Leiri 1391

Leiri 1391 tai Osasto 1391 tai Laitos 1391 oli Israelin puolustusvoimien vankileiri Pohjois-Israelissa "korkean riskin" vankeille. Vankilan olemassaolo ei ollut julkisessa tiedossa ennen vuotta 2003. Suurin osa sitä koskevista tiedoista on yhä turvaluokiteltua, vaikka Israelin korkein oikeus on määrännyt julkaistavaksi joitain tietoja vankilasta. 
Sijainti.
Leiri 1391 sijaitsee Tegart-linnoituksessa tie 574: varrella Barkain ja Ma'anitin kibbutsien välissä Pohjois-Israelissa alle tunnin ajomatkan päässä Tel Avivista. 
Sijainnin löytäminen.
Leirin sijainnin havaitsi vahingossa israelilainen historioitsija Gad Kroizer. Tutkiessaan vanhoja brittiläisiä poliisirakennuksia hän löysi hallituksen arkkitehdin piirtämän 70 vuotta vanhan kartan. Kartalle oli piirretty Palestiinassa 1930- ja 40-luvuilla sijainneet 62 brittiläistä poliisilaitosta, joissa Britannian miehitystä vastustavia arabialaisia ja juutalaisia oli kuulusteltu. Yksi leireistä, "Meretz", ei esiintynyt nykyisissä Israelin kartoissa. 2004 Kroizer julkaisi akateemisen artikkelin, jonka alaviitteessä hän mainitsi vankilan sijainnin. Muutamia päiviä myöhemmin hän sai soitin Israelin armeijan sensorilta, joka kysyi miksei artikkelia oltu toimitettu tarkistettavaksi. "The Guardianin" mukaan laitos oli sumennettu Israelin ilmakuvista ja pyyhitty nykyaikaisilta kartoilta. 
Toiminta.
Leiri 1391:n johdossa oli Israelin puolustusvoimien tiedustelupalvelu, ei Shin Bet . 
Merkittävä israelilainen ihmisoikeusjärjestö HaMoked on anonut korkeinta oikeutta haastamaan laitoksen laillisuuden. 
Kritiikki.
Israelin Guantanamoksi kutsuttu vankila pidettiin salassa jopa Yitzhak Rabinin hallituksen oikeusministeriDavid Libailta, joka oli ministeriön salaisista palveluista vastaavan komitean jäsen. Palestiinalaisten oikeuksien puolustamiseen erikoistunut israelilainen asianajaja Leah Tsemel on arvostellut laitosta sanoen, että vankilaan lähetetty saattaa kadota ikuisesti ja se muistuttaa Etelä-Amerikan diktaattorien ylläpitämiä vankiloita. 
Entisten vankien lausuntojen mukaan pidätetyt tuotiin laitokseen silmät sidottuina ja heitä pidettiin 2x2m kokoisissa selleissä ilman luonnonvaloa. Eristykseen käytetyt sellit olivat 1,25x1,25m, niissä oli raskaat teräsovet, mustanpunaiset seinät ja vain vähän valoa. Joistain selleistä puuttui asianmukaiset wc-tilat ja vartijat kontrolloivat juoksevaa vettä. Laitoksessa vangittuna ollut Amal-liikkeen johtaja Mustafa Dirani kanteli Tel Avivin käräjäoikeuteen joutuneensa seksuaalisesti hyväksikäytetyksi vankilassa. Israelin hallitus on myöntänyt, että armeijan poliisin on epäilty kuulustelutilanteessa uhanneen kuulusteltavaa raiskauksella. 
Punaisen Ristin ja muiden riippumattomien organisaatioiden ei sallittu tutkia paikkaa. Vangeille, heidän perheilleen tai lakimiehilleen ei kerrottu heidän sijaintiaan. Vastauksena oikeusjuttuun Israelin hallituksen lakimiehet vastasivat sijainnin olleen salainen, mutta väittivät vangittujen palestiinalaisten oikeuksien toteutuneen ja kertoivat, että vangit saivat tavata lakimiehiä ja Punaisen ristin edustajia laitoksen ulkopuolella sijaitsevassa paikassa. Yhdistyneiden Kansakuntien kidutuksen vastainen komitea (CAT) kuulusteli toukokuussa 2009 israelilaisia virkamiehiä ja ilmaisi skeptisyytensä Israelin lakimiesten esittämää väitettä kohtaan. Komitean lausunnon mukaan Israelin turvallisuspalvelut pidättävät ja kuulustelevat vankeja salaisesti tuntemattomassa paikassa nimeltä Leiri 1391, päästämättä sisälle komiteaa, Punaista ristiä, vankien asianajajia tai sukulaisia.