tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raphe-tumake

Raphe-tumakkeet eli keskiviivatumakkeet sijaitsevat aivorungossa ja ydinjatkeessa. Ne ovat valvetilaa ylläpitäviä tumakkeita, kuten myös locus caeruleus eli sinertävä aivotäplä, hypotalamuksen takaosan histamiinisolut sekä ventraalinen tegmentumin alue (VTA). 
Raphe-tumakkeiden neuronit erittävät serotoniinia. Raphe-tumakkeet ovat aktiivisimmillaan valveilla, sen sijaan REM-unen aikana ne ovat lähes täysin sammuksissa. Serotoniini estää valvetilassa ja NREM-unen aikana yhdessä sinertävän aivotäplän noradrenaliinin kanssa REM-unta käynnistäviä tumakkeita. REM-uni pääseekin alkamaan vasta, kun serotoniinia ja noradrenaliinia ei erity aivorungon tumakkeissa juuri ollenkaan. Lisäksi serotoniini hillitsee hypotalamuksen histamiinisolujen erittämän histamiinin vireyttävää vaikutusta.
Vombatiformes

Vombatiformes (vompattimaiset) on yksi harvaetuhampaisten pussieläinten alalahkoista. Siihen kuuluu enää vain kaksi heimoa: vompatit ja koalat. Viisi muuta tunnettua heimoa on jo kuollut sukupuuttoon; niihin kuuluu mm. Diprotodontidae, jonka tunnetuin edustaja oli kaikkien aikojen suurin pussieläin "Diprotodon".
Vompatit ja koalat ovat läheistä sukua keskenään ja monet biologit pitävätkin luultavana, että niillä oli yhteinen esi-isä. Kehityslinjat erosivat ilmeisesti kenotsooisella maailmankaudella.
Niilin suisto

Niilin suisto on Niilin mukanaan kuljettaman maa-aineksen muodostama suisto Egyptissä. Nykyisin Niili laskee suistossa Välimereen kahtena suuhaarana, Rosetta ja Damietta. Suisto on tiheään asuttua ja koko Egyptin väestöstä sen alueella asuu noin puolet.
Maantiede.
Niili kulkee Afrikan poikki 6 000 kilometrin matkalla laskien lopulta Välimereen Egyptissä. Laskupäässään se muodostaa suistoalueen eli deltan. Niilin suisto on suurin piirtein kolmion muotoinen ja leveimmillään noin 250 kilometriä. Nykyisin joki haarautuu kahteen osaan, Rosettan ja Damiettan suuhaaroihin. Suisto on muodostunut joen mukanaan kuljettamasta maa-aineksesta. Suistoalue on tasaista. Suiston pohjoisosassa on useita murtovetisiä järviä, kuten Marout, Edku, Burullus ja Manzala.
Niilin suiston ilmasto on välimerellinen ja suhteellisen leuto. Lämpötilat esimerkiksi Aleksandriassa eivät kesäisinkään tavallisesti kohoa yli 30 °C. Talvisin alueella tulee sateita, jotka saattavat ajoittain tulla myös rakeina.
Historia.
Niilin suisto tunnettiin historiallisesti soisena luonnontilaisena alueena. Esimerkiksi maanviljelys keskittyi pitkään ennemminkin Niilin laakson alueelle ylävirtaan päin. Muinaisessa Egyptissä suistoa pidettiin taloudellisesti vähämerkityksellisenä alueena. Maanviljelyksen sijaan alueella kasvatettiin karjaa. Alueelle muutti myös joitakin libyalaisia paimentolaisia. Alueen soita alettiin kuitenkin historian kuluessa kuivattaa, jolloin suiston merkitys kasvoi. Esimerkiksi joen useita haaroja suljettiin viljelymaan vapauttamiseksi. Joitakin haaroja myös liettyi umpeen. Herodotos mainitsee joen seitsemän haaraa nykyisen kahden sijaan. Suiston rannikkokaupungeista tuli myös Egyptin yhteys Välimeren meren kautta kulkevaan kauppaan. Vuonna 331 ennen ajanlaskun alkua perustettu Aleksandria kasvoi rannikkokaupungeista tärkeimmäksi. Muita historiallisesti merkittäviä satamia olivat esimerkiksi Rosetta ja Damietta. Nykyisin joen suisto on tiheämpään asuttua seutua kuin joen yläjuoksu, ja sillä asuu noin puolet Egyptin koko väestöstä.
Muutamia mietteitä kasvatuksesta

Muutamia mietteitä kasvatuksesta ("Some Thoughts Concerning Education") on englantilaisen empiristifilosofin John Locken vuonna 1693 julkaisema koulutusta käsittelevä teos. Se käsittelee kaikkia sen julkaisuajalle tyypillisiä lapsen kasvatuksen aiheita.
Locken teosta on pidetty eräänä kehityspsykologisen tutkimuksen alkuunpanijana. Teos antoi vanhemmille ja muille kasvattajille konkreettisia ohjeita lapsen fyysisestä hoidosta, siisteyskasvatuksesta ja luonteen kasvatuksesta. Locken mukaan yksilön varhaisilla kokemuksilla oli pitkäkestoinen vaikutus. Vanhemmilla oli vastuu lasten luonteen kasvatuksesta. Lapsien yksilölliset erot tuli huomioida ja ajatteluntaitojen kehittämistä tukea. Aikuisten antamalla mallilla oli vaikutuksensa. Lasta tuli rohkaista oman toiminnan itsesäätelyssä. Kotikasvatuksen ohella Locke antoi ohjeita myös koulukasvatukselle.
Lapsen mieli oli Locken mukaan alkujaan "tabula rasa", tyhjä taulu, jota yksilön elämänpiiriin osuvat ympäristön tapahtumien erilaiset yhdistelmät muuttavat.
Teos arvosteli muun muassa ruumiillisia rangaistuksia.
Jason Alexander

Jason Alexander (s. 23. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti "Seinfeld"-sarjassa Jerryn parasta ystävää Georgea. Jason Alexander syntyi juutalaiseen perheeseen ja kävi juutalaisen koulun. Hän aloitti näyttelemisen jo lukioaikoina ja sai rooleja lähinnä pienistä televisiosarjoista. Samoihin aikoihin hän vaihtoi nimensä Greenspanista Alexanderiksi. Alexander oli hänen isänsä etunimi ja se myös auttoi näyttelemisessä. Koelukijoille soitettiin takaisin aakkosjärjestyksessä, jolloin A:lla alkavat saivat tietää heti, saivatko roolin.
"Seinfeldiin" siirtyminen oli Alexanderille helppoa. Vuonna 1989 hän voitti Tony-palkinnon kertojan-roolistaan musikaalissa "Jerome Robbins' Broadway." Tony-palkintoa voidaan kutsua teatterimaailman Oscariksi. Näin ollen hän etsi uusia haasteita ja "Seinfeld" tarjosi niitä. "Seinfeldin" aikana hän oli Emmy-ehdokas kahdeksan kertaa, mutta ei voittanut kertaakaan.
"Seinfeldin" jälkeen Alexander on näytellyt kymmenissä elokuvissa ja televisiosarjoissa, ja antanut äänensä animaatiohahmoille. Hänellä onkin ollut eniten rooleja "Seinfeldin" näyttelijöistä. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1982 Daena E. Titlen kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Pussiunikeot

Pussiunikeot eli burrat (Burramyidae) on pussikiipijämäisten pussieläinten heimo, johon kuuluu kaksi sukua ja viisi lajia. Ne elävät lähinnä Australiassa, mutta yhtä lajia tavataan myös Uudessa-Guineassa.
Pussiunikeot ovat pieniä pussieläimiä, joilla on ruskea tai harmaa turkki. Ne ovat pituudeltaan 50–120 millimetriä ja painavat 10–50 grammaa.
Nämä kaikkiruokaiset nisäkkäät ovat muiden pussikiipijämäisten eläinten tavoin yöeläimiä. Ne piileksivät ontossa puussa sijaitsevassa pesässään päivät ja lähtevät yöllä etsimään syötävää. Pussiunikeot ovat loistavia kiipeilijöitä osin tarttumahäntänsä ansiosta.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "burrat", jota Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi
Ylä-Enonvesi

