikalleen hyökkääjäksi. Hän osallistui jatkosotaan vuosina 1942–1944. Ensimmäisen varsinaisen ottelun SM-sarjassa hän pelasi Tampereen Ilveksessä HSK:ta vastaan 15. tammikuuta vuonna 1944. Honkavaara pelasi ensimmäisen maaottelun Ruotsia vastaan 25.2.1946. Honkavaara edusti Suomea 47 maaottelussa, joissa hän teki 46 maalia. Honkavaara kävi pelaamassa kaksi harjoitusottelua ensimmäisenä suomalaisena jääkiekkoilijana Kanadassa 1950-luvun alussa. Tämä matka antoi hänelle uutta tietoa jääkiekosta ja hyvien harjoitusolosuhteiden merkityksestä valmennuksessa. Näitä tietoja hän käytti hyvällä menestyksellä myöhemmin valmentajana.
Honkavaara loukkaantui maaottelussa Puolaa vastaan tammikuussa 1953, kun puolalaispelaaja kaatui hänen jalkansa päälle ja hänen sääriluunsa murskaantuivat. Honkavaaran urheilu-ura jääkiekkoilijana oli käytännössä ohi, vaikka hän pelasikin vielä muutaman ottelun vuosina 1956–1958. Vamma aiheutti Honkavaaralle ongelmia pitkään, ja lopullisesti se saatiin korjattua vasta 1980-luvun alussa lääketieteen kehityttyä.
Valmentajana.
Pelaajauran jälkeen Honkavaara alkoi valmentaa Ilvestä ja saavutti valmentajana kolme Suomen mestaruutta kausina 1957–1958, 1959–1960, 1971–1972 ja yhden hopean 1967–1968. Honkavaara toimi myös Suomen maajoukkueen valmentajana vuosina 1955–1959. Honkavaara toimi maajoukkueen kakkosvalmentajana Joe Wirkkusen kanssa Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 ja Innsbruckin olympialaisissa 1964. Jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa hän toimi kakkosvalmentajana vuosina 1963, 1965 ja 1966. 
SM-tilastot.
Valmentajana Honkavaara toimi kausina 1941–42, 1952–53, 1953–54, 1954–55, 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1958–59, 1959–60, 1960–61 ja 1967–68.
Muuta tietoa.
Talvisodan aikaan 15-vuotias Honkavaara kuului Väestönsuojeluorganisaatioon, talonsuojeluvalvojan apulaisena. Hän toimi vapaaehtoisena jatkosodassa.
Yksityiselämä.
Honkavaara oli viiden tyttären isä. Hänen vaimonsa Maire osallistui Suomen Jääkiekkomuseon käytännön asioiden hoitamiseen.
Aiheesta muualla.
Guassi

Guassi eli peiteväri on peittävä läpikuultamaton vesiväri, jonka sideaineena on vesiliukoinen kumi- tai liimaseos. Guassin peittävä ominaisuus syntyy läpikuultavaa vesiväriä karkeammasta värijauheesta ja väriin lisätystä valkoisesta pigmentistä, esimerkiksi liidusta: sideaineena guassissa käytetään arabikumia. 
Akvarelleista poiketen guasseilla voi työskennellä tummasta vaaleaan, eli maalata ensin tummilla väreillä ja sitten lisätä vaaleampia kohtia. Guassi muistuttaa temperaa, mutta myös pastellimaalausta. Guassiväri on hyvä tehoste vesivärimaalauksessa. Paperin lisäksi maalauspohjana on käytetty esimerkiksi silkkiä. Vedellä ohennettuna guasseja voi käyttää myös retussiruiskuissa.
Huni

Huni (joskus myös Houni tai Hoeni) oli muinaisen Egyptin kolmannen dynastian viimeinen faarao. Hän aloitti Meidumin pyramidin rakentamisen. Tätä pyramidia kutsutaan myös ”vääräksi”, koska se muistuttaa enemmän tornia kuin pyramidia. Pyramidi suunniteltiin seitsenkerroksiseksi porraspyramidiksi, johon myöhemmin lisättiin kahdeksas kerros ja portaat tasoitettiin sileiksi. Pyramidista ei ole löydetty Hunin nimeä. On arveltu, että Hunin poika Sneferu saattoi rakennustyöt loppuun. Hunin vaimo oli Meresankh I.
Super Bowl

