HMS Hood (51)

HMS Hood (viirinumero 51) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Admiral-luokan taisteluristeilijä. 
"Hood" oli yksi neljästä vuoden 1916 hätävarusteluohjelman Admiral-luokan taisteluristeilijästä. Sisaraluksia ei rakennettu valmiiksi, joten "Hood" jäi Britannian viimeiseksi taisteluristeilijäksi. Maailmansotien välisen ajan suurin sotalaiva "Hood" nimettiin 1700-luvulla eläneen amiraali Samuel Hoodin mukaan.
Saksan laivaston taistelulaiva "Bismarck" upotti aluksen Pohjois-Atlantilla 24. toukokuuta 1941. Vain kolme aluksella olleesta 1 418 hengen miehistöstä jäi henkiin.
Rakenne.
Kun kolme Kuninkaallisen laivaston taisteluristeilijää ("HMS Indefatigable", "HMS Queen Mary" ja "HMS Invincible") menetettiin Skagerrakin taistelussa, alukseen lisättiin 5 000 tonnia panssarointia kestämään 15 tuuman tykkien osumia, mikä nosti aluksen suojan taistelulaivan tasolle.
Aseistukseksi tuli BL 15"/L42 (381 mm) Mk I, jollaiset oli asennettu myös Queen Elizabeth- ja Revenge-luokkien taistelulaivoihin sekä Renown-luokan taisteluristeilijöihin. "Hood" oli Kuninkaallisen laivaston lippulaivana ja kiersi runsaasti Britannian siirtomaissa. Aluksella palveli yli 10 000 merimiestä ja upseeria sen historian aikana.
Toinen maailmansota.
Syyskuussa 1939 "Hood" oli Kotilaivaston 1. taisteluristeilijäviirikön komentajan kontra-amiraali W. J. Whitworthin lippulaivana. Sodan alkaessa 3. syyskuuta alus oli partiomatkalla Pohjanmerellä Skagerrakin edustalla "HMS Repulsen" ja suojana olleiden "HMS Ashantin", "HMS Eskimon", "HMS Mashonan", "HMS Matabelen", "HMS Punjabin" ja "HMS Tartarin" kanssa. Osasto palasi 6. syyskuuta Scapa Flowhun. Alus lähti uudelleen merelle 8. syyskuuta valvoakseen Islannin ja Färsaarten välistä merialuetta, mistä se palasi 12. syyskuuta satamaan. Alus siirtyi 14. syyskuuta Loch Eween, jonne se saapui seuraavana päivänä. Winston Churchill vieraili vielä samana päivänä aluksella.
Operaatio Catapult.
Ensimmäisen kerran "Hood" laukaisi tykkinsä taistelutilanteessa Kuninkaallisen laivaston estäessä Mers-el-Kébirissä 3. heinäkuuta 1940 Ranskan laivastoa joutumasta saksalaisten käsiin. Taistelussa "Hoodin" kranaatit osuivat taistelulaiva "Bretagneen", joka räjähti ja upposi. Alus palveli Välimerellä ja Atlantilla ja oli huollossa tammikuusta huhtikuuhun 1941. Sille oli suunniteltu peruskorjaus 1942.
Taistelu Tanskansalmessa 1941.
"Bismarck" ja "Prinz Eugen" lähtivät Pohjois-Atlantille toukokuussa 1941 tehtävänään saattueiden tuhoaminen (operaatio Rheinübung). Tämän estämiseksi ja alusten tuhoamiseksi britit lähettivät useita aluksia estämään saksalaisalusten pääsyä Norjanmereltä Grönlannin, Islannin ja Britteinsaarten välistä (GIUK gap) pohjois-Atlantille.
"Bismarck" ja "Prinz Eugen" havaittiin lopulta Tanskansalmessa ja niitä vastaan lähetettiin "Hood", "HMS Prince of Wales" ja hävittäjiä. Osasto oli amiraali Sir Lancelot Hollandin alaisuudessa ja "Prince of Wales" oli kontra-amiraali Leachin komennossa. Hollandin osasto saavutti saksalaisalukset Grönlannin ja Islannin välisessä salmessa (Tanskansalmessa) aamuyöstä 24. toukokuuta.
"Hood" tulitti aluksi "Bismarckin" sijaan "Prinz Eugenia". Kun saksalaiset saivat mitattua etäisyyden "Hoodiin", siihen osui ensin "Prinz Eugenin" 8-tuumainen kranaatti, joka sytytti ilmatorjuntatykistön ammukset ja raketit, muttei uhannut laivaa. Kun "Hood" kääntyi saadakseen kaikki tykkinsä "Bismarckia" kohti, alukseen osuivat kello 06:00 "Bismarckin" 380 mm päätykistön ammukset, jotka nostivat tulipatsaan aluksen peräosasta. Tämän jälkeen räjähdys tuhosi aluksen takaosan. Miehistön 1 418 jäsenestä kolme miestä, Ted Briggs, Bob Tilburn ja Bill Dundas, pelastettiin hävittäjä "HMS Electralle".
Tutkintalautakunnan mukaan "Bismarckin" kranaatit olivat osuneet "Hoodin" ajopanosvarastoon. Pääaseiden kordiittipanokset olivat räjähtäneet, ja syntynyt räjähdysliekki oli levinnyt laivan käytäviä pitkin ympäriinsä, sytyttänyt aluksen sisältä tuleen, joka levisi edelleen X-tykkitornin ammusvarastoon ja räjäytti sen. Syntynyt katastrofaalinen räjähdys oli tuhonnut aluksen keskilaivan ja katkaissut aluksen. Asiasta saatiin varmuus aluksen hylyn löydyttyä vuonna 2001 noin 3 000 metrin syvyydestä.