Ylä-Enonvesi on Vuoksen vesistöalueeseen kuuluva järvi Enonkoskella, Etelä-Savossa. Järven pinta-ala on 11,86 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan Suomen 268. suurin järvi. Ylä-Enonveden järvinumero on 04.291.1.001. Ylä-Enonvesi on noin yhdeksän kilometrin pituinen ja enimmillään noin kaksi kilometriä leveä. Siihen laskee etelästä useiden järvien muodostama reitti ja koillisesta Hanhijärvi. Ylä-Enonvesi laskee luoteispäästään Enonkosken kautta Saimaan Ala-Enonveteen. Enonkosken kirkonkylä sijaitsee järven luoteispäässä. 
Ylä-Enonvedestä otetaan vettä Saimaan kalantutkimus- ja vesiviljelylaitoksen tarpeisiin 750 l/s. Järven vedenkorkeutta säännöstellään padolla kalanviljelyn tarpeisiin, ja vesi johdetaan laitokselle tätä tarkoitusta varten rakennettua tunnelia pitkin.
Syksyllä 1858 Ylä-Enonvedellä tapahtui vakava kirkkoveneonnettomuus. Kirkkomatkalta Kerimäeltä Enonkoskelle palaamassa ollut 18-henkinen kirkkovene kaatui järvellä nousseen kovan tuulen johdosta. Kahdeksan ihmistä kuoli. Tapahtuma toimi keskeisenä vaikuttimena oman Enonkosken tehdasseurakunnan perustamiselle 1859 ja Enonkosken ensimmäisen kirkon (1859-1884) rakentamiselle. Myös Enonkosken toisessa kirkossa (1886-) Ylä-Enonveden onnettomuuden uhreja on muistettu, sillä kirkontornin risti on suunnattu heidän muistokseen osoittamaan Ylä-Enovedelle eikä tavanomaisesti pääsisäänkäynnin suuntaan.
Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta

Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta on suomalainen ympäristöhallinnon tietojärjestelmä. 
Se koostuu Hydrologian ja vesienkäytön tietojärjestelmästä, Järvirekisteristä, Pintavesien tilan tietojärjestelmästä, Pohjavesitietojärjestelmästä, Eliölajit–tietojärjestelmästä, Ilmanpäästötietojärjestelmästä, Elinympäristön seurannan tietojärjestelmästä, Kaavoituksen seurantajärjestelmästä, Asemakaavan seurantalomakkeesta ja Karttapalvelusta. Hertta on vapaasti kaikkien valtion ympäristöhallinnon työntekijöiden käytettävissä. 
Hertan käyttöoikeuden Internetin kautta voivat saada kunnat, maakuntien liitot, Hertta-tiedontuottajat ja tahot, joilla on tietoyhteistyösopimus ympäristöhallinnon kanssa. Käyttöoikeus voidaan myöntää myös muille kuin edellä mainittuihin ryhmiin kuuluville. Tällöin hakemukset käyttötarveperusteluineen käsitellään ja ratkaistaan tapauskohtaisesti ympäristöhallinnon sisällä.
Aasi vai apina

Aasi vai apina on suomalainen vuosina 1993–1994 valmistunut lastenohjelma. Ohjelmaan valmistui yhteensä 33 jaksoa. Sitä esitettiin kerran viikossa, perjantaisin Yle TV2-kanavalla. Ohjelma oli tuolloinen uudistus, jolla korvattiin aikaisemmin perjantaisin esitetty "Pikku Kakkosen" makasiiniohjelma. Ohjelma esitettiin uusintana kesä-heinäkuussa 1997 Yle TV2:lla.
Ohjelma oli luonteeltaan eräänlainen teatterileikki, joka toimi improvisointiperiaatteella. Studiossa olevat lapset arvuuttelivat mitä näyttelijät esittävät. Ohjelma toteuttiin yhteistyönä Yleisradion ja tamperelaisen Teatteri 2000:n kanssa. Ohjelman juontajana toimi Pikku Kakkosen toimittaja Olli Mononen.
Karvakuonot

Karvakuonot on Yleisradion Yle TV2 -kanavan "Pikku Kakkosessa" ja muissa kanavan lastenohjelmissa esiintyvä käsinukkekoirista Ransusta, Eno-Elmeristä ja Rikusta koostuva kolmikko. Kolmikko on tehnyt useita yhtenäisiä ohjelmia 1970-luvun lopulta lähtien. Kolmikosta Ransu on esiintynyt monissa "Pikku Kakkosen" ohjelmaosuuksissa myös yksinään sekä lisäksi juontanut ohjelmaa. 
Ransulle ihmisäänen on antanut Pertti Nättilä, Eno-Elmerille Pekka Salo ja Rikulle alun perin Kalevi Honkanen, mutta Honkasen kuoltua Rikun haukun on puheeksi kääntänyt näyttelijä Matti Viironen sekä "Pikku Kakkosen" juontajanakin toiminut Olli Mononen.
Karvakuonot ovat julkaisseet myös kaksi pitkäsoittolevyä "Luusoppaa" ja "Karvakuonot joulutuulella".
Hahmoista.
Karvakuonojen päähenkilö Ransu on eloisa ja rohkea persoonallisuus. Eno-Elmeri on Karvakuonoista vanhin ja tietäväisin. Hän kertoo jaksoissa esimerkiksi jääkaudesta ja linnavuorista. Karvakuonoista nuorimman eli Rikun tekee yleensä mieli ruokaa ja hän on kovin arka. "Puskii" on Karvakuonojen höyrylaiva, jonka purjeessa on Karvakuonojen tunnus eli tassunkuva. Rikun sekä Ransun nuket muuttuivat 1980-luvulla.
Karvakuonot on ideoinut ja tehnyt Eeva-Liisa Holma-Kinnunen (1930–2014) Sysmän Onkiniemeltä, jossa toimi hänen nukketeatteritalonsa Musta &amp; Valkea Ratsu.
Hyrkkälä

Hyrkkälä on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Järvenpään ja Putulan kanssa Putulankulman, mistä tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003. Hyrkkälän väestö muodostaa yli puolet Putunkulman väestöstä. 
Hyrkkälä sijaitsee Putulasta Koskelle johtavan yhdystien 3171 varrella, missä sijaitsee kiinnostuneille esiteltävä biisonitarha. Myös biisoninlihaa on saatavissa. Paikallistie päättyy Asikkalasta Lammille johtavaan seututiehen 317.
Hyrkkälän, Järvenpään ja Putulan yhdessä muodostamalla Putulankulmalla järjestetään heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla kulttuuritapahtuma. Sen järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla päin.
Aiheesta muualla.
Järvenpää (Hämeenkoski)

Järvenpää on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Hyrkkälän ja Putulan kanssa Putulankulman, josta tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003.
Hyrkkälän, Järvenpään ja Putulan yhdessä muodostamalla Putulankulmalla järjestetään heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla kulttuuritapahtuma. Sen järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla päin.
Aiheesta muualla.
Putula

Putula on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Hyrkkälän ja Järvenpään kanssa Putunkulman, josta tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003.
Putula sijaitsee Asikkalasta Lammille tulevan seututie 317:n varrella ja sen länsipuolella virtaa Arrajoki, joka saa alkunsa Luhtsuolta. Putulasta lähtee myös yhdystie 3172 Koskelle Hämeenkosken kirkonkylään.
Heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla järjestetään lisäksi Putulan Taide- ja kulttuuriviikot. Tapahtuman järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kaksipäiväiset kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla.
Kestikievarilta, Tuloiselalta, valittiin Aleksanteri Tuloisela 1863 säätyvaltiopäiville Hollolan kihlakunnan edustajaksi talonpoikaissäädyssä.
Pepe Jürgens

