tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tiit Madisson

Tiit Madisson (4. kesäkuuta 1950 – 21. kesäkuuta 2021) oli virolainen poliitikko, jota hänen vastustajansa pitivät kansallis­sosialistina, mutta joka itse piti itseään tutkivana kirjailijana ja yhteiskunta­kriitikkona, koska hän on ollut aiemmin merkittävä neuvosto­aikainen toisinajattelija. Hän oli Nationalistien keskusneuvosto -nimisen järjestön johtaja ja yksi Viron uudelleen itsenäistymiseen johtaneen muinaismuistoseuran perustajista.
Madisson tuomittiin 1980 neuvostovastaisesta toiminnasta neljän vuoden vankeuteen ja kahden vuoden karkotukseen. Hän oli mukana 1987–1988 toimineen Molotov-Rippendrop-sopimuksen tunnustamista ja julkistamista vaativan ryhmän "Molotov-Ribbentropi Pakti Avalikustamise Eesti Grupp" toiminnassa. Vuosina 1987–1990 hän oli Ruotsissa ja työskenteli Radio Free Europelle. Vuonna 1996 hänet tuomittiin uudelleen Virossa poliittisessa oikeudenkäynnissä vallankaappaussuunnitelmista, joista hänet kuitenkin armahdettiin jo vuoden vankeusajan jälkeen. 
Vuonna 2002 Madisson valittiin 1 600 asukkaan Lihulan kunnanjohtajaksi. Maailmanlaajuiseksi uutisaiheeksi nousi, kun kuntaan pystytettiin elokuussa 2004 kirkon viereen, alueelle, jossa oli jo kaksi neuvostoaikaista muistomerkkiä, Waffen-SS-pukuista sotilasta esittävä patsas. Muistomerkin yhteydessä oli teksti "Virolaisille miehille, jotka taistelivat 1940–1945 bolševismia vastaan ja Viron itsenäisyyden palauttamisen puolesta." 
Juutalaisjärjestöt protestoivat tästä sekä Virossa että maailmalla. Viron poliisi poisti patsaan paikaltaan 2. syyskuuta 2004, mutta myöhemmin patsas palautettiin omistajalleen ja sijoitettiin museoon.
Syyskuussa 2004 Madisson julkaisi kirjan "Maailma uus kord" (Uusi maailmanjärjestys), jossa hän syytti juutalaisia välillisesti osuudesta molempien maailmansotien syttymiseen ja Venäjän lokakuun vallankumoukseen, Hitlerin rahoittamisesta ja salaliitosta maailman hallitsemiseksi. Kristalliyötä hän nimitti juutalaisten aiheuttamaksi provokaatioksi.
Vuonna 2006 hän julkaisi teoksen "Holokaust. XX sajandi masendavaim sionistlik vale" (Holokausti: 1900-luvun masentavin sionistinen valhe).
Kun Madisson ja hänen puolisonsa eivät painostuksen vuoksi enää onnistuneet saamaan Virosta töitä, Madissonit muuttivat syyskuussa 2010 Espanjaan, johon oli syntymässä virolaisten siirtokunta. Madisson muutti vuonna 2016 takaisin Viroon, jossa hän julkaisi muun muassa kirjan "Viron vapaussoturiliikkeen nousu ja tuho".
Turkin presidentinvaalit 2007

Turkin presidentinvaalit 2007 järjestettiin Turkissa huhti–toukokuussa 2007. Maalle valittiin uusi presidentti viideksi vuodeksi. Järjestyksessään vaali oli yhdestoista.
Presidentti Ahmet Necdet Sezerin virkakausi päättyi 2007, jolloin maalle oli tarkoitus valita uusi presidentti. Hallitseva AKP-puolue asetti ehdolle ulkoministeri Abdullah Gülin, joka ei ensimmäisellä kierroksella saanut tarvittavaa enemmistöä. Gülin ehdokkuus sai opposition marssimaan ulos parlamentista. Häntä vastaan ja sekulaarisen Turkin puolesta järjestettiin miljoonan marssijan joukkomielenosoitus. Turkin asevoimien pääesikunnan päällikkö kenraali Yaşar Büyükanıt ilmaisi 27. huhtikuuta toiveensa, että presidentin pitäisi olla koko sydämestään uskollinen tasavallan periaatteille. Ensimmäisessä presidenttiäänestyksessä paikalla oli 361 edustajaa, joista 357 kannatti Gülia. Korkein oikeus kuitenkin tuomitsi äänestyksen, koska lain mukaan paikalla pitää olla 367 edustajaa. Poliittisen kriisin ratkaisemiseksi parlamentti päätti yksimielisesti järjestää vaalit 22. heinäkuuta, neljä kuukautta etuajassa. Parlamentti yritti myös perustuslainmuutoksella muuttaa presidentin suoralla kansanvaalilla valittavaksi, mutta presidentti Sezer esti veto-oikeudellaan muutoksen, jota piti tarpeettomana ja parlamentarismin vastaisena. 
Seuranneissa parlamenttivaaleissa hallitseva AKP sai lähes 47 prosenttia äänistä, 13 prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisissä, ja määräenemmistön.
Saariston tyttö

Saariston tyttö on Roland af Hällströmin ohjaama suomalainen melodraama vuodelta 1953. Aihe ja käsikirjoitus ovat Hilkka Helovuon, joka on Kaarlo Nuorvalan nimimerkki.
Elokuva kertoo kalastajapariskunnasta, joka saa vieraakseen hairahduksiaan pakenevan kaupunkilaisviettelijän. Se kuvaa saariston elinehtojen murrosta ja muuttoliikettä mantereelle. Ulkokohtaukset kuvattiin Ahvenanmaan Brändössä Jurmon saarella lukuun ottamatta myrskykohtausta, joka hankittiin valmiina Ruotsista, kun kuvausaikaan ei osunut riittävän tehoavia merenkäyntejä. Pääosassa oli turkulainen Mirja Mane. Elokuvan yleisömenestys jäi odotettua heikommaksi.
Näyttelijät.
Lähde
Tuotanto.
Fennada-Filmin Mauno Mäkelä haki elokuvalle elokuvatarkastamolta verovapautta perustellen: ”"Saariston tyttö" kuvaa rakentavassa mielessä saaristoväen vaikeuksia sekä rehellisesti ja aidosti saaristolaisten tapoja ja elämää”, mutta tarkastamo ei ollut samaa mieltä.
Arviot.
Aikalaiskriitikoilta tuli tylyä palautetta, mutta kuvausta kehuttiin yleisesti. Osansa kehuista sai Ruotsista hankittu myrskykuvauskin. "Tv-maailman" 34/2011 kriitikko kehui elokuvan visuaalista työtä, mutta piti tarinaa ontuvana.
Luettelo Joutsenen tähdistön tähdistä

Luettelo Joutsenen tähtikuvion tähdistä.
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Luettelo Jäniksen tähdistön tähdistä

Luettelo Jäniksen tähtikuvion tähdistä.
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Süleyman Demirel

