tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kalāt (Pakistan)

Kalāt on kaupunki Pakistanin Balochistanin provinssissa. Vuonna 2017 sen asukasluku oli 36 796. Aikanaan kaupunki oli Kalatin kaanien keskus.
Historia.
Kalāt tunnettiin sen varhaisen historian aikana kahdella eri nimellä, Kalat-i-Sewa tarunomaisen hindulaisen kuninkaan mukaan tai nimellä Kalat-i-Nicari paikallisen brahui-heimon mukaan. Nykyinen Kalāt lienee varhaisissa islamilaisissa lähteissä mainittu Kizkanan tai Kikan sekä kiinalaisen buddhalaisen pyhiinvaeltajan Xuanzangin mainitsema Ki-kianga. Kizkanan mainitaan 900-luvulla paikallisen hallitsijan keskuksena. Ibn Hawqalin mukaan hänen nimellä Mu'tazz bin Ahmad tuntema hallitsija oli abbasidien vasalli. Ghaznavidien valtakaudella Mahmud Ghaznilaisen mainitaan käyneen alueella metsästämässä leijonia.
1400-luvulta lähtien Kalātia hallitsivat brahuiden kambarani-heimo, joista myöhemmät Kalatin kaanit polveutuivat. 1700-luvulla Kalatin kaanit olivat ensin Nadir Šahin ja sittemmin Ahmad Šah Dorranin vasalleja. Kalatin kaani Nasir Khan rakennutti Kalātin linnoituksen ("Mīrī"), joka toimi sittemmin myös kaanin palatsina. C. Mason kuvaili 1830-luvulla Kalātissa olleen noin 800 taloa, eli kaupungin asukasluku lienee ollut kolme-neljätuhatta. Britit miehittivät kaupunkia jonkin aikaa ensimmäisen afgaanisodan aikana vuonna 1839, ja Kalatin kaanikunnasta tuli brittien protektoraatti vuonna 1876. Vuonna 1935 Kalātiin iski maanjäristys, joka teki suuria tuhoja myös Quettassa ja Mustangissa. Vuodesta 1948 lähtien Kalāt on ollut osa Pakistania. 
Väestö.
Kalātin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 36 796. Kaupungin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan pääosin brahuita tai balucheja.
Muhammad bin Tughluq

Muhammad bin Tughluq oli Delhin sulttaanikuntaa hallinneen Tughluq-dynastian sulttaani vuosina 1325–1351. Hän seurasi vallassa isäänsä Ghiyas-ud-din Tughluqia. Sulttaanina Muhammad bin Tughluqin ensimmäinen toimi oli nostaa maaveroa, mikä johti tyytymättömyyten. Vero otettiin käyttöön aikana jolloin alue kärsi kuivuudesta, mikä johti satojen epäonnistumiseen ja nälänhätään. Sulttaani kasvatti veroa, minkä vuoksi talonpojat joutuivat hylkäämään tilansa ja monet ryhtyivät maantierosvoiksi. Veronkantajat jatkoivat verojen keräämistä sortotoimin, mikä aiheutti suuria kapinoita. Kapinat tukahdutettiin ankarasti.
Muhammad bin Tughluq siirsi maan pääkaupungin Daulatabadiin, jonne väestöä pakkosiirrettiin huolimatta inhimillisistä kärsimyksistä. Pääkaupunki haluttiin siirtää keskeiselle paikalle valtakuntaa ja näin pyrittiin myös suojautumaan mongolien hyökkäyksiltä. Pääkaupunki osoittautui toimimattomaksi ja ihmiset siirrettiin takaisin Delhiin. Daulatabad hylättiin sillä havaittiin ettei maan pohjoisosia voinut hallita uudesta pääkaupungista käsin.
Hänen epäonnistuneisiin kokeiluihinsa lukeutui myös uuden valuutan liikkeelle lasku. Hän otti käyttöön pronssiset kolikot, minkä johdosta alettiin valaa suuria määriä rahaväärennöksiä. Tämä johti maan kaupan pysähtymiseen ja taloudellisiin vaikeuksiin. Uusi valuutta päätettiin vetää pois. Myös hänen hallintouudistuksensa epäonnistuivat, minkä johdosta virkamiehet eivät enää olleet sulttaanille uskollisia. Delhin valtaa vastaan kapinoitiin ja valtakunnan eri osat alkoivat irtautua Delhin vallasta. Muhammad bin Tughluq kuoli vuonna 1351 ja hänen jälkeensä sulttaaniksi nousi hänen serkkunsa Firuz Shah Tughluq. Tämä peri huomattavasti edeltäjäänsä pienemmän valtakunnan.
Tiofanaatti-metyyli

Tiofanaatti-metyyli (C12H14S2N4O4) on tioallofanaattijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa tiofanaatti-metyyli on väritöntä kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee muun muassa metanoliin, asetoniin ja kloroformiin sekä vähäisemmässä määrin muihin orgaanisiin liuottimiin. Tiofanaatti-metyylin fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää tubuliinia polymeroitumasta ja estää siten sienisolujen jakaantumisen. Yhdiste hajoaa karbendatsiimiksi, joka on myös fungisidina aktiivinen yhdiste. Tiofanaatti-metyyli on asetyylikoliiniesteraasi inhibiittori ja aineelle altistumisesta voi aiheutua hermosto-oireita. Yhdiste voi myös olla karsinogeenista.
Valmistus ja käyttö.
Tiofanaatti-metyyliä valmistetaan o-fenyleenidiamiinin, kaliumtiosyanaatin ja metyyliklooriformiaatin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään fungisidina muun muassa kasvis-, marja- ja hedelmäviljelmillä sekä nurmilla niin sienitautien hoitoon kuin niiden ehkäisyynkin. Yhdiste levitetään liuoksena tai jauheena ja sillä voidaan pinnoittaa siemeniä. Tiofanaatti-metyyli on hyväksytty käytettäväksi muun muassa Euroopan unionin alueella ja Yhdysvalloissa.
Jauhen Lisavets

Jauhen Lisavets (s. 12. marraskuuta 1994 Grodno, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Salavat Julajev Ufassa. Kaudella 2013–2014 alkaneella KHL-urallaan hän on pelannut 309 runkosarjaottelua tehopistein 21+40=61. Pudotuspeleissä hän on pelannut 11 ottelua tehden yhden maalin. Ennen Dinamo Minskiin siirtymistään hän voitti Neman Grodnon joukkueessa kaksi Valko-Venäjän mestaruutta. Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Lisavets on pelannut 55 A-maaottelua tehopistein 4+12=16 sekä 13 alle 20-vuotiaiden ja kymmenen alle 18-vuotiaiden maaottelua.
Almirante Valdés (1930)

Almirante Valdés (kylkitunnus AV) oli Espanjan laivaston vuonna 1930 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty Cayetano Valdés y Floresin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1930 ja otettiin palvelukseen 1932.
Palvelus.
Juuri ennen tai Espanjan sisällissodan alkaessa alus määrättiin "Churrucan", "Lepanton" ja "Sánchez Barcáizteguin" kanssa valvomaan Gibraltarin salmea, millä estettiin kapinallisten joukkojen siirrot Marokosta Etelä-Espanjaan. "Churrucan" miehistö liittyi Ceutassa kapinallisiin ja kuljetti 19. heinäkuuta joukkoja Cádiziin. Aluksen miehistö vangitsi tämän jälkeen upseerit ja alus palasi tasavaltalaisten puolelle. Kansallismieliset saivat kuitenkin ilmaherruuden turvin kuljetettua joukkoja Pohjois-Afrikasta Espanjaan.
Alus liitettiin tasavallan laivastoon, jonka johdossa oli taistelulaiva "Jaime I". "Almirante Valdez" johti helmikuussa kuuden hävittäjän tekemää hyökkäystä, jolla oli tarkoitus purkaa kansallismielisten Malagan saarto. Pian yrityksen jälkeen Malaga joutui kansallismielisille, mikä oli ensimmäinen vallattu Espanjan Välimeren satama. Sama osasto tulitti Ceutaa, jossa ei ollut kansallismielisten risteilijöitä.
Alus vaurioitui elokuussa ajettuaan miinaan. Maaliskuussa 1938 se lähti Cartagenasta tasavaltalaisten laivaston mukana. Laivaston tehtävänä oli hyökätä La Palmasta lähteneen kansallismielisten laivaston kimppuun. Yöllisessä taistelussa upotettiin risteilijä "Baleares". Sotatoimien päättyessä alus vetäytyijäljellä olevan laivaston mukana Bizertaan, missä se internoitiin. Alus poistettiin alusluettelosta 1957 ja romutettiin.
Tiedon häivä