Peter "Pepe" Jürgens on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on tehnyt erilaisia juontotöitä yli 20 vuotta. Hän on työskennellyt Sport FM -radiokanavalle sekä Radio Suomi Popilla ja sittemmin juontanut televisiokanava Nelosella Urheiluaamu-ohjelmaa ja selostanut myös Mestarien liigan jalkapallo-otteluita. Urheilukanavalla hän selosti muun muassa tenniksen ATP-turnauksia. Jürgens on freelancer. Vuosien saatossa hän on juontanut useita missikisoja, kuten Miss Hot Rod -kisaa. Päätoimenaan Pepe tekee juontotöitä. Hän on entinen jalkapalloilija ja edustanut Suomea myös luutapallon arvoturnauksissa. Jürgens on myös osallistunut NHL-pelisarjan tekemiseen arvioimalla SM-Liigan pelaajia. Jürgens selostaa kaudella 2018 Circuit eMotorsportin tietokonekilpa-ajon SM-sarjaa. Hän on myös selostanut SaiPan otteluita Radio Cityllä.
Hilla Blomberg

Hilla Blomberg (s. 1959 Isojoki) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli Yleisradiossa vuosina 1981–2024.
Isojoella syntynyt Blomberg varttui Kankaanpäässä ja opiskeli myöhemmin Jyväskylän yliopistossa, josta hän valmistui liikuntatieteen maisteriksi vuonna 1984. Hän aloitti televisiouransa vuonna 1981 tekemällä TV2:n "Printti"-urheiluohjelmaa. Vuonna 1984 Blomberg siirtyi radiotoimitukseen, jonne hänet palkattiin vakituiseksi urheilutoimittajaksi 1988. Blombergista tuli Yleisradion ensimmäinen urheiluselostuksia tehnyt nainen. 2000-luvun alussa hän siirtyi radion urheilutoimituksesta ajankohtaisohjelmiin. Blomberg toimi juontajana muun muassa "A-studiossa", ikäihmisille suunnatussa "Vierivät kivet" -ohjelmassa sekä "Aamusydämellä"-keskusteluohjelmassa. Hän jäi eläkkeelle helmikuussa 2024.
Teoksia.
Suurella sydämellä : toimittajana ja naisena. Helsinki. Tammi, 2025. (myös äänikirjana tekijän itsensä lukemana).
Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys

Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry on yhdistys, joka kehittää ja ylläpitää Putulankulman kylätoimintaa. Osoitukseksi aktiivisuudesta Putulankulma valittiin 2003 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi. Yhdistyksen entisellä naventanvintillä sijaitseva kirjasto on noin 770 metriä seututie 317:stä länteen päin.
Kylän lukutuvasta kunnan sivukirjastoksi.
Hämeen läänin Kosken kunnan lakkautettua kunnallisen sivukirjastonsa 1980-luvun lopulla perustettiin Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry jatkamaan kirjaston toimintaa. Kunnallisen sivukirjaston toiminta oli perustunut 1800-luvun viimeisinä vuosina kyläläisten perustamaan lukutupaan, missä oli ollut aluksi 32 kirjaa. Myöhemmin lukutuvasta tuli nuorisoseuran kirjasto ja lopulta kunnallinen sivukirjasto. 
Kotiseutuyhdistyksen kirjasto.
Sivukirjaston tultua lakkautetuksi joulukuun 1988 lopussa päätettiin helmikuussa 1989 perustaa kylän yksityinen kirjasto. Perustettu Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys avasi kirjaston saman vuoden elokuussa 200 kirjalla. Vuonna 2009 kirjojen määrä oli jo yli 11 000. Käsikirjastossa on vuosisadan vaihteen kirjoja, myös lukutuvan aikaisia vuosisadan vaihteen kirjoja ja oppaita sekä vuosisadan alun kirjoja. Kievarikirjaston lisäksi yhdistys tekee kotiseututyötä keräten kirjallista ja historiallista aineistoa kylistä. Aineiston perusteella on mahdollista toimittaa myöhemmin kylähistoriikki. Kirjaston alakerrassa, entisessä navetassa, järjestetään kesäisin taidenäyttelyitä.
Kirjasto sijaitsee seututie 317:ltä pohjoiseen johtavan Kevarintien varrella, osoitteessa Kevarintie 77, Hollola. Aikaisempi Hämeen läänin Kosken kunta, sittemmin Hämeenkosken kunta, on liittynyt Hollolan kuntaan.
Kirjastorakennus.
Kirjasto on sijainnut entisessä kestikievarissa Putulassa. Kirjastolle on myönnetty EU-tukea, minkä vuoksi sille on kunnostettu uudet tilat pihalla sijaitsevan talousrakennuksen toiseen kerrokseen. Aineistonsa kirjasto saa lahjoituksia yksityishenkilöiltä sekä perikunnilta. Kotiseutuyhdistys on vuokrannut tilat maatilan entisestä navetasta ja kunnostanut sen vintille kirjastotilan. 
Helsingin kirjamessuilla vuonna 2001 Putulan kyläkirjastolle myönnettiin ensimmäinen Suomen Messusäätiön 2001-2021 jakama 5000 €:n Rakkaudesta kirjaan -palkinto. Vuonna 2022 palkinto korvattiin 15 000 euron arvoisella Kirja-alan edistämispalkinnolla.
Ø

Ø (ø) on tanskassa, norjassa ja fäärissä käytetty latinalaista aakkostoa täydentävä kirjain, jolla merkitään vokaaleja [ø], [œ] ja joskus myös [ɘ]. 
Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa [ø] merkitsee pyöreää puolisuppeaa etuvokaalia, jota suomessa merkitään ö-kirjaimella. Suomen ö tosin ääntyy hieman väljempänä ja se pitäisi täsmällisesti merkitä [ø̞], mutta [ø]:tä käytetään yleisesti, sillä vain harvassa kielessä tehdään eroa näiden äänteiden välille. 
Wolmar Schildtin 1800-luvulla kehittämässä venykekirjoituksessa suomen ö-kirjainta vastasi ensiksi œ-kirjain, mutta myöhemmin sen tilalle tuli ø. 
Samankaltaisia merkkejä.
Matematiikassa samankaltaiset merkit voivat tarkoittaa halkaisijaa ⌀ tai tyhjää joukkoa ∅ (joka puolestaan kielitieteessä voi viitata myös puuttuvaan muotoainekseen). Kummallekin käsitteelle on Unicode-merkistössä aivan oma merkki, joista halkaisijan merkki muistuttaa enemmän pientä ø-kirjainta ja tyhjän joukon merkki puolestaan isoa Ø-kirjainta. Typografisia yksityiskohtia tarkasteltaessa matemaattisten merkkien pyöreä osa muodostuu ympyrästä, jonka kaari on tasapaksu, kun taas ø-kirjaimen pyöreä osa on yleensä soikeahko ja kaari saattaa (fontista riippuen) olla kylkien kohdalla paksumpi kuin ylhäällä ja alhaalla. Käytännössä erot ovat kuitenkin pieniä, ja kun aitoja matemaattisia merkkejä on hankalaa tuottaa tavallisella näppäimistöllä eivätkä ne edes sisälly kaikkiin fontteihin, ø-kirjain on usein helppo ja turvallinen korvike.
Fifteen-leiri