Sami Süleyman Gündoğdu Demirel (1. marraskuuta 1924 Isparta – 17. kesäkuuta 2015 Ankara) oli turkkilainen poliitikko, maan yhdeksäs presidentti vuosina 1993–2000. Demirel toimi myös Turkin pääministerinä seitsemän kertaa.
Elämäkerta.
Demirel valmistui insinööriksi Istanbulin teknillisestä yliopistosta 1949. Hän oli Seyhan padon projekti-insinööri ja vuodesta 1954 patoviraston johdossa. Hän työskenteli myös Lähi-idän teknillisen yliopiston (ODTÜ) hydrauliikan luennoijana Ankarassa.
Demirel valittiin Oikeuspuolueen (Adalet Partisi) johtokuntaan. Puolue oli perustettu vuoden 1960 sotilasvallankaappauksen jälkeen hajotetun Demokraattisen puolueen seuraajaksi. Demirel valittiin puhemieheksi 1964 ja hän toimi varapääministerinä Suat Hayri Ürgüplün hallituksessa. Vuonna 1965 AP sai vaalivoiton ja Demirelistä tuli maan pääministeri. Vuoden 1969 vaaleissa AP:n valtakausi jatkui. Vuonna 1970 konservatiivi-islamistien vallan jatkuessa vasemmisto kävi levottomaksi ja 12. maaliskuuta 1971 pääesikunnan päällikkö lähetti muistion presidentti Cevdet Sunaylle vaatien voimakasta ja uskottavaa hallitusta. Demirel erosi samana päivänä ja vuoden 1971 vallankaappaukseksi nimitetyssä tapahtumaketjussa Nihat Erim muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen. Monet vasemmiston järjestöistä lakkautettiin.
Demirel oli pääministerinä myös 1975–1977, 1977–1978 ja 1979–1980. Kenan Evrenin johtaman vuoden 1980 vallankaappauksen jälkeen Demirelilta kiellettiin poliittinen toiminta kymmeneksi vuodeksi. Hän aloitti kuitenkin 1986 kampanjoinnin kieltoa vastaan ja 29. marraskuuta 1987 kansanäänestyksen jälkeen sai palata politiikkaan. Vain 18 päivää myöhemmin Demirel valittiin AP:n korvanneen Doğru Yol Partisin johtoon. Vuoden 1991 vaalien jälkeen hänestä tuli jälleen pääministeri koalitiohallituksessa sosiaalidemokraattien kanssa. Presidentti Turgut Özalin yllättävän kuoleman jälkeen parlamentti valitsi Demirelin maan presidentiksi seitsenvuotiskaudeksi 16. toukokuuta 1993.
Süleyman Demirelin yliopisto Ispartassa on nimetty hänen mukaansa.
Windows Mobile

Windows Mobile oli Microsoftin käyttöjärjestelmä kannettaville laitteille kuten älypuhelimille. Se perustui Windows CE 5.2-käyttöjärjestelmään, joka on Windowsin versio pienitehoisille laitteille. Windows Mobileen oli saatavilla kolmannen osapuolen kehittämiä ohjelmia "Windows Marketplace for Mobile" -sivuston kautta.
Sen seuraaja Windows Phone julkaistiin helmikuussa 2010. 
Ominaisuudet.
Windows Mobile sisälsi seuraavia ominaisuuksia:
Versiot.
Windows Mobile 2003.
Windows Mobile 2003, koodinimeltään "Ozone", julkaistiin 23. kesäkuuta 2003, ja se oli ensimmäinen julkaisu Windows Mobile nimellä.
Windows Mobile 2003 SE.
Windows Mobile 2003 Second Edition, toiselta nimeltään "Windows Mobile 2003 SE", julkaistiin 24 maaliskuuta 2004 
Windows Mobile 5.0.
Windows Mobile 5.0, koodinimeltään "Magneto", julkaistiin 9. toukokuuta 2005.
Windows Mobile 6.
Windows Mobile 6, koodinimeltään "Crossbow", julkaistiin helmikuussa 2007. Siitä on kolme erilaista versiota: Windows Mobile 6 Standard älypuhelimille, Windows Mobile 6 Professional, ja Windows Mobile 6 Classic. Windows Mobile 6 on vahvasti yhdistetty Windows Vistaan, Windows Liveen, Microsoft Officeen ja Exchange 2007 tuotteisiin. Ensimmäinen Windows Mobile 6 Standard älypuhelin oli HTC S710.
Windows Phone.
Microsoft julkaisi 15. helmikuuta 2010 Mobile World Congressissa Barcelonassa seuraavan sukupolven mobiilikäyttöjärjestelmänsä, Windows Phonen. Aiemmin se tunnettiin nimellä Windows Phone 7 Series tai "Photon". Jakeluun sen ilmoitettiin tulevan vuoden 2010 loppupuolella. Aiemmat Windows Mobile 6.x -puhelimet eivät ole päivitettävissä Windows Phoneen. Syyskuussa 2010 Microsoft ilmoitti aloittaneensa Windows Phonen toimitukset laitevalmistajille. Tämä tarkoittaa sitä että aikaisemmin ilmoitetussa aikataulussa laitteiden toimittamiseksi kuluttajille pysytään. Windows Phone -puhelimia valmistivat esimerkiksi Nokia, HTC, LG, Samsung ja Microsoft Mobile. Helmikuussa 2011 matkapuhelinvalmistaja Nokia ilmoitti ryhtyvänsä käyttämään Windows Phonea älypuhelimiensa ensisijaisena käyttöjärjestelmänä.
Final Fantasy I–II

Final Fantasy I–II () on "Final Fantasyn" ja "Final Fantasy II":n vuonna ilmestynyt uudelleenjulkaisu, joka tuli saataville vain Japanissa. Se oli viimeinen Squaren peli, joka kehitettiin Nintendo Family Computerille, mutta samalla myös ensimmäinen kokoelma, jossa kaksi ensimmäistä "Final Fantasy" -sarjan osaa julkaistiin yhteisessä pakkauksessa. "Final Fantasy I–II":a seurasivat "Final Fantasy Origins" ja "". Peliä markkinoitiin rajoitetussa erässä, johon kuului erilaisia ekstratavaroita, kuten pelimaailmojen karttoja sekä opaskirjoja.
Koska "Final Fantasy I–II":n alusta säilyi samana kokoelman sisältämien pelien alkuperäisversioihin nähden, merkittävien muutosten tekeminen ei ollut mahdollista. Esimerkiksi ensimmäisessä "Final Fantasyssä" korjattiin alkuperäiseen versioon jäänyt kirjoitusvirhe ja lainattiin pelin pohjoisamerikkalaiseen julkaisuun tehtyjä graafisia uudistuksia. "Final Fantasy II":ssa taas muokattiin parin hirviön ulkönäköä.
Luettelo Kalojen tähdistön tähdistä

Luettelo Kalojen tähtikuvion tähdistä.
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Rajoitettu joukko

Metrisen topologian formula_1 joukko formula_2 on rajoitettu jos formula_3. Tämä tarkoittaa, että joukon alkioiden muodostamien kaikkien alkioparien keskinäisten etäisyyksien joukolla on olemassa pienin yläraja. Muutoin sanotaan, että formula_2 on rajaton. Kuvaus formula_5 on rajoitettu kuvaus, jos formula_6 on rajoitettu joukko, muutoin rajoittamaton kuvaus.
Road movie

Road movie (sananmukaisesti "tie-elokuva") on elokuvan tyylilaji, jossa tietä pitkin taitettu matka on juonen kannalta merkittävä. Elokuvan tapahtumapaikka vaihtuu matkan edetessä, ja juoni on selkeästi jaettu episodeihin matkan etappien muodossa.
Road movie on toisen maailmansodan jälkeinen ilmiö. Road movie -elokuvat yhdistetään usein yhdysvaltalaiseen elokuvateollisuuteen, mutta niitä on tehty myös muissa maissa.
Suomessa auto ja sillä matkustaminen ovat keskeisessä osassa monissa Aki Kaurismäen elokuvissa. Varsinkin "Ariel", "Leningrad Cowboys Go America" ja "Pidä huivista kiinni, Tatjana" ovat selkeästi tunnistettavissa road movie -tuotannoksi. Kaurismäki on saanut vaikutteita yhdysvaltalaisista elokuvista, mutta liittänyt omiin teemoihinsa myös itäeurooppalaisia aineksia.
Kinji Fukasaku