Tiedon häivä on kuvataiteilija Maaria Wirkkalan suunnittelema taideteos Turussa, Turun tuomiokirkon itäpuolella, Tuomiokirkkokadun ja Rothoviuksenkadun risteyksessä olevalla aukiolla.
Teos on muistomerkki menneelle Turun Turun akatemialle, Vanhalle Akatemiantalolle ja niiden perinnölle. Se koostuu kolmesta osasta: Vanhan Akatemiatalon edessä olevasta pronssikehästä, Maaherran makasiinin seinälle heijastettavasta videotallenteesta ja Akatemiatalon tutkijakammion valosta. Kutsukilpailun voittanut "Tiedon häivä" paljastettiin 4. marraskuuta 2003.
Teoksen elementit ovat muuntuvia, ja ne näkyvät ja kuuluvat eri lailla vuorokauden eri aikoina, eikä audiovisuaalinen osuus toistu koskaan samanlaisena. Muistomerkki on monikerroksinen: se yhdistää nykyisen yliopistoväen olennaiseksi osaksi menneisyyden akateemista yhteisöä. 
"Tiedon häivä" on siinä suhteessa harvinaislaatuinen teos, että sen hallinnoinnista vastaa usea eri taho. Turun kaupungin vastuulla on alapuolelta lämmitettävä tekstikaiverruksella koristeltu pronssirengas, joka auringon laskiessa näyttää lähes hehkuvan. 
Ympäristötaiteen säätiö myönsi vuonna 2003 Wirkkalalle teoksesta ympäristötaidekohde-kunniakirjan.
Firuz Šah Tughluq

Firuz Šah Tughluq oli Delhin sulttaanikuntaa hallinneen Tughluq-dynastian sulttaani vuosina 1351–1388. Hän peri edeltäjältään, serkultaan Muhammad bin Tughluqilta sekasortoisten ja hajoamassa olevan sulttaaikunnan hallinnan. Valtaan noustuaan hän pyrki korjaamaan edellisen sulttaanin aikana vahingoittuneita suhteita maan aatelistoon. Hän luopui myös edeltäjänsä määräämistä ankarista veroista, ja piti voimassa vain ne verot, joita voitiin kerätä koraanin sallimissa rajoissa. Hän pyrki kohentamaan maanviljelijöiden elinoloja rakennuttamalla kastelujärjestelmiä ja kanavia. Hän pyrki pitämään myös valtakuntaa koossa yrittämällä vallata Delhin sulttaanikunnasta irtautuneen Bengalin sulttaanikunnan takaisin, siinä kuitenkaan onnistumatta. Delhin vallasta itsenäistyneitä Intian eteläisiä kuningaskuntia hän ei valtakaudellaan tavoitellut takaisin. Firuz Šah Tughluq kuoli vuonna 1388. Hän oli Tughluq-dynastian viimeinen vahva hallitsija. Hänen jälkeensä valtakunta ajautui sisäisiin kiistoihin ja Tughluqien dynastia alkoi taantua.
Jyrkkälän Tykit

Jyrkkälän Tykit (lyh. JyTy) on vuonna 1993 perustettu turkulainen jalkapalloseura joka pelaa kaudella 2022 Länsi-Suomen piirin Nelosessa. Seuran kotikenttä on Turun Urheilupuiston yläkenttä ja valmentajina toimivat Mikko ”Mäxä” Mäkitalo ja Sammeli ”Lemmy” Liikkanen. Jyrkkälän Tykit on Länsi-Suomen jalkapallossa tunnettu seura pinkin peliasun ja rennon mutta vakavan otteensa ansiosta. 
Seuraa johtaa rautaisella otteella Mika ”Rema” Remander. 
Seurassa pelaavat pitkäaikaiset FC Inter -pelaajat Petri Lehtonen ja Henri Lehtonen.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1993 kun FC Inter oli edeltävänä vuonna ottanut NaKun paikan Kolmosessa. Seuran taival alkoi Turun piirin seitsemännestä divisioonasta, josta seura nousi kausina 1994-1997 Neloseen. Kaksi kautta Nelosta pelattuaan JyTy nousi jälleen, tällä kertaa vakiinnuttaen paikkansa Turun Piirin Kolmosessa. Kausina 1999-2010 JyTy pelasi Turun Piirin Kolmosta. Kaudella 2011 seura voitti Nelosen ja nousi takaisin Kolmoseen. Seuraava kausi päättyi kuitenkin jälleen putoamiseen, mutta kauden 2013 jälkeen JyTy palasi jälleen kausiksi 2014-2017 Turun Piirin Kolmoseen. Kaudella 2017 Satakunnan ja Turun Piirin yhdistyessä JyTy tippui kaudeksi 2018 Neloseen jossa vuoden mittaisen Kolmosen visiitin jälkeen seura jatkaa kaudella 2020.
Jyrkkälän Tykkien ikämiehet voittivat 35-vuotiaiden SM-kultaa vuonna 2016.
Kristin Hannah

Kristin Hannah (s. 25. syyskuuta 1960 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hannah on koulutukseltaan juristi, mutta hän on työskennellyt päätoimisena kirjailijana 1990-luvulta saakka.
Hannahin teoksista "Night Road", "Firefly Lane"," True Colors" ja "Winter Garden" ovat nouseet New York Timesin bestseller-listalle. "The Nightingale" -kirjasta on vuonna 2018 tekeillä Michelle MacLarenin ohjaama elokuva, ja TriStar Pictures on ostanut elokuvaoikeudet myös teokseen "The Great Alone".
Liisa Orko

Liisa Orko (o.s. Vanne, vuosina 1930–1933 Nylund; 30. heinäkuuta 1902 Pori – 14. syyskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, järjestövaikuttaja ja professori, joka edisti naisten liikuntakasvatusta ja naisvoimistelua. Orko toimi vuodesta 1934 alkaen Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton (SNLL) hallituksessa ja tuki kansainvälistymistä, varsinkin puheenjohtajakaudellaan 1954–1980. Hän toimi myös järjestölehti "Kisakentän" päätoimittajana 1930-luvulta 1980-luvulle. 
Lisa Orkolle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1958. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1971, ja hänet vihittiin liikuntatieteen kunniatohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 1982.
Liisa Orkon puoliso oli elokuvaohjaaja Risto Orko.
Taiga (vuoristorata)