Fifteen-leiri on helluntaiherätyksen leiri, jonka pyrkimyksenä on kasvattaa 15-vuotiaista nuorista itsenäisiä kristittyjä. Fifteen-leiri on vaihtoehto luterilaiselle rippileirille ja uskonnottomalle Prometheus-leirille.
Leiritoiminta.
Fifteen-leirejä järjestetään kesäisin Keuruulla, Luodossa, Tampereella, Turun Helluntaiseurakunta Sauvon Kupiluodossa. Keuruulla fifteen-leirejä on kaksi, joista heinäkuussa järjestettävä on suuri, ja kesäkuussa valtava. Seinäjoen helluntaiseurakunta järjestää Fifteen-leirejä Espanjan Fuengirolassa. Fuengirolassa käydään vesipuistossa, eläintarhassa, shoppailemassa ja ollaan yhdessä. Lisäksi seurakunnat järjestävät pienemmän mittakaavan paikallisleirejä, esimerkiksi Kuopiossa sekä Pälkäneellä Kukkolassa.
Fifteen-leirin aikana käsitellään ajankohtaisia kysymyksiä ja kristinuskon peruskäsityksiä. 
Leirin sisältöön kuuluu olennaisesti vapaa-ajan oleskelu ja yhdessäolo. Leiri ei edellytä helluntaiseurakuntaan kuulumista, vaan se on avoin kaikille sukupuolesta, uskonnosta, rodusta ja opiskeluaktiivisuudesta riippumatta.
Varjoihmiset

Varjoihmiset ovat harhanäkyjä, jotka ovat joillekin uskomusolentoja. Jotkut näkevät toisinaan näkökenttänsä laidoilla, sivusilmällä, ihmisen kaltaisia yleensä tummia tai mustia hahmoja, jotka kuitenkin katoavat, kun niihin kohdistaa katseensa. Toiset ovat paljon herkempiä näkemään varjoihmisiä kuin toiset. 
Taipumus nähdä varjoihmisiä selittyy silmien toiminnalla ja psykologialla. Näkökentän reunoilla silmien erotuskyky on erittäin huono. Jokin kohde tai alue näkökentän reunalla voidaan helposti tulkita muuksi kuin mitä se on. Ihminen etsii luonnostaan ihmishahmoja ympäristöstään, ja on taipuvainen näkemään niitä satunnaisuuden joukossa. Tätä ilmiötä kutsutaan pareidoliaksi. Toisinaan epäselvä havainto tulkitaan ihmishahmoksi. Kun katse tarkentuu kohteeseen, aikaisempi tulkinta kumoutuu, jolloin tuntuu, että ihmishahmo katosi. Kyseessä voi myös olla suoranainen aistiharha. Esimerkiksi heroiinin käyttäjät saattavat nähdä tällaisia näkyjä, ja myös eräät mielisairaudet (kuten skitsofrenia) aikaansaavat harhanäkyjä. Valtaosa varjoihmisiä näkevistä ei kuitenkaan käytä huumeita tai ole mielisairaita.
Usein varjoihmiset kuvitellaan aaveiksi. Joidenkin mukaan varjoihmiset ovat ihmisenkaltaisia olentoja tai henkiä, jotka jostain syystä eivät voi tai halua tulla nähdyiksi.
Hämeenkoski (taajama)

Hämeenkoski on entisen Hämeenkosken kunnan (aiemmin "Koski Hl") keskustaajama ja kirkonkylä. Aivan kylän eteläpuolella kulkee valtatie 12 ja sen ydinosaa ympäröi yhdystie 3172, johon päättyy Putulasta tuleva yhdystie 3171. Hämeenkosken taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 1 089 asukasta. Nimensä taajama on saanut sen läpi virtaavan Teuronjoen koskista.
Pelti

Pelti on ohut, korkeintaan muutaman millimetrin paksuinen teräs- tai muu metallilevy. Pelti on erittäin monikäyttöinen materiaali, ja sitä voi käyttää sopivasti pinnoitettuna ja muotoiltuna lukemattomiin eri tarkoituksiin. Yleisiä pellin käyttökohteita ovat rakennusten katot, seinät ja sadevesijärjestelmät, ajoneuvojen korit sekä erilaisten kojeiden kuoret ja rungot. Peltiä voidaan jäykistää taivuttamalla sitä erilaisiin profiileihin, eli muotoihin, esimerkiksi aaltopelliksi.
Läkkipelti eli "pläkkipelti" on 0,1–2,5 mm paksu tina-lyijyseoksella päällystetty peltilevy. Päällysteessä on tavallisesti noin 40–50 % lyijyä.
Savupelti.
Pelti eli savupelti on savuhormissa tai tulisijassa oleva suljin eli eräänlainen venttiili, jolla estetään lämpimän ilman sekä varaavan tulisijan lämmön karkaaminen savuhormin kautta ulos rakennuksesta.
Perusryhmä (kreationismi)

Perusryhmä on kreationistisessa kirjallisuudessa esiintyvä taksonominen käsite. Käsitteen avulla nuoren Maan kreationistit perustelevat näkemystään Raamatun mukaisesta luomiskertomuksesta ja että kaikkien nykyisten maalla elävien eläinten esi-isät olisivat olleet mukana Nooan arkissa Raamatussa kerrotun vedenpaisumuksen aikaan. Tiedeyhteisöissä käsitettä perusryhmä ja yleensäkin kaikkia Raamatun luomiskertomusta tukevia tieteellisinä esitettyjä väitteitä pidetään näennäistieteenä.
Perusryhmän määritelmä.
Perusryhmä ja biologinen lajikäsite määritellään sitä kautta, voivatko kaksi populaatiota lisääntyä keskenään. Keskenään lisääntymiskelpoiset populaatiot kuuluvat samaan lajiin. Samaan perusryhmään kuuluvat ne populaatiot, jotka voivat suoraan lisääntyä keskenään sekä ne populaatiot, joilla on epäsuora lisääntymislinkki toiseen populaatioon. Jos esimerkiksi lajit A ja B lisääntyvät keskenään ja samanaikaisesti B lisääntyy C:n kanssa, kuuluvat A, B ja C samaa perusryhmään vaikka A ei lisääntyisi C:n kanssa – koska epäsuora risteymä B+C yhdistää ne toisiinsa. Käsitteen on tehnyt tunnetuksi professori Siegfried Scherer:
Perusryhmän esitetään tukevan sitä, että mikroevoluutio ei kasaudu makroevoluutioksi, koska
Eliöiden kuuluvuus samaan biologiseen lajikäsitteeseen tai perusryhmään on periaatteessa empiirisesti kokeiltavissa. Kehitystä perusryhmästä toiseen ei ole havaittu suoraan. Kreationistien näkemyksen mukaan perusryhmät eivät sulaudu yhteen eivätkä ne vaihda jäseniä keskenään toisen olemassa olevan perusryhmän kanssa. Sen sijaan olemassa olevien perusryhmien lukumäärän kasvamista pidetään mahdollisena muun muassa sukupuuton sekä lajiutumisen pohjalta. Jos edellä mainitussa tilanteessa A ja B tai B ja C lajiutuvat, eli eivät enää saa keskenään jälkeläisiä tai jos B kuolee sukupuuttoon, syntyy tilanne jossa ei ole havaittavissa epäsuoraa risteymää A:n ja C:n välille, jolloin A ja C kuuluisivat eri perusryhmiin.
Schreher myös kiistää makroevoluution todistamisen mahdollisuudenkin.
Tältä pohjalta hän päätyy lopputulokseen siitä, että risteymän rajat todistavat sukulaisuudesta, eikä niiden ulkopuolella sukulaisuutta voida perustellusti olevan.
Hän kuitenkin myöntää että 
Älykkään suunnittelun kannattajat eivät ole yleensä ottaneet kantaa perusryhmien olemassaoloon, muun muassa Michael Behe on hyväksynyt yhteisen kantamuodon teorian. Kuitenkin Discovery Institute julkaisi vuonna 2006 Jonathan Wittin ja Benjamin Wikerin kirjoittaman kirjan "”How the Arts and Sciences Reveal the Genius of Nature”", jossa epäsuorasti ollaan ”erikseen luotujen lajien” kannalla.
Bakteerien perusryhmät.
Kun suvullisesti lisääntyvien eliöiden perusryhmät määritellään populaatioiksi, jotka vaihtavat geenejä risteytyksen kautta, voidaan bakteerien perusryhmät määritellä geenien vaihdon avulla analogisesti: 
Bakteerikromosomien analyysituloksista saadun tiedon perusteella voidaan perusryhmän määritelmää laajentaa seuraavasti:
Pasadena (Kalifornia)

