tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hypermedialaboratorio (TTY)

Hypermedialaboratorio on Tampereen teknillisen yliopiston tutkimus-, opetus ja palveluyksikkö, joka on erikoistunut hypermediaan. Siellä tutkitaan ja kehitetään monitieteisesti verkkopohjaisia oppimisympäristöjä, digitaalista sisällöntuotantoa, simulaattoripohjaista opiskelua sekä verkkopalveluiden arviointimenetelmiä. Lisäksi Hypermedialaboratorio vastaa hypermedian pää- ja sivuaineopetuksesta TTY:llä.
Tutkimus.
Hypermedialaboratorio tekee tutkimus- ja kehitystyötä myös yhteistyössä yritysten ja yhteisöjen kanssa. Yhteistyöprojekteissa kehitetään käyttäjän tarpeisiin soveltuvia ratkaisuja, joissa hyödynnetään informaatioteknologian tarjoamia mahdollisuuksia tuottaa lisäarvoa. Yhteistyöprojektien tiimeihin kootaan monitieteistä osaamista. Hypermedialaboratorion monitieteisessä tutkijaryhmässä on mm. hypermedian, käytettävyyden, kasvatus-, tietojenkäsittely- ja yhteiskuntatieteiden asiantuntijoita.
Asiantuntijaverkostot.
Hypermedialaboratorio osallistuu mm. PEG-verkoston, Suomen Design for All (DfA) -verkoston sekä European Design for All e-Accessibility Network (EdeAN) -verkoston toimintaan. Lisäksi Hypermedialaboratorio toimii aktiivisesti kansallisessa Oppimisympäristöjen tutkijakoulussa, Tampereen eOppimisen klusterissa ja Suomen Virtuaaliyliopistossa.
Koulutus.
Hypermedialaboratorio vastaa hypermedian opetuksesta TTY:llä. Sivu- ja pääaineen valinnaiset opintojaksot tarjoavat mahdollisuuden opintojen painottamiseen joko rakenteisen tiedonhallinnan teknisen toteutuksen tai hypermediaprojektin yleisen suunnittelun ja hallinnan suuntaan. Hypermedialaboratorio järjestää myös tilauskoulutusta ja erikoistumisopintoja.
Alban Berg -kvartetti

Alban Berg -kvartetti on itävaltalainen jousikvartetti, joka on perustettu Wienissä vuonna 1971. Jousikvartetti on nimetty säveltäjä Alban Bergin mukaan. Kvartetin ensiesiintyminen oli Wienin Konzerthausissa. Yhtye ilmoitti lopettavansa vuonna 2008.
Alban Berg -kvartetti on saanut monia palkintoja levytyksistään. Yhtyeen ohjelmisto on käsittänyt teoksia wieniläisklassismista romantiikan ajan säveltäjiin ja näistä Alban Bergin, Arnold Schönbergin, Anton Webernin ja Béla Bartókin kautta nykysäveltäjiin.
J. C. Tran

Justin Cuong "J.C." Van Tran (s. 20. tammikuuta 1977) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 
Tran on kahdeksanlapsisen perheen nuorin ja valmistunut Kalifornian osavaltion yliopistosta (California State University). Hän aloitti peliuransa 21-vuotiaana.
WSOP.
Tranilla on useita rahasijoja merkittävistä turnauksista. World Series of Pokerissa Tran on voittanut kaksi ranneketta: 1 500 dollarin no limit texasista vuonna 2008 ja 2 500 dollarin pot limit omahasta vuonna 2009. Tran voitti WSOP:n oheisturnauksen Las Vegasissa maaliskuussa 2005 ja oli toinen marraskuussa 2005. Näiden lisäksi hänellä on useita WSOP:n finaalipöytäsijoituksia.
Muut turnaukset.
Marraskuussa 2006 hän voitti World Poker Finalsin 2800 dollarin no limit hold'em -turnauksen ja heti perään joulukuussa Las Vegasissa Fifth Annual Five Diamond World Poker Classic -turnauksen. Ykköspalkinnot olivat 312 388 ja 266 820 dollaria. Tran oli viides World Poker Tourin vuoden 2004 World Poker Finals -kisassa, samoin vuoden 2006 WPT L.A. Poker Classicissa. 
Lokakuussa 2006 Tran voitti PokerStarsin World Championships of Online Poker (WCOOP) -internetturnauksen. Nimimerkillä area23JC pelannut Tran voitti 670 194 dollaria. Turnauksen ykköspalkinto tosin oli 1,157 miljoonaa dollaria, mutta finaalipöydän kuusi parasta tekivät sopimuksen.
Vuoden 2007 alkupuoliskolla Tran selvisi kolmessa WPT-osakilpailussa finaalipöytään. L.A. Poker Classicin kakkostilasta hän ansaitsi 1 177 010 dollaria ja World Poker Challengen voitosta 683 473 dollaria. Huhtikuussa hän voitti WPT:n mestaruusturnauksen "lämmittelykisan", Fifth Annual Five Star World Poker Classicin 3 000 dollarin no limit -turnauksen. Kesän WSOP:sta hän saavutti neljä rahasijaa. Joulukuussa Tran voitti vielä Doyle Brunson Five Diamond World Poker Classicin 5 000 dollarin no limit texas -turnauksen ansaiten 523 075 dollaria. CardPlayerin vuoden pelaaja -tilastossa hän sijoittui toiseksi.
Vuonna 2008 Tran voitti PartyPoker.comin järjestämän Premier League -kutsuturnauksen finaalin ansaiten 300 000 dollaria. Vuonna 2009 hän oli kolmas Aussie Millionsin pääturnauksessa ja voitti elokuussa APT Macaun 3 300 Hongkongin dollarin sivuturnauksen.
Joulukuussa 2009 Tranin pokeriuran turnausansiot ylittivät 7,9 miljoonaa dollaria.
Jerzy Engel

Władysław Jerzy Engel (s. 6. lokakuuta 1952 Włocławek) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 
Ura.
Engelin pelaajaura jäi lyhyeksi loukkaantumisten vuoksi, jotka johtivat siihen, että hän lopetti uransa vasta 22-vuotiaana ja ryhtyi valmentajaksi. Engel valmensi 1975–76 Polonia Varsovan reservijoukkuetta. 1970-luvulla hän valmensi Puolan alemmilla sarjatasoilla pelanneita seuroja kunnes 1981 nousi Puolan maajoukkueen apulaisvalmentajaksi ja yhdessä päävalmentaja Antoni Piechniczekin kanssa luotasi Puolan MM-pronssille vuoden 1982 kisoissa.
1985 Engel nousi Legia Varsovan päävalmentajaksi ja luotsasi joukkueen kahdesti toiseksi Puolan pääsarjassa. Kesällä 1988 Engel siirtyi yllättäen kyproslaisen Apollon Limassolin päävalmentajaksi. Hän valmensi Kyproksella myös kahta muuta seuraa ennen paluutaan Puolaan 1995, jolloin hän otti vastaan jälleen Legia Varsovan päävalmentajan tehtävät. Pesti jäi vuoden mittaiseksi ja Engel palasi Kyprokselle, jossa valmensi kesään 1997 saakka.
Heinäkuussa 1997 Polonia Varsova palkkasi Engelin päävalmentajakseen. Seura sijoittui kaudella 1998/99 liigassa toiseksi. Engel siirtyi samana vuonna Puolan maajoukkueen päävalmentajaksi, muttei onnistunut johdattamaan joukkuetta EM-kisoihin 2000. Toimiessaan maajoukkueen päävalmentajana Engel vauhditti nigerialaissyntyisen Emmanuel Olisadeben kansallisuuden saamista ja hänet saatiinkin maajoukkueeseen jo MM2002-karsintoihin.
Olisadebe oli karsinnoissa Puolan paras maalintekijä kahdeksalla maalilla kymmenessä ottelussa ja Puola selviytyi MM-lopputurnaukseen 2002. Kisat sujuivat kuitenkin kehnosti ja Puola jäi alkulohkoon häviämällä Etelä-Korealle ja Portugalille. Edellisen kerran vuonna 1986 MM-kisoihin selvinneen Puolan ainoa voitto tuli päätöskierroksella Yhdysvalloista. Engel jätti tehtävänsä kisojen jälkeen.
Maajoukkuepestin jälkeen Engel on toiminut muun muassa Wisła Krakovan päävalmentajana sekä Legia Varsovan urheilujohtajana. 2005 Engel palasi Kyprokselle ja luotsasi nikosialaisen APOEL FC:n Kyproksen liigassa kolmanneksi ja Cupissa voittajaksi.
Seurat valmentajana
Yone Minagawa