Taiga on Linnanmäellä sijaitseva vuoristorata. Sen pituus on noin 1,1 kilometriä, huippunopeus 106 km/h ja korkeus 52 metriä (merenpinnasta 71,3 metriä). Taigassa on kaksi junaa, joihin kumpaankin mahtuu 16 henkilöä. Sen kapasiteetti on 860 matkustajaa tunnissa.
Taigassa juna saa alkuvauhtinsa lineaarisynkronimoottorissa, jossa junan vaunu muodostaa osan suoran muotoista sähkömoottoria. Kun junan vauhti alun jälkeen hidastuu, alkaa noin 60 metriä pitkä suora, jonka kohdalla tapahtuu toinen sysäys, ensimmäistä suuremmalla lineaarisynkronimoottorilla. Sen avulla juna nousee radan korkeimpaan kohtaan. Radan lopussa juna pysäytetään magneetin voimalla. Matka kestää noin minuutin. Vaunun keskinopeus on noin 70 km/h ja huippunopeus 106 km/h.
Taigan taustatarina on kotkan lento: jonotusalue ja lastausalue kuvastaa kotkan pesää ja juna kotkaa liitämässä taigan yllä. Laitteen ajokokemusta onkin kuvailtu ”petolinnun lailla lentämiseksi”.
Taigan hinta on yli 10 miljoonaa euroa, ja se on suomalaisten huvipuistojen historian suurin investointi. Taigan toimitti sveitsiläinen ratalaitevalmistaja Intamin, joka on toimittanut Linnanmäelle myös Kirnun, Hurjakurun ja Panoraaman, sekä myöhemmin Swingin (2024).
Radan perustustyöt aloitettiin kesällä 2018, ja pystytys alkoi elokuussa 2018. Taigan tieltä purettiin Vonkaputous, Vekkula, Kot Kot -rata-ajelu sekä muutamia kioskirakennuksia. Rata avattiin yleisölle tiistaina 18. kesäkuuta 2019.
Kjerstin Dellert

Kjerstin Häggbom Dellert (4. marraskuuta 1925 Tukholma – 5. maaliskuuta 2018 Solna) oli ruotsalainen oopperalaulaja (sopraano), joka esiintyi myös Suomessa. Dellertin oopperaura alkoi Göteborgissa vuonna 1951 ("Kaunis Helena"), ja seuraavana vuonna hän siirtyi Tukholmaan Kuninkaalliseen oopperaan, jossa hän työskenteli vuoteen 1979 saakka. Suomen Kansallisoopperassa hän esitti "Toscan" ja "Carmenin" nimiosat sekä "La bohèmen" Mimin. Hänen ohjelmistonsa ulottui draamallisista sopraanorooleista koomisiin mezzosopraano-osiin. Hän esitti myös ennakkoluulottomasti operetti-, musikaali- ja iskelmämusiikkia, ja hänen esityksiään on julkaistu levytyksinä. Vuodesta 1976 hän johti Ulriksdalin linnan teatteria.
Toivo Holopainen

Toivo Holopainen (16. huhtikuuta 1929 Siilinjärvi – 26. kesäkuuta 2012 Helsinki) oli professori ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos. 
Toivo Holopainen syntyi poliisi, maanviljelijä Vilho Holopaisen ja Hanna Heiskasen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1959 oli Sirkku Tuomi. Holopainen tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui lainopin kandidaatiksi 1953. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1969. Hän toimi yliopiston konsistorinnotaarina 1953–1955, talousoikeuden assistenttina 1956–1965 ja hallinto-oikeuden vt. apulaisprofessorina, apulaisprofessorina ja professorina 1965–1988. Hän oli oikeustieteen tiedekunnan varadekaani 1975–1976 ja dekaani 1976–1984. Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos Holopainen oli 1972–1973, 1976 ja 1980 ja hallintoneuvos vuodesta 1988, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1994 asti. Kirkolliskokouksen jäsen hän oli 1988–1991. Holopainen oli Helsingin yliopiston kanslerinsihteeri 1958–1961 ja 1966–1972. Hänellä oli myös useita luottamustoimia, mukaan lukien Savolaisen osakunnan kuraattorin tehtävä 1959–1961 ja inspehtorin tehtävä 1983–1987.
PP-70 Futsal

PP-70 Futsal (Tampereen Peli-Pojat-70) on tamperelainen futsalseura, jonka edustusjoukkue pelaa Futsal-Ykkösessä. Edustusjoukkue on pelannut Futsal-Ykkösessä kaudesta 2021/2022 alkaen.
Historia.
Nykyisen PP-70 Futsalin tarinan voidaan nähdä alkavan kaudesta 2009/2010, jolloin joukkue pelasi Suomen kuudenneksi korkeimmalla sarjatasolla Tampereen piirin 5. divisioonassa. Joukkue nousi kaudeksi 2010/2011 4. divisioonaan, kaudeksi 2011/2012 3. divisioonaan, kaudeksi 2012/2013 2. divisioonaan, kaudeksi 2013/2014 1. divisioonaan ja kaudeksi 2014/2015 Futsal Liigaan. Joukkue on tiedettävästi ensimmäinen, joka on noussut silloiselta alimmalta sarjatasolta suoraan korkeimmalle sarjatasolle jatkuvin nousuin. Tuolloisessa joukkueessa pelasi mm. nykyinen Suomen futsalmaajoukkueen pelaaja Sergei Korsunov.
Keitä, keitä, kahvinkeitin

Keitä, keitä, kahvinkeitin ("Percolator") on Jack Morrow'n säveltämä ja sanoittama rock-kappale, jonka on suomeksi sanoittanut Markku Into. Into on levyttänyt sen vuonna 1974 Intomielet-yhtyeen kanssa. Sen on julkaissut singlenä Love Records. Singlen B-puolella on kappale Kanjonin kutsu, jonka esittävät Markku Into ja Karjapaimenet.
Englanninkielisen kappaleen ensilevytyksen on tehnyt Boots (Randy) Randolph vuonna 1958.
Nirvana (Innan albumi)

Nirvana on romanialaisartisti Innan viides studioalbumi, joka julkaistiin 11. joulukuuta 2017. Albumin tuotannosta vastasi edeltäjän tapaan Play &amp; Win.
Queen of Time

Queen of Time on Amorphiksen kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2018. Levyn on tuottanut edellisen albumin tavoin ruotsalainen Jens Bogren.
Albumi on noussut Suomen virallisella listalla ensimmäiseksi ja kolmanneksi Ruotsissa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa sekä neljänneksi Saksassa.
Alkuperäinen basisti Olli-Pekka Laine palasi Amorphiksen riveihin tämän albumin myötä Niclas Etelävuoren erottua yhtyeestä huhtikuussa 2017. Näin ollen "Queen of Time" on ensimmäinen albumi vuoden 1994 "Tales from the Thousand Lakes -"albumin jälkeen, jolla soittavat kaikki alkuperäisen kokoonpanon jäsenet täydennettynä Tomi Joutsenella ja Santeri Kalliolla. 
"Message in the Amber" -kappaleen johtomelodia mukailee Jäniksen vuosi -elokuvan tunnussävelmää. 
Kappaleet.
Sanoitukset: Pekka Kainulainen, Ike Vil (englanninkielinen käännös). Sovitukset: Amorphis ja Jens Bogren.
Verna Erikson