Super Bowl on amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan jokavuotinen loppuottelu, joka pelataan tammi-helmikuun vaihteessa. Super Bowlissa kohtaavat jälkeen kahden eri konferenssin, American Football Conferencen (AFC) ja National Football Conferencen (NFC) voittajat. 
Super Bowl on yksi maailman seuratuimmista yksittäisistä urheilutapahtumista. 
NFC:n ja AFL:n mestareiden välistä ottelua ei nimitetty virallisesti Super Bowliksi ennen vuotta 1969 ja järjestyksessä kolmatta Super Bowl III:a vaan nimi oli "AFL-NFL World Championship Game". Myöhemmin kaksi ensimmäistäkin AFL–NFL-mestaruusottelua saivat lisänimen Super Bowl. Nimen keksi AFL:n perustaja Lamar Hunt poikansa superpallosta ().
Ennätyksiä.
Eniten loppuotteluita: 
Eniten peräkkäisiä loppuotteluita: 
Eniten mestaruuksia:
Eniten peräkkäisiä mestaruuksia:
Eniten tappioita:
Eniten peräkkäisiä tappioita: 
Kaupungit, joissa järjestetty eniten loppuotteluita:
Heitetyt touchdownit:
Juostut touchdownit:
Kiinniotetut touchdownit:
Pisin pistesuoritus:
Giles Swayne

Giles Swayne (s. 30. kesäkuuta 1946) on englantilainen säveltäjä.
Swayne vietti suurimman osan lapsuudestaan Liverpoolissa. Hän opiskeli muun muassa Alan Bushin ja Olivier Messiaenin johdolla. Vuodet 1990-1996 Swayne vietti Ghanassa.
Alan Bush

Alan Bush (22. joulukuuta 1900 – 31. lokakuuta 1995) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti.
Bush syntyi Lontoossa ja opiskeli Royal Academy of Musicissa. Myöhemmin hän opiskeli Berliinissä musiikkitiedettä ja filosofiaa. Sävellystä hänelle opetti John Ireland. Vuosina 1925-1978 Bush toimi opettajana Royal Academy of Musicissa. 
Bush sävelsi muun muassa oopperoita ja pianokonserton.
Somerovaara

Somerovaara on kylä Oulun kaupungissa. Kylä sijaitsee Oulun 45. kaupunginosassa Joloksessa. Aikaisemmin kylä on kuulunut Ylikiimingin kuntaan. 
Noin 25 kilometriä Ylikiimingin taajaman pohjoispuolella lähellä Arkalaa sijaitseva hajanainen kylä koostuu Kääriänkorven, Nauruan ja Somerovaaran taloryhmistä, ja käsittää noin 60 taloutta.
Francisco Mignone

Francisco Paulo Mignone (3. syyskuuta 1897 – 19. helmikuuta 1986) oli brasilialainen säveltäjä. Hän opiskeli São Paulossa ja myöhemmin Milanossa. Vuodesta 1933 lähtien hän opetti musiikkia Rio de Janeirossa.
Mignone sävelsi muun muassa viisi oopperaa ja kahdeksan balettia.
Säävälä

Säävälä on kylä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Säävälä sijaitsee kauniilla paikalla Säävälänharjulla, Kiiminkijoen varrella, noin viiden kilometrin päässä Ylikiimingin taajaman pohjoispuolella ja Joloksentien (yhdystie 8341) varrella. Myös läheinen Soroperän taloryhmä voidaan laskea kuuluvaksi Säävälän kylään. Lähimmät kylät ovat Niemikylä ja Kääriänperä. Säävälän väkiluku on noin 40.
Historia.
Säävälä on vanhaa kivikautista asuinaluetta. Kylän pohjoispuolelta, läheltä Latokankaan soranottopaikkaa, on löydetty kivikautinen asuinpaikka. Alue sijaitsee ympäröivästä suomaastosta kohoavalla hiekkaharjulla. Oulun yliopisto on järjestänyt paikalla arkeologisen tutkimuksen 1980-luvulla.
William Bolcom

William Elden Bolcom (s. 26. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti.
Bolcom syntyi Seattlessa ja aloitti pianon ja sävellyksen opiskelun 11-vuotiaana Washingtonin yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli Darius Milhaudin ja Olivier Messiaenin johdolla.
Bolcom on säveltänyt muun muassa oopperan "A View from the Bridge".