Yone Minagawa (4. tammikuuta 1893 Akaike, Fukuoka – 13. elokuuta 2007) oli japanilainen nainen, jonka uskottiin olevan vanhin elossa oleva ihminen 28. tammikuuta 2007 lähtien siihen asti, kunnes hän kuoli 114 vuoden ja 221 päivän ikäisenä. Hänestä tuli maailman vanhin elossa oleva henkilö, kun aikaisemmin ennätystä hallussaan pitänyt yhdysvaltalainen Emma Tillman menehtyi 114 vuoden ja 67 päivän ikäisenä.
Minagawa syntyi vuonna 1893 ja jäi leskeksi melko nuorena. Hän elätti viisi lastansa myymällä työkseen kukkia ja vihanneksia. Vaikka vanhus vietti 114-vuotispäivänsä yhteydessä suuren osan ajastaan vuoteessa, hän oli vielä henkisesti vireä ja keskusteli hoitohenkilökunnan kanssa.
Hän joutui viimeisinä vuosinaan turvautumaan pyörätuoliin, mutta osallistui erilaisiin aktiviteetteihin ja tanssi liikuttamalla ruumistaan musiikin tahtiin. 
Minagawa saavutti 114 vuoden iän 4. tammikuuta 2007. Hän jaksoi yhä juhlia Keijuenin hoitokodissa Fukuokan prefektuurissa, ja hänen kerrotaan huolehtineen kunnostaan syömällä karkkia ja harrastamalla tanssia.
Minagawasta tuli Japanin vanhin jo huhtikuussa 2005. Hänen elinaikanaan Japanissa oli vallassa neljä eri keisaria: Meiji, Yoshihito, Hirohito ja Akihito. Hän kuoli elokuussa 2007, jolloin maailman vanhimmaksi ihmiseksi nousi Edna Parker.
Peyronien tauti

Peyronien tauti eli "induratio penis plastica" on miesten sairaus, jonka keskeinen oire on siittimen alueelle muodostuva plakki tai kova, sidekudoksinen kyhmy. Erektiossa siitin käyristyy kovettuman puolelle, mikä saattaa haitata yhdyntää. 
Vaivaa esiintyy arviolta yhdellä prosentilla miehistä. Toisen tutkimuksen mukaan 40–70-vuotiaista miehistä Peyronien tauti on 1–3,7 prosentilla. Tautia on tavattu myös tätä nuoremmilla. 
Aiemmin on etenkin lievissä muodoissa kehotettu olemaan odottavalla kannalla. Nykyisin kuitenkin kehotetaan hakeutumaan urologin vastaanotolle jo alkuvaiheessa, sillä sairaus ei yleensä spontaanisti parane ja voi olla tarjolla hoitoja, joiden avulla sen eteneminen hidastuu tai pysähtyy. Jos sairaus on pitkäaikainen ja hankaloittaa sukupuoliyhdyntää, potilaalle saatetaan suorittaa leikkaus. Taudin tarkkaa aiheuttajaa ei tunneta. Joillakin potilailla sairaus paranee ajan kanssa, useimmiten se ei etene tai oireet muuttuvat. 
Peyronien tauti on nimetty Ludvig XV:n kirurgi François Gigot de la Peyronien mukaan, joka kuvasi sairauden 1700-luvulla.
A&amp;O (oppimisalusta)

A&amp;O (avoin oppimisympäristö) on TTY:n Hypermedialaboratoriossa kehitetty oppimisalusta. Painotus alustassa on pyrkimys yksinkertaiseen ja helppokäyttöiseen verkko-oppimisen toimintaympäristöön. Se on suunniteltu suomalaiseen opetuskäyttöön.
Thijs Libregts

Thijs Libregts (s. 4. tammikuuta 1941 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 
Pelaajaurallaan Libregts pelasi Excelsior Rotterdamissa 1958–1962 ja 1968–1972 sekä Feyenoord Rotterdamissa 1962–1968. Valmennusurallaan Libregts valmensi 1980–1983 PSV Eindhovenia. 1983 hän siirtyi Feyenoord Rotterdamiin ja johdatti Feyenoordin Alankomaiden mestaruuteen sekä cupin voittoon 1984. 1987–1988 Libregts valmensi kreikkalaista PAOK Thessalonikia. 1988 hänet nimettiin Alankomaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi legendaarisen Rinus Michelsin seuraajaksi. Libregstin johdolla Alankomaat selviytyi MM-lopputurnaukseen 1990, mutta Libregts vaihdettiin ennen kisoja Leo Beenhakkeriin.
1991 Libregts palasi Kreikkaan, jossa valmensi Iraklista vuoteen 1994 jolloin hän siirtyi Olympiakoksen päävalmentajaksi. 1998–1999 Libregts toimi Nigerian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. 2001–2002 hän valmensi itävaltalaista Grazer AK:ta.
Elliptinen funktio

Elliptinen funktio on kaksijaksoinen, meromorfinen funktio, jolle löytyy kaksi nollasta poikkeavaa jaksoa: kompleksiluvut formula_1 ja formula_2 niin, että
formula_3 ja
formula_4
kaikilla kompleksitason luvuilla "z". Lisäksi lukujen formula_1 ja formula_2 suhde formula_7 ei saa olla reaalinen, sillä tällöin funktion jaksot olisivat kompleksitasossa samaan suuntaan ja funktio olisi esitettävissä yksijaksoisena. Funktion jaksot jakavat kompleksitason alueisiin, joiden Argandin diagrammit muodostavat suunnikkaan muotoiset kuviot.
Yksinkertaisimpia elliptisiä funktioita ovat:
120 minuuttia

120 minuuttia on Nicolen vuonna 2004 julkaisema DVD. 120 minuuttia on ensimmäinen suomalainen omakustanne musiikki-DVD. Se sisältää kaksi livetaltiointia, neljä musiikkivideota ja bonusmateriaalia.
Sisältö.
Livetaltioinnit.
Provinssirock 2003
Tavastia
Jo Bonfrere

Jo Bonfrere (s. 15. kesäkuuta 1946) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. 
Ura.
Bonfrere pelasi urallaan MVV Maastrichtissa ja KFC Germinal Beerschotissa.
Bonfreren valmennusuran suurimpiin saavutuksiin kuuluu Nigerian jalkapallomaajoukkueen johdattaminen olympiakultaan 1996. Kesäkuussa 2004 Bonfrere tuli Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi portugalilaisen Humberto Coelhon saatua potkut Malediivien kanssa pelatun tasapelin jälkeen. Bonfreren johdolla Etelä-Korea selviytyi MM-lopputurnaukseen 2006. Bonfrere kuitenkin erosi ennen kisoja elokuussa 2005 jouduttuaan fanien ja median epäsuosioon muun muassa Itä-Aasian mestaruusturnauksen kehnojen tuloksien vuoksi.
Kaudella 2007 hän valmensi kiinalaista Dalian Shideä. Kesäkuun lopussa 2011 Bonfrere palasi valmennustehtäviin Henan Constructionin päävalmentajana. Bonfrere pelasti seuran putoamiselta sarjasta, mutta sai potkut kauden päätteeksi.
Tasavalta (DVD)