Verna Maria Erikson (11. huhtikuuta 1893 Turku – 16. lokakuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen teekkari, joka osallistui Suomen sisällissotaan toimittamalla Helsingissä aseita ja ampumatarvikkeita valkoisille.
Hänen vanhempansa olivat merikapteeni Karl Erikson ja Adolfina Sjödin. Vernan ollessa viisivuotias hänen isänsä kuoli, ja perhe muutti vuonna 1907 Helsinkiin asettuen asumaan Pohjoisesplanadi 35:een, niin sanottuun Wreden taloon.
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi 1913 Erikson aloitti opiskelun Teknillisessä korkeakoulussa. Siellä oli tuohon aikaan vain toistakymmentä naisopiskelijaa, joista enemmistö opiskeli arkkitehtiosastolla. Yksi heistä oli Salme Setälä, joka valmistui arkkitehdiksi vuonna 1917. Erikson suoritti vain joitakin peruskursseja. Tämä oli tyypillistä sotavuosina, jolloin kolmannes opiskelijoista keskeytti opintonsa ja melkein koko ylioppilaskunnan hallitus lähti 1915 Saksaan jääkäreiksi. 
Valkoiset onnistuivat kehittämään laajaa salaista toimintaa punaisessa Helsingissä. He ostivat aseita venäläisiltä, ja varastoinnista huolehtivat paljolti naiset. Teekkaritytöt ryhtyivät auttamaan poikien konekiväärikomppaniaa. Aseiden käsittelyä harjoiteltiin yksityisasunnoissa. Äänet koetettiin peittää soittamalla musiikkia gramofonilla. He pitivät kokoontumispaikkanaan Kauppatorin reunalla ollutta Nissenin kahvilaa. Sieltä Erikson, Setälä ja muut lähetettiin ostamaan venäläisiltä aseita ja ampumatarvikkeita. He kuljettivat niitä punaisten ohi partiorepuissa ja jalkojensa välissä, jossa ne olivat piilossa pitkän hameen alla. Öisin oli ulkonaliikkumiskielto, punaiset vartioivat kaikkialla ja tekivät kotitarkastuksia. Toiminnan paljastuminen olisi ollut vaarallista, mutta nuoriso piti sitä vain jännittävänä.
Sisällissodan päätyttyä Erikson ja Setälä palkittiin Vapaudenristillä. Pian tämän jälkeen Erikson joutui Kirurgiseen sairaalaan, jossa hänellä todettiin pitkälle edennyt syöpä. Hän kuoli 25-vuotiaana 16. lokakuuta 1918.
Hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle. Hauta on uuden alueen korttelissa 12 rivillä 6. 
Keväällä 2018 kirjailija Ville Kaarnakari totesi, että hauta oli päässyt huonoon kuntoon ja päätti tehdä asialle jotakin. Hän sai Helsingin seurakuntayhtymän hautapalvelulta luvan haudan hoitoon, koska Eriksonilla ei ollut lähiomaisia. Kaarnakari kokosi talkooporukan, joka kunnosti haudan kiillottamalla kiven ja suoristamalla kulmapylväät. Pylväiden väliin hankittiin alkuperäisen näköiset ketjut.
Rebekah Mercer

Rebekah Mercer on yhdysvaltalainen sijoittaja, miljardööri ja poliittinen vaikuttaja. Newsmax Median omistaja Christopher Ruddy on kutsunut häntä "alt-rightin ensimmäiseksi naiseksi" (”the First Lady of the alt-right”).
Rebekah Mercer on keskimmäinen miljardööri Robert Mercerin kolmesta tyttärestä. Hän opiskeli biologiaa ja matematiikkaa Stanfordin yliopistossa, ja suoritti maisterin tutkinnon pääaineinaan tuotantotalous ja konetekniikka. Hän on yksi pikkuleipiä tekevän leipomon omistajista ja neljän lapsen äiti.
Marraskuussa 2017 Robert Mercer ilmoitti myyneensä omistuksensa uutissivusto Breitbartista Rebekah Mercerille ja tämän kahdelle sisarelle. Michael Wolffin kirjan "Fire and Fury" ilmestymisen jälkeen Rebekah Mercer otti julkisuudessa etäisyyttä Breitbartin johtajaan Steve Bannoniin. Pian tämän jälkeen Bannon erosi Breitbartin johdosta. 
Mercer on kuulunut American Museum of Natural Historyn johtokuntaan, mutta museota on painostettu hänen erottamiseensa, koska Mercer rahoittaa ilmastonmuutokseen skeptisesti suhtautuvia järjestöjä.
Oiva Kaivola

Oiva Kaivola (19. lokakuuta 1910 Nokia – 3. joulukuuta 1971 Pori) oli suomalainen kunnallispoliitikko, joka toimi Tampereen apulaiskaupunginjohtajana 1958–1962 ja Porin kaupunginjohtajana 1962–1970. Koulutukseltaan hän oli koneteknikko. 
Kaivola työskenteli pitkään Valmet Oy:n palveluksessa ja sen jälkeen yrittäjänä. Nokian kauppalanvaltuustossa hän oli sosialidemokraattien edustajana 1939–1958, ja hoiti myös kauppalanjohtajan varamiehen tehtävää vuodesta 1946 lähtien. Elokuussa 1962 Kaivola valittiin Porin kaupunginjohtajaksi kesäkuussa kuolleen Martti J. Ekblomin seuraajaksi. Hän erosi virasta sairauden johdosta keväällä 1970.
Kaivola toimi pitkään myös Nokian Pyryn puheenjohtajana, ja hän oli yhdeksän vuoden ajan kansainvälinen mäkihyppytuomari.
Portable Executable

Portable Executable (lyhyesti PE) on tiedostomuoto 32- tai 64-bittisille suoritettaville ohjelmille, objektitiedostoille, jaetuille kirjastoille ja FOT fonttiformaatille. PE:n 32-bittistä versiota kutsutaan PE32 ja 64-bittistä PE32+ tai lyhyemmin PE+. PE:tä käytetään Microsoft Windows käyttöjärjestelmässä sekä ReactOS-, SkyOS- ja BeOS-käyttöjärjestelmissä. UEFI-standardissa on määritetty PE-formaatti UEFI-ympäristön oletus tiedostoformaatiksi.
Tiedostomuoto.
PE-tiedostossa on alussa MS-DOS 2.0 yhteensopiva otsikko. Tämän jälkeen tulee Microsoft COFF -otsikko ja siihen liittyvät tiedot.
IBM AS/400

IBM AS/400 (lyhenne sanoista Application System/400 ja myöhemmin Advanced System/400) on IBM:n palvelintietokonesarja, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 1988. Sarjan seuraajia on IBM iSeries (myös nimellä "System i"), joka on esitelty 2000-luvulla, sekä IBM Power Systems.
Varhaisimmat AS/400-mallit käyttivät 48-bittistä CISC-suoritinta. CISC-suoritin korvattiin 64-bittisellä RISC-suorittimella, joka julkaistiin kesäkuussa 1995. Käyttöjärjestelmä oli OS/400 (myöhemmin nimellä i5/OS ja IBM i). OS/400:ssa on integroituna IBM DB2. Käyttöjärjestelmän julkaisuversio V3R2 oli viimeinen alkuperäisille CISC-pohjaisille malleille.
AS/400 käyttää EBCDIC-merkistöä kuten IBM S/390-suurtietokonemallistokin.
AS/400-sarjan edeltäjä oli minitietokonesarja IBM System/38.
Société Malienne de Gestion de l’Eau Potable