Pasadena on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvaltain länsirannikolla. Kaupungissa oli vuoden 2020 väestönlaskennan aikaan 138 699 asukasta. Pasadena on Los Angelesin piirikunnan kahdeksanneksi suurin kaupunki.
Tunnettu hard rock -yhtye Van Halen on lähtöisin Pasadenasta. Siellä sijaitsee Rose Bowl -urheilustadion. Suositun yhdysvaltalaisen komediasarjan "Rillit huurussa" tapahtumat sijoittuvat Pasadenaan.
Maantiede.
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Pasadenan maapinta-ala on 51,72 neliökilometriä.
Kaupunki sijaitsee 16 kilometrin päässä Los Angelesin keskustasta.
Stefan Petrescu

Stefan Petrescu (s. 3. syyskuuta 1983 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja, joka edustaa jalkapallossa Kolmosessa pelaavaa FC Blackbirdiä ja futsalissa liigajoukkue HIFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Petrescun isä on alkujaan romanialainen, sittemmin Jyväskylään muuttanut muusikko ja jalkapallovalmentaja Nellu Petrescu. Stefanin veli Tomi Petrescu on myös jalkapalloilija. 
Stefan Petrescu on alkujaan JJK:n pelaajia. Vuonna 2004 hän lähti kokeilemaan siipiään Veikkausliigaan FC Jazziin, jossa hän pelasi yhdessä Veikkausliiga-ottelussa. Kaudeksi 2005 Petrescu siirtyi FC Inter Turun organisaatioon, jonne myös hänen pikkuveljensä Tomi oli siirtynyt Leicesteristä. Toisin kuin avauskokoonpanon miehenä säännöllisesti Interissä ollut Tomi, Stefan Petrescu ei Veikkausliiga-otteluita pelannut, vaan kuului reservijoukkue VG-62:n miehistöön. Kaudeksi 2007 pikkuveli Tomi siirtyi Tampere Unitediin, jonne myös Stefan sai kuukauden koesopimuksen. Sopimusta Unitediin ei kuitenkaan syntynyt, joten Petrescu siirtyi PP-70:n riveihin. Hän ei kuitenkaan pelannut koko kautta PP-70:ssä vaan siirtyi syyskuussa jyväskyläläiseen FC Blackbirdiin. Joukkuetta manageroi hänen isänsä, Nellu Petrescu.
Taifuuni Chanchu

Hirmumyrsky Chanchu (Filippiineillä tunnettu nimellä Caloy) oli vuoden 2006 Tyynenmeren taifuunikauden toinen trooppinen myrsky, ensimmäinen taifuuni ja ensimmäinen supertaifuuni. Tämä trooppinen hirmumyrsky luokiteltiin 11. toukokuuta 2006 1. kategorian taifuuniksi, ja 12. toukokuuta se iski Keski-Filippiineille. Se on toinen voimakas taifuuni, niin sanottu supertaifuuni, joka on havaittu Etelä-Kiinan merellä: edellinen kerta oli vuonna 1995. Chanchu kaartoi Hongkongin läheltä Etelä-Kiinan yli itään ja palasi merelle 17. toukokuuta 2006.
Chanchu muodostui 8. toukokuuta läntisellä Tyynellämerellä noin 800 km Mindanaolta itään. Se saavutti trooppisen hirmumyrskyn voimakkuuden 11. toukokuuta.
Chanchu hajosi 18. toukokuuta ehtien aiheuttaa 1,9 miljoonan dollarin aineelliset vahingot ja tappaen yhteensä 55 ihmistä. Suurin osa, 41 ihmistä, oli Masbaten edustalla uponneen laivan matkustajia.
Nimi Chanchu tarkoittaa helmeä, ja se on macaolaisen sääkeskuksen antama. Philippine Atmospheric, Geophysical and Astronomical Services Administration (PAGASA) nimitti hirmumyrskyä Caloyksi.
Libertiinit

Libertiinit olivat erilaisia oppineiden henkilöiden poliittisia ja sosiaalisia ryhmiä, jotka vaikuttivat Euroopassa 1600-luvulla. Libertinismi oli eräänlaista tuon ajan filosofista vapaa-ajattelua, mutta tuolloin termiin ei liittynyt nykyisenkaltaista ajatusta ateismista. Ensimmäisenä termiä käytti Jean Calvin eräästä 1500-luvulla vaikuttaneesta alankomaalaisesta anabaptistilahkosta, joka hylkäsi monet yhteiskunnan vakiintuneet arvot.
Oppineet libertiinit.
1600-luvun ”oppineet libertiinit” () olivat eräänlaisia 1700-luvun valistuksen edelläkävijöitä. Libertiinit eivät kuitenkaan pyrkineet muuttamaan yhteiskuntaa ja toimimaan julkisesti – päinvastoin heidän aikanaan ja heidän ajatuksillaan sellainen olisi ollut usein jopa vaarallista. He arvostelivat vakiintuneita instituutioita, auktoriteetteja ja uskontoja teoksissaan peitellysti. Uskontokritiikki suuntautui ennen kaikkea taikauskoa ja salatieteitä vastaan. Se loi kuitenkin pohjaa kristinuskon yhä voimakkaammalle arvostelulle.
Tunnetuimpia oppineita libertiinejä olivat:
Libertinismi myöhemmin.
Sana ”libertiini” on tullut merkitsemään henkilöä joka on vapaa kahleista ja yhteisöllisistä säännöistä. Ajattelutapa sai uusia kannattajia 1700- ja 1800-luvulla erityisesti Ranskassa ja Englannissa. Sen kannattajiin kuuluivat muun muassa Markiisi de Sade ja Aleister Crowley.
Ríon–Antírrion silta

Ríon–Antírrion silta () on Kreikassa sijaitseva silta, joka ylittää Korintinlahden sen etelärannalla sijaitsevan Ríon kaupungin ja pohjoisrannalla sijaitsevan Antírrion kylän välillä. Näin se yhdistää läntisen Keski-Kreikan Peloponnesoksen niemimaahan. Silta on vinoköysisilta ja lajissaan maailman pisin. Se on maantieteellisesti merkittävä koko Euroopassa.
Historia.
Ríon–Antírrion silta valmistui vuonna 2004. Siihen saakka ainoa maata pitkin kulkeva liikenneyhteys Peloponnesokselta Kreikan mantereelle kulki Korintin kannasta pitkin. Sillan rakensi ranskalais–kreikkalainen yhtymä ranskalaisen insinööritoimisto Vincin johtamana. Ruoppaus ja alueen valmistelu alkoivat vuonna 1998 ja pylonien rakentaminen vuonna 2000. Sillan rakentaminen kesti alle viisi vuotta ja se valmistui neljä kuukautta etuajassa. Ensimmäisenä sillan virallisen avaamisen jälkeen sen ylittivät Ateenan vuoden 2004 olympialaisten soihdunkantajat.
Rakennelma.
Ríon–Antírrion sillan kannen vinoköysien kannattaman osan pituus on 2 252 metriä ja sillan kokonaispituus 2 882 metriä. Silta on viisiaukkoinen ja siinä on neljä pylonia. Sillalla on kaksi ajokaistaa molempiin suuntiin, lisäkaistat hätätilanteita varten sekä jalkakäytävät molemmin puolin.
Teräksiset vinoköydet, joita on yli 180, on ripustettu 168 metriä merenpinnan yläpuolelle ulottuvien neljän pyramidin mallisen teräsbetonipylonin varaan. Kunkin pylonin pyöreä perustuskiekko painaa 68 000 tonnia ja ne kuljetettiin rannalla olleelta kuivatelakalta uittamalla niiden rakenteeseen tehtyjen ilmataskujen avulla. Tämän jälkeen perustuskiekko painui kohti teräspaalutettua merenpohjaa sitä mukaa kuin sitä rakennettiin mereen ankkuroidun lautan avulla. Ontot pylonit täytettiin tilapäisesti rakennusvaiheessa merivedellä jälkipainuman estämiseksi ja ne lepäävät 63 metriä merenpinnan alapuolella 3 metriä paksun murskekerroksen päällä.
Rakennuspaikka vaati sillalta useita erikoisratkaisuja. Salmen syvyys, seisminen aktiivisuus, maanjäristysten ja tsunamien mahdollisuus sekä salmen vähittäinen laajeneminen tektonisten voimien johdosta vaativat huomattavia muutoksia tämänkaltaisten siltojen perusrakenteisiin. Silta on tehty rakenteensa puolesta vastustuskykyiseksi maanjäristyksille.
Masbate