Kinji Fukasaku ( "Fukasaku Kinji", 3. heinäkuuta 1930 Mito, Ibarakin prefektuuri, Japani – 12. tammikuuta 2003 Tokio, Japani) oli japanilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä, joka tunnetaan länsimaissa parhaiten "Battle Royale" ja "Tora! Tora! Tora!" -elokuvien ohjaajana. Fukasaku oli naimisissa näyttelijä Sanae Nakaharan kanssa kuolemaansa saakka. Heillä on poika Kenta Fukasaku.
Lapsuus.
Kun Fukasaku oli 15-vuotias, hänen koululuokkansa vietiin sotilaspalvelukseen, ja hän työskenteli sotatarviketyöläisenä toisen maailmansodan aikana. Heinäkuussa 1945 Fukasakun luokka joutui tulituksen kohteeksi, ja oppilaiden täytyi piiloutua toistensa alle selvitäkseen. Selvinneiden oppilaiden piti hankkiutua eroon ruumiista. Silloin Fukasaku tajusi, että Japanin hallitus valehteli toisesta maailmansodasta, minkä jälkeen hän vihasi aikuisia pitkän ajan.
Elokuvaura.
Vuonna 1973 Fukasaku ohjasi yakuza-aiheisen elokuvan "Jingi naki tatakai", joka sai menestyksen innoittamana kahdeksan jatko-osaa, joista Fukasaku ohjasi kaikki paitsi viimeisen.
Elämänsä loppupuolella Fukasaku siirtyi videopeleihin ohjaten kauhupelin "Clock Tower 3". Vaikka peli myi heikosti, peliä on kehuttu elokuvallisista välikohtauksistaan. Vuonna 2002 Fukasakulla todettiin eturauhassyöpä, mutta siitä huolimatta hän halusi ohjata vielä yhden elokuvan, "Battle Royale" -elokuvan jatko-osan ". Fukasaku ehti ohjata elokuvaan vain yhden kohtauksen ennen kuolemaansa, ja siksi Fukasakun poika Kenta Fukasaku ohjasi elokuvan loppuun.
Cemal Gürsel

Cemal Gürsel (13. lokakuuta 1895 – 14. syyskuuta 1966) oli turkkilainen kenraali ja maan neljäs presidentti. Gürsel valittiin presidentiksi vuoden 1960 vallankaappauksen jälkeen. Hän joutui terveyssyistä luopumaan presidentin asemasta ennen seitsemänvuotisen virkakauden päättymistä.
Elämä.
Gürsel palveli armeijassa 45 vuotta. Hän taisteli ensimmäisessä maailmansodassa Çanakkalen taistelussa Dardanelleilla, Gallipolin taistelussa tykistön luutnanttina, ja vuonna 1917 Palestiinassa ja Syyriassa. Britit saivat hänet vangiksi syyskuussa 1918 ja hän oli vankeudessa Egyptissä aina vuoteen 1920.
Vapauttamisensa jälkeen hän taisteli kaikissa länsirintaman kampanjoissa Turkin itsenäisyyssodan aikana 1920–1923. Sotien jälkeen Gürsel meni sotilasakatemiaan ja valmistui esikuntaupseeriksi 1929. Vuonna 1946 hän sai kenraalin arvon, ja kohosi viimein neljän tähden kenraaliksi. Hän toimi tiedustelupäällikkönä ja vuodesta 1957 maavoimien komentajana. 
Asevoimat kaatoi maan siviilihallituksen pitkään jatkuneiden levottomuuksien jälkeen 27. toukokuuta 1960. Gürsel valittiin ja nimitettiin sotilasjuntan puheenjohtajaksi, mutta on erilaisia näkemyksiä siitä, osallistuiko hän itse kaappaukseen. Pyjamaan pukeutunut Gürsel tuotiin lentokoneella Ankaraan, jossa hänestä tehtiin 30. toukokuuta 1960 valtionpäämies, pääministeri ja puolustusministeri.
Gürsel vapautti 200 opiskelijaa ja lehtimiestä ja antoi 14 kielletylle lehdelle julkaisuluvan. Hän keräsi kymmenen lakiprofessoria Istanbulin ja Ankaran yliopistoista laatimaan uuden perustuslain jo kaappausiltana. Hän vastusti ajatusta jatkaa sotilasvaltaa ja hänet valittiin 1961 siviilipresidentiksi uuden 10. lokakuuta 1961 kansanäänestyksessä hyväksytyn perustuslain mukaan.
Gürsel kärsi halvauskohtauksista. Helmikuussa 1966 hänet lennätettiin Washingtoniin hoitoon, jossa hän vajosi koomaan. Parlamentti päätti 28. maaliskuuta presidenttikauden päättämisestä.
Kotka (lintu)

Kotka on nimitys, jota käytetään tietyistä suurikokoisista päiväpetolinnuista. Varsinaisten kotkien ("Aquila") suvun lisäksi kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen (Accipitridae) heimoon kuuluvien sukujen lintuja. Kaikki kotkiksi nimitetyt lajit eivät välttämättä ole läheistä sukua toisilleen. Sukupuolten väritykset ovat samanlaiset, mutta naaraat ovat tavallisesti koiraita suurempia. Vanhojen lintujen puku kehittyy vähitellen useiden vuosien kuluessa. Kotkilla on erittäin tarkka näköaisti.
Kotkalajeja.
Suku "Haliaeetus" – merikotkat.
Sukuun kuuluu kahdeksan lajia:
Muita kotkasukuja ja kotkalajeja.
Lajeja.
Suku Harjakotkat ("Spilornis")
Suku "Terathopius"
Punakaarti, kuningas, vehnäpulla ja porvari

Punakaarti, kuningas, vehnäpulla ja porvari on pakinoitsijanimimerkki Sasu Punasen eli toimittaja Yrjö Räisäsen vuonna 1928 julkaisema poliittinen satiirikokoelma. 
Kirjan on kustantanut Kansanvalta ja painanut Työväen kirjapaino, mikä selittää sen, että julkaiseminen vuonna 1928 oli mahdollista. Pakinat vaikuttavat sellaisilta, että ne on julkaistu vuoden 1918 lopulta ja pitkin vuotta 1919 jossakin työväen sanomalehdessä, mikä on niiden tekstin piikittelevyys huomioon ottaen varmaan ollut vaikea saada aikaiseksi. Räisänen oli tuolloin Työmies-lehden ja sen jatkajan Suomen Sosialidemokraatin toimitussihteerinä ja pakinoitsijana.
Kirjan sisältöä kuvaavat lyhyiden pakinoiden nimet:
Tsuumi