Société Malienne de Gestion de l’Eau Potable eli Somagep on Malin kansallinen vesilaitosyhtiö. Se on perustettu vuonna 2010, jolloin vesisektori erotettiin sähköyhtiö Énergie du Malin toimenkuvasta. Vesilaitostoiminnan kehittämisestä on siitä lähtien vastannut "Société Malienne de Patrimoine de l’Eau Potable" eli "Somapep", kun taas Somagep vastaa olemassa olevan infrastruktuurin teknisestä ja kaupallisesta hyödyntämisestä. Molemmat toimivat kansallisen vesirakennushallinnon ("Direction Nationale de l’Hydraulique") alaisuudessa.
Somagep on valtion omistama osakeyhtiö, jonka tehtävänä on juomakelpoisen vesijohtoveden tuotanto ja jakelu maan koko alueella. Käytännössä se toimii Malin pääkaupungissa Bamakossa ja 17 muulla paikkakunnalla. Muut paikkakunnat ovat Bandiagara, Bougouni, Gao, Kati, Kayes, Kidal, Kita, Koulikoro, Koutiala, Markala, Mopti, Nioro, San, Ségou, Sélingué, Sikasso ja Timbuktu. 
Bamakon ja Katin kuuden tuotantoyksikön yhteiskapasiteetti on 200 500 ja muiden tuotantokeskusten 88 524 kuutiometriä päivässä. Bamakon yksiköistä viisi ottaa raakavetensä Nigerjoesta ja 75 prosenttia siitä tulee Djicoroni Paran vedenottamosta. Käsittelyn ja jakelun jälkeen veden fysiokemialliset ja bakteriologiset ominaisuudet vastaavat 96–99-prosenttisesti laatuvaatimuksia. Ongelmat veden laadussa liittyvät lähinnä heinä-syyskuun sade- ja tulvakauteen, maan pohjoisosien levottomuuksiin sekä Bandiagaran porakaivojen rautapitoisuuteen.
Vuonna 2014 yhtiöllä oli 161 718 asiakasta ja se tuotti 96,5 miljoonaa kuutiometriä vesijohtovettä. Laskutetun veden osuus oli 72,3 prosenttia tuotannosta ja veden keskihinta 280,21 CFA-frangia kuutiometriltä. Somapepin ja Somagepin tulevaisuudennäkymät liittyvät Kabalan uuden vedenottamon mahdollistamaan Bamakon vedenjakelun laajentamiseen sekä toiminnan ulottamiseen uusille paikkakunnille. Vuonna 2017 yhtiöt saivat vastuulleen 50 piirikeskuksen ja maaseutupaikkakunnan vesihuollon.
Jäteveden viemäröinnistä ja puhdistuksesta vastaa vuonna 2007 perustettu virasto "Agence Nationale de Gestion des Stations d’Epuration au Mali" eli "Angesem". Käytännössä viemärit ovat hyvin alkeellisia eikä jätevesiä käsitellä juuri lainkaan. Vuonna 2006 rakennettu Bamakon ensimmäinen jätevedenpuhdistamo Sotubassa käsittelee lähinnä teollisuuden jätevesiä.
Fernando Filoni

Fernando Filoni (s. 15. huhtikuuta 1946) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Pappisvihkimyksensä hän sai vuonna 1970. Tammikuussa 2001 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Irakiin ja Jordaniaan. Saman vuoden maaliskuussa hänet vihittiin piispaksi Volturnumin titulaariarkkipiispana. Vuonna 2006 hän siirtyi apostoliseksi nuntiukseksi Filippiineille.
Sittemmin Filoni on toiminut muun muassa Kansojen evankelisoinnin kongregaation prefektinä. Kardinaalin aseman hän sai 18. helmikuuta 2012.
Andkhoi

Andkhoi (, ) on kaupunki Lounais-Afganistanissa Faryabin maakunnassa. Kaupungissa on noin 30 000 asukasta ja se on tunnettu karakul-lampaannahkojen myyntipaikkana.
Maantiede.
Andkhoi sijaitsee Afganistanin luoteisosassa tasangolla, joka päättyy Amudarjajokeen noin 50 kilometriä Andkhoista pohjoiseen. Andkhoi on Andkhoijoen varrella ja kaupungin paikka on Karakumin aavikon eteläreunalla. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 330 metriä.
Kaupungin historiallisista rakennuksista on säilynyt näihin päiviin saakka vain muutamia. Niistä merkittävin on paikalliselle muslimipyhimys Baba Wall Sahibille tai ehkä oikealta nimeltään Baba Šukr Allah Abdalille omistettu pyhättö.
Historia.
Ankhoi toimi pitkään pohjoiseen kohti Buharaa lähtevien karavaanien lähtöpaikkana. Vuonna 1204 Andkhoi oli paikka, jossa ghuridihallitsija Mui'zz al-Din Muhammad al-Sam kärsi ratkaisevan tappion Khorasmian šaahi 'Ala al-Din Muhammadille. Ghuridien armeija oli palaamassa Amurdarjaa pitkin kohti Hindukušia, kun he joutuivat Khorasmian liittolaisten karakhitaiden väijyttämäksi. Perusteellisen tappion jälkeen ghuridit menettivät Khorasanin Khorasmialle. Sittemmin Andkhoi oli kaanikunta, jonka kaani oli vuoteen 1820 asti Buharan emiirin vasalli. Tuhoisan piirityksen jälkeen Andkhoi liitettiin Afganistaniin. Kaupunki jäi Afganistanille myös. kun Venäjän ja Afganistanin välinen rajasopimus tehtiin vuonna 1885. Nykyisin Andkhoi tunnetaan ehkä parhaiten karakul-lampaannahkojen myynnin keskuksena.
Väestö.
Andkhoin asukasluku on noin 30 000. Kaupungin väestö koostuu etnisesti turkmeeneista, paštuista, uzbekeista, tadžikeista ja hazaroista.
Stora Herrö

Stora Herrö on saari Espoon Suvisaaristossa. Se on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Stora Herrö sijaitsee Pentalan eteläpuolella ja Medvastön kaakkoispuolella noin 2,5 kilometriä Suvisaariston pääsaarista lounaaseen. Etäisyys Soukanniemen Amiraalinsatamaan on kolmisen kilometriä.
Lilla Herrö on kasvanut maankohoamisen seurauksena lähes kiinni Stora Herröhön. Saaria erottaa toisistaan Herröviken. Espoon ulkoilusaarista Rövaren ja Kaparen sijaitsevat Stora Herrön itäpuolella. Saaren eteläpuolella sijaitsee pieni Herrökobbenin saari.
Stora Herrön pinta-ala on 44,3 hehtaaria. Sen metsät ovat pääosin kalliomännikköä, kuusia kasvaa siellä täällä. Stora Herrön keskiosassa on Söderviken-niminen lahti, jonka rannalla on suhteellisen pieni saraneva. Suurimmalta osin Stora Herrön rannat ovat kalliota ja kivikkoa, saaren itäosassa on jonkin verran myös hiekkaisia lahdelmia.
Stora Herrön luoteisrannalla on pieni saaristovenelaituri ja saaren keskiosassa sijaitsee puinen näköalatorni. Stora Herrössä on myös uimarantoja. 
Espoon ja Kirkkonummen raja kulkee Pentalan ja Medvastön välistä salmea eli Pentalasundetia lounaaseen; pienen Brudholmenin saaren itärannalla se kääntyy kohti kaakkoa ja halkaisee Lilla Herrön, Stora Herrön ja Herrökobbenin siten, että kunkin saaren etelä- ja länsiosa on Kirkkonummen hallinnollisella alueella.
Stora Herrö on osa Uudenmaan maakunnallista virkistysalueverkostoa.
Putti ja pilvilaivat