Masbate on yksi Filippiinien provinsseista. Se sijaitsee Bicolin alueella. Tämän saariprovinssin suurimmat saaret ovat Masbate, Ticao ja Burias. Provinssin asukasluku on 892 393 ja pääkaupunki Masbate City.
Hallinnollinen jako.
Provinssi on jaettu 20 kuntaan ja yhteen kaupunkiin.
Silkkitie (televisiosarja)

Silkkitie on japanilaisen televisioyhtiö NHK:n ja kiinalaisen China Central Televisionin yhteistyössä tekemä vuosien 1980–1984 välillä valmistunut dokumenttisarja. Sarja kertoo historiallisesta Silkkitiestä, ja tutustuttaa muun muassa reitin varrella olevien maiden historiaa, kulttuuria, uskontoa ja taidetta. 
Sarjan sisältö.
Alkuperäiseen Japanin televisiossa vuosina 1980–1981 esitettyyn sarjaan "NHK特集 シルクロード" tehtiin 12 osaa. Sarjan suosion myötä siihen tehtiin 18-osainen jatkosarja nimeltä "シルクロード第2部　ローマへの道" vuosina 1983–1984. Suomen televisiossa esitetty dokumenttisarja koostuu kokonaisuudessaan näistä kahdesta dokumenttisarjasta. Sarjan osat 1–12 esittelevät silkkitietä Chang'anista (nykyisin Xi’an) Pamirin huipuille Pakistanin rajalle ja entisen Neuvostoliiton kanssa, ja osat 13–30 silkkitietä Kiinan ulkopuolella muun muassa Intian niemimaalla ja muualla Keski- ja Länsi-Aasiassa, päättyen lopulta Italian pääkaupunkiin Roomaan. Dokumentissa heijastui myös Keski- ja Länsi-Aasian alueiden tuolloin vallineet kansainväliset jännitteet, jotka johtivat Neuvostoliiton ja Afganistanin sotaan sekä Irakin–Iranin sotaan.
Sarjaan tehdyn musiikin on säveltänyt japanilainen Kitarō. 
Sarjan suunnittelu.
Syyskuussa 1972 Japanin pääministeri Kakuei Tanaka vieraili Pekingissä. Vierailun yhteydessä Kiina ja Japani solmivat diplomaattiset suhteet. NHK:n ohjaaja oli Pekingissä televisioimassa vierailua. Kiinan pääministeri Zhou Enlai kutsui toimittajat suureen kansanpalatsiin, jossa pitämässään puheessa pääministeri pyysi toimittajia esittelemään Kiinaa muulle maailmalle. NHK:n ohjaaja sai idean sarjasta, joka esittelisi Han- ja Tang-dynastioiden aikaista Silkkitietä, jonka kautta Kiina sai paljon kulttuurivaikutteita. NHK:n johto innostui ideasta. Silkkitien alueelle oli kuitenkin vaikea saada kuvauslupia. Kuvausluvista neuvoteltiin eri yhteyksissä. Kiinan pääministerin Deng Xiaopingin vierailun yhteydessä lokakuussa 1978 sarjan ohjaaja pääsi esittämään NHK:n pyynnön kuvausluvasta pääministerin sihteerille. Kuvauslupa Silkkitien alueelle saatiin uudenvuodenaattona 1978.
Sarja Suomessa.
Suomessa alkuperäinen ensimmäinen 12-osainen dokumenttisarja ensiesitettiin Yle TV2-kanavalla vuonna 1984. 18-osaisen jatkosarjan ensiesitys lähetettiin vuosina 1985–1986. Vuosina 1987–1988 esitettin ensimmäisen kerran uusintana ensimmäinen 12-osainen sarja, ja vuonna 1989 18-osainen jatkosarja. Seuraavan kerran molemmat sarjat esitettiin uusintana samana 30-osaisena ohjelmakokonaisuutena vuosina 1996–1997 (Yle TV2), 2009 (Yle Teema) ja 2011 (Yle Teema). Sarjan suomenkielisenä kertojana toimii Lars Svedberg.
Jaksot.
"Jaksojen nimet ovat suomennoksia Suomen televisiossa esitetystä sarjasta."
Hämeenkosken vaakuna

Hämeenkosken vaakuna on Hämeenkosken (vuoteen 1995 asti Koski Hl) kunnan tunnus. Vaakunan aihe kuvaa koskia ja niiden valjastamisella saatua vesivoimaa sekä maataloutta.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kilvessä kaksi hopeapalkkia, joissa kummassakin kaksi mustaa kaateista polviortta; palkkien välissä kolme hopeista palkeittaista apilanlehteä.” Vaakunan on suunnitellut Antti Salmenlinna, ja Kosken Hl. kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 26. marraskuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. huhtikuuta 1952.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2016, kun Hämeenkoski liittyi Hollolan kuntaan.
Antti Salmenlinna

Antti Emil Salmenlinna (ent. Sallmén, 28. maaliskuuta 1897 Koski Hl. – 8. toukokuuta 1968) oli suomalainen kuvataiteilija ja sisustusarkkitehti, joka suunnitteli myös kuntien vaakunoita. Hän on suunnitellut lukuisten kirkkojen sisustukset ja tehnyt koriste- ja lasimaalauksia, muun muassa Helsingin Paavalinkirkkoon. Hän suunnitteli myös lasiesineitä, huonekaluja, valaisimia ja tunnuskuvia. Tunnetuin hänen suunnittelemansa tunnus on Suomen poliisin tunnuskuva.
Suunnittelutöitä.
Antti Salmenlinna vastasi Punkalaitumen kirkon suuren peruskorjauksen maalausurakasta 1939. Hän entisöi lehterikaiteen 1700-luvun apostolimaalaukset, jotka alun perin oli tehnyt Gustaf Lucander. Kirkon valaisimet ovat todennäköisesti hänen suunnittelemansa, ja ne on valmistettu Martti Salmenlinnan taidetakomossa samoin kuin viereisen, Bertel Strömmerin suunnitteleman seurakuntatalon (1954) salin valaisimet. Salmenlinna suunnitteli muun muassa vuonna 1950 valmistuneen Rovaniemen kirkon sisustuksen, johon kuuluivat myös koristemaalaukset ja kuorin lasimaalaukset. Kauhajoen uuteen, vuonna 1958 käyttöön otettuun kirkkoon hän suunnitteli yhdessä Gunnar Forsströmin kanssa kuorin lasimaalauksen.
Suur-Bolgaria