Tanssiteatteri Tsuumi on helsinkiläinen tanssiteatteri, joka yhdistää perinteistä ja modernia kansantanssia. Ryhmän jäsenet ovat tanssin ja musiikin ammattilaisia. Kriitikko Auli Räsäsen mukaan "Tsuumi on tehnyt kansantanssille saman kuin Värttinä kansanlaululle: päivittänyt tradition, tuonut kansanperinteen energisyyden ja karhean ilmaisuvoiman pölyisistä arkistoista ihmisten ulottuville ja nautittavaksi.” 
Ryhmän taiteellisina johtajina toimivat Reetta-Kaisa Iles ja Tuomas Juntunen.
Tsuumin on perustanut vuonna 1998 Hilu Toivonen-Alastalo. Tanssiryhmä tuottanut lähes 50 ensi-iltaa ja esiintynyt lukuisilla kotimaisilla ja ulkomaisilla estradeilla. Ryhmä on ollut mukana muun vuonna 2011 ensi-iltansa saaneessa Anna Liisa musikaalissa Tampereen Työväen Teatterissa, vuonna 2007 ensi-iltansa saaneessa Punainen viiva -oopperassa Kansallisoopperassa. Savonlinnan Oopperajuhlien Juhassa Tsuumi esitti tanssiosuudet 2005.
Tsuumi Euroviisuissa.
Tsuumi esiintyi Eurovision laulukilpailujen 2007 semifinaalin väliaikanumerossa. Koreografiasta ja ohjauksesta vastaa Matti Paloniemi, joka on myös käsikirjoittanut numeron Tiina Puumalaisen kanssa. Musiikin on säveltänyt ja sen johtaa Hannu Kella. Esitys perustuu Kalevalaan, ja se luotaa suomalaisuuden juuria.
Tsuumi Sound System.
Tsuumi Sound System on tanssiryhmä Tsuumista irtaantunut helsinkiläinen nykykansanmusiikkiyhtye, joka ottaa musiikillisia vaikutteita folkista, rockista, popista, jazzista ja klassisesta musiikista. Bändiltä on ilmestynyt levyt Kesä Tanssii (1999), Risteys (2000), Avoin Kenttä (2002), Rajaton Tapaus (2004), Hotas (2007), Growing up (2009) ja Floating letters (2013) ja Blinking Light (2019). 
Yhtyeen jäsenet:
Nykykokoonpanossaan yhtye on toiminut vuodesta 2006.
Kaisa Hannula

Kaisa Annikki Hannula (o.s. Laine, s. 4. toukokuuta 1960 Kokemäki) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. 
Hannulan vanhemmat ovat Viljo Laine ja Katri Pasanen ja puoliso vuodesta 1983 Veli Juhani Hannula. Hän tuli ylioppilaaksi 1979 ja valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin kandidaatiksi 1989. Hannula on opiskellut myös Turun konservatoriossa. Hänen opettajiaan ovat olleet muun muassa Liisa Linko-Malmio, Dorothy Irving ja Gerhard Kahry. Hannula osallistui Lappeenrannan laulukilpailuihin jo vuonna 1987 ja sijoittui kolmanneksi. Hän sai kiinnityksen Suomen kansallisoopperaan 1989 ja ensikonserttinsa hän piti 1990. Hannula on vieraillut muun muassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla 1996–1997, Savonlinnan Oopperajuhlilla hän on esiintynyt vuodesta 1989. Nykyään Hannula toimii Rauman musiikkiopistossa laulun lehtorina.
Luettelo Ketun tähdistön tähdistä

Luettelo Ketun tähdistön tähdistä.
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Alan Webb

Alan Webb (s. 13. tammikuuta 1983 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija ja triathlonisti.
Webb teki vuonna 2001 high school -ennätykset mailin juoksussa sisäradoilla (3.59,86) ja ulkoradoilla (3.53,43). Vuonna 2004 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnat 1 500 metrin juoksussa. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä. Vuonna 2005 Webb voitti maansa mestaruuden 1 500 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Helsingin MM-kisoissa matkalla yhdeksänneksi ajalla 3.41,04. Vuonna 2007 hän voitti maansa mestaruuden sisäradoilla mailin juoksussa ja ulkoradoilla 1 500 metrin juoksussa. Osakan MM-kilpailuissa hän sijoittui kahdeksanneksi ajalla 3.35,69.
Webb lopetti yleisurheilu-uransa vuonna 2014 ja siirtyi triathloniin.
Luettelo Kirahvin tähdistön tähdistä

Luettelo Kirahvin tähtikuvion tähdistä.
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Mies ja tehdas

Mies ja tehdas on Väinö Riikkilän ensimmäinen romaani aikuisille. Se kertoo nuoren miehen kasvusta vastuuseen elämässään. 
Romaani kertoo 20-vuotiaan miehen ensimmäisestä työstä asevelvollisuuden jälkeen ojankaivajana. Tarina alkaa sateisesta ojasta. Syömässä käydessään hän löytää työpaikkailmoituksen ja menee telakalle töihin. Suuri osa tarinasta on työn opettelun kuvaamista ja työpaikan ihmissuhteiden kuvausta. Se kertoo muuttajan ihmissuhteiden rakentamisesta työpaikalla. Työn ulkopuolella asuntolaelämässä viina uhkaa suistaa miehen raiteilta. Työtapaturman, joka likimain tappaa miehen, ansiosta tapahtuu käännös. Kertomus loppuu avioitumiseen ja hartiapankilla tehtävän oman omakotitalon rakentamiseen. Puutarhan nousu pihaan ja sivutulojen hankkiminen kertovat jo toivosta paremmasta elämästä.
Kenan Evren

Ahmet Kenan Evren (17. heinäkuuta 1917 – 9. toukokuuta 2015) oli turkkilainen kenraali, vuoden 1980 vallankaappauksen johtaja ja maan seitsemäs presidentti aina vuoteen 1989.
Tausta.
Kenan Evren syntyi Alaşehirissa, Manisan maakunnassa. Hänen isänsä oli albaanisyntyinen ja suku oli lähtöisin Serbian Preševosta. Hänen äitinsä oli bulgarianturkkilainen.
Ura.
Evren valmistui armeijan oppilaitoksesta 1938 ja sotilasakatemiasta 1949 esikuntaupseeriksi. Hän osallistui Korean sotaan ja ylennettiin 1964 kenraaliksi. Hänestä tuli pääesikunnan päällikkö 1978.
Vallankaappaus.
Evren johti 12. syyskuuta 1980 vallankaappausta. Sitä edelsi vuosien oikeiston ja vasemmiston kilpailu. Vasemmisto toivoi kommunistien vallankaappausta ja oikeisto turvautui uskonnolliseen kiihotukseen. Kaappauksen myötä kansallisesta turvallisuusneuvostosta (Milli Güvenlik Kurulu; MGK) tuli hallitseva elin ja parlamentti hajotettiin.
Vuonna 1982 Evren nimitti itsensä tasavallan presidentiksi ja 7. marraskuuta 1982 hyväksyttiin yli 90 %:n ääntenenemmistöllä uusi perustuslaki, josta oli poistettu ylenmääräiset vapaudet. Samalla Evren valittiin presidentiksi.
Eläkkeelle jäämisensä jälkeen Evren muutti Marmarikseen ja omistautui maalaukselle. Häntä vastaan tehtiin murhayrityksiä vuosina 1996 ja 2006.
Viimeiset vuodet.
Vuonna 2012 Evreniä vastaan nostettiin syytteitä valtiota vastaan tehdyistä rikoksista. Syytteet mahdollisti kansanäänestyksessä hyväksytty lakiehdotus, joka poisti sotilasjuntan jäsenille annetun syytesuojan. Vuonna 2014 hän sai elinkautisen vankeustuomion sotilasvallankaappauksen johtamisesta.
Luettelo Kolmion tähdistön tähdistä

Luettelo Kolmion tähtikuvion tähdistä.
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Elämä alkaa kello kuusitoista

Elämä alkaa kello kuusitoista on Väinö Riikkilän toinen aikuisille suunnattu romaani. Se kertoo muutaman työläisen elämästä ja kuvaa kovan puurtamisen ohella ihmissuhdedraamoja. 
Elämä alkaa kello kuusitoista kertoo erään konepajan muutaman työntekijän työstä ja vapaa-ajasta. Työn vaarallisuus on eräs Riikkilän kuvaama teema. Muita kirjan muita teemoja ovat uskonto, aviollinen uskottomuus, naisen rooli miesvaltaisessa tehtaassa, ihmisten paremman elämän tavoittelu ja sattuman tuomat käänteet elämään.
Cevdet Sunay