Putti ja pilvilaivat on Marjatta Kurenniemen kirjoittama lastenromaani. Se julkaistiin vuonna 1987, ja sen on kuvittanut Maija Karma. Kirjasta on julkaistu vuonna 1989 Riitta-Anneli Forssin lukema äänikirja c-kasetteina. Vuonna 2017 äänikirja julkaistiin MP3-versiona.
Kirjan päähenkilö on Onneli ja Anneli -kirjoista tuttu Putti Vaaksanheimo. Onneli, Anneli ja muut Ruusukujan asukkaat ovat myös mukana kirjan tapahtumissa. Kirjassa "Onneli, Anneli ja nukutuskello" esiin noussut luonnonsuojeluteema jatkuu tässä kirjassa.
Juoni.
Moneen kuukauteen ei ole satanut pisaraakaan vettä. Kuivuus ei vaivaa ainoastaan Kissanmintun kaupunkia, vaan koko maailmaa. Taivaalla on kyllä pilviä, jotka toisinaan ovat tummia ja raskaita vedestä, mutta ne pudottavat vesilastinsa ukkosmyrskyissä merelle.
Ruusukujalla on yhtä kuivaa kuin muuallakin, ja Tingelistangelis-puutarhan erikoiset kasvit ovat vaarassa kuolla kokonaan. Putti Vaaksanheimo kuljeskelee eräänä päivänä tylsistyneenä puutarhassa ja huomaa punaisen ilmapallon, joka on vappuna ollut liian pieni korjattavaksi ja jäänyt penkkiin. Putti päättää leikata linkkuveitsellään pallon irti. Pallo ei ole kovin suuri, mutta riittävän voimakas tempaisemaan pienen Putin ilmaan. Pallo kuljettaa Putin pilviin saakka, missä hänet napataan kiinni.
Putti on päätynyt pilvilaivaan, joka on kuningas Cumuluksen laivastoon kuuluva Lumilintu. Putti haluaisi palata kotiinsa, jossa häntä kaivataankin jo kovasti. Paluu voi kuitenkin olla mahdoton – pilvilaiva kulkee tuulten mukana eikä välttämättä osu enää koskaan Kissanmintun kaupungin kohdalle. Laivan merimiehet ovat ystävällistä porukkaa ja ottavat Putin joukkoonsa. Lumilintu kuljettaa mukanaan lumilastia, joka lämpimille seuduille tultaessa alkaa sulaa vedeksi. Lasti on tarkoitus pudottaa kuivuudesta kärsiville Afrikan aavikoille. 
Matkan edetessä Putille selviää, miksei sadetta ole saatu aikoihin. Lunta ja vettä kuljettavia pilvilaivoja ahdistelee rosvolaiva Nokisiipi. Sen miehistö ryöstää rahtialuksia ja pakottaa ne pudottamaan lastinsa mereen. Nokisiiven kapteeni on maan asukas, joka on viekkaudella varastanut alukseen hallintaansa. Lumilintu joutuu hyökkäyksen kohteeksi, ja Putti hämmästyy tunnistaessaan kapteenin. Tämä on entinen orpokodin johtaja Minna Pinna, jonka Ruusukujan asukkaat lennättivät taivaalle jättiläisilmapallon avulla. Putti ei tälläkään kertaa jää toimettomaksi vaan keksii konstit, joilla pelastaa uudet ystävänsä ja samalla kukistaa rosvojoukon.
Tolbutamidi

Tolbutamidi (C12H18SN2O3) on sulfonyyliureoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty diabeteksen hoidossa niin ihmisillä kuin eläimilläkin. Uudemmat lääkkeet ovat pääasiassa korvanneet tolbutamidin ja sitä käytetään nykyään enää harvoin.
Ominaissuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa tolbutamidi on väritöntä tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Aine ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Tolbutamidi lisää insuliinin eritystä haiman β-soluista, minkä vuoksi sitä on käytetty diabeteslääkkeenä, mikäli ruokavaliolla ei ole saatu verensokeritasoa laskemaan riittävästi. Markkinoille se tuli vuonna 1956 ja oli ensimmäinen diabeteksen hoitoon käytetty sulfonyyliureajohdannainen. Yhdisteen haittavaikutuksena esiintyy verensokeritason laskua liian alhaiseksi. Nykyään tolbutamidia käytetään lähinnä eläinlääketieteessä.
Valmistus.
Tolbutamidia valmistetaan p-tolueenisulfonyyliamidin ja butyyli-isosyanaatin välisellä reaktiolla.
Monikko (tietorakenne)

Monikko (eng. "Tuple") on järjestetty vakio tietorakenne, joka pitää sisältää mielivaltaisen määrän data-elementtejä. Tämän voi ajatella valmiina listana objekteja; monikko on itse lista mutta sen sisältämät objektit ovat itsenäisiä ja koska lista on valmis, sitä ei ole mielekästä enää jatkaa.
Yleisiä ominaisuuksia.
Monikko vastaa pitkälti yksiulotteista taulukkoa, mutta sen rakennetta ei voi luonnin jälkeen enää muuttaa. Tämä esto on kuitenkin vain "matala", sillä arvoja itse voi käsitellä edelleen vapaasti. Monikon jokainen elementti saa olla eri datatyyppiä, ja monikon määritelmään tarvitaan mahdollisuus tähän. (muuten kyseessä olisi vakioksi merkitty taulukko tai lista.) Koska monikko on listattu, sen sisältäessä dataa voidaan löytää "ensimmäinen", "viimeinen" ja mahdollisesti myös "väli" -elementit. Elementtien järjestys ei koskaan muutu. 
Käyttö.
Monikko on turvallinen yleiskapseli datalle. Koska se on vakio, sitä voidaan käyttää kirjoitussuojattuna listauksena, mutta toisaalta myös se on vakiona sallittu arvo hajautustaulukkoon. 
Monikkoja eri kielissä.
using System;
using System.Collections.Generic; // vaaditaan datatyypin käyttöön
namespace esimerkki {
 public class ohjelma {
 public static void Main(string[] args){
 // tuple sisältää maksimissaan 8 arvoa, joiden datatyyppi pitää määritellä
 Tuple&lt;int,int,int&gt; monikko 1= new Tuple&lt;string,int,bool&gt;("a",1,True);
 // on mahdollista luoda dynaamisesti oikea, vahvasti tyypitelty monikko
 var monikko = Tuple.Create("alkio", 2, True);
 // sanakirja, jossa jokainen avain on 2D-koordinaatti-Monikko, vastaten yleistä objektia
 Dict&lt;Tuple&lt;float,float&gt;, object&gt; koordinaatit = new Dict&lt;Tuple&lt;float,float&gt;, object&gt;();
monikko1 = 1,2,3
monikko2 = ("a","b","c")
monikko3 = tuple([1,2,3]) # -&gt; (1,2,3)
monikko4 = ( (1,), () )
monikko = (1,2,3) + (1,2,3) * 2 # -&gt; (1,2,3,1,2,3,1,2,3)
Presiöösi

Presiöösi tai presiöösi tyyli (ransk. "précieux" arvokas, kallisarvoinen) oli italialaisilta marinisteilta ja keskiajan hovikirjallisuudesta vaikutteita saanut hienostuneen kielen ja tapakulttuurin kultti Ranskan ylhäisön piirissä 1600-luvun alkupuolella. Salongeilla oli presiöösin tyylin leviämisessa merkittävä osuus.
Tyylin huomattavia saavutuksia ovat Madeleine de Scudéryn mammuttiromaanit "Artaméne, ou le Grand Cyrus" (10 osaa 1649–1653, Artamène eli suuri Cyrus) ja "Clélie, histoire romaine" (10 osaa 1654–1660, Clelia, roomalainen tarina). Hienostelu johti kuitenkin yhä suurempaan keinotekoisuuteen ja teeskentelyyn, jota Molière pilkkaa komediassaan "Les Précieuses ridicules" (1659, Sievistelevät hupsut). Presiöösiä kirjallisuutta harrastettiin myös Italiassa, Espanjassa, Saksassa ja Englannissa.
Yasm

Yasm on avoimen lähdekoodin assembler-ohjelma x86 ja AMD64 arkkitehtuurille. Yasmia voidaan käyttää 16-bittisten, 32-bittisten (IA-32) ja 64-bittisten (x86-64) ohjelmien kääntämiseen. Yasm on uudelleenkirjoitus NASM-assemblerista. Yasm on julkaistu BSD-lisenssillä. Yasm tukee AT&amp;T-syntaksia sekä myös intel-syntaksia.
Honor Holly

Honor Holly on Huawein valmistama älypuhelin.
Ominaisuudet.
Honor Hollyssa on Android 4.4 Huawein omalla Emotion Lite UI 2.0 -käyttöliittymällä. Puhelimessa on periaatteessa paikat kahdelle micro-SIM-kortille, mutta toinen SIM-kortti varaa tällöin SD-muistikortin (maksimi 32 Gb) paikan.
Kamera.
Honor Hollyssa on kahdeksan megapikselin takakamera LED-salamalla. Takakameran maksimiresoluutio on 3 264 × 2 448 pikseliä. Etukameran tarkkuus on viisi megapikseliä. Honor Hollylla voi ottaa videoita korkeintaan 1080p-laadulla.
Käyttöjärjestelmä.
Honor Hollyssa on Android 4.4 (Kitkat). Honor Hoolyn CPU on Quad-core (4 × 1,3 GHz Cortex-A7. Honor Hollyssa on sisäistä muistia 16 Gt ja 1 Gt RAMia.
Honor 6A

Honor 6A on Huawein valmistama älypuhelin.
Ominaisuudet.
Honor 6A:ssa on Android 7.0 Huawein omalla Emotion UI 5.1 -käyttöliittymällä. Puhelimessa on periaatteessa paikat kahdelle nano-SIM-kortille, mutta toinen SIM-kortti varaa tällöin SD-muistikortin (maksimi 256 Gb) paikan.
Kamera.
Huawei Honor 6:ssa on 13 megapikselin takakamera LED-salamalla. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Honor Hollylla voi ottaa videoita korkeintaan 1080p-laadulla ja 30 fps:n nopeudella.
Käyttöjärjestelmä.
Honor 6A:ssa on Android 7.0 (Nougat). Honor 6A:n CPU on Octa-core (1,2 GHz Cortex-A53). Honor 6A:ssa on sisäistä muistia 16 Gt ja 2 Gt RAMia.
Jacqueline Mars

Jacqueline Mars (s. Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen perijätär, miljardööri, sijoittaja ja hyväntekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 34. rikkaimmaksi ihmiseksi ja neljänneksi rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 23,6 miljardia dollaria. Tämä vastasi kolmasosaa hänen isoisänsä Frank C. Marsin vuonna 1911 perustamasta, nykyään erityisesti makeisia, elintarvikkeita ja eläinruokaa tuottavasta Mars-elintarvikekonsernista.
Victoria Mars

Victoria B. Mars on yhdysvaltalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 296. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 30. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 5,9 miljardia dollaria. Tämä vastasi noin 8 prosentin osuutta hänen isoisoisänsä Frank C. Marsin perustamasta, nykyään erityisesti makeisia, elintarvikkeita ja eläinruokaa tuottavasta Mars-konsernista. Hänellä on kolme siskoa (Marijke Mars, Pamela Mars-Wright ja Valerie Mars), joilla kullakin on vastaava omistusosuus Mars-yhtiöstä.
Pamela Mars-Wright

Pamela Diane Mars-Wright (o.s. Mars, s. 1960 Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen perijätär, yritysjohtaja, miljardööri ja hyväntekijä. Hän toimii esimerkiksi panimokonserni Heinekenin hallituksessa.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 296. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 30. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 5,9 miljardia dollaria. Tämä vastasi noin 8 prosentin osuutta hänen isoisoisänsä Frank C. Marsin perustamasta, nykyään erityisesti makeisia, elintarvikkeita ja eläinruokaa tuottavasta Mars-konsernista. Hän on edesmenneen Forrest Mars nuoremman (1931–2016) tytär. Pamelalla on kolme siskoa (Marijke Mars, Valerie Mars ja Victoria Mars), joilla kullakin on vastaava omistusosuus Mars-yhtiöstä.
Talouselämä-lehden luettelo päättäjänaisista

Talouselämän päättäjänaiset on Talouselämä-lehden keväisin julkaisema lista vaikutusvaltaisimmista suomalaisista talouselämässä toimivista naisista. Vuonna 2017 tämä Talouselämä-lehden selvitys julkaistiin 18. kerran.
Päättäjänaiset 2017.
Keväällä 2017 julkaistun Päättäjänaiset 2017 -listan sadasta naisesta noin kymmenellä oli vastuullaan miljardiluokan liiketoiminta. Listasijoitusta määritettäessä Talouselämä-lehti painotti vuonna 2017 erityisesti operatiivista liiketoimintavastuuta. Lehti arvosti listauksessa toimitusjohtajuutta, suuren liiketoiminnan vetovastuuta, toimintaa ison pörssiyhtiön hallituksessa ja vaativaa tehtävää suuren, kansainvälisen yrityksen johtoryhmässä.
Matti Kinnunen (ammattiyhdistysjohtaja)

Matti Kalervo Kinnunen (1. tammikuuta 1931 Joensuu – 8. helmikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen opettaja, joka työskenteli Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliiton puheenjohtajana. 
Matti Kinnunen syntyi liikkeenomistaja Erkki Kinnusen ja Inkeri Suoma Teeriahon perheeseen. Hän avioitui vuonna 1955 Anja Johanna Swahnin kanssa. Kinnunen kirjoitti ylioppilaaksi 1950 Joensuun lyseossa ja valmistui voimistelunopettajaksi 1955 Helsingin yliopistosta. Siellä hän suoritti myös filosofian kandidaatin tutkinnon 1961. Lisäoppia hän hankki yhdysvaltalaisesta Kalifornian yliopistosta vuoden mittaisella Asla-stipendillä. Kinnunen toimi Vallilan ammattikoulussa yleisaineiden opettajana vuosina 1956–1977. Ammattioppilaitosten opettajien liiton puheenjohtaja hän oli 1965–1981 ja Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto TVK:n puheenjohtaja vuodesta 1981 vuoteen 1992, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Kinnunen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Luettelo maailman kymmenestä vaikutusvaltaisimmasta naisesta Forbesin mukaan

Luettelo maailman kymmenestä vaikutusvaltaisimmasta naisista pohjautuu (yhdysvaltalaisen talousjulkaisu Forbesin vuodesta 2004 lähtien vuosittain laatimaan listaa sadasta, lehden vaikutusvaltaisimpana pitämästä naisesta maailmassa (). Julkaisu yhdistelee listallaan yhteiskunnan eri aloilla toimivien ihmisten vaikutusvaltaa, muttei avaa vertailukriteerejään ja osatekijöiden painotuksia lukijoilleen. Vuonna 2017 listalle valittiin esimerkiksi 25 politiikan, 19 talouselämän ja 15 joukkoviestinnän edustajaa. Mukana on myös huomattavia tekniikan ja hyväntekeväisyyden parissa toimivia naisia.
Saksan liittokansleri Angela Merkel on ollut listan kärjessä vuodesta 2006 lähtien paitsi vuonna 2010, jolloin kärkitilalla oli Michelle Obama ja Merkel oli vasta neljäntenä.
Juhani Kivikoski

Aarne Juhani Kivikoski (s. 9. toukokuuta 1932 Tampere) on suomalainen arkkitehti ja yritysjohtaja. 
Henkilöhistoria.
Juhani Kivikoski syntyi johtaja Aarne Oskari Kivikosken ja Ida Sankalan perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1960–1974 oli taiteilija Riitta Ilari Eskola, Uuno Eskolan tytär. Toisen kerran Kivikoski avioitui vuonna 1981, merkonomi Tellervo Korpiolan kanssa. Kivikoski tuli ylioppilaaksi 1951 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1959. Eskola-Kivikoski-Periäisen arkkitehtitoimistossa Kivikoski työskenteli 1960–1963, omassa arkkitehtitoimistossaan 1963–1981 ja Iittalan lasitehtaan johtajana 1981–1991. 
Kivikoski on ollut Suomen Lasimuseon Ystävät ry:n perustajajäsen ja pitkäaikainen puheenjohtaja. Hän on suunnitellut yhdistyksen ansiomitalin ja osallistunut yhdistyksen toimintaan vielä puheenjohtajakauden jälkeenkin. Kivikoski on yhdistyksen kunniajäsen.
Johann Walter-Kurau

Johann Walter-Kurau (3. helmikuuta 1869 Jelgava – 19. joulukuuta 1934 Berliini) , tunnettu myös nimillä Johann Walter ja Johans Valters oli latvialainen taidemaalari. Kansallisuudeltaan hän oli baltiansaksalainen.
Elämänvaiheita.
Walter-Kurau opiskeli taidetta Pietarin taideakatemiassa, missä hän ystävystyi latvialaisten taideopiskelijoiden Janis Rozentālsin ja Vilhelms Purvitisin kanssa. Taideakatemiassa Walter-Kurau omaksui akateemisen realismin, mutta saatuaan vaikutteita Keski-Euroopasta hänen tyylinsä muuttui ensin impressionismiksi ja vähän myöhemmin kohti ekspressionismia. 
1900-luvun alussa Walter-Kurauta pidettiin yhtenä lupaavimmista latvialaisista taidemaalareista. Hän muutti vuonna 1906 Dresdeniin eikä enää palannut synnyinmaahansa. Saksassa hän otti käyttöön sukunimen Walter-Kurau ja Berliiniin hän asettui asumaan vuodenvaihteessa 1916–1917. Berliinistä tuli hänelle kotikaupunki loppuelämän ajaksi. Hän teki tuolloin myös monia maalausmatkoja. 
Asetuttaan Berliiniin Walter-Kurau työskenteli taideopettajana. Hänen poismenonsa jälkeen muutama hänen oppilaistaan järjesti hänelle Berliinissä muistonäyttelyn. Hänen taiteensa sai lehdissä vaihtelevia arvioita, mutta hänen merkitystään taideopettajana ei kiistetty. 
Latvian kansallisen taidemuseon kokoelmissa on 120 Walter-Kuraun teosta.
Abdallah Azzam

Abdallah Azzam (1941 Silat al-Harithiya, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 24. marraskuuta 1989 Peshawar, Pakistan) oli palestiinalaissyntyinen islamoppinut ja globaalin jihadismin perustaja. Azzam toimi 1980-luvulla Afganistanin sodassa keräten jihadisteja ympäri muslimimaailmaa käymään jihadia Neuvostoliiton miehitysjoukkoja vastaan.
Elämäkerta.
Palestiinalainen Azzam liittyi islamistiseen Muslimiveljeskuntaan jo ollessaan nuori. Hän taisteli Kuuden päivän sodassa Israelia vastaan vuonna 1967. Hän opiskeli islamilaista lakia Damaskoksessa ja väitteli tohtoriksi Kairon al-Azharin yliopistosta. Hän ryhtyi yliopistonopettajaksi Jordaniassa, mutta hänet erotettiin islamististen ajatustensa vuoksi. Hän siirtyi opettamaan ensin Saudi-Arabiaan ja sen jälkeen Pakistaniin.
Pakistanissa ollessaan Azzam ryhtyi organisoimaan maahan ulkomaisia jihadisteja taistelemaan Afganistanin sodassa Neuvostoliittoa vastaan. Hän matkusteli arabimaissa ja Yhdysvalloissa taivutellen nuoria miehiä ottamaan osaa jihadiin. Azzamin tärkein argumentti oli uskonnollinen: hänen mielestään oli jokaisen muslimimiehen velvollisuus puolustaa islamin aluetta. Azzam puhui usein palkinnosta, joka jihadisteja odottaisi kuoleman jälkeen, ja näin hänestä tuli jihadisteille luonteenomaisen "marttyyrikultin" perustaja.
Azzamin toiminnan seurauksena Afganistaniin matkusti noin 20 000 ulkomaista jihadistia vuosien 1980–1992 välillä. Yksi heistä oli saudiarabialainen Osama bin Laden, josta tuli Azzamin oppipoika sekä seuraaja globaalin jihadin ja al-Qaidan johtajana. Azzamin värväämillä jihadisteilla ei ollut kovinkaan suurta merkitystä sodassa, sillä suurin osa heistä tuli maahan vasta sodan päättymisen jälkeen, eivätkä he esimerkiksi kielivaikeuksien vuoksi pystyneet yhteistyöhön oppositiojoukkojen kanssa. Azzam kuitenkin otti opposition voitosta kunnian omassa propagandassaan sodan jälkeen ja näin sai seuraajansa uskomaan siihen, että mikään vihollinen ei ole voittamaton. Hän myös perusti liikkuvat taistelujoukot, joiden tarkoituksena oli jatkossa taistella missä tahansa islamin aluetta miehitettäisiinkin. Azzam halusi taistella vain vääräuskoisia sotilaita vastaan ja jättää siviilit rauhaan.
Azzam ja hänen kaksi poikaansa murhattiin pommilla Peshawarissa 24. marraskuuta 1989. Tekijät jäivät tuntemattomiksi. Ennen kuolemaansa Azzam oli antanut oppilaalleen Osama bin Ladenille sadoista taistelijoista tehdyn luettelon, jonka nimenä oli "al-Qaida", 'perusta'. Azzamin kirjoituksia luetaan jihadistisessa liikkeessä edelleen paljon.
Gurjara-Pratihara

Gurjara-Pratihara-dynastia oli keskiajan hindudynastia nykyisen Intian pohjoisosassa. Dynastian alkuperä on epäselvä, aiemmin heidän uskottiin polveutuneen Intiaan 600-luvulla asettuneista hunneista, jotka myöhemmin sekoittuivat kasaareihin. Nykyisin useimmat historioitsijat uskovat heidän olleen alun perin gujarateja. Dynastia nousi valtaan alueella 700-luvulla. Dynastian vaikutusvalta hiipui sisäisiin kiistoihin ja lopullisesti sen katoaminen on liitetty muslimien Intian valloituksiin.
Walter Blount

Walter Blount (k. 1403), Sir, oli englantilainen sotilas ja Lancasterin suvun tukija, joka palveli pitkään Juhana Gentin alaisuudessa. Blount osallistui vuonna 1367 Gentin ja Mustan prinssin epäonnistuneelle matkalle Espanjaan, jonka tarkoituksena oli Pietari I Julman palauttaminen takaisin Kastilian ja Leónin hallitsijaksi. Blount oli vuodesta 1372 alkaen vakituisesti Juhana Gentin palveluksessa. Hän toimi muun muassa vuodesta 1373 alkaen Gentin hallitseman Tutburyn linnan komentajana ("constable") ja vuodesta 1392 Gentin kamariherrana ("chamberlain").
Juhana Gent kuoli vuonna 1399, ja samoihin aikoihin Englannissa syntyi kiistaa kruununperimyksestä. Blount asettui kiistassa Lancastereihin kuuluneen Henrik IV:n puolelle, joka myöhemmin palkitsi Blountin uskollisuuden ylimääräisellä vuosimaksulla, omaisuudella ja uusilla virkatehtävillä. Vuonna 1403 Blount liittyi Henrik IV:n puolella taistelleeseen kuninkaalliseen armeijaan, kun ryhmä kapinallisia yritti syrjäyttää Henrikin valtaistuimelta. Blount sai surmansa Shrewsburyn taistelussa.
Kirjallisuudessa.
Sir Walter Blount esiintyy William Shakespearen näytelmässä "". Näytelmässä Shakespeare kuvaa Blountin Henrikille lojaalina ritarina, joka esittää Shrewsburyn taistelussa kuningasta hämätäkseen kapinallisia. Näytelmässä Douglasin jaarli surmaa Blountin, koska kuvittelee tämän olevan kuningas Henrik.