Suur-Bolgaria oli bolgaarialaiskansojen valtiomuodostelma 600-luvulla Kaspianmeren ja Azovanmeren välissä Etelä-Venäjällä.
570-luvulla kasaarit, suvaarit ja bolgaarit olivat joutuneet läntisen turkkilaisen kaanikunnan alaisuuteen, kun turkkilaisen kaanikunnan läntisen osa oli valloittanut alueita Pohjois-Kaukasiasta ja Mustanmeren itäpuolelta. Alistetut kansat koettivat kuitenkin saada vapautensa takaisin, ja vuonna 619 bolgaarit lähestyivät avun pyynnöin myös Bysantin valtakuntaa. Bolgaarit ottivat vastaan kristinuskon, mutta käytännössä uusi uskonto ei saanut jalansijaa.
Kun Kubrat tuli bolgaarien johtajaksi, hän kokosi turkinsukuiset bolgaarit, kasaarit, suvaarit sekä alaanit yhteen. Tämä heimoliitto onnistui karistamaan turkkilaisen kaanikunnan vallan. Suur-Bolgaria muodostui 630- ja 640-luvulla, kun nämä heimot valloittivat suuria alueita Azovanmeren ja Kaspianmeren väliltä.
Suur-Bolgarian pääkaupungiksi tuli Fanagorian muinainen kaupunki, jonka hunnit olivat tuhonneet 300-luvulla. Kun Kubrat kuoli 660, Suur-Bolgaria jakaantui kahtia. Kubratin pojista Batbai sai itäisen osan ja Asparuk läntisen osan.
Myös kasaarit olivat muodostaneet oman kaanikunnan, joka oli alistanut myös suvaarit. Kohteena olivat myös bolgaarit, jotka ratkaisivat ongelman siirtymällä muualle. Batbai johti itäisen bolgaariryhmän pohjoiseen, johon myöhemmin muodostui Volgan Bolgaria. Asparuh sen sijaan johti läntisen ryhmän länteen ja saapui 675 Tonavan alajuoksulle. Siellä Asparuh muodosti valtion, joka on nykyisen Bulgarian alku.
Pussiliito-oravat

Pussiliito-oravat (Petauridae) on 11 lajia käsittävä pussieläinheimo, joka jaetaan kolmeen sukuun.
Kaikilla pussiliito-oravilla selvät kasvomerkit ja selkäraita, isot alaetuhampaat ja nelikärkiset poskihampaat. Ne ovat selvistä omainaispiirteistään huolimatta kuitenkin läheistä sukua pussioraville, joiden kanssa ne kuuluvat samaan Petauroidea-yläheimoon.
Sukujen "Petaurus" ja "Gymnobelideus" edustajat ovat kasvinsyöjiä, jotka ovat erikoistuneet mahlaan, meteen ja muihin kasvinesteisiin. Sen sijaan pussisormieläimet ("Dactylopsila") syövät pääasiassa hyönteisiä, joita ne sormieläimen tavoin kaivavat puiden rungoista huomattavan pitkän neljännen sormensa avulla. Kaikki lajit elävät pääasiassa puissa ja liikkuvat öisin. Näillä pussieläimillä on kehittynyt liitopoimu, joka auttaa niitä liikkumaan tilanteissa, joissa metsän lehväkatos on vajaa. Useimmilla lajeilla on pitkä ja tuuheakarvainen häntä, jonka avulla ne vakauttavat ja ohjaavat liitoaan.
Pussiliito-oravia elää Tasmaniassa, manner-Australiassa ja Uudessa-Guineassa sekä muutamilla näiden alueiden pienillä lähisaarilla. Heimoon kuuluvaa sokerioravaa pidetään toisinaan Suomessakin lemmikkieläimenä.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että pussiliito-oravien suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”liitopussikkaat”. Nämä nisäkkäät eivät kuitenkaan ole sukua pussikkaille, jotka ovat perhosia.
Dance Nation

Dance Nation oli suomalainen eurodancen ja raven välimaastoon sijoittuvaa tanssimusiikkia esittänyt yhtye. Ryhmän syntetisaattoreilla toteutettu musiikki oli usein instrumentaalista, mutta joissakin kappaleissa kuultiin myös laulua.
Yhtyeen single ”True Conviction” soi radioissa sekä television musiikkiohjelmissa, ja sitä varten tehtiin musiikkivideo, joka oli eräs Suomen ensimmäisiä lähes täysin tietokonegrafiikkaan perustuvia.
Yhtye alkoi Markus ”Captain” Kaarlosen projektina. Hän aloitti muusikonuransa tekemällä Amiga-kotitietokoneella musiikkia demoihin, ja yhtye esiintyi esimerkiksi Assembly-demotapahtumassa 1993. Myös musiikkivideot oli pitkälti tuotettu Amigaa käyttäen.
Vuoden 1994 "Dawn"-albumin jälkeen Dance Nationin toiminta hiipui ja Kaarlonen on sittemmin toiminut Aikakoneen tuottajana ja sovittajana sekä Poets of the Fallin kosketinsoittajana. 
Myös Hollannissa on ollut Dance Nation -niminen tanssimusiikkiyhtye, mutta se on sittemmin vaihtanut nimensä Double Nationiksi.
Sikke Sumari

Sikke Sumari (oik. Sirkkaliisa Sumari-Ilmoni; s. 13. kesäkuuta 1951 Kylmäkoski) on suomalainen kokki, ravintoloitsija ja keittokirjailija sekä entinen malli.
Ura.
Sumari on tehnyt töitä televisiolle vuodesta 1975, ensin MTV:n kuuluttajana ja siitä viihde- ja uutisohjelmien juontajana, muun muassa ohjelmissa "Tasaraha", "Usko tai älä", "Tänään", "Dolce Vita" ja "Kotikeittiömestari". Sumari juonsi myös ohjelmaa "Kokkisota" vuosina 1999–2004 ja jatkoi juontajana vuonna 2017. "Kokkisota"-ohjelmasta hän sai parhaan TV-esiintyjän Venlan vuonna 2000. Ravintoloitsija hän on ollut vuodesta 1996, jolloin hän miehensä Tony Ilmonin kanssa perusti "Tony's Deli" -ravintolan.
Sumari kävi Kulosaaren yhteiskoulun ja lukion. Lukion jälkeen hän suoritti Markkinointi-instituutissa konsulentti-tutkinnon. Sumari on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa ja on koulutukseltaan sisustussuunnittelija. Opiskeluaikana Sumari toimi myös mallina. Mallintyöt Sumari aloitti 18-vuotiaana, jolloin hän esiintyi Stockmannin tavaratalon muotinäytöksissä. Sumari oli poimittu malliksi tavaratalon käytäviltä. 
Ura jatkui television ohella radio- ja lehtityöllä, mainostoimiston copywriterina ja tiedottajana. Sisustussuunnittelu jäi kolmeen kuukauteen Kaisaniemen Kappa-Keskuksessa. Myytyään Helsingin Bulevardilla sijainneen Tony's Deli -ravintolansa sekä kokkikoulunsa Tony Ilmoni ratsasti vuoden verran Mannerheimin kavionjäljissä Kirgisiasta Kiinaan ja Sumari perusti kokkikoulun vanhalle kalastajatilalleen Muhun saarelle Saarenmaalle. Keväällä 2008 avattiin Sumarin uusin kokkikoulu Tallinnan vanhaan kaupunkiin Pikk-kadulle. 
Vuonna 2008 Sumari kilpaili "Tanssii tähtien kanssa" -televisio-ohjelmassa, mutta putosi ensimmäisenä. Sumarin parina oli Daniel Ylimäki.
Sumari toimii yhtenä tuomareista "MasterChef Suomi" -kilpailussa ja henkilökohtaisena valmentajana "Haasta Hans" -ohjelmassa.
Vuonna 2017 Sumari valmistui kokiksi 66-vuotiaana Ravintolakoulu Perhosta.
Perhe.
Sumarin aviopuoliso on Tony Ilmoni, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1981. Sumarin sisko on television sisustusohjelmista tunnettu toimittaja Hanna Sumari. Sikke Sumarilla on kolme aikuista poikaa. Pojista Misko Iho on mainos- ja musiikkivideo-ohjaaja. 
Sumari muutti miehensä kanssa Italiaan loppukesästä 2024.
Rottakengurut