Cevdet Sunay (10. helmikuuta 1899 – 22. toukokuuta 1982) oli turkkilainen kenraali, poliittinen johtaja ja maan viides presidentti.
Sunay syntyi Trabzonissa, kävi koulunsa Erzurumissa, Kirkukissa (nykyinen Irak) ja Edirnessa. Hän valmistui Kulelin sotilasoppilaitoksesta Istanbulissa. Ensimmäisessä maailmansodassa hän taisteli Palestiinan rintamalla ja jäi brittien vangiksi 1918. Vapaaksi pääsynsä jälkeen hän palveli eteläisellä rintamalla ja länsirintamalla itsenäisyyssodassa.
Sunay jatkoi opintojaan ja valmistui 1930 sotilasakatemiasta esikuntaupseeriksi. Hänet ylennettiin kenraaliksi 1949 ja viimein neljän tähden kenraaliksi 1959. Hänet nimitettiin 1940 armeijan komentajaksi ja myöhemmin yleisesikunnan johtoon.
Vuonna 1966 presidentti Cemal Gürsel nimitti hänet senaattiin. Kun Gürselin terveys heikkeni ja hän estyi hoitamasta virkaansa, parlamentti valitsi 28. maaliskuuta 1966 Sunayn maan presidentiksi. Hän pysyi asemassaan koko seitsenvuotiskauden terrorismista, opiskelijalevottomuuksista ja vallankaappauksen uhasta huolimatta. Kautensa jälkeen hänestä tuli elinikäinen senaattori.
Sunay kuoli 1982 Istanbulissa. Hänen ruumiinsa siirrettiin elokuussa 1988 pysyvään hautapaikkaan Turkin valtionhautausmaalle Ankaraan.
Pojan muistelmat

Pojan muistelmat on Väinö Riikkilän kirjoittama muistelmateos, joka kattaa hänen lapsuutensa noin 13-vuotiaaksi asti.
Kirja muistuttaa hyvin paljon Riikkilän nuoriso- ja aikuisromaanien tarinoita. 
Juoni.
Pojan muistelmat kertoo Väinö Riikkilän elämästä alkaen Helsingistä 1910-luvulta. 
Vuonna 1918, jolloin hänen punaisiin kuulunut isänsä kaatuu sisällissodassa, hän joutuu elättämään itsensä maatiloilla työssä, joka alkoi aamulla 04:30 ja päättyi iltahämärässä. Sitä hän teki ruoka- ja asuntopalkalla. Ainoat palkkiot olivat muutaman kuukauden iltakoulu ja sitä varten ostetut vaatteet. Kirja kuvailee maatalon tehtäviä yksityiskohtaisesti ja valottaa mm. piikojen sukupuolielämää. Paras osa tuon vauraan maatalon kurjassa elämässä oli kouluun pääsy - opettaja leikkasi täitä kuhisevan tukan sängelle ja hankitutti talolla Väinölle yhden kunnollisen vaatekerran. Väinö pääsi lukemisen alkuun ja se oli tie valoisampaan maailmaan. 
Tästä työstä hän lähti työhön uittoon ja sahalle. Tehdastyön kuvauksessa Riikkilä tekee vertauksia maatyön raskauteen ja koneiden kanssa työskentelyn vaarallisuuteen. Pieni saha oli likimain paratiisi - lyhyt työpäivä, kohtuullinen palkka, siisti asunto ja hyvää ruokaa sekä lupa lukea talon kirjoja. Tähän episodiin kuului vain "mukavan miehen" vierailu - tuo mies huijasi monilta rahaa. Tämä ihmisen luonteen laadun epäily on Riikkilän tuotannolle ominaista. 
Kirjan lopussa hän muuttaa Kotkaan äitinsä uuden perheen luo muurarin apuriksi, laivamaalariksi, sahalle apumieheksi jne. Lapsuuden jälkeen Riikkilällä oli taas aikaa lukea.
Fahri Korutürk

Fahri Korutürk (3. elokuuta 1903 – 12. lokakuuta 1987) oli turkkilainen merivoimien upseeri, diplomaatti ja maan kuudes presidentti.
Korutürk valmistui kadettikoulusta 1923 ja laivastoakatemiasta 1933. Hän palveli risteilijöillä ja sukellusveneissä ja attaseana Roomassa, Berliinissä ja Tukholmassa. Vuonna 1936 hän osallistui Turkin salmia koskevaan Montreux'n kokoukseen sotilasasiantuntijana. Hänestä tuli vara-amiraali 1950.
Korutürk jäi eläkkeelle amiraalina merivoimien komentajan asemasta 1960. Valtiopäämies, kenraali Cemal Gürsel nimitti hänet lähettilääksi Neuvostoliittoon ja myöhemmin Espanjaan. Presidentti Cevdet Sunay nimitti hänet 1968 senaatin jäseneksi. 6. huhtikuuta 1973 suuri kansalliskokous valitsi hänet tasavallan presidentiksi. Hän palveli perustuslain mukaisen seitsemän vuotta ja nimitettiin sen jälkeen elinikäiseksi senaattoriksi.
Luettelo Kultakalan tähdistön tähdistä

Tämä on luettelo Kultakalan tähtikuvion tähdistä.
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Reijo Ikonen

Reijo Ikonen (s. 1959) on suomalainen oopperalaulaja ja tenori. Reijo Ikonen on esiintynyt tenoriosissa Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Suomen oopperaliiton palveluksessa, solistina kirkkomusiikkiteoksissa sekä konsertoinut ulkomailla. 
Ikosen ensimmäinen CD-äänite ilmestyi vuoden 2001 helmikuussa nimellä "Surusta nousee laulu", joka sai kultalevyn vuonna 2006. Sitä on myyty yli 20 000 kappaletta. Ensimmäisen levyn jälkeen on ilmestynyt kolme uutta äänitettä, "Jouluaamun rauha", "Yksin Rakkaus" sekä "Tenorissimo". 
Konsertit.
Reijon Ikonen on konsertoinut kotimaan lisäksi mm. Ruotsissa, Hollannissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Espanjassa. Kanadan kiertueella hän oli myös mukana televisio-ohjelmassa.
Vuosina 2004 ja 2005 hän oli mukana White Christmas -joulukonserttikiertueella ympäri Suomea tangokuninkaallisten kanssa.  
Vuodesta 2009 alkaen Reijo Ikonen on esiintynyt Tenorissimo-kokoonpanon kanssa eripuolilla Suomea sekä Suomen kulttuurirahaston myöntämällä apurahalla USA:ssa. 
Marraskuussa 2013 Tenorissimo piti konsertin Brysselissä. Vuonna 2017 Tenorissimolla on koko maan kattava Mauno Kuusisto 100 vuotta -juhlakonserttikiertue.
Katurakkeja ja rottarinkuloita

Katurakkeja ja rottarinkuloita: muistelmia tapulikaupungista poikavuosilta, 2. p. nimiösivulla Katurakkeja ja rinkuloita: muistelmia tapulikaupungista poikavuosilta, on oululaisen Jaakko Tervon nuorisoromaani ja kirjan alaotsakkeen mukaan muistelmia kirjoittajan nuoruusvuosilta. Teos ilmestyi 1929 Gummeruksen kustantamana. Toisen painoksen on julkaissut Pohjoinen vuonna 1985.
Juoni.
Kirja kertoo 1800-luvun jälkipuolen oululaisten poikaporukoiden välisistä suhteista. Kuten Väinö Riikkilän myöhemmät kirjat tämä kertoo poikien tekemästä työstä sahateollisuudesta. Pääosa tarinasta on työtä, hiihtoa, luistelua, soutua, pojat näyttivät itselleen ja toisille kykynsä uskaliaisuudella ja jaksamisella. Poikien haukkumanimenä oli "rotat". Kesäjuhlissa kahvipannun voittaminen kiipeämällä saippuoituun lipputankoon oli oivalluksen voitto voimasta. Välillä koski joessa jäätyy ja vesi tulvii torille, välillä koko kaupunkia uhkaa tulipalo. Molemmissa kansa tulee pelastamaan sen mitä voidaan. Romaanin lopussa kaupunkiin saapuu rautatie.
Iđoš

Iđoš () on kylä Serbiassa. Se kuuluu Kikindan kuntaan, Pohjois-Banatin piirikuntaan ja Vojvodinan provinssiin. Kylässä asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 822 asukasta.
Reyes Estévez

Reyes Estévez López (s. 2. elokuuta 1976 Cornellà de Llobregat, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen keskimatkojen juoksija.
Estévez voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 1 500 metrin juoksussa vuonna 1993. Seuraavana vuonna hän oli Budapestin maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa kahdeksas ja Lissabonin nuorten MM-kisoissa 1 500 metrillä neljäs ajalla 3.42,98. Hän voitti jälleen nuorten EM-kultaa 1995. Vuonna 1996 Estévez karsiutui Atlantan olympialaisissa välierissä ajalla 3.39,44. Seuraavana vuonna hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan mestaruuden ja juoksi Ateenan MM-kisoissa kolmanneksi ajalla 3.37,26.
Estévez sijoittui Marrakechin maastojuoksun MM-kisoissa 1998 lyhyellä matkalla kuudenneksikymmenenneksineljänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 1 500 metrillä EM-kultaa Budapestin EM-kisoissa. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän voitti toistamiseen MM-pronssia ajalla 3.30,57. Vuonna 2001 Estévez voitti hopeaa Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli viides. Seuraavana vuonna hän voitti EM-hopeaa Münchenin EM-kisoissa ja juoksi kauden lopussa yleisurheilun maailmancupissa toiseksi.
Estévez oli Pariisin MM-kisoissa 2003 1 500 metrillä kuudes. Hän voitti samalla matkalla maansa mestaruuden vuonna 2004. Ateenan olympialaisissa hän oli seitsemäs. 2005 hän voitti sisäratojen EM-kisoissa pronssia sekä 1 500 että 3 000 metrin juoksussa. Helsingin MM-kisoissa hän oli yhdestoista. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alkuerissä ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 välierissä. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli neljäs.
Estévez voitti Espanjan mestaruuden 1 500 metrillä vuosina 1997, 1998 ja 2004.
Billy Wright

William Ambrose ”Billy” Wright (6. helmikuuta 1924 – 3. syyskuuta 1994) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Wright pelasi Wolverhampton Wanderersissa vuosina 1939–1959. Englannin maajoukkuetta hän edusti 105 kertaa vuosina 1946–1959 ja oli 90 ottelussa maajoukkueen kapteeni. Vuosina 1962–1966 hän valmensi Arsenalia.
Wright on English Football Hall of Famen (EFHF) jäsen ja hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin komentajan arvonimi. Wolverhampton Wanderersin kotistadionin Molineuxin edustalla seisoo häntä esittävä patsas.
Wright kuoli mahasyöpään 70-vuotiaana vuonna 1994.
Yksin kotona

Yksin kotona () on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Chris Columbuksen ohjaama ja John Hughesin käsikirjoittama komediaelokuva. Elokuvan lapsipääosaa näyttelee Macaulay Culkin. "Yksin kotona" -elokuvasarjaan on tehty viisi jatko-osaa. Joulukuussa 2020 suoratoistopalvelu Disney+ ilmoitti tekevänsä elokuvasta uuden version.
Tarina.
Kevin McCallister on lähdössä perheensä kanssa Pariisiin jouluksi. Kevinistä tuntuu, että hän on kaikkialla tiellä eikä kukaan ole huomaavinaan häntä. Saatuaan aikaiseksi riidan muiden sukulaistensa kanssa hän toivoo ääneen, että muut lähtisivät eivätkä enää koskaan palaisi. Seuraavana aamuna herra ja rouva McCallister huomaavat nukkuneensa pommiin ja kaikessa hötäkässä unohtavat Kevinin kotiin, minkä rouva McCallister tajuaa vasta lentokoneessa. Kevin nauttii yksinäisyydestä, muttei kauan sillä lähistöllä hiiviskelevät murtovarkaat Marv (Daniel Stern) ja Harry (Joe Pesci). Kevinin on tehtävä strategia, jolla pysäyttää roistot ja pelastaa talo.
Tuotanto.
Elokuvassa Kevin käyttää hyväkseen kuvitteellista gangsterielokuvaa "Angels with Filthy Souls". Tilattuaan pizzaa Kevin soittaa videota pizzalähetille huijatakseen tätä. Myöhemmin Kevin käyttää videota saadakseen roistot luulemaan, että talossa on aseistettuja vaarallisia miehiä. Elokuva nimi viittaa James Cagneyn elokuvaan "Likakasvoiset enkelit" ("Angels with Dirty Faces", 1938). Elokuvan niin ikään fiktiivinen jatko-osa "Angels with Even Filthier Souls" esiintyy elokuvassa "Yksin kotona 2".
Vastaanotto.
Palkinnot.
Elokuva sai yhteensä kymmenen palkintoa ja kolme ehdokkuutta, mukaan lukien kaksi Oscar-ehdokkuutta musiikista.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sarjakuvamaisesti viihdyttäväksi koko perheen joulukaaokseksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Anthony Mackie

Anthony Mackie (s. 23. syyskuuta 1978 New Orleans, Louisiana,Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa supersankariroolissa Sam Wilsonina / Haukkana Marvel Cinematic Universen elokuvissa ' (2014), ' (2015), "Ant-Man" (2015), ' (2016), ' (2018) ja ' (2019). Disney+-sarjassa "The Falcon and the Winter Soldier" (2021) hahmo ryhtyi uudeksi Kapteeni Amerikaksi ja jatkaa tittelin kantajana myös elokuvissa ' (2025), ' (2026) ja ' (2027).
Yksityiselämä.
Mackie ja hänen pitkäaikainen tyttöystävänsä Sheletta Chapital menivät naimisiin joulukuussa 2014. Heillä on myös kaksi yhteistä poikaa. Kesällä 2011 Mackie avasi baarin nimeltä NoBar Brooklynissä, New Yorkissa, mutta lopetti sen toiminnan vuonna 2015.
Luís Fernando

Luís Fernando Lourenço da Silva (s. 6. kesäkuuta 1979 Novo Horizonte, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hänellä on myös Suomen kansalaisuus.
Luís Fernando siirtyi FC Viikinkeihin keväällä 2007 juuri ennen Veikkausliigan alkua Kakkosen Sepsi-78:sta. Hän nousi pian kannattajien suosioon ja kaudella 2007 oli joukkueen selkeä ykkösmaalivahti. Hän piti aloituspaikkansa myöhemmilläkin kausilla Viikingeissä joukkueen pudottua Ykköseen.
Kaudella 2006 Sepsi-78:ssä pelatessaan Luís Fernando teki FC Lynxiä vastaan maalin suoraan vapaapotkusta.
Criollo (kaakao)

Criollo (esp. "kotimainen") on kaakaopuun ("Theobroma cacao") lajike. Se on paljon harvinaisempi kuin toinen lajike, Forastero.
Yleistä.
Criolloa pidetään parhaana ja arvokkaimpana kaakaolajikkeena, koska sitä on niin hankalaa viljellä. Se myös maistuu paremmalta kuin Forastero, koska se sisältää vähemmän kitkerää polyfenolia. Tämän takia se saattaa maistua Forasteroa makeammalta ja elegantimmalta. Criollon palko on punainen, ja siten sen voi helposti erottaa keltaisesta Forasteron palosta. Criolloa on vaikeaa kasvattaa, koska se on altis tuhosienille ja -eläimille. Maailman kaakaotuotannosta vain noin 5 % on Criolloa.
Historiaa.
Criollo oli ensimmäinen kaakaolajike, ja jo mayat sekä asteekit viljelivät sitä Väli-Amerikassa. Criollo sai nimensä, kun lähes kaikki kaakaot tuotiin 1700- ja 1800 -luvuilla Eurooppaan Venezuelasta. Niinpä venezuelalaiset lajikkeet nimettiin "kotimaisiksi" eli espanjaksi Criolloksi ja muut lajikkeet Forasteroksi eli suomennettuna "ulkomaalaisiksi". Senaikaiset Criollo-lajikkeet ovat kuitenkin jo risteytyneet muiden lajikkeiden kanssa, ja vanhoja lajikkeita löytyy enää pieniltä alueilta.
Alkuperäiset kaakaolajikkeet.
Vanhoja ja alkuperäisiä kaakaolajikkeita löytyy enää Andien alueelta ja Väli-Amerikasta. Niiden geneettinen perimä on niin pieni, että niiden avulla pystyy päättelemään nykyisten lajikkeiden kehittyneen kahdesta päätyypistä, Criollosta ja Forasterosta.
Laibach (albumi)

Laibach-yhtyeen ensimmäinen albumi, joka nykyään tunnetaan nimellä Laibach julkaistiin ensimmäisen kerran Jugoslaviassa vuonna 1985. Koska yhtyettä oli kielletty käyttämästä Ljubljanan saksankielistä nimeä "Laibach", sitä ei mainittu levyssä tai kansissa. Levyn tunnisti kuitenkin yhtyeelle tyypillisestä taiteesta kansissa. 
Vuonna 1999 levystä ilmestyi uudelleen masteroitu ja muokattu versio, jolla on mukana myös aiemmin julkaisematonta materiaalia. 
Kappaleet.
CD-versioiden ylimääräiset kappaleet Laibachin 300 000 V.K. -sivuprojektilta:
Vuoden 1999 remasteriodun CD-version ylimääräiset kappaleet Laibachin Strom und Klang- sivuprojektilta:
300 000 V.K:n kappaleet tehnyt ja tuottanut 300 000 V.K. yhdessä Laibachin kanssa. 
Strom und Klangin kappaleet tehnyt ja tuottanut Strom und Klang ja Laibach. 
Muut kappaleet tehnyt ja tuottanut Laibach. 
Levyn teko.
Cari amici soldati on live-nauhoitus Novi Rock -festivaaleilta 10. syyskuuta 1982. Dekret sekä Panorama on nauhoitettu Oasis studiossa Lontoossa. Strom und Klang-yhtyeen kappaleet on nauhoitettu 1992-93 Laibach-studiossa. Muut levyn kappaleet on nauhoitettu syyskuussa 1983 Studio Metrossa Ljubljanassa. 300 000 V.K:n kappaleet on julkaistu alun perin vuonna 1984 "48-84"-nimisellä kokoelmalevyllä. Strom und Klang-yhtyeen kappaleet ovat NSK:n teatteriryhmä Noordungin näytelmästä "The Prayer Machine Noordung" (suom. Rukoilijakone Noordung). 
Aiheesta muualla.
Artikkeli vuoden 1999 painoksesta Laibachin kotisivulla
Duke

Duke (engl. ”herttua”) tarkoittaa seuraavia asioita:
Duke-nimisiä henkilöitä.
Duke on myös seuraavien tunnettujen henkilöiden nimi:
Enjoy Yourself

Enjoy Yourself on australialaisen Kylie Minoguen järjestyksessä toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1989. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Hand on Your Heart", "Wouldn't Change a Thing", "Never Too Late" ja "Tears on My Pillow". Albumin tuotti Stock Aitken Waterman. Yhdysvalloissa julkaistulla versiolla on mukana myös "Je ne sais pas pourquoi" -singlen B-puoli "Made in Heaven" sekä Jason Donovanin kanssa duettona esitetty "Especially for You". Albumilta löytyvän "Heaven and Earth" -sävelmän Minogue on myös duetoinut livenä Frank Sinatran kanssa, mutta studioversiota siitä ei ole tehty. Albumi nousi sijalle yhdeksän Suomen albumilistalla. Albumia on maailmanlaajuisesti myyty 6,000,000 kappaletta.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt Stock Aitken Waterman.
Heinrich Geissler

Johann Heinrich Wilhelm Geissler (26. toukokuuta 1814 – 24. tammikuuta 1879) oli saksalainen keksijä ja mittalaitteiden valmistaja. Geissler tunnetaan erityisesti keksimästään elohopea-tyhjiöpumpusta ja Geisslerin putkesta, joka oli varhainen loisteputki. 
Geissler syntyi Igelshiebissä, Thüringenin vapaavaltiossa, Saksassa. Geissler opiskeli isänsä johdolla lasinpuhallusta. Hän työskenteli aluksi vanhempiensa yrityksessä, mutta vietti sitten kymmenen vuotta kierrellen Saksan yliopistoilla valmistamassa erilaisia tutkimuslaitteita.
Vuonna 1850 hän rakensi talon Bonniin ja perusti kaksi vuotta myöhemmin työpajan sinne. Työpajassaan hän teki erilaisia fysikaalisia ja kemiallisia kojeita ja mittalaitteita, osa niistä palkittiin kansainvälisesti.
Geissler meni töihin Bonnin yliopistoon vuonna 1868.
Geissler kuoli Bonnissa vuonna 1879.
Rhythm of Love

Rhythm of Love on Kylie Minoguen järjestyksessä kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Better the Devil You Know", "Step Back in Time", "What Do I Have to Do" ja "Shocked". Kyseessä oli myös ensimmäinen albumi, jolla Kylie oli itse mukana tekemässä kappaleita. Albumi oli huomattavasti house-vaikutteisempi kuin kaksi edeltäjäänsä, mutta menestyi samalla muita heikommin. Levyn menestynein kappale oli ensimmäinen single "Better the Devil You Know".
"Shocked"-kappaleen remiksasi vuonna 1991 DNA, joka on tehnyt remiksejä muun muassa Army of Loversille, sillä albumiversio oli radioon liian pitkä. Rhythm of Love pysyi kymmenen viikkoa Suomen albumilistalla korkeimmillaan sijalla 15. Albumia on maailmanlaajuisesti myyty noin 3 000 000 kappaletta.
Pitkä ihana leikki

Pitkä ihana leikki on Maija Vilkkumaan esikoisalbumi, joka julkaistiin elokuussa 1999. Albumista on julkaistu vuonna 2000 "Pitkä ihana leikki – Peltipainos" -nimellä kulkeva erikoispainos, joka sisältää Sielun Veljet -yhtyeen kappaleen ”Peltirumpu” coverversion ja musiikkivideot kappaleille ”Satumaa-tango” ja ”Tähti”. Albumi ylitti kultarajan vuonna 2000, ja sitä on myyty yhteensä yli 38 000 kappaletta. Se sijoittui Suomen virallisella albumilistalla kolmanneksi.
Kappaleet.
"Peltipainos".
Musiikkivideot
Frédéric Joliot-Curie

Frédéric Joliot-Curie (omaa sukuaan Joliot; 19. maaliskuuta 1900 – 14. elokuuta 1958) oli ranskalainen kemisti. Hän sai vaimonsa Irène Joliot-Curien kanssa vuonna 1935 Nobelin kemianpalkinnon radioaktiivisten isotooppien syntetisoinnista.
Elämä.
Frédéric Joliot syntyi Pariisissa vuonna 1900 ja valmistui ESPCI:stä. Vuonna 1925 hän pääsi Marie Curien apulaiseksi Curie-instituuttiin, ja samalla hän rakastui Curien tyttäreen Irène Curieen. Pian he menivät naimisiin, ja vuonna 1926 he vaihtoivat molemmat sukunimensä muotoon Joliot-Curie.
Joliot-Curie erosi Curie-instituutista vuonna 1937 ja meni professoriksi Collège de Franceen, jossa hän työskenteli ketjureaktion parissa ja tutki ydinreaktorin vaatimuksia uraanin ja raskaan veden hallitun ydinreaktion avulla.
Saksan hyökättyä Ranskaan vuonna 1940 Joliot-Curie onnistui salakuljettamaan työnsä Britanniaan. Hän otti aktiivisen roolin Ranskan vastarintaliikkeessä natsimiehityksen aikana.
Joliot-Curie työskenteli Ranskan ydintutkimuslaitoksen johtajana, kunnes hänet erotettiin 28. huhtikuuta 1950. 20. toukokuuta julkaistiin 16 000 tieteilijän allekirjoittama vastalause Joliot-Curien erottamista vastaan.
Let’s Get to It

Let's Get to It on Kylie Minoguen järjestyksessä neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1991.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Word Is Out", "If You Were with Me Now", "I Guess I Like It like That", "Keep On Pumpin' It", "Give Me Just a Little More Time" ja "Finer Feelings". Kyseessä oli Minoguen viimeinen PWL:lle tehty studioalbumi.
Vihikoira

Vihikoira (, ), puhekielessä usein verikoira (), on suurikokoinen belgialainen ajava metsästyskoirarotu. Myös jälkikoirana tunnettu vihikoira kuuluu FCI:n roturyhmään 6. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty "Canis sanguinarius".
Ulkonäkö.
Vihikoira on suuri ja voimakasrakenteinen, korkeuttaan pitempi koira. Rodun tunnusomaisin piirre on sen löysä nahka, joka muodostaa poimuja erityisesti pään ja kaulan seutuvilla. Vihikoiran kallo on hyvin syvä. Sen luusto on poikkeuksellisen raskas; suurin osa sen painosta on luuston painoa. Olemukseltaan vihikoira on arvokas ja rauhallinen. Korvat ovat riippuvat ja hyvin pitkät: ne ulottuvat eteenpäin vedettäessä koiran kuonon kärkeen saakka ja ylikin. 
Vihikoiran karva on lyhyttä ja tiheää. Pään alueella karva on pehmeämpää kuin muualla. Sallitut värit ovat punaruskea, musta punaisin merkein ja maksanruskea punaisin merkein. Myös pienet valkoiset merkit varpaissa, rinnassa ja hännänpäässä sallitaan.
Luonne.
Rotu on pehmeä, rauhallinen, ystävällinen ja seurallinen ihmisten suhteen ja kiintyy syvästi omistajaansa. Sen pitää sietää muita koiria ja kotieläimiä. Sen on oltava pikemminkin pidättyväinen ja itsepäinen, ja se on yhtä herkkä niin kiitokselle kuin arvostelulle. Se ei saa olla aggressiivinen.
Luonteeltaan itsepäinen vihikoira on vahvan jäljestyshalunsa vuoksi jokseenkin hankala koulutettava. 
Alkuperä.
Nykyisen vihikoiran tärkein kantarotu oli hubertuksenajokoira, joka oli peräisin 600-luvulta. Ranskalainen metsästäjä (sittemmin munkki, piispa ja pyhimys St. Hubertus) Francois Hubert kasvatti oman linjansa metsästyskoiria Ranskan Ardenneilla. Hänen kuolemansa jälkeen luostarin munkit jatkoivat koirien kasvattamista. 
Alun perin Pyhän Hubertuksen koirat olivat monen eri värisiä, mutta ajan kuluessa ne jakaantuivat kahteen eri linjaan: vaaleista kehittyi talbot hound ja tummista vihikoira. Vilhelm Valloittaja vei vuonna 1066 mukanaan Englantiin Pyhän Hubertuksen black and tan -vihikoiria. Hänen poikansa jatkoi niiden kasvatusta Englannissa. Vihikoiria käytettiin tuolloin kauriinmetsästykseen. Lähes seitsemänsadan vuoden ajan Pyhän Hubertuksen luostarista lähetettiin kolme paria vihikoiria Ranskan kuninkaalle, joka edelleen lähetti koiria Englantiin. Alkuperäinen Pyhän Hubertuksen linja säilyi 1800-luvulle asti.
Vihikoiralla on erinomainen hajuaisti, ja sitä on käytetty esimerkiksi rikollisten ja kadonneiden ihmisten etsimiseen. Se ei ole Suomessa kovin yleinen.
Terveys.
Rodulla on taipumusta lonkkaniveldysplasiaan. Toinen sen yleinen sairaus on mahalaukunkiertymä. Sen voimakkaasti poimuttunut pää on myös terveysriski. Se on yksi lyhytikäisimpiä koirarotuja.
Ihmissusi ja Frankenstein

Ihmissusi &amp; Frankenstein on kauhu- ja scifitarinoihin erikoistunut suomenkielinen sarjakuvalehti, jota julkaistiin 29 kappaletta vuosina 1973–1976. Numerosta 1/1974 lehti muutti nimensä muotoon Frankenstein &amp; Ihmissusi. Sen tarinoissa oli mukana myös Marvelin hahmoja.
Vittoria Puccini

Vittoria Puccini (s. 18. marraskuuta 1981 Firenze) on italialainen näyttelijä.
Puccini seurusteli pitkään näyttelijä Alessandro Preziosin kanssa, jonka hän tapasi "Ihanan Elisan" kuvauksissa vuonna 2003. Heillä on yksi tytär, Elena Preziosi. Puccinin nykyinen kumppani on kuvaaja Fabrizio Lucci.
ABC (yhtye)

ABC on englantilainen popyhtye, joka sai alkunsa Sheffieldissä vuonna 1980, kehittyen aikaisemmasta yhtyeestä nimeltä Vice Versa. Yhtyeen klassiseen kokoonpanoon kuuluivat Martin Fry päälaulajana, Mark White kitarassa ja koskettimissa, Stephen Singleton saksofonissa ja David Palmer rumpujen takana.
Aikaisemmasta yhtyeestä Vice Versasta kehittyneenä ABC saavutti kymmenen Britannian ja viisi Yhdysvaltain top 40 -hittiä vuosien 1981 ja 1990 välillä, ja heidän vuoden 1982 debyyttistudioalbuminsa, The Lexicon of Love, oli Britannian listaykkönen. Heidän varhaisen 1980-luvun menestyksensä Yhdysvalloissa liitti heidät toiseen brittiläiseen invaasioon. ABC jatkaa kiertämistä ja julkaisi yhdeksännen studioalbuminsa, The Lexicon of Love II:n, vuonna 2016.