Tasavalta on Nicolen musiikki-DVD, joka julkaistiin tammikuussa 2007.
Se debytoi Suomen virallisen DVD-listan toisella sijalla.
Lombardian ympäriajo

Lombardian ympäriajo () on Pohjois-Italiassa, Lombardian alueella järjestettävä maantiepyöräilyn klassikkokilpailu. Kilpailu kuuluu yhteen viidestä niin sanotuista maantiepyöräilyn "monumenteista." Se järjestetään yleensä lokakuussa ja se on perinteisesti päättänyt eurooppalaisen maantiepyöräilykauden. Kilpailu kuului vuosina 2005–2007 UCI ProTouriin ja nykyään UCI World Touriin. Kilpailun mäkinen reitti suosii yleensä hyviä ylämäkiajajia. 
Historia.
Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1905 nimellä Milan-Milan. Vuonna 1907 kilpailun nimi muutettiin nykyiseen muotoon. Vuosien varrella kilpailun reitti on muuttunut paljon. Lähtöpaikkoina ovat toimineet Milano, Sesto San Giovanni, Bergamo, Varese, Monza ja Cuneo. Vuonna 2004 kilpailu aloitettiin Mendrisiosta Sveitsistä ja maali sijaitsi Comon kaupungissa. Kilpailun tunnetuin nousu on Madonna del Ghisallo, jonka päälle on sijoitettu museo, jossa on sekä uskonnollisia että pyöräilyyn liittyviä esineitä ja valokuvia.
Fausto Coppi on parhaiten menestynyt ajaja Lombardian ympäriajossa. Hän voitti kilpailun yhteensä viidesti.
Väylänrakennusalus Rakentaja

Väylänrakennusalus Rakentaja on Turussa vuonna 1975 valmistunut erikoisalus, jota Merenkulkulaitos käyttää väylien rakennustyössä. 
Aluksen mitat ovat noin 35 × 10 × 2,5 metriä. Siinä ei ole omaa kuljetuskoneistoa, ainoastaan apukoneet sähkön, paineilman ja hydrauliikan tuottamista varten. Aluksessa on useitakin erivahvuisia ja erityyppisiä nostureita ja ruoppauslaitteisto. Lisäksi se on kypäräsukeltajien emälaiva. 
Aluksella oli aluksi oma hinaaja, tarkastusalus Perämeri. Tosin tämä alus siirrettiin jo vuonna 1978 Helsinkiin ja edelleen kaksi vuotta myöhemmin Saimaan kanavan väyläalukseksi. Sittemmin Rakentajaa hinasivat väyläalukset ja joskus vartiolaivat.
Nemcovce

Nemcovce on kylä ja kunta Bardejovin piirissä koilis-Slovakiassa. Ensimmäinen maininta on vuodelta 1427. 
Kunta sijaitsee 207 metrin korkeudella ja on pinta-alaltaan 5,459 km². Asukkaita on .
Satakunnan laivasto

Satakunnan laivasto () oli Venäjän keisarillisen laivaston yksikkö, joka operoi Näsijärvellä keväästä 1916 talveen 1917. Yksikön nimen tarkka käännös olisi Satakunnan lippue, jota ei kuitenkaan ole perinteisesti käytetty.
Laivue perustettiin keväällä 1916, jolloin venäläinen sotilaskomissio pakko-otti Näsijärvellä linjaliikenteessä olleet matkustajalaivat Tarjanteen, Kurun ja Pohjolan sekä hinaajat Muroleen ja Näsijärven Venäjän laivaston käyttöön. Lisäksi käyttöön otettiin moottoriveneitä. Laivoissa oli suomalainen miehistö, jota komensi venäläisen päällikön alaisena aluksen suomalainen kapteeni. Matkustajalaivoihin oli asennettu 75 mm laivatykit, joita käyttivät venäläiset matruusit. Laivueen komentajana toimi 2. luokan kapteeni Sablin lippulaivanaan "Tarjanne". Venäläisen miehistön kokonaislukumäärä oli noin sata miestä. Nämä oli majoitettu rannalla olleeseen tavaramakasiiniin.
Laivasto ei joutunut olemassaolonsa aikana taistelutoimiin. Matkustajalaivoja ei ollut suunniteltu toimimaan tykkien alustoina, joten niiden rakenteita ei haluttu rasittaa tykkejä käyttämällä. Sen sijaan harjoiteltiin joukkojen kuljetuksia Näsijärvellä. Mahdollisen saksalaisen maihinnousun sattuessa Satakunnan laivue olisi todennäköisesti estänyt saksalaisia käyttämästä Näsijärveä ja kyennyt huoltamaan ja siirtämään joukkoja tämän sata kilometriä pitkän järven alueella.
Keväällä 1917 laivue lamautui maaliskuun vallankumouksen romuttaessa Venäjän armeijan ja laivaston kurin. Purjehduskaudella 1917 laivue ei toiminut mainittavasti ja se siirtyi pois Tampereelta lokakuussa 1917. Matkustajalaivojen tykit jäivät aluksiin, ja niitä käytettiin talvella 1918 Suomen sisällissodassa ensin punaisten, sitten valkoisten puolella.
Manattu mikä manattu

Manattu mikä manattu ("Repossessed") on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut "Manaaja"-parodia, jonka pääosissa ovat alkuperäisessäkin "Manaaja"-elokuvassa esiintynyt Linda Blair ja Leslie Nielsen, ja jonka on käsikirjoittanut sekä ohjannut Bob Logan.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen kuvaa "Manattu mikä manattua" veltoksi komediaksi joka ei parodiana osu maaliinsa, koska koekatseluissa huomattiin ettei teiniyleisöllä ollut aavistustakaan Linda Blairin "Manaaja"-menneisyydestä. Hän antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Insulinooma

Insulinooma on haimassa sijaitseva insuliinia tuottavien solujen hallitsemattomasta jakautumisesta aiheutunut kasvain. Suurin osa, noin 90 % insulinoomista on hyvänlaatuisia eli ei syöpiä.
Insulinooma tuottaa liikaa insuliinia ja aiheuttaa verensokerin laskua, joka käytännössä ilmenee esimerkiksi kohonneena ruoantarpeena, hikoiluna ja pahoinvointina. Tätä tilaa kutsutaan hypoglykemiaksi. Pahimmillaan taudinkuvaan kuuluu tajuttomuus, johon joskus liittyy kouristuskohtauksia. Jatkuvat tajuttomuuskohtaukset kasvattavat hermosolujen vaurioitumisen riskiä. 
Insulinooman kokonaan parantava hoitokeino on leikkaus. 
Lähteet.
Erik Zabel

Erik Zabel (s. 7. heinäkuuta 1970 Itä-Berliini, Itä-Saksa) on saksalainen uransa päättänyt maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1993–2008. Hän voitti urallaan yli 200 kilpailua ja on yksi menestyneimmistä saksalaisista pyöräilijöistä. Zabel voitti Ranskan ympäriajon pistekilpailun vihreän paidan kuutena peräkkäisenä vuotena 1996—2001. Lisäksi hän voitti Espanjan ympäriajon pistekirikilpailun vuosina 2002–2004 ja Milano–San Remo-kilpailun neljästi.
Ura.
Zabel kasvoi Itä-Berliinissä. Menestyttyään amatööripyöräilijänä hän ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1992. Vuonna 1993 hän siirtyi Team Telekom -talliin, jossa hän kehittyi hyväksi kiriajajaksi. Hän oli paitsi hyvä kiriajaja, myös vahva yleisajaja. Kun yleensä kiriajajat, kuten Mario Cipollini jättävät suuret etappikilpailut kesken ennen vuoristoetappeja, Zabel pystyi kiipeämään nousut kohtuullisen hyvin. Tämän seurauksena hän pystyi keräämään pisteitä myös myöhemmillä etapeilla muiden kiriajajien jo keskeytettyä. Tämän ansiosta hän on onnistunut voittamaan Ranskan ympäriajon pistekilpailun kaikkiaan kuutena vuonna (1996—2001). 
Vuonna 2004 Zabel menetti Milano–San Remo-kilpailun voiton Óscar Freirelle, koska nosti kätensä ylös voiton merkiksi hetkeä liian aikaisin. Voitto olisi ollut hänelle viides Milano–San Remo-kilpailussa. 
Zabel tunnetaan kurinalaisesta harjoittelustaan ja hän sanoo todella nauttivansa pyörällä ajamisesta ja harjoittelusta. Hän on yksi harvoista ajajista, jotka kilpailivat ympäri vuoden. Talvisin hän kilpaili ratapyöräilykilpailuissa. 
Vuonna 2005 Zabelia ei valittu T-Mobilen joukkueeseen Ranskan ympäriajoon, koska talli halusi tukea mahdollisimman hyvin Jan Ullrichin menestystä kokonaiskilpailussa.
Kaudeksi 2006 Zabel siirtyi Team Milram -talliin. 24. toukokuuta 2006 Zabel otti uransa 200. voiton voittaessaan Bayern Rundfahrt -etappikilpailun. Kausi 2006 oli muutenkin Zabelille menestyksekäs. Hän muun muassa voitti kaksi etappia Espanjan ympäriajossa ja hän sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi.
Vuonna 2007 Zabel on voittanut etapin Espanjan, Sveitsin ja Saksan ympäriajoissa.
27. huhtikuuta 1994 Zabel antoi positiivisen doping-näytteen, jossa löydettiin klostebolmetabolinia. Hän sai rangaistukseksi 3 000 Sveitsin frangin sakot ja menetti 50 UCI-pistettä. Kilpailukieltoa hänelle ei kuitenkaan langetettu.
Vuonna 2008 Zabel suoritti ns. "pyöräilyn Grand Slamin" eli hän ajoi läpi kaikki kolme suurta ympäriajoa: Italian, Ranskan ja Espanjan ympäriajot. Zabel päätti uransa kauden 2008 jälkeen. 
Vuonna 2013 Zabel myönsi käyttäneensä dopingia uransa aikana. Hän kertoi käyttäneensä vuosina 1996–2003 epoa, kortikosteroidia ja veridopingia.
Tanskan kruunu

Tanskan kruunu (kansallinen lyhenne kr, kansainvälinen valuuttakoodi DKK) on Tanskan rahayksikkö. Se on myös Tanskaan kuuluvien Grönlannin ja Färsaarten rahayksikkö (Färsaarilla kuitenkin käytetään seteleinä Färsaarten kruunua). Kruunu jakaantuu 100 äyriin. 
Tanskan kruunu on sidottu euroon Euroopan valuuttajärjestelmän kautta. 1 euro = 7,46038 kruunua, mutta kurssi voi vaihdella 2,25 % kumpaankin suuntaan.
Kolikot.
25 äyrin kolikko poistui käytöstä 1. lokakuuta 2008.
Setelit.
Tällä hetkellä käytössä olevien setelien kuva-aiheina ovat etupuolella sillat ja kääntöpuolella Tanskan muinaishistoriaan liittyvät löydöt.
Tuhannen kruunun seteli poistui käytöstä 31. toukokuuta 2025. Sen etupuolella oli Ison-Beltin silta ja takapuolella Trundholmin aurinkovaunut.
Vuonna 2028 käyttöön tulevat uudet setelit, joiden kuva-aiheina ovat H. C. Andersen, Tyko Brahe, Inge Lehmann ja Arnarulunnguaq.
Sapelisuu

Sapelisuu eli sapelihammaskala ("Chauliodus sloani") on n. 30 cm pitkä hoikkaruumiinen syvänmeren kala, jota tavataan Intian- ja Tyynen valtameren trooppisissa ja lauhkeissa osissa. Kalaa tavataan yleensä 1–2 kilometrin syvyydessä; se ei elä pitkään vankeudessa, joten sen elintapojen tutkiminen on vaikeaa. On kuitenkin tiedossa, että sapelisuulla on suurimmat kalan hampaat pään kokoon nähden.
Sen suu on suuri ja täynnä pitkiä, neulamaisia hampaita. Sen selkäevän ensimmäinen ruoto on pidentynyt siimaksi ja sen kärjessä on valoelin, jolla kala houkuttelee saaliseläimiä.
Killerpilze

Killerpilze () on yksi Saksan suosituimmista yhtyeistä, joka on perustettu vuonna 2002 Dillingenissä, Saksassa. Killerpilze soittaa punkrockia/poprockia. 
Jäsenet.
Yhtyeessä oli ennen myös basisti Andreas "Schlagi“ Schlagenhaft (s. 9. syyskuuta 1988), mutta hän ilmoitti lopettavansa soittamisen Killerpilzessa keväällä 2007 ja sanoi keskittyvänsä opiskelemiseen.
Nykyisin Killerpilzen live-basistina keikoilla toimii Benjamin "Benni" Beinhofer
Killerpilzestä.
Killerpilze on saanut vaikutteita musiikkiinsa muun muassa suositun saksalaisen Die Ärzten musiikista ja sanoituksista. Laulujen sanat ovat ironisia, ja niillä leikitellään mm. julkisuuden kliseillä sekä hemmoteltujen lasten kustannuksella. Myös rakkaudesta ja vihasta kertovia kappaleita on, mutta tuttuun punkpop-tyyliin. 
Killerpilze vieraili 2006 joulun alla Etiopiassa. Matkan jälkeen he loivat rahankeräyskampanjan (Punk macht Schule), joiden tuotolla oli tarkoitus nimensä mukaan rakentaa koulu Etiopiaan. Tuottoja saatiin 20000€ ja koulu valmistui keväällä 2008
Mars-patukka

Mars on suklaapatukka, jota tuottaa Mars Incorporated. Sen sisällä on toffeeta ja nougat'ta, joiden päällä on sokerikulööriä. Patukka on päällystetty maitosuklaalla. 
Tuotteen koostumus on hieman erilainen eri mantereilla. Suomessa Mars-patukoita myydään pääosin yksittäisinä (51 g) ja 2-pack (2x 35 g) patukoina. Patukoita saa myös isommissa pakkauksissa kuten 6x 45 g tai 10x 45 g. Marsista on myös proteiinipatukka.
Mars-patukkaa valmistivat ensimmäistä kertaa vuonna 1920 Frank ja Ethel Mars Tacomassa Washingtonissa Yhdysvalloissa. Tuolloin sen nimi oli "Milky Way". Vuonna 1932 Forrest Mars Sr. perusti tehtaan Sloughiin Britteinsaarille. Mars-resepti perustuu amerikkalaiseen Milky Wayhin mutta on makeampi. Iso-Britannia on edelleen Marsin suurin markkina-alue.
Skotlannissa tunnetaan myös rasvassa uppopaistettu Mars-patukka, jota on myynnissä useissa pikaruokakioskeissa. Marsista on myös julkaistu Mars Delight.
Herodianos

Herodianos (, ; noin 180 – noin 255) oli kreikkalais-roomalainen virkamies ja historioitsija. Hän oli syntyjään kreikkalaisperäinen ja kirjoitti kreikankielisen kahdeksankirjaisen Rooman historian, joka käsitti vuodet 180–238. 
Teosta "Tes meta Markon basileias historiai" kirjoittaessaan Herodianos oleskeli pitkään Roomassa. Se on säilynyt kokonaan ja se kuvaa aikaa keisari Marcus Aureliuksen kuolemasta keisari Gordianus III:n noususta valtaan. Sitä ei pidetä aina täysin luotettavana, vaikkakin se muodostaa parhaan lähteen käsittelemästään ajanjaksosta. Se on fiktiota pursuavan "Historia Augustan" ohella ainoa lähde, joka kertoo ajan vähemmän tunnetuista tapahtumista, kuten keisari Maximinus Thraxin vallasta (jonka kohdalla Herodianos on harvinainen silminnäkijä keisarin väitettyä jättiläismäistä kokoa koskien), ja hän myös antaa esimerkiksi Elagabaluksesta tasapuolisemman kuvan kun Dio Cassius.
Mongolialainen paini

Mongolialainen paini () on vuosisatojen ajan harrastettu perinteinen mongolialainen urheilumuoto. 
Vanhanajan Mongoliassa se oli lisäksi yksi "kolmesta miehisestä lajista" (muut kaksi olivat ratsastus- ja jousella-ampumisen taito). Tšingis-kaani piti lajia armeijansa taistelutaidon ja kunnon ylläpitäjänä. Ajoittain sitä käytettiin myös poliittisten kilpailijoiden lyömiseen. Oli yleistä, että tällaisia vastustajia kuoli kaanin järjestämissä otteluissa. Qing-dynastian (1646–1911) keisarillinen hovi järjesti säännöllisesti lähinnä mantšujen ja mongolien välisiä painiotteluita. 
Nykyään lajista voidaan erottaa kaksi tyyliä, joista toista harrastetaan Mongoliassa, toista Sisä-Mongolian autonomisella alueella Kiinassa.
Säännöt.
Ottelussa on tarkoitus saada vastustaja koskettamaan maata selällä, polvella tai kyynärpäällä. Sisä-Mongoliassa vastustaja puolestaan häviää, jos hän koskettaa maata millä tahansa polven (tai nilkan) yläpuolisella ruumiinosalla. Aikarajoja tai painosarjoja ei ole. Jokainen painija ottelee erän ja voittaja siirtyy seuraavalle erälle. 
Mongolian ja Sisä-Mongolian tyylien välillä on joitakin sääntöeroja ottelutekniikan suhteen. Molemmissa tyyleissä sallittuja ovat kuitenkin erilaiset heitot, työnnöt ja nostot. Mongoliassa vastustajan jalkoihin käsillä tarttuminen on sallittua, Sisä-Mongoliassa ei. Molemmat tyylit kieltävät kuitenkin iskut, kuristukset ja lukot. Jos heitossa heittäjä koskettaa maata, hän häviää. 
Ottelut ja arvojärjestys.
Painikilpailuja järjestetään perinteisesti heinäkuun lopulla tai elokuun alussa Naadamissa. Naadam on hauskanpidon, rentoutumisen, kaupan ja urheilun aikaa.
Painiottelut järjestetään nurmikolla tai muunlaisella paljaalla maalla, joka ei ole liian kova tai sorainen.
Arvojärjestyksessä voi yletä vain Naadamin aikana. Sijoittumiseen arvoasteikossa vaikuttaa ottelujen määrä. Arvot ovat järjestyksessä alhaisimmasta ylimpään: luokaton, lintu (kotka), norsu (kameli), leijona (susi) ja soturi.
Tyylisuuntia.
Painin säännöissä esiintyy muutenkin alueellista vaihtelua: 
Xingjiangin Oirad-tyylissä lasketaan kaatumiseksi (=häviöksi) myös olkapään kosketus maahan. 
Sisä-Mongoliassa noudatettava sääntö (katso "Säännöt"-osuutta) on myös käytössä Hulunbuir-, Ordos- ja Halagshaa/shalbur-tyyleissä. Eräässä Halhan muunnelmassa maahan kädellä koskeminen ei merkitsi häviötä. 
Tuvan alueella eteläisessä Siperiassa mongoliväestön perinteisen painin nimitys on hüreš (tuvaksi Хүреш). Sana on samaa juurta kuin turkin sana "güreş" (paini).
Viiruahven

Viiruahven ("Terapon jarbua"), aiemmin tiikeriahven, on noin 30 cm pitkä merikala, joka ruumiinmuodoltaan muistuttaa melkoisesti ahventa, mutta kuuluu aurinkoahventen lahkon viiruahventen heimoon (Terapontidae). Tällä lajilla on kyljissään tummia kaarevia poikkijuovia. Sillä on pienet terävät hampaat, jotka paljastavat sen syövän muita kaloja.
Levinneisyys.
Viiruahventa tavataan Intian- ja Tyynessämeressä Etelä-Afrikan, Indonesian ja Pohjois-Australian rannikolla sekä Punaisessameressä. Yleensä se elää rannikkovesissä ja jokisuilla, mutta voi myös nousta jokia ylös.
Lady in Satin

Lady In Satin on jazz-laulaja Billie Holidayn vuonna 1958 levyttämä albumi. Albumilla esiintyy myös bändinjohtaja Ray Ellis.
Albumi oli viimeinen Holidayn eläessä julkaistu, sillä hän kuoli seuraavana vuonna 1959. Albumilla laulajan ääni alkaa olla vuosia jatkuneen heroiininkäytön karkeuttama. Vaikutelmaa korostaa Ray Ellisin ”satiininpehmeä” sovitustyyli.
"Lady in Satin" valittiin vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen "1001 Albums You Must Hear Before You Die".
Kermānšāh

Kermānšāh () on yksi Iranin vanhoista suurkaupungeista, ja se kuuluu maan 30 suurimman kaupungin joukkoon. Kermānšāh sijaitsee Länsi-Iranissa Irakin rajalla. Kaupunki on noin 1 420 metriä meren pinnan yläpuolella. Koko kaupunki on rakennettu vuorien välillä olevan solaan. Teheranista Kermānšāhiin on matkaa noin 525 km. Kermānšāh on rikkaan kulttuurin, riisin, vihanneksien, hedelmien ja öljyn keskus. Lentokenttä on sijoitettu kaupungin koilliselle alueelle, josta on matkaa Teheraniin lentäen noin 413 km.
Historia.
Monumentit, joita Kermānšāhista on löydetty, osoittavat akhaimenidien ja sassanidien ajanjaksoja. Kaupunki lähes tuhoutui, kun afgaanit hyökkäsivät Isfahaniin. Iranin ja Irakin sodan aikana Kermānšāh oli lähestulkoon sodan keskipiste. Suurin osa kaupungeista tuhottiin, esimerkiksi Sar-e-Pol-e Zahab ja Qhasr-e-Širin melkein kokonaan.
Ilmasto.
Kermānšāhissa on vuoristoilmasto. Suurimmaksi osaksi sataa talvella ja kesällä on enimmäkseen lämmintä. Talvella sataa suurin piirtein 500 mm ja kesällä on noin 22–44 °C lämmintä.
Kielet ja väestö.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti 624 084 (1996), 692 986 (2001), 794 863 (2006) ja 851 405 (2011).
Kermānšāhissa puhutaan Iranin pääkieltä, persiaa ja kurdin kieltä, (hauramin, soranin, lurin ja lakin.) Ylhäällä vuoristossa asuvat ihmiset puhuvat enimmäkseen kurdia, ja kaupungeissa puhutaan pääkielenä kurdia ja persiaa.
Kaupungissa asuu paljon assyrialaisia, armenialaisia, juutalaisia, turkkilaisia ja arabeja.
Nähtävyydet ja kuuluisuudet.
Kermānšāh on tunnettu monista nähtävyyksistä, tuotteista ja ruoista. Ehkä tunnetuin nähtävyys on Taq-e-Bostan, vuoren sisälle rakennettu luola, jossa on kaiverrettuna yli 1000 vuotta vanhoja kaiverruksia. Luolaan pääsee vesitse kanootilla. Iranilaiset matot ovat usein lähtöisin Kermānšāhista. Kaupunki on kuuluisa myös paikallisesta riisistä tehdystä makeisesta nimeltään Nân berendži. Toinen paikallinen kuuluisa ruoka on öljyn tapainen, paikallisesti tunnettu nimellä Rüne Dân. Kermānšāhin kansallispukuna toimii kurdilainen vaatetus, johon kuuluu kurdilaiset mustat nahkakengät, isokokoiset housut, pitkähihainen paita ja vielä iso vyö yhdistämään housuja ja paitaa.
SEAT Ronda

SEAT Ronda on SEATin vuosina 1982–1986 valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi SEAT Ritmon. Edeltäjänsä tavoin Ronda perustui Fiat Ritmoon, mutta Fiatin ja SEATin välien katkettua SEATin oli muutettava malliaan ja annettava sille uusi nimi, jotta se välttyisi syytteiltä. Erot Ritmoon nähden olivat neliönmuotoiset ajovaloumpiot pyöreiden sijasta sekä erot takavaloissa ja ovenkahvojen ulkonäössä. Malli on nimetty Espanjan Andalusiassa sijaitsevan Rondan kaupungin mukaan.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,2- (64 hv), 1,4- (75 hv), 1,6- (95 hv) ja 2,0-litraiset (120 hv) bensiinimoottorit sekä 1,7-litrainen (55 hv) diesel. Vuonna 1984 Ronda sai Ibizasta peräisin olevat 1,2- (63 hv) ja 1,5-litraiset (86 hv) bensiinimoottorit, jotka olivat Porschen kehittämät. Nämä mallit tunnettiin nimellä Ronda P.
Pelkkää lihaa

Pelkkää lihaa on kymmenosainen komediasarja, jonka Lauri Nurkse ohjasi televisiokanava Neloselle. Televisiosarja kertoo kolmesta heavy-muusikosta, jotka soittavat 1980-luvun henkisessä yhtyeessä nimeltä "Iron Dragön", jolta puuttuu kitaristi. Sami työskentelee isänsä levykaupassa, Ropi toimii leipurina, kun taas Mika on työtön.
Sarjassa näyttelevät muun muassa Jarkko Lahti, Antti Luusuaniemi, Miika Kivinen ja Malla Malmivaara. Televisiosarja esitettiin huhti-kesäkuussa 2007. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Janne Rosenvall, Jussi Koivunoro ja Jarno Anttila. Sarjan tunnusmusiikkina on Brother Firetriben esittämä ja säveltämä kappale ”I Am Rock”. Sarjassa on kohtauksien välillä lyhyitä inserttejä, joissa joku tai jotkut pääosien näyttelijöistä tanssivat ja taustalla pyörii psykedeelinen animaatio. Sarjan jokainen jakso päättyy siihen, kun joku henkilöistä sanoo "pelkkää lihaa" jonkin lauseen lopussa.
Polyyppikala

Polyyppikala ("Nomeus gronovii") on lähes 40 cm pitkä kala, joka elää Intian valtameren, Tyynenmeren ja läntisen Atlantin trooppisissa osissa sekä Karibianmerellä. Polyyppikala elää aina yhdessä portugalinsotalaiva-nimisen polyyppieläimen kanssa. Se käyttää ravinnokseen portugalinsotalaivan lonkeroita ja sukupuolirauhasia sekä luultavasti muitakin pehmeävartaloisia polyyppieläimiä ja eläinplanktonia.
SEAT Marbella

SEAT Marbella on espanjalaisen SEAT-tehtaan versio italialaisesta Fiat Pandasta (vuosien 1983–1986 mallista). Autoa valmistettiin vuosina 1986–1998. Aikaisemmin mallin nimi Espanjassakin valmistettuna oli SEAT Panda, mutta nimi vaihdettiin välien rikkouduttua Fiatin kanssa. Malli ei kokenut minkäänlaisia teknisiä uudistuksia koko aikana. Erot Fiat Pandaan olivat ulkonäöllisiä. Marbella on nimetty espanjalaisen kaupungin mukaan.
Tekniikka autossa oli aiemman Fiat 127:n peruja. Moottori oli 903 kuutiosenttimetrin nelisylinterinen 40-hevosvoimainen bensiinimoottori. Se oli kyllin vahva liikuttamaan 700 kilon painoista autoa ja siitä on sanottu, ettei sitä saisi normaalilla käytöllä mitenkään rikottua. Autolla oli elinkaarensa aikana useita malleja, kuten L, Special, GL ja GLX, mutta tekniikka oli kaikissa sama moottoria myöten.
SEAT Terra oli Marbellan tavarankuljetusmalli, jota valmistettiin 1990-luvun lopulle asti. Malli oli samankaltainen kuin Marbella, mutta taakse oli tehty kuormatila. Se oli hyvin suosittu Espanjassa. Alkuperäisen SEAT Pandan tavarankuljetusmalli tunnettiin nimellä SEAT Trans.
Simo Vehviläinen

Simo Vehviläinen (s. 24. huhtikuuta 1983 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka toimii SM-liigassa pelaavan Pelicansin maalivahtivalmentajana ja joukkueenjohtajana.
Ura.
Vehviläinen on Helsingin IFK:n kasvatteja ja on pelannut uransa alkupuolella pääkaupunkiseudun joukkueissa. Vehviläisen ensivisiitti SM-liigaan oli kaudella 2004–2005, jolloin hän puki kolmeen HIFK:n otteluun. Samalla kaudella hän oli kuitenkin vakuuttanut paikkansa Mestiksessä pelaavassa HC Salamoissa. Seuraavalla kaudella Vehviläinen oli Salamoiden selkeä ykkösmaalivahti vieden Salamat puolivälieriin, missä he hävisivät Vaasan Sportille ottelusarjan 2–3.
Seuraavaksi kaudeksi Vehviläinen siirtyi kuitenkin Tšekin Extraliigaan HC Vsetíniin. Hänet hankittiin paikkaamaan edellisellä kaudella torjuneen Sasu Hovin jättämää aukkoa. Vsetín kuitenkin rämpi koko kauden ollen pitkän aikaa sarjajumbona, jolloin 31.1.2007 Vehviläinen siirtyi Lahden Pelicansiin paikkaamaan loukkaantunutta Tommi Satosaarta.
Vuonna 2009 Suomi-sarjassa pelaava RoKi ilmoitti tehneensä Vehviläisen kanssa loppukautta kattavan sopimuksen.
Tiedemuseo Liekki

Tiedemuseo Liekki (vuoteen 2023 Helsingin yliopistomuseo) on Helsingin yliopiston ylläpitämä museo, joka toimii yliopiston päärakennuksen ensimmäisessä kerroksessa. Myös Tähtitorninvuorella sijaitseva, yleisökeskukseksi muutettu observatoriorakennus on osa Tiedemuseo Liekkiä, samoin Porthanian piirustussali.
Museo pitää huolta Helsingin yliopiston kulttuurihistoriallisista kokoelmista. Arvokkaimpiin esineisiin kuuluvat Turun Akatemian perustamiskirja vuodelta 1640 ja akatemian vihkiäisissä käytetyt hopeavaltikat. Nämä kuuluvat niihin harvoihin esineisiin, jotka jäivät jäljelle Turun Akatemian kokoelmista Turun palon 1827 jälkeen. Esinekokoelmien lisäksi museolla on myös laaja valokuvakokoelma, jossa on kuvia paitsi yliopiston myös lääketieteen, eläinlääketieteen ja hammaslääketieteen historiasta. Museo ylläpitää myös Helsingin yliopiston taidekokoelmaa. Taidekokoelmiin kuuluvat yliopistorakennuksissa olevat taideteokset, muotokuvat, maalaukset ja veistokset.
Museon historia.
Helsingin yliopistomuseo perustettiin vuonna 2003 yhdistämällä viisi yliopiston alaisuudessa toiminutta museokokoelmaa. Suurin näistä oli "Helsingin yliopiston museo", joka oli perustettu vuonna 1978 ylläpitämään yliopiston historiaan liittyviä kokoelmia. Muut olivat "Lääketieteen historian museo" (perustettu 1937), "Hammaslääketieteen museo" (perustettu 1979), "Eläinlääketieteen historian museo" (perustettu yksityisenä 1973, lahjoitettu Eläinlääketieteelliselle korkeakoululle 1992) sekä yliopiston käsityötieteen museokokoelmat. 
Vuosina 2003–2015 museo sijaitsi entisessä kemian laboratorio- ja museorakennuksessa Arppeanumissa Senaatintorin kulmassa. Arppeanumissa oli myös Mineraalikabinetti, joka virallisesti kuuluu Luonnontieteelliseen keskusmuseoon. Yliopiston historian esittelyn lisäksi museossa on järjestetty vaihtuvia näyttelyitä esimerkiksi yliopistollisten merkkihenkilöiden tai eri tieteenalojen historiasta. 
Yliopisto ja sen myötä museo luopuivat Arppeanumin tiloista vuoden 2014 aikana. Toiminta Snellmaninkadulla päättyi 1. kesäkuuta 2014. Museon uudet tilat ovat yliopiston päärakennuksessa, jossa museo avasi ovensa 26. maaliskuuta 2015. Siirron yhteydessä Arppeanumissa esillä olleet Luonnontieteellisen keskusmuseon kokoelmat ja Mineraalikabinetti siirrettiin Kumpulan kasvitieteellisen puutarhan ja Luonnontieteellisen museon yhteyteen. 
Keväällä 2015 avattiin museon päänäyttely ”Ajattelun voimaa - Helsingin yliopiston tarina” yliopiston päärakennukselle. Museon uusi päänäyttely "Tieteen palo" avattiin yliopiston päärakennuksella syksyllä 2023.
Pariisi–Roubaix 2006

Pariisi–Roubaix 2006 -pyöräilykilpailu ajettiin 9. huhtikuuta ja sen voittoon ajoi sveitsiläinen Fabian Cancellara. Vuoden 2005 maailmanmestari belgialainen Tom Boonen, joka oli kisan suuri ennakkosuosikki, ajoi toiseksi.
Vain 47 kilometriä ennen maalia eräs kisan ennakkosuosikeista, yhdysvaltalainen George Hincapie, kaatui erittäin pahasti Mons-en-Pévèlèn sektorilla rikkoontuneen etuhaarukan vuoksi. Hänen olkapäänsä luu katkesi ja hän joutui jättämään kisan kesken.
Fabian Cancellara sai seuraajikseen kaksi ryhmää tehtyään irtioton 19 km ennen maalia Chanhin-En-Pélèven sektorilla. Ensimmäisessä ryhmässä ajoivat Peter Van Petegem, Vladimir Gusev ja Leif Hoste sekä toisessa ryhmässä Tom Boonen, Juan Antonio Flecha ja Alessandro Ballan.
Kymmenen kilometriä ennen maalia oli rautatien tasoristeyksen puomi jo laskettu alas, mutta ensimmäinen seuraajaryhmä jatkoi matkaansa, vaikka säännöt kieltävät moisen. Toinen seuraajaryhmä pysähtyi 30 sekunnin ajaksi odottamaan metallilastissa ollutta junaa.
Ensimmäinen seuraajaryhmä suljettiin kilpailusta, vaikka kilpailijoiden tallit protestoivatkin poissulkemista. Näin toiselle sijalle tuli Tom Boonenin johdolla ajanut seuraajaryhmä.
Kuitenkin 21. syyskuuta 2006 Pariisi-Roubaix -kisan järjestäjät saivat 5 000 Sveitsin frangin sakot UCI:ltä järjestelyissä sattuneen epäonnistumisen tähden.
Diskaukset.
1.17 voittajalle hävinneet ja alun perin toiselle, kolmannelle ja neljännelle sijalle tulleet belgialaiset Leif Hoste ja Peter Van Petegem sekä venäläinen Vladimir Gusev diskattiin koska olivat jatkaneet matkaa suljetusta puomista huolimatta.
Antti Reini

Antti Reini (s. 27. elokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, muusikko ja kirjailija. 
Näyttelijä.
Reini on tehnyt näyttelijänä uraa myös ulkomailla. Läpimurtoroolinsa hän teki vuonna 1991 Jan Troellin ohjaamassa elokuvassa "Il Capitano". Reini on näytellyt myös menestyneissä, ruotsalaisissa poliisielokuvissa "," "" ja tv-sarjassa "Ennen kuolemaa." Reini näyttelee pääosaa Jussi Varesta Reijo Mäen romaaneihin perustuvissa Vares-elokuvissa. Reini toimi juontajana "Katastrofin anatomia" -telivisiosarjassa vuonna 2015. Reini esiintyy Haloo Helsingin! musiikkivideolla ”Kokeile minua” sekä Irinan videolla ”Hiljaisuus”. Antti Reini on näytellyt 2017 myös Keski-Uudenmaan Teatterin näytelmässä "Suomenhevosen tarina" muun muassa Anu Sinisalon ja Olga Heikkalan kanssa.
Muusikko.
Reini soitti toista kitaraa helsinkiläisyhtyeessä JS &amp; the Strummers ja soitti myös aikoinaan lyhytaikaisessa yhtyeessä The Voice of Mengele. 1980-luvun alussa Reini soitti rumpuja yhden singlen tehneessä Silmät-yhtyeessä. Lisäksi Reini soittaa kitaraa Heinävedellä treenikämppäänsä pitävässä Rytque-yhtyeessä. Reini julkaisi debyyttialbuminsa "Kärpänen" ja musiikkivideon kappaleesta "Sydän joka lyö" elokuussa 2016.
Kirjailija.
Reini julkaisi ensimmäisen kirjansa "Neljätoistanollakuus" () vuonna 2016. Monologin, proosarunon ja novellin yhdistävän kirjan kustansi Like Kustannus. Romaani "La Ciudad" (Like Kustannus) ilmestyi 2020 ja 2022 julkaistiin hänen omaa elämäänsä vahvasti sivuava romaani "Sunnuntai" (Like Kustannus). 
Yksityiselämä.
Reini oli kihloissa taideliikkeen toimitusjohtaja Katja-Maj Riikosen kanssa vuosina 2010–2011. Hän seurusteli vuosina 2012–2018 näyttelijä Anu Sinisalon kanssa. Reinillä on eri äideille kolme jo aikuista tytärtä, joista Verna Reini on malli. Reini on kihloissa näyttelijä ja optimiterapeutti Marjo Lahden kanssa.
Reinillä oli Kingstontime Productions -niminen yritys, jonka Verohallinto haki konkurssiin marraskuussa 2024.
Reini osallistuu tyttärensä Saga Kinnin kanssa "Race Across the World Suomi" -tosi-tv-ohjelmaan, joka alkoi MTV3-kanavalla ja MTV Katsomossa huhtikuussa 2025.
Raymond Aron

Raymond Claude Ferdinand Aron (14. maaliskuuta 1905 Pariisi – 17. lokakuuta 1983 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, sosiologi, toimittaja ja poliittinen ajattelija. Hänet tunnettiin ranskalaisen vasemmiston kriitikkona ja Jean-Paul Sartren eräänlaisena antiteesinä.
Aron väitteli tohtoriksi historian filosofiasta Pariisissa École normale supérieuressa vuonna 1930. Hän opiskeli vuosina 1930–1933 Saksassa, missä hän todisti Adolf Hitlerin valtaannousua. Toisen maailmansodan syttyessä vuonna 1939 Aron toimi professorina Toulousen yliopistossa. Vuosina 1955–1968 Aron toimi professorina Sorbonnessa. Hän tutki erityisesti sodan sosiologiaa ja ongelmia modernissa teollisuusyhteiskunnassa. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu muiden muassa "L'Opium des intellectuels" (1955), jossa hän kritisoi vasemmiston konformismia ja marxilaisten hallintojärjestelmien totalitaristisia piirteitä.
Aron sai mainetta terävällä ja epäsovinnaisella kirjoitustyylillään eri lehdissä. Hän kirjoitti kolumneja Le Figaroon vuosina 1947–1977. Aronille myönnettiin Erasmus-palkinto vuonna 1983.
Jerusalemin risti

Jerusalemin risti muodostuu kahvarististä, jonka sakaroiden väleissä on pienet kreikkalaiset ristit. Neljä pientä ristiä viittaa neljään evankelistaan . Kaikki viisi ristiä taas Jeesuksen haavoihin, eli stigmoihin.
Heraldiikan mukaisesti Jerusalemin kuningaskunnan vaakuna, kultainen jerusaleminristi hopeisessa kentässä, on ainoa vaakuna missä kahta metallia saa laittaa päällekkäin.
Sisko Istanmäki

Aino Sisko Istanmäki (s. 16. marraskuuta 1927 Laihia) on suomalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on Liian paksu perhoseksi, josta hän sai Kiitos Kirjasta -mitalin. Sen pohjalta on tehty myös televisioelokuva, jonka ohjasi Heidi Köngäs ja pääosaa Kaisua esittää Kaarina Hazard. Teos on muokattu 2006 selkokielelle.
Istanmäen monet teokset sijoittuvat 1900-luvun puolenvälin ja loppupuolen suomalaiselle maaseudulle. Niissä on sekä traagisia että humoristisia sävyjä.
Ruohokarppi

Ruohokarppi ("Ctenopharyngodon idella") on noin 120 senttimetrin pituiseksi kasvava joissa elävä kala, joka on kotiseudullaan Kiinassa arvostettu ruokakala. Ruohokarppi luetaan aasiankarppien heimoon ja se on sukunsa Ctenopharyngodon ainoa laji. Se on ollut FAO:n tilaston mukaan maailmanlaajuisesti kalanviljelyssä eniten tuotettu kalalaji, ja sen kokonaistuotantomäärä vuonna 2012 oli noin viisi miljoonaa tonnia. Päätuotantoalueen Kiinan lisäksi sitä on myös istutettu ympäri maailmaa lähinnä kanaviin ja tekoaltaisiin estämään liikaa rehevöitymistä, sillä aikuiset ovat puhtaasti kasvinsyöjiä. Poikaset taas syövät vastakuoriutuneina pieniä selkärangattomia.
Suomessa Ahvenanmaalla on istutettu 1970-luvulla ruohokarppeja erääseen järveen, mutta pysyvää kantaa ei ole muodostunut.
Lisääntyminen.
Kutu tapahtuu kesällä. Munat kelluvat pintavedessä ja poikaset tarvitsevat kehittyäkseen lämmintä vettä. Siksi ruohokarpit eivät menesty kovin kylmässä ilmastossa.
Liian paksu perhoseksi

Liian paksu perhoseksi on Sisko Istanmäen 1995 julkaistu romaani. Kirja oli Finlandia-palkintoehdokkaana.
Sovitukset.
Romaanista muokatun tv-elokuvan ohjasi Heidi Köngäs. Siinä pääosaa Kaisua esittää Kaarina Hazard ja Kaisun miestä Erniä Mika Nuojua. Elokuva kuvattiin Alavuden Niinimaalla.
Kesällä 2022 Salon Teatteri esittää Vuohensaaren kesäteatterissa romaanin pohjalta sovitetun musiikkinäytelmän, jonka ohjaa Janne Jämsä.
Brahelinna

Brahelinna () oli Ristiinassa nykyisen Mikkelin alueella sijainnut linnakartano.
Brahelinnan rakennutti kreivi Pietari Brahe, jonka laajoihin läänityksiin Ristiina kuului. Linnakartanon rakennustöihin valmistauduttiin kevään 1646 aikana; Pietari Brahe oli ilmeisesti käynyt nykyisen Ristiinan paikalla sijainneessa Pyrhölän kylässä muutamia vuosia aiemmin, Savon-matkallaan 1639. Brahelinnaa ei rakennettu puolustuslinnaksi vaan läänin hallintopaikaksi. Ristiinan kirkkopitäjä muodostettiin vuonna 1649. Brahe-suku rahoitti myös seurakunnan kirkon rakentamista.
Rakentaminen ja rakennelmat.
Linnan rakennustyöt edistyivät hitaasti. Kymmenessä vuodessa saatiin paikoilleen seinät, ikkunat ja savupiippu, mutta katto puuttui. Vuonna 1664 linnan kivistä ladotun ympärysmuurin raportoitiin murenevan, ja korjaustöihin saatiin kymmenen sotilasta. Saman vuosikymmenen lopulla linnakartanon rakennustyöt lopetettiin. 1,5–2 metrin paksuista ympärysmuuria oli tiivistetty tuohella ja turpeella, osa siitä oli tehty ilmeisesti hirrestä. Linnapiha oli pohjois-eteläsuunnassa 54 metriä pitkä, leveimmillään se oli pohjoisosassa 21 metriä ja kapeimmillaan eteläosassa yhdeksän metriä. Korkeimmillaan nelimetrisen muurin läpi johti kolme porttia, itäisen osan pääportissa lienee ollut kuusi metriä pitkä holvi, pohjoisosassa oli kaksi pientä kulmaporttia. Muurin eteläpäässä oli idänsuuntainen ulkonema, josta saattoi hallita pääportin aluetta.
Linnapihan keskellä oli varsinainen linnakartano eli kymmenen metriä leveä ja 20 metriä pitkä kaksikerroksinen asuinrakennus, jossa oli 16–20 huonetta. Rakennuksen alaosa oli tehty kivestä ja yläosa hirrestä. Linnakartano oli alkujaan voudin ja puutarhurin asuntona, minkä lisäksi siellä majaili pari Olavinlinnasta komennettua vartiosotilasta. Linnan alueella oli pieni asevarasto, jossa esimerkiksi vuonna 1670 oli kaksi rautakanuunaa, neljä hakapyssyä ja 22 muskettia. Aseita käytettiin lähiseudun talonpoikia harjoitettaessa, eli niillä ei ollut varsinaista puolustuksellista merkitystä.
Tuhoutuminen ja kunnostukset.
1680-luvulla Brahelinnan läänitys siirtyi valtiolle ja linnakartano määrättiin Savon jalkaväkirykmentin käyttöön, eversti Cronmanin asunnoksi ja siten sotilasvirkataloksi. Rakennus tuhoutui 1700-luvun alkupuolella isonvihan aikana. Ristiinan sotilasvirkatalon kunnostusta vaadittiin 1730-luvulla, mutta sen sijaan linnakartanosta puolen kilometrin päähän rakennettiin kokonaan uusi talo vuonna 1739. Sieltä se siirrettiin vuonna 1770 vielä kolmanteen paikkaan.
1740-luvulla esitettiin, että vanha linna kunnostettaisiin vankilaksi, mutta hanke ei saanut kannatusta. 1700-luvulla raunioista purettiin kiviä muun muassa everstinvirkataloon Ristiinan kirkolle. Vuonna 1802 kapteeni Hjelmman puratutti linnapihalla olleen rakennuksen jäännökset virkatalonsa uunien rakennustarpeiksi. Muurien rapistuneeseen kuntoon kiinnitettiin huomiota 1887, mutta ensimmäisiä korjaustöitä tehtiin vasta 1902. 1940-luvulla aluetta ruvettiin kunnostamaan säännöllisemmin, esimerkiksi 1949 korjattiin läntistä muurin osaa. Nykyisin Brahelinnan paikalla on raunioita. Vieressä on toiminut samanniminen ravintola.