Rottakengurut (Potoroidae) on pussieläinheimo, johon kuuluu kymmenen pienikokoista, ruskeaa ja hyppivää pussieläintä, joka muistuttaa suurta jyrsijää.
Rottakengurut muistuttavat hyvin paljon kenguruita. Kuten sukulaisillaan, rottakenguruilla on vahvat takajalat ja pienet eturaajat. Rottakenguruiden turkinväri vaihtelee kellertävästä, vihreän kautta harmaaseen. Kooltaan ne ovat 20–52 senttimetriä ja painavat puolesta kolmeen kiloon.
Rottakengurut ovat monien muiden harvaetuhampaisten tapaan pääasiassa kasvinsyöjiä. Rottakengurut voivat kuitenkin laajentaa ruokavaliotaan hyönteisillä ja näiden toukilla.
Rottakengurut ovat kärsineet paljon uudisasukkaiden tulon myötä. Monet lajit asuttivat koko Australiaa, mutta asuinalueiden tuhoutumisen sekä ketun ja kissan saapumisen takia rottakengurut ovat harventuneet uhkaavasti. Kaksi lajia on jo kuollut sukupuuttoon ja useat ovat eristyneet pienelle asuinalueelle.
Aktuaalisuus ja potentiaalisuus

Aktuaalisuus ja potentiaalisuus ovat Aristoteleen metafysiikan ja luonnontieteen peruskäsitteitä, jotka liittyvät muutokseen.
Aristoteleen mukaan kaikki se, mitä oliosta voi koskaan tulla tai miksi se voi muuttua sen olemassaolon aikana, täytyy olla sisäänrakennettuna olioon itseensä, eli olla oliossa potentiaalisuutena. Kun potentiaalisuus aktualisoituu, potentiaalisena "piilossa" ollut mahdollisuus tai ominaisuus tulee olevaksi tai näkyväksi.
Puhdasta potentiaalisuutta Aristoteleelle edusti kaikki aine. Kun aine saa muodon, se tulee aktuaaliseksi. Kaiken muutoksen mallina Aristoteleella oli orgaaninen kasvu, jossa kaikki kehittyi kohti teleologista päämääräänsä. Esimerkiksi poika on potentiaalisesti mies, ja puun siemen on potentiaalisesti puu.
Aktuaalisuuden ja potentiaalisuuden lajit.
Aristoteelisessa perinteessä aktuaalisuus ja potentiaalisuus on myöhemmin jaettu kahteen lajiin, ensimmäiseen ja toiseen aktuaalisuuteen sekä ensimmäiseen ja toiseen potentiaalisuuteen, perustuen Aristoteleen teosten tulkintoihin. Esimerkiksi ihmisen kyky hallita kielioppi ja käyttää sitä voidaan esittää aristoteelisessa mallissa seuraavasti:
Muutoksessa ensimmäisestä potentiaalisuudesta ensimmäiseen aktuaalisuuteen on kyse oliota täydellistävän luonnollisen kyvyn kehityksestä, esimerkiksi oppimisesta. Muutoksessa toisesta potentiaalisuudesta toiseen aktuaalisuuteen puolestaan on kyse synnynnäisen tai luonnollisen kyvyn käyttöön ottamisesta, esimerkiksi aistimisesta tai ajattelusta. Aristoteles erotti nämä kummatkin muutoksen lajit tavanomaisesta laadullisesta muutoksesta, jossa ominaisuus (esim. kylmä) muuttuu vastakkaiseksi ominaisuudeksi (esim. kuuma).
Ammoniumperkloraatti

Ammoniumperkloraatti (NH4ClO4) on kiinteäpolttoaineisissa raketeissa käytetty polttoaineen hapetin. Se on perkloorihapon (HClO4) ammoniumsuola. Ammoniumperkloraatin CAS-numero on 7790-98-9.
Ammoniumperkloraattia voidaan valmistaa ammoniakin (NH3) ja perkloorihapon välisellä reaktiolla, tai kahdella peräkkäisellä ammoniakkisuolan ja natriumperkloraatin (NaClO4) välisellä hajoamisella.
Yhdiste kiteytyy värittömänä romboedrisena kiderakenteena. Ammoniakin suoloista ammoniumperkloraatti on vähiten liukeneva veteen liukoisuudella 20 g 100 grammaan vettä lämpötilassa 0 °C. Tämä on seurausta anionin suuresta koosta. Kuten kaikki ammoniakin suolat, ammoniumperkloraatti hajoaa ennen sulamista. Mieto lämmitys johtaa kloorin, typen, hapen ja veden tuotantoon, kun taas suurienergiainen lämmitys voi johtaa räjähdyksiin.
Ammoniumperkloraatti on tärkeä hapetin rakettien kiinteissä ajoaineissa. Sitä käytetään ilotulitteissa, ohjuksissa ja kantoraketeissa.
Mežduretšensk

Mežduretšensk () on kaupunki Tomjoen varrella Kemerovon alueella Siperiassa, 65 km itään Novokuznetskista ja 312 km Kemerovosta. Asukasluku 101 987 (2002).
Mežduretšensk sijaitsee Kuznetskin hiililaakiolla ("Kuzbass") ja se perustettiin vuonna 1946 nimellä Olžeras Tomusinski 1-2 -kaivoksen yhteyteen. Vuonna 1955 asutus ja vastakkaiselle rannalle rakennettu kaupunki yhdistettiin nykyiselle nimelleen.
Toukokuun 8.–9. 2010 kaupungin pohjoispuolella sijaitsevassa Raspadskaja-yhtiön kaivoksessa, joka on kooltaan maailman 9. suurin hiilikaivos, tapahtui kaivosonnettomuus, jossa kuoli 90 kaivosmiestä.
Hamad bin Isa Al Khalifa

Hamad bin Isa Al Khalifa (, s. 28. tammikuuta 1950 Riffa) on Bahrainin kuningas vuodesta 2002. Ennen tätä hänen arvonimensä oli emiiri vuodesta 1999.
Hamad ibn Isa Al Khalifa kävi Leys Schoolia Cambridgessä Englannissa ja myöhemmin Sandhurstin sotilasakatemiaa valmistuen vuonna 1968 ja Fort Leavenworthia Yhdysvalloissa, josta valmistui 1973. Kruununprinssiksi hänet julistettiin 1964. Hän toimi aktiivisesti Bahrainin puolustusvoimia perustettaessa 1968. Puolustusministeriksi hänet nimitettiin 1971. Hamad on innostunut lentäjä ja opiskeli helikopterilentäjäksi 1978 ja perusti sen jälkeen myös ilmavoimat.
Hamad nousi valtaistuimelle 1999 isänsä šeikki Isa ibn Salman Al Khalifan kuoltua ja on tehnyt merkittäviä uudistuksia. Hän nimitti syyskuussa 2000 neuvoa-antavaan neuvostoonsa neljä naista ja yhden juutalaisen miehen. 14. helmikuuta 2002 Bahrainista tuli perustuslaillinen kuningaskunta, jossa on riippumaton oikeus. Samalla pidettiin parlamenttivaalit, joissa myös naiset saivat paitsi ääni- myös vaalioikeuden. 
Kuningas asettui vastustamaan Yhdysvaltain sotatoimia Irakia vastaan 2002.
Vuonna 2009 hän armahti yli 170 poliittista vankia. 
Hamad nai serkkunsa Šaikha Sabika bint Ibrahim Al Khalifan 1968 ja heillä on seitsemän poikaa ja neljä tytärtä. Vanhin poika, kruununprinssi Salman ibn Hamad Al Khalifa syntyi 1969.
Kunnianosoituksia.
Bahrainilaiset.
Lähde:
Ulkomaalaiset.
Lähde: