tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vereeniging

Vereeniging on vuonna 1892 perustettu kaupunki Etelä-Afrikassa Gautengin provinssissa Vaal-joen varrella. Vuonna 1991 kaupungin väkiluku oli 345 000. Kaupungin tärkeimmät teollisuustuotteet ovat rauta, teräs, putket ja tiilet. 
Kaupungissa solmittiin vuonna 1902 toisen buurisodan päättänyt Vereenigingin sopimus.
Finn Tugwell

Finn Tugwell (s. 18. maaliskuuta 1976) on tanskalainen pöytätennispelaaja. Tugwellin uran paras saavutus on pronssimitali Ateenan olympialaisista 2004, jolloin hän voitti Michael Mazen kanssa mitalin. 
Joulukuussa 2007 Tugwell oli maailmanrankingissa sijalla 73.
Lucius Calpurnius Piso Caesoninus

Lucius Calpurnius Piso Caesoninus oli roomalainen poliitikko. Hän oli Calpurnia Pisoniksen isä ja näin ollen Julius Caesarin appi. Pisolla oli myös poika Lucius Calpurnius Piso. Piso oli Ciceron poliittinen vastustaja.
Caesar meni naimisiin Pison tyttären kanssa vuonna 59 eaa. Seuraavana vuonna Piso valittiin konsuliksi Aulus Gabiniuksen kanssa. Yhdessä kansantribuuni Publius Clodiuksen kanssa konsulit ajoivat Ciceron maanpakoon. Palkkioksi tästä Piso sai konsulikautensa loputtua provinssikseen Macedonian. Piso ryösteli provinssiaan, ja vuonna 55 eaa. hänet kutsuttiin takaisin Roomaan. Cicero piti senaatissa Pisoa vastaan syytöspuheen "In Pisonem". Caesarin ylittäessä Rubikonin Piso pysytteli neutraalina. 
Piso oli vuoden 50 eaa. kensori Appius Claudius Pulcherin kanssa.
Caesarin murhan jälkeen Piso vaati, että diktaattorin testamenttia tulisi noudattaa. Aluksi Piso oli Marcus Antoniuksen vastustaja. Mutinan sodan aikana hän osallistui lähetystöön, joka neuvotteli Antoniuksen kanssa. 
Pison uskotaan olleen Papyrusten huvilan omistaja.
Kaarlo Slöör

Kaarlo (Karl) Aleksanteri Slöör (18. tammikuuta 1833 Viipuri − 21. syyskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen hovineuvos, runoilija, suomentaja ja Suomen virallisen lehden päätoimittaja. Slöör käytti nimimerkkejä "Santala" ja "Kaarlo Santala".
Slöörin vanhemmat olivat seppämestari Gustaf Adolf Slöör ja Johanna Sofia Tammelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1851 ja valmistui filosofian maisteriksi 1857. Slöör toimi Pietarin suomalaisen seurakunnan koulujen tarkastajana 1857−1865, Suomen virallisen lehden toimittajana ja päätoimittajana 1865−1905 ja Finlands Allmänna Tidningin päätoimittajana 1900−1905. Slöör oli myös kenraalikuvernöörinkanslian kassanhoitajana 1884−1899.
Slöör sai kansallisen herätyksen jo Viipurin ruotsalaisessa lukiossa opiskellessaan, ylioppilasaikanaan vuonna 1854 hän keräsi runoja Kannakselta ja Inkerissä.
Slöör julkaisi runoja salanimellä Santala, muun muassa "Mansikoita ja mustikoita" -nimisessä kalenterissa 1860, ja suomensi William Shakespearen Macbethin 1864 ja osia Vänrikki Stoolin tarinoista sekä Henrik Ibsenin Nukkekoti-näytelmän. Ensin mainittu oli ensimmäinen Suomessa koskaan tehty Shakespeare-suomennos. Slöör sai Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinnon samana vuonna eli 1864.
Slöörin vaimo vuodesta 1863 oli Aina Emilia Ehrnström (s. 1845, k. 1929), heidän tyttärensä Mary Helena Slöör (s. 1868, k. 1947) oli naimisissa Akseli Gallen-Kallelan (s. 1865, k. 1931) kanssa.
Aapo Lyytinen

Abraham (Aapo) Lyytinen (14. marraskuuta 1852 Liminka – 26. maaliskuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen runoilija. Hän julkaisi runojaan nimimerkillä "Sampoinen".
Lyytinen toimi opettajana Kärsämäen kansakoulussa 1884–1886.
Paulina Gerzon

Paulina Gerzon (s. 27. tammikuuta 1995 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen televisiossa 5-vuotiaana.
Gerzon esitti Francesca Spataforea televisiosarjassa "Sopranos" vuosina 2006–2007. Hän näytteli sitä ennen vuosina 2001–2005 sarjassa "All My Children" ja 2003–2007 sarjassa "" Katie Nicholsonin roolissa. Hän on esiintynyt myös sarjoissa "Kova laki", "Sinkkuelämää", "Asema 62" ja "Synnytystuskia" sekä joissakin elokuvissa.
Erkki West

Ernst Robert Magnus Winter, kirjailijanimi Erkki West (28. joulukuuta 1857 Hartola – 17. elokuuta 1934 Helsinki), oli suomalainen merikapteeni, joka julkaisi kaksi kirjaa. Winterin vanhemmat olivat Hartolan kappalainen, myöhemmin kirkkoherra Adolf Magnus Winter (1828–1880) ja Julia Malvina Bonsdorf (1836–1926). Perheessä oli yhdeksän lasta. 
Ernst Winter oli merikapteeni ja hän toimi viimeksi Päijänteen luotsipiirin päällikkönä. Hän kirjoitti 1920-luvulla osin omien kokemustensa pohjalta kaksi kirjaa. Ernst Winter oli kirjailija Maila Talvion ja rovasti Hugo Winterin veli.
Aku Rautala

August Ripatti, käytti kirjailijanimeä Aku Rautala () oli suomalainen työläiskirjailija.
Rautala kävi kansakoulun ja Paimion kansanopiston. Hän työskenteli vuosina 1912–1918 konepaja-, rakennus-, saha-, tehdas- ja satamatyöläisenä ja oli vangittuna poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen. Vapauduttuaan Rautala toimi Suomen työväenpuolueen toimitsijana Jyväskylässä 1919–1923 sekä WSOY:n palveluksessa ensin varastomiehenä ja myöhemmin 1930–1931 kustannusvirkailijana.
Rautala oli naimisissa kirjailija Iris Uurron kanssa, heidän poikansa oli kirjailija Aku-Kimmo Ripatti. Rautala kuoli jäätyään raitiovaunun alle Helsingissä. Rautala oli yrittänyt hypätä Hakaniementorilla Hämeentie 2:n kohdalla liikkeellä olleen raitiovaunun perävaunun etusillalle mutta epäonnistui ja joutui perävaunun alle, jolloin häneltä katkesi toinen jalka, kylkiluita ja lonkkaluu. Rautala kuoli tunnin kuluttua tajuihinsa tulematta sairaalassa.
Mimesis

Mimesis ( 'jäljittely') on keskeinen taiteen teorian käsite. Sillä tarkoitetaan luonnon tai todellisuuden jäljittelyä ja esittämistä taiteen keinoin.
Platon ja Aristoteles kutsuivat mimesistä luonnon jäljittelyksi. Platonin mukaan kaikki taideteokset ovat imitointia, teokset heijastavat niiden taustalla olevia todellisia ideoita. Kaikki, minkä ihmiset näkevät, on vain etäistä heijastumaa ihanteellisista muodoista ja ajatuksista. Tällä perusteella taiteilijat ovat Platonin mielestä vain jäljitelmien jäljittelijöitä. Aristoteles puolestaan tähdensi tragedian analyysissään, että taide jäljittelee ihmisten toimintaa. Aristoteles myös katsoi, että taideteos ei kopioi todellisuutta, vaan on jotain sellaista, mitä ei ole ollut aiemmin olemassa. Taideteos on kuin eliö, jossa kaikki on kohdallaan loogisessa järjestyksessä.
Narratologiassa mimesis tarkoittaa näyttämistä kertomisen vastakohtana. Mimesis merkitsee kertojan poissaoloa tai vähäistä läsnäoloa.
Andøya

Andøya on pohjoisin saari Vesterålenin saaristossa, Nordlandin läänissä Norjassa. Saari kuuluu Andøyn kuntaan. Sen pinta-ala on 488 neliökilometriä, joten se on Norjan kymmenenneksi suurin saari.
Saarella sijaitsee 1962 perustettu luotainrakettien laukaisukeskus Andøyan rakettikoealue.
DigitalGlobe

DigitalGlobe oli yhdysvaltalainen satelliittikaukokartoituskuvien myyjä. Sen toimipaikka oli Longmontissa Coloradossa. Yhtiössä oli vuonna 2006 kaikkiaan 350 työntekijää. MacDonald, Dettwiler and Associates (MDA) osti DigitalGloben vuonna 2017 ja uuden yhdistyneen yhtiön nimeksi tuli Maxar Technologies.
Yhtiö perustettiin vuonna 1992 "Earth Imaging and Information Company" -nimisenä. Sen alkua tuki Land Remote Sensing Policy Act -laki, joka pyrki kaukokartoituskuva-aineistojen kaupallistamiseen.
QuickBird 2-kaukokartoitussatelliitti alkoi 18. lokakuuta 2001 kerätä uutta valokuva-aineistoa. Google Earth käyttää DigitalGloben materiaalia. Yhdysvaltojen terrorisminvastainen sota johti vuodesta 2002 alkaen siihen, että DigitalGloben kaltaisten yritysten saamat Yhdysvaltain liittovaltion laitosten tekemät kuvatilaukset kasvoivat rajusti.
Yhtiön satelliitit.
Early Bird 1.
Early Bird 1 kuului yhtiön edeltäjäyhtiölle, Earth Watch Inc.'lle. Se laukaistiin avaruuteen 24. joulukuuta 1997 Venäjältä Svobodnyn kosmodromilta Start-1-raketilla. Satelliitissa on kolmen metrin resoluution omaava pankromaattinen kamera ja multispektraalinen kamera, jonka resoluutio oli 15 metriä.
QuickBird.
QuickBird laukaistiin 18. lokakuuta 2001 ja on ollut pitkään DigitalGloben pääkamera avaruudessa. Sen rakensivat Ball Aerospace (kamera) ja Orbital Sciences Corporation (satelliitti). Se laukaistiin Yhdysvalloista Delta II -raketilla. Se lentää 450 km:n korkeudella aurinkosynkroonisella radalla. Se korvasi toimintansa lopettaneen QuickBird-1-satelliitin. Sen pankromaattisen kameran resoluutio on 60 cm ja multispektraalisen kameran resoluutio on 2,4 metriä.
WorldView-1.
Ball Aerospace rakensi WorldView-1:n. Satelliitti laukaistiin 18. syyskuuta 2007 Vandenberg Air Force Base -tukikohdasta Delta II -kantoraketilla. Yhdysvaltain sotilastiedusteluun liittyvä National Geospatial-Intelligence Agency on kuvamateriaalin pääasiallinen ostaja. Satelliitin pankromaattisen kameran resoluutio on 50 cm.
WorldView-2.
Ball Aerospace rakensi myös WorldView-2-satelliitin, joka laukaistiin 9. lokakuuta 2009. Boeing laukaisi satelliitin avaruuteen. Pankromaattisen kameran resoluutio on 46 cm ja monivärikameran resoluutio on 1,84 m.
WorldView-3.
Yhtiö tilasi elokuun lopussa 2010 hintaan 307 miljoonan dollaria Ball Aerospace- ja ITT Industries -yhtiöiltä WorldView-3-satelliitin. Se laukaistiin vuoden 2014 puolivälissä.
Kianna Underwood

Kianna Underwood (s. 28. marraskuuta 1992 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Underwood aloitti näyttelemisen 7-vuotiaana vuonna 1999. Hän on esiintynyt mm. Mike Tollin ja Brian Robbinsin luomassa "All That" sketsisarjassa vuosina 2004–2005.
Bill Demong

Bill Demong (s. 29. maaliskuuta 1980 Vermontville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka voitti olympiakultaa ja maailmanmestaruuden. 
Sapporon MM-kisoissa 2007 Demong voitti hopeaa normaalimatkalta. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti suurmäen Gundersen-kilpailun, oli yhteislähtökilpailussa viides ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa pronssilla. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kuudes ja normaalimäen kilpailussa seitsemäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Demong oli mukana Yhdysvaltojen pronssia voittaneessa normaalimäen joukkueessa. Olympialaisissa hän on sijoittunut Salt Lake Cityssä 2002 neljänneksitoista sprintissä ja neljänneksi viestissä. Vancouverissa 2010 hän voitti suurmäen Gundersen-kilpailun, oli kuudes normaalimäen Gundersen-kilpailussa ja hopealla joukkuekilpailussa. 
Demong on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 1999 asti ja voittanut yhdeksän osakilpailua: kaudella 2001–2002 Liberecissä, kaudella 2006–2007 Lahdessa, kaudella 2007–2008 Trondheimissa, kaudella 2008–2009 Ramsaussa, Whistlerissä, Klingenthalissa, Lahdessa sekä Vikersundissa ja kaudella 2009–2010 Val di Fiemmessä. Lisäksi hän on ollut kuusi kertaa toinen ja kuusi kertaa kolmas (13.2.2012 mennessä). Kauden 2007–2008 ja 2008–2009 maailmancupin kokonaiskilpailuissa hän sijoittui kolmanneksi.
Demong lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä vuonna 2015.
Jean-Pierre Dumont

Jean-Pierre ”J. P.” Dumont (s. 1. huhtikuuta 1978 Montréal, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi SC Bernin joukkueessa Sveitsin pääsarjassa.
Amatööriura.
Dumont pelasi neljä kautta Val-d'Or Foreursissa QMJHL-junioriliigassa, yhdessä Roberto Luongon, Francis Lessardin, Steve Béginin ja Jean-Luc Grand-Pierren kanssa, joista myös tuli NHL-kiekkoilijoita.
Ammattilaisura.
New York Islanders varasi Dumontin NHL:ään kolmantena . Hänen NHL-uransa alkoi kuitenkin Chicago Blackhawksin riveissä vuonna 1998. Keväällä 2000 hänet siirrettiin Buffalo Sabresiin.
Elokuussa 2006 Dumont allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa ja helmikuussa 2008 hän jatkoi sopimusta vielä kahdella vuodella. Lokakuussa 2011 hän siirtyi Sveitsin pääsarjan SC Berniin, jossa hän oli pelannut jo NHL:n työsulkukaudella .
Vodek Sadalski

Włodzimierz ”Vodek” Sadalski (s. 29. elokuuta 1949) on Puolan liiton koulutus- ja urheilujohtaja sekä entinen lentopallovalmentaja ja pelaaja, joka valmensi kaudella 2008 Savonlinnan East Volleyta lentopallon 1-sarjassa. Pelaajaurallaan Sadalski pelasi passarina voittaen olympiakultaa Montrealin olympialaisissa vuonna 1976 ja maailmanmestaruuden 1974 Meksikossa. Häntä pidetään yhtenä Puolan kaikkien aikojen parhaista passareista.
Valmennusura.
Pelaajauransa jälkeen Sadalski suuntasi Suomeen pelaamaan mestaruussarjaan Kokkolan Tiikereissä syksyllä 1979, seuraavalla kaudella 1980-81 Sadalski ryhtyi Kokkolan Tiikereiden pelaajavalmentajaksi, jona hän toimi myös kaksi seuraavaa kautta. Tiikereiden pudottua mestaruussarjasta hän ryhtyi valmentamaan kakkossarjaan Ylivieskan Kuulaa. Ylivieskasta hänet hankittiin mittavien neuvotteluiden jälkeen Seinäjoen Maila-Jussien riveihin 1-sarjaan valmentamaan. Maila-Jussit nousi Sadalskin opeilla SM-sarjaan heti ensimmäisellä kaudella. Hän hyödynsi joukkueen harjoituksissa etenkin kotimaataan Puolaa, missä joukkue leireili erittäin paljon ja pelasi sikäläisiä huippujoukkueita vastaan. Kaudella 1985 Maila-Jussit otti Suomen Cupin voiton, jonka jälkeen se eteni kaksi kertaa peräkkäin Suomen mestaruuteen kausilla 1986 ja 1987. Tämän jälkeen Maila-Jusseilla koittivat laihemmat vuodet loukkaantumisten ja pelaajapulan takia, ja myös Sadalski oli lähtemässä Seinäjoelta. Hän toimi viimeisinä vuosinaan Seinäjoen Lyseon lentopallo-opettajana. Tämän jälkeen Wlodzimierz Sadalski toimi Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1987–1992.
Sadalski on valmentanut urallaan myös muun muassa Kokkolan Tiikereitä, Salon Piivolleyta, Raision Loimua ja monia muita seuroja Suomessa. Savonlinnan East Volleyta hän on valmentanut vuosina 2001–2003 sekä kaudesta 2005 lähtien.
Muuta.
Sadalski oli äärimmäisen vaativa valmentaja. Ei ollut harvinaista, että pelaaja lähti harjoituksista kotiin ennen muita miettimään treenien tarkoitusperiä.
Pavel Rostovtsev

 
Pavel Aleksandrovitš Rostovtsev (, s. 21. syyskuuta 1971 Gus-Hrustalni, Vladimirin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen ampumahiihtäjä.
Olympialaiset.
Rostovtsev osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin. Salt Lake Cityssä 2002 hän sijoittui viestissä neljänneksi, takaa-ajossa viidenneksi sekä normaalimatkalla ja sprinttikilpailussa kuudenneksi. 2006 Torinon olympialaisissa hän saavutti uransa ainoan olympiamitalin Venäjän joukkueen sijoittuessa hopealle viestikilpailussa. Rostovtsev osallistui Torinon kisoissa henkilökohtaisista matkoista vain normaalimatkalle, jossa hän sijoittui kolmanneksitoista.
Maailmanmestaruuskilpailut.
Rostovtsev osallistui ensimmäisen kerran aikuisten MM-kilpailuihin Slovakian Brezno-Osrbliessa 1997 ja saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa kaksi vuotta myöhemmin Kontiolahden MM-viestistä, jossa Venäjän joukkue sijoittui hopealle. Oslon MM-kilpailuissa 2000 Rostovtsev saavutti kolme hopeamitalia henkilökohtaisilla matkoilla ja kultaa samana vuonna Lahdessa järjestetyssä MM-viestikilpailussa. Slovenian Pokljukassa vuonna 2001 järjestetyissä MM-kilpailuissa hän voitti maailmanmestaruuden sprinttikilpailussa ja takaa-ajossa. Viestihopeaa hän saavutti vielä 2003 Hanti-Mansijskissa ja 2005 Hochfilzenissä.
Maailmancup.
Vuonna 1995 alkaneella urallaan Rostovtsev voitti seitsemän maailmancupin osakilpailua ja saavutti yhteensä 25 palkintokorokepaikkaa. Hän sijoittui cupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 2001–2002. Rostovtsev lopetti uransa kauden 2005–2006 jälkeen.
Mindy Cohn

Mindy Cohn (s. 20. toukokuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1980-luvulla lapsinäyttelijänä televisiosarjasta "The Facts of Life". Sarjan aikana hän oli kolme kertaa ehdokkaana Young Artist -palkinnon voittajaksi.
Viime aikoina Cohn on tehnyt enimmäkseen äänirooleja muun muassa "Kim Possibleen" ja erityisesti "Scooby-Doo"-aiheisiin animaatioihin, jonka roolisuorituksesta hänet huomioitiin Daytime Emmy -ehdokkuudella vuonna 2003.
USA Network

USA Network on yhdysvaltalainen kaapelitelevisiokanava. Kanava aloitti lähetyksensä 27. syyskuuta 1977. Sen omistaa NBC Universal. USA Network oli nähtävissä vuonna 2005 noin 89 miljoonassa kotitaloudessa.
Historia.
Kanava aloitti lähetyksensä syyskuun lopussa vuonna 1977 nimellä Madison Square Garden Network ja siitä tuli nopeasti yksi Yhdysvaltojen pääkanavista. Huhtikuussa 1980 kanava vaihtoi nimensä USA Networkiksi, kun sen omistusrakennetta uudelleenjärjestettiin. 24. syyskuuta 1992 USA Network lanseerasi sisarkanavansa, Sci Fi Channelin.
Samaan aikaan USA Network jakoi ohjelma-aikansa ja tilansa kahden muun vasta äskettäin aloittaneen televisiokanavan, C-SPAN ja Black Entertainment Televisionin (BET) kanssa. Kaikkien kolmen kanavan ohjelmatiedot julkaistiin esimerkiksi "TV Guidessa" "USA"-nimen alla. Vuonna 2004 NBC Universal julkisti virallisesti yhtiön omistajuuden. Yhtiön teräväpiirtoversio aloitti toimintansa 3. lokakuuta 2007 ja se on saatavilla nykyisin DirecTV:ssä ja useissa kaapeliverkoissa.
Jon Åge Tyldum

 
Jon Åge Tyldum (s. 26. lokakuuta 1968 Snåsa) on norjalainen entinen ampumahiihtäjä.
Tyldum saavutti urallaan seitsemän MM-mitalia, joista kaksi henkilökohtaisista kilpailuista. Sprinttikilpailussa 1993 ja normaalimatkalla 1995 hän saavutti hopeaa. Viestistä tuli MM-pronssia 1991 ja hopeaa 1997. Joukkuekilpailussa Tyldum voitti MM-kultaa 1995 sekä hopeaa 1991 ja 1992. Hän osallistui kaksiin talviolympialaisiin ja sijoittui parhaimmillaan 1994 Lillehammerin olympialaisten viestissä seitsemänneksi.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Tyldum voitti kaksi kertaa, vuosina 1992 ja 1995. Urallaan hän voitti kaksi osakilpailua ja saavutti yhteensä kuusi palkintokorokepaikkaa.
Pickettin hyökkäys

Pickettin hyökkäys oli etelävaltioiden Gettysburgin taistelun kolmantena päivänä 3. heinäkuuta 1863 suorittama hyökkäys, joka kantaa George Pickettin nimeä. Pickett johti yhtä kolmesta divisioonasta avoimelle pellolle Cemetary Ridgen edustalle, jossa ne menettivät unionin joukkojen kivääri- ja tykkitulessa yli puolet miehistään. Divisioonia komensivat etelävaltioiden puolelta kenraalimajuri Isaac R. Trimble, prikaatinkenraali J. Johnston Pettigrew. Vaikka hyökkäys on nimetty Pickettin mukaan vastaava komentaja oli James Longstreet. Hyökkäys päättyi katastrofiin etelän joukkojen menetettyä yli puolet miehistään. Se päätti myös etelävaltioiden etenemisen pohjoisvaltioiden maaperällä ja pakotti kenraali Robert E. Leen vetämään joukkonsa takaisin Virginiaan.
Dick Sargent

Dick Sargent (19. huhtikuuta 1930 Carmel, Kalifornia – 8. heinäkuuta 1994) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esitti televisiosarjassa "Vaimoni on noita" ”toista Darrin Stephensiä”.
Sargent näytteli elokuvissa vuodesta 1956 alkaen. Kun Dick York lähti sarjasta "Vaimoni on noita" vuonna 1969, Sargent sai hänen roolinsa. Hänelle oli tarjottu roolia jo vuonna 1964, mutta hänellä oli tuolloin sopimus Universal Studiosin kanssa, ja hän hylkäsi roolin. Sargent esitti Darrinia sarjassa sen loppuun asti, vuoteen 1972.
"Vaimoni on noita" -sarjan jälkeen Sargent jatkoi työskentelyään elokuvissa ja vieraili useissa televisiosarjoissa. 1980-luvun puolivälissä hän esitti leski-isä Richard Prestonia tilannekomediassa "Down to Earth".
Myöhemmin hän ilmoitti olevansa homoseksuaali ja puolusti homojen oikeuksia. Hän asui kumppaninsa Albert Williamsin kanssa yhdessä kuolemaansa saakka. Hän kuoli vuonna 1994 eturauhassyöpään Los Angelesissa.
Craig McCracken

Craig Douglas McCracken (s. 31. maaliskuuta 1971 Charleroi, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaattori, animaatioiden ohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten luomistaan piirrossarjoista "Tehotytöt" ja "Foster's Home for Imaginary Friends". McCracken on naimisissa "" -sarjan kehittäjän Lauren Faustin kanssa.
Biografia.
Craig kiinnostui piirtämisestä hyvin nuorella iällä ja muutettuaan äitinsä kanssa Whittieriin, Kaliforniaan isänsä kuoleman jälkeen hän opiskeli high schoolin valmistumisen jälkeen Kalifornia Institute of the Artsissa animointia. Samassa koulussa Craig tapasi luokkatoverinsa Genndy Tartakovskyn, jonka kanssa hän myöhemmin työskenteli samoissa piirretyissä sarjoissa uransa aikana. Ensimmäisenä vuotenaan Kalifornia Institute of the Artsissa hän loi lyhyitä animaatioita, joissa seikkaili hahmo nimeltä No Neck Joe. Craig loi myös The Whoopass Girls -lyhytanimaation, jossa seikkailivat kolme söpöä pientä tyttöä, joilla oli supervoimia. Sarja tunnettiin myöhemmin nimellä Tehotytöt.
Ura.
Vuonna 1993 Craig sai Cartoon Networkilta töitä, kun hänet nimitettiin animaatiosarjan Kaksi tyhmää koiraa taideohjaajaksi. Ohjelman suosiosta huolimatta se jäi lyhyeksi, mutta Craig jatkoi taideohjaamista, kun hän seuraavaksi toimi Dexterin laboratoriossa, jossa parissa työskenteli myös Craigin entinen luokkalainen Genndy Tartakovsky. Sarjan aikana Cartoon Network antoi luvan Craigille tehdä lisää lyhyt animaatioita The Whoopass Girlsistä. Lopulta sarjan nimeksi tuli The Powerpuff Girls, koska edellinen nimi oli hieman loukkaava. Ensimmäiset lyhytanimaatioit esitettiin vuonna 1995 What a Cartoon! ohjelmassa Cartoon Networkilla ja lopulta se oman sarjansa vuonna 1998.
Sarjasta tuli erittäin suosittu ja menestynyt maailmalla voittaen muun muassa Emmy-palkinnon. Myöhemmin japanilaiset loivat sarjan pohjalta oman versionsa nimeltä Demashita! Powerpuff Girls Z.
Elokuussa 2004 Craigin toinen luoma sarja Foster's Home for Imaginary Friends pääsi myös Cartoon Networkin ohjelmistoon, joka on Tehotyttöjen tavoin saavuttanut menestystä.
Taloustaito

Taloustaito (ent. Veronmaksaja) on 12 kertaa vuodessa ilmestyvä talouslehti ja siihen liittyvä verkkopalvelu taloustaito.fi, joita julkaisee Verotieto Oy. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1948. Taloustaidon päätoimittaja on Antti Oksanen. Lehti on puoluepoliittisesti riippumaton.
Taloustaidon levikki on 242 961 (LT 2018) ja lukijamäärä 457 000 (KMT S16/K17). Se on Pohjoismaiden suurin talouslehti. Veronmaksajain Keskusliiton jäsenet saavat Taloustaidon jäsenetuna. Taloustaidon sisällön painopiste on verotuksessa, taloudessa ja perhejuridiikassa. Lehti arvioi säännöllisesti kodin talouden perustekijöitä: asuntojen ja autojen hintoja ja kustannuksia, lainojen korkoja, sijoitusrahastojen tuottoja sekä eri kulutustuotteiden ja -palveluiden hintoja ja kustannuksia. Lehti kertoo myös taidesijoittamisesta.
Kanada-cup 1981

Kanada-cup 1981 (engl. "Canada Cup 1981") oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus. Se oli kaikkien aikojen toinen Kanada-cupin turnaus. Turnauksessa pelattiin vuonna 1981 ensimmäistä kertaa loppuottelun lisäksi välierät. Toisin kuin ensimmäisessä cupissa loppuottelusarjan sijaan pelattiin yksi loppuottelu.
Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, joka voitti Kanadan loppuottelussa ylivoimaisesti maalein 8–1. Tappio on Kanadan jääkiekkomaajoukkueen eräs suurinumeroisimmista tappioista.
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Neuvostoliiton maalivahti Vladislav Tretjak.
Suomi turnauksessa.
Suomi pelasi ensimmäisen ottelunsa Edmontonissa Kanadaa vastaan, joka oli ylivoimainen maalein 9–0. Suuresta maalierosta huolimatta Suomen paras pelaaja oli maalivahti Markus Mattson. Kanadan paras hyökkäysketju oli puolestaan Wayne Gretzkyn, Guy Lafleurin ja Gilbert Perreaultin hyökkäyskolmikko. Ensimmäinen erä oli tasaväkinen ja päättyi Kanadan johtaessa lukemin 1–0. Suomen pelikuri kuitenkin heikkeni, minkä johdosta Kanada voitti. Seuraavassa ottelussa Suomi kohtasi Tšekkoslovakian, joka sai ottelun avausmaalin onnekkaasti. Jari Kurri yritti purkaa kiekkoa Suomen maalin edestä, mutta kiekko osuikin Pavel Richterin luistimeen ja kimposi siitä Suomen maaliin. Matti Hagman tasoitti ottelun, mutta Tšekkoslovakia siirtyi 1–2-johtoon. Toinen erä oli vielä tasaväkinen ja maaliton, mutta lopulta Tšekkoslovakia oli ylivoimainen maalein 1–7.
Myös Ruotsi voitti Suomen ylivoimaisesti lukemin 5–0, samoin Neuvostoliitto maalein 6–1, vaikka mahdollisuus suurempaankin tappioon oli olemassa. Viimeisen ottelunsa Suomi pelasi Montrealissa, jossa vastaan asettui Yhdysvallat. Ottelussa Suomi nousi tappioasemasta 4–4-tasapeliin. Erikoista oli, että ottelun jälkeen hallissa ei soitetukaan kisafanfaaria, vaan "Maamme"-laulu. Suomen pelaajat pitivät tätä ilkeänä. Merkille pantavaa on, että turnauksessa Suomi pelasi heikosti otteluiden kolmansissa erissä. Kaikki ottelut yhteen lukien Suomi hävisi ensimmäiset erät maalein 2–7, toiset 2–8 mutta kolmannet 2–16.
Eero Lampio

Eero Lampio (sukunimi aik. Lampén; 5. lokakuuta 1889 Lieksa – 30. heinäkuuta 1931 Paatsjoki) oli suomalainen konsuli, liikemies ja eräkirjailija, ainakin oman kertomansa mukaan myös kilpahiihtäjä
Elämäkerta.
Lieksalaiseen kauppiasperheeseen syntynyt Lampio lopetti koulunkäynnin reputettuaan ylioppilaskirjoituksissa. Hän työskenteli sitten puutavarayhtiöiden palveluksessa Karjalan ja Lapin rajaseuduilla ja myöhemmin Venäjän puolella Itä-Karjalassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Lampio osallistui Venäjän sotatarvikekuljetuksiin ja hän toimitti Muurmannin ratatyömaalle ratapölkkyjä ja puutavaraa sillanrakennusta varten. 
Vuonna 1919 Lampiosta tuli Suomen konsuli asemapaikkanaan Murmansk. Hän toimi yhteysmiehenä aluetta siihen aikaan hallinneiden englantilaisten suuntaan. Lampio oli mukana valmistelemassa Petsamoon suuntautunutta Walleniuksen retkeä ja hänestä oli tarkoitus tehdä Petsamon siviilihallinnon johtaja suomalaisten saatua Petsamon haltuunsa. Helmikuussa 1920 Lampio ehdotti, että Suomen valtio toimittaisi elintarvikkeita meritse elintarvikepulaa kärsivään Petsamoon. Kuljetuksella olisi ollut propanganda-arvoa ja lisäksi elintarvikkeet olisi myyty velaksi petsamolaisille ja näin sitoutettu heidät Suomeen. 
Elintarvikkeiden kuljetusta varten yksityinen "Ab Murman Fiskeriet"-yhtiö sai Suomen valtiolta korottoman lainan "Silvia"-nimisen aluksen ostoa varten. Kuljetus pysähtyi kuitenkin Norjan Vuoreijaan, koska tällä välin Walleniuksen joukot oli karkotettu Petsamosta. Elintarvikkeet varastoitiin Vuoreijaan ja Lampio järjesti Silvia-alukselle paluulastiksi Suomeen Jäämeren kalaa. Kalaa ei saatu kuitenkaan Suomessa kaupaksi ja lopulta valtiolle koitui hankkeesta yli 2 miljoonan markan tappiot. Tilintarkastajat arvostelivat myöhemmin ulkoministeriötä epäluotettavana pidetyn Lampion käyttämisestä hankkeessa.
Englantilaisten poistuttua Murmanskista Lampio siirtyi Vuoreijaan jossa hän oli Suomen konsulina vuoden 1921 loppuun saakka. Vielä vuonna 1920 Lampio osti Suomen valtion laskuun kolme kalastusalusta joilla oli tarkoitus käynnistää valtamerikalastus Petsamossa.
Vuonna 1923 Lampiosta tuli Kolttakönkään hotellin johtaja. Hän oli samaan aikaan myös valtion omistaman vuonna 1922 perustetun Oy Petsamo Ab:n asiainhoitajana ja lisäksi hän muonitti "Atif"-yhtiön järjestämiä savotoita sekä omisti traanikeittämön ja kalankuivaamon. Lampion asiainhoitajan toimi ja myös omat liiketoimet päättyivät kun Oy Petsamo Ab lopetettiin 1926 tappiollisena. Viimeksi Lampio toimi 1920-luvun lopulla Trifonan majana tunnetun valtion majatalon hoitajana.
Viimeiset vuotensa Lampio asui Petsamon Yläluostarin munkkien luona. Hän kirjoitti eräkirjoja ja harrasti metsästystä ja lohen ongintaa Petsamon joissa. Kesällä 1931 hän pyysi lohia yhdessä kullankaivaja Kaarlo Turusen (Kulta-Turunen) kanssa. Lampio ja Turunen hukkuivat heinäkuun lopulla 1931 kun heidän veneensä kaatui Paatsjoen Saarikoskessa.
Marie Linder

Marie Linder (o.s. Musin-Puškin, alk. ; 8. joulukuuta 1840 Pietari – 5. maaliskuuta 1870 Helsinki) oli venäläis-suomalainen Kytäjän kartanon emäntä ja yksi Suomen ensimmäisistä naiskirjailijoista.
Elämäkerta.
Linderin vanhemmat olivat Musin-Puškin-sukuun kuulunut kreivi Vladimir Musin-Puškin ("Moussine-Pouchkine", 1798–1854) ja tämän suomalaissyntyinen puoliso Emelie Stjernvall (1811–1846), jonka isä oli maaherra Carl Johan Stjernvall ja isäpuoli prokuraattori Carl Johan Walleen. Isänsä puolelta Linder oli kaukaista sukua runoilija Aleksandr Puškinille. Äitinsä kuoltua kuusivuotias Marie Linder muutti Suomeen Träskändan kartanoon tätinsä Aurora Karamzinin luo. Isänsä kuoltua vuonna 1854 Linder lähetettiin kotiopettajattaren seurassa Ranskaan sisarensa Alinen (Aleksandrine) luo. Tämänkin kuoltua vuonna 1858 Linder palasi takaisin Suomeen, jossa Aurora Karamzin esitteli sisarentyttärensä pietarilaiselle seurapiirilleen, joka oli koko keisarikunnan ylin. 
Linder alkoi harrastaa kirjoittamista jo varhain mutta harrastus jäi syrjään hänen mentyään vuonna 1859 naimisiin Constantin Linderin kanssa. Parille syntyi kolme lasta: Emilie (s. 1861), Hjalmar (s. 1862) ja Marie (s. 1863). He asettuivat vuonna 1862 asumaan Kytäjän kartanoon, jota hoidettiin menestyksekkäästi ja edistyksellisesti. Linderit perustivat omalla kustannuksellaan Kytäjän ensimmäisen kansakoulun vuonna 1864 ja avustivat vuosien 1867–1868 suurten nälkävuosien aikana hädänalaisia. Linder tapasi keisari Aleksanteri II:n tämän vieraillessa Helsingissä vuoden 1863 valtiopäivien avajaisissa ja pyysi tätä antamaan valtakuntansa alamaisille uskonnonvapauden, jotta hän voisi erota ortodoksisesta kirkosta ja liittyä miehensä ja lastensa luterilaiseen kirkkoon.
Vuonna 1865 kuolleen pankinjohtaja Henrik Borgström nuoremman on väitetty olleen Linderin salainen rakastaja. Borgström kuoli virallisen tiedon mukaan ratsastusonnettomuudessa, mutta huhun mukaan hän olisi loukkaantunut kuolettavasti hypättyään Kytäjän kartanon toisen kerroksen parvekkeelta paetessaan Constantin Linderiä, joka olisi yllättänyt hänet yhdessä Marien kanssa.
Avioliiton vaikeudet ja neljännen lapsen kuolema vuonna 1865 saivat Marie Linderin palaamaan takaisin kirjoitusharrastuksensa pariin. Tämän tuloksena syntyi ensin "Vecko-Biblioteket"-lehteen nimimerkillä "Stella" kirjoitettuja novelleja ja sitten samalla nimimerkillä romaani "Aikamme nainen" ("En qvinna af vår tid", joka julkaistiin vuonna 1867. Romaanin päähenkilö Lucy kamppailee tuon ajan yhteiskunnan naisille asettamia rajoitteita vastaan, ja romaanissa kuvataan hänen suhdettaan itsevaltaiseen isäänsä, kihlattunsa Edvardiin, jota Lucy itse pitää vastenmielisenä, sekä rakastettuun Oscariin, jonka kanssa Lucylla on platoninen suhde.
Linder ei julkaissut useampia teoksia, sillä hän kuoli muutama vuosi romaanin ilmestymisen jälkeen. Virallisen tiedon mukaan kuolinsyy oli kouristuskohtaus, mutta kyseessä saattoi olla myös itsemurha. Linderin on väitetty ottaneen yliannostuksen kloroformia, jota lääkäri oli antanut hänen annostella itselleen kipulääkkeeksi.
Linder on haudattu Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle Helsinkiin.
Laertes (mytologia)

Laertes () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ithakan kuningas ja Arkeisioksen ja Khalkomedusan poika. Hän oli yksi argonauteista ja osallistui myös Kalydonin metsästykseen.
Laertes nai Autolykoksen tyttären Antikleian, joka synnytti hänelle Odysseuksen ja Ktimenen. Hän luovutti valtaistuimen pojalleen ennen tämä lähtöä Troijan sotaan, ja oli elossa vielä tämän palatessa harharetkiltään. Odysseuksen palattua takaisin Ithakaan Pallas Athene salli Laerteen saavan voimansa takaisin, ja tämä osallistui poikansa rinnalla Penelopen kilpakosijoiden surmaamiseen.
Toisen version mukaan Odysseus ei olisikaan ollut Laerteen poika vaan Sisyfoksen, joka olisi vietellyt Antikleian.
Ivan Tšerezov

Ivan Jurjevitš Tšerezov (, s. 18. marraskuuta 1980 Iževsk, Udmurtia, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Venäjää edustanut ampumahiihtäjä, joka on lopettanut uransa. Etniseltään taustaltaan hän kuitenkin kuuluu suomensukuiseen kansaan – udmurtteihin.
Tšerezov on voittanut urallaan kolme maailmanmestaruutta, kaksi viestissä ja yhden sekaviestissä. Lisäksi hän oli mukana Venäjän joukkueessa, kun se saavutti hopeaa Torinon 2006 ja pronssia Vancouverin 2010 olympialaisten viestikilpailuissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen mitalinsa hän saavutti oltuaan Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 kolmas yhteislähtökilpailussa. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 hän oli sprintissä neljäs, Torinon olympialaisissa samalla matkalla viides ja Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 yhteislähdössä viides.
Tšerezov on sijoittunut ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2009–2010 ja neljänneksi kaudella 2006–2007. Urallaan hän on voittanut seitsemän maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut yhteensä 20 kertaa palkintokorokkeelle.
Tšerezov lopetti uransa kesäkuussa 2016.
Henry Chamberlain Russell

Henry Chamberlain Russell (17. maaliskuuta 1836 West Maitland, Uusi Etelä-Wales − 1907) oli australialainen tähtitieteilijä ja meteorologi.
Russell opiskeli Sydneyn yliopistossa, josta hän valmistui "Bachelor of Artiksi" vuonna 1859 ja siirtyi työskentelemään Sydneyn observatorioon. Vuonna 1870 hänestä tuli Australian valtion tähtitieteilijä ("government astronomer"). Russell uudelleenorganisoi observatorion työskentelyn ja aloitti systemaattisen positioastronomisen havainto-ohjelman. Lisäksi hän havaitsi kaksoistähtiä ja tähtijoukkoja. Hän myös perusti lukuisia uusia meteorologisia havaintoasemia ympäri Australiaa.
Vuonna 1871 Russell valittiin Royal Astronomical Societyn jäseneksi ja vuonna 1886 ensimmäisenä Sydneyn yliopiston alumnina Royal Societyyn.
Henry Norris Russell

Henry Norris Russell (1877–1957) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Russell opiskeli Princetonissa ja Cambridgessa. Hänestä tuli Princetonin yliopiston tähtitieteen professori vuonna 1911. Princetonista hän siirtyi Harvardin observatorioon tutkijaksi vuonna 1947.
Russell kehitti menetelmän, jolla pystyttiin määrittämään pimennysmuuttujatähtien koot. Vuonna 1913 hän loi yhdessä Ejnar Hertzsprungin kanssa Hertzsprungin–Russellin kaavioksi kutsutun tähtien luokittelujärjestelmän. Russellin spektroskooppiset tutkimukset vaikuttivat tähtien evoluutioteorian syntymiseen.
Yhdessä Heinrich Vogtin kanssa hän keksi myös Vogt-Russellin teoreeman, jonka mukaan tähden rakenne määräytyy yksikäsitteisellä tavalla sen massasta ja kemiallisesta koostumuksesta.
Paul Picerni

Paul Picerni (1. joulukuuta 1922 – 13. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi New Yorkin osavaltiossa.
Toisessa maailmansodassa ilmavoimissa palveltuaan Picerni esiintyi muiden muassa elokuvissa "Rautamiehet" (1951), "Mara Maru" (1952), "Vahakabinetti" (1953) ja "Helvettiin ja takaisin" (1955). Hän on esiintynyt myös televisiossa, kenties tunnetuimmin vuosina 1959–1963 näytetyssä "The Untouchables" -sarjassa. 
Picerni nai vuonna 1947 Marie Masonin, jonka kanssa hän sai kahdeksan lasta.
David Kreiner

David Kreiner (s. 8. maaliskuuta 1981 Kitzbühel) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn kilpailija.
Kreiner oli saavuttamassa yhdistetyn joukkuekilpailun kultamitalia Vancouverin olympialaisissa 2010 ja Oslon MM-kilpailuissa 2011, hopeamitalia Lahden MM-kilpailuissa 2001 ja pronssimitalia Oberstdorfissa 2005. Hänen arvokilpailu-uransa paras sijoitus henkilökohtaisissa kilpailuissa on yhdeksäs sija, johon hän pystyi normaalimatkalla 2001 sekä sprintissä 2007. Junioreiden maailmanmestaruuden Kreiner voitti sprintissä Karpaczin MM-kilpailuissa 2001, minkä lisäksi hän saavutti viisi pronssimitalia vuosina 1997-2001.
Maailmancupissa Kreiner on sijoittunut viisi kertaa palkintokorokkeelle. Hän oli toinen normaalimatkalla Tšekin Liberecissä helmikuussa 2001 sekä kolmas Val di Fiemmen ja Klingenthalin sprinttikilpailuissa tammikuussa 2008. Kaudella 2010–2011 hän oli kolmas Seefeldin kilpailussa ja voitti Chaux-Neuven osakilpailun. 
Kreiner lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä vuonna 2011.
Carl Aage Præst

Carl Aage Andersen Præst (etunimi myös muodossa Karl, 26. helmikuuta 1922 Kööpenhamina – 19. marraskuuta 2011) oli tanskalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. 
Præst pelasi Tanskan jalkapallomaajoukkueessa, jonka jäsenenä hän ylsi pronssille Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Hän teki olympiaturnauksen pronssiottelussa kaksi maalia Isoa-Britanniaa vastaan. Yhteensä Præst teki maajoukkueurallaan vuosina 1945–1949 17 maalia 24 ottelussa.
Vuosina 1949–1956 Præst pelasi italialaisessa suurseura Juventuksessa, jossa hän teki 232 ottelussa 51 maalia. Juventuksen joukkueessa hän voitti vuosina 1950 ja 1952 Italian-mestaruuden. Juventus-uransa jälkeen hän pelasi vielä seitsemässä ottelussa SS Lazion joukkueessa.
Præst menehtyi 19. marraskuuta 2011. Hän oli viimeinen elossa ollut Tanskan olympiapronssijoukkueen pelaaja.
Taira (eläin)

Taira eli uroni ("Eira barbara") on näätäeläimiin kuuluva nisäkäslaji. Taira syö lintuja, piennisäkkäitä, hunajaa, liskoja ja hedelmiä. Usein tairat hankkivat ruokaa enemmän kuin tarvitsevat. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa. Tairat elävät noin 18 vuotta, ja painavat 3–6 kiloa.
Lisääntyminen.
Taira saa 2–3 poikasta, jotka painavat syntyessään noin 80 grammaa.
Jacques Piccard

 
Jacques Piccard (28. heinäkuuta 1922 Bryssel, Belgia – 1. marraskuuta 2008 La Tour-de-Peilz, Vaud, Sveitsi) oli sveitsiläinen seikkailija, joka laskeutui 23. tammikuuta 1960 Don Walshin kanssa ensimmäisinä ihmisinä Challengerin syvänteeseen Trieste-nimisellä sukelluslaitteella.
Piccard suunnitteli muun muassa Ben Franklin- eli Grunman/Piccard PX-15 -batyskafin (1968). Hänen isänsä oli fyysikko Auguste Piccard ja poikansa kuumailmapallolla maailman ympäri lentänyt Bertrand Piccard.
Keri Russell

Keri Lynn Russell (s. 23. maaliskuuta 1976 Fountain Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 1990-luvulla pääroolistaan televisiosarjassa "Felicity", josta hän voitti Golden Globe -palkinnon. Vuosina 2013–2018 Russellilla oli päärooli tv-sarjassa "Americans", josta hän sai Primetime Emmy- ja Golden Globe -ehdokkuudet.
Ensimmäisen ääniroolinsa Russell teki vuoden 2009 animaatioelokuvaan "Wonder Woman". Hän on tehnyt rooleja useissa elokuvissa, kuten "Vaarallinen tehtävä III", "Dark Skies" ja "Apinoiden planeetan vallankumous". Vuonna 2017 Russell sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Tausta.
Keri Russell syntyi Kaliforniassa Stephanie (o.s. Stephens) ja David Russellille, joka työskenteli Nissan Motorsilla esimiehenä. Hänellä on vanhempi veli Todd ja nuorempi sisko Julie. Kerin lapsuudessa perhe muutti isän työn takia usein, ja he asuivat tuona aikana Texasissa, Arizonassa ja Coloradossa. Russell harrasti nuorena tanssia, minkä ansiosta hän pääsi tv-ohjelmaan "Mickey Mouse Club".
Ura.
Russell debytoi televisiossa 15-vuotiaana, kun hän esiintyi Disney Channelin uudistuneessa "Mickey Mouse Club" -sarjassa. Samassa ohjelmassa esiintyivät myös nuoret Ryan Gosling, Justin Timberlake, Christina Aguilera ja Britney Spears. Vuonna 1992 Russell teki ensimmäisen elokuvaroolinsa komediassa "Kultsi, suurensin kakaran". 1990-luvulla hänellä oli roolit myös muun muassa tv-sarjoissa "Isojen poikien leikit" ja "Pulmuset" sekä lyhytikäisessä saippuaoopperassa "Malibu Shores".
Vuonna 1994 Russell esiintyi Bon Jovin musiikkivideolla ”Always” ja vuonna 1997 Heath Ledgerin kanssa tv-sarjassa "Roar". Vuosina 1998–2002 hän näytteli nimiroolia The WB -kanavan suositussa draamasarjassa "Felicity". Hän voitti Golden Globen roolistaan vuonna 1999. 
"Felicityn" päätyttyä Russell esiintyi New Yorkissa Off Broadway -tuotannossa "Fat Pig", elokuvassa "Kiukun parempi puoli" (2005) sekä minisarjassa "Into the West". Ohjaaja J.J. Abramsin pyynnöstä Russell liittyi toimintaelokuvan "Vaarallinen tehtävä III" näyttelijäkaartiin vuonna 2005.
Vuodesta 2013 lähtien Russell näytteli agentti Elizabeth Jenningsiä draamasarjassa "Americans". Sarja päättyi kuuden tuotantokauden jälkeen vuonna 2018. Russellilla oli vuonna 2013 pääroolit myös scifitrillerissä "Dark Skies" ja romanttisessa komediassa "Austenland". 
Heinäkuussa 2018 ilmoitettiin Russellin saaneen roolin J. J. Abramsin elokuvasta "", joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2019.
Yksityiselämä.
Vuonna 2007 Russell avioitui Shane Dearyn kanssa, jonka hän oli tavannut yhteisten ystävien kautta. Heille syntyi poika samana vuonna ja tytär vuonna 2011. Pari erosi kesällä 2013.
Russell on seurustellut "Americans"-vastanäyttelijänsä Matthew Rhysin kanssa vuodesta 2013 lähtien. Pariskunnalla on vuonna 2016 syntynyt poika.
Bernhard Gruber

Bernhard Gruber (s. 12. elokuuta 1982 Schwarzach im Pongau) on itävaltalainen yhdistetyn kilpailija, suurmäen Gundersen-kilpailun maailmanmestari sekä joukkuekilpailun olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Gruber on voittanut urallaan kuusi maailmancupin osakilpailua: sprinttikilpailun Puolan Zakopanessa helmikuussa 2008 sekä normaalikilpailun Oslossa saman vuoden maaliskuussa, Liberecissä helmikuussa 2012, Sotšissa helmikuussa 2013, Val di Fiemmessä tammikuussa 2015 ja niin ikään Val di Fiemmessä helmikuussa 2016. Hän sijoittui ensimmäisen kerran maailmancupissa kolmen parhaan joukkoon Trondheimissa käydyssä sprintissä joulukuussa 2007. Gruber saavutti kaudella 2007–2008 kuusi palkintokorokepaikkaa sekä sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi ja sprintticupissa kolmanneksi. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui kerran kolmen parhaan joukkoon ja oli yhteispisteissä yhdeksäs. Hän saavutti yhden palkintokorokepaikan myös kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän sijoittui viisi kertaa kolmen parhaan joukkoon ja oli neljäs maailmancupin kokonaiskilpailussa. Kaudella 2012–2013 hän saavutti kolme palkintosijaa ja sijoittui kokonaispisteissä neljänneksi. Seuraavalla kaudella hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan kuudenneksi. Kaudella 2014–2015 hän saavutti viisi palkintosijaa ja oli maailmancupin loppupisteissä viides. Kaudella 2015–2016 hän sijoittui kahdesti kolmen parhaan joukkoon ja oli kokonaiskilpailussa seitsemäs. Kaudella 2016–2017 hän oli kerran kolmas. Maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli kerran kolmas. Kaudella 2018–2019 hän voitti Schonachin ensimmäisen kilpailun ja oli lisäksi kerran kolmas.
Vuoden 2005 talviuniversiadeissa Gruber voitti kultaa sprintissä ja hopeaa normaalikilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli normaalimäen sekä suurmäen Gundersen-kilpailuissa yhdestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 Gruber sijoittui suurmäen kilpailussa kolmanneksi, sekä oli voittamassa Itävallalle yhdistetyn joukkuekilpailun olympiakultaa. Myös Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli mukana Itävallan sekä normaalimäen että suurmäen kultaa voittaneessa joukkueessa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi. Suurmäen Gundersen-kilpailusta hän voitti hopeaa. Joukkuesprintissä hän sai hopeaa parinaan Wilhelm Denifl. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli mukana Itävallan pronssijoukkueessa ja sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa viidenneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti suurmäen Gundersen-kilpailun maailmanmestaruuden sekä oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenes. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuepronssia sekä sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemänneksi ja suurmäessä yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti normaalimäen Gundersen-kilpailussa hopeaa sekä parisprintissä ja joukkuekilpailussa pronssia. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi.
Jennifer Gareis

Jennifer Lynne Gareis (1. elokuuta 1970 Lancaster, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen saippuasarjanäyttelijä.
Gareis aloitti uransa kauneuskilpailuista 1990-luvun alkupuolella. Hänen ensimmäinen kauneuskilpailunsa oli Miss Pennsylvania vuonna 1992, jossa hän sijoittui toiseksi. Vuonna 1994 hänestä tuli Miss New York ja samana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Miss USA-kilpailussa.
Gareis aloitti kauneuskilpailujen jälkeen uransa näyttelijänä. Hän näytteli Grace Turneria TV-saippuassa "Tunteita ja tuoksuja" vuosina 1997-2000. Nykyään hän näyttelee Donna Logania TV-saippuassa "Kauniit ja rohkeat", jonka näyttelijäkaartiin hän on kuulunut vuodesta 2006 lähtien.
Episodi

Episodi () tarkoittaa välivaihetta, sivutapahtumaa tai jaksoa elokuvissa, näytelmässä ja kirjallisuudessa. Episodiksi kutsutaan myös tv- tai elokuvasarjan itsenäistä osaa. Käsite tarkoitti alun perin antiikin Kreikan näytelmissä kuoro-osien erottamia pääjaksoja.
Episodinen rakenne elokuvassa tarkoittaa sitä, että kohtaukset liittyvät löyhästi toisiinsa, mutta muodostavat silti kokonaisuuden.
Wilhelm Denifl

Wilhelm Denifl (s. 10. marraskuuta 1980 Rum) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Denifl oli voittamassa Itävallan joukkueessa joukkuekilpailun kultamitalia Val di Fiemmen maailmanmestaruuskilpailuissa 2003. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui normaalikilpailussa kahdeksanneksi ja sprinttikilpailussa kymmenenneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 13:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sai joukkuesprintissä hopeaa parinaan Bernhard Gruber ja sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa kuudenneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa viidenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa kahdeksas ja voitti pronssia Itävallan joukkueessa. 
Maailmancupissa Denifl on voittanut urallaan yhden kilpailun. Se tapahtui Tšaikovskissa tammikuussa 2014. Hän on sijoittunut toiseksi Kuusamossa marraskuussa 2016 ja Schonachissa maaliskuussa 2017 sekä kolmanneksi Liberecissä kaudella 2011–2012, Klingenthalissa, Sotšissa ja Oslossa kaudella 2012–2013, Kuopiossa kaudella 2015–2016 ja Trondheimissa kaudella 2018–2019. Lisäksi hän on ollut neljäs Trondheimissa ja Ramsaussa kaudella 2008–2009, Lahdessa kausilla 2010–2011 ja 2016−2017, Klingenthalissa kausilla 2011–2012 ja 2012–2013 ja Tšaikovskissa kaudella 2013–2014 sekä viides Chaux-Neuven normaalikilpailussa tammikuulla 2003, Oberstdorfissa kaudella 2013–2014 ja Kuusamossa kaudella 2017–2018. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas kaudella 2012–2013 sekä yhdeksäs kausilla 2013–2014 ja 2016–2017.
Denifl lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä keväällä 2019.
Pernilla August

Mia Pernilla August (ent. "Östergren", ent. "Wallgren", o.s. "Hertzman-Ericson", s. 13. helmikuuta 1958 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän aloitti näyttelemisen jo lapsena teatterissa ja koulussa. Vuonna 1979 hän ryhtyi opiskelemaan näyttelemistä Statens scenskolassa. Pian sen jälkeen Ingmar Bergman otti hänet elokuvaansa "Fanny ja Alexander" (1982) esittämään lastenhoitajaa.
August on muun muassa esittänyt Anakin Skywalkerin äitiä Shmi Skywalkeria elokuvissa ' (1999) ja ' (2002). Televisiosarjassa "Young Royals" (2021–2024) August esittää Ruotsin fiktiivistä kuningatarta Kristinaa.
August on ohjannut Susanna Alakosken romaaniin "Sikalat" perustuvan elokuvan "Sovinto" (2010), jonka pääosia esittävät Outi Mäenpää ja Ville Virtanen sekä Noomi ja Ola Rapace.
Yksityiselämä.
August oli vuosina 1982–1989 naimisissa kirjailija-käsikirjoittaja Klas Östergrenin kanssa ja vuosina 1991–1997 elokuvaohjaaja Bille Augustin kanssa. Hän vaihtoi sukunimensä molempia avioliittoja solmiessaan. Hänellä on kolme tytärtä.
Kirk Windstein

Kirk Windstein on kitaristi/laulaja yhdysvaltalaisissa yhtyeissä Crowbar ja Kingdom Of Sorrow sekä doom/sludgemetallin superkokoonpanon Downin kitaristi. 
Windstein kirjoittaa suurimman osan Downin kappaleista yhdessä Pepper Keenanin kanssa. Suuren suosion myötä Windstein kiertää ensisijaisesti Downin kanssa mutta valmistautuu myös pääyhtye Crowbarin uuteen levyyn joka tulee olemaan jatkoa vuonna 2005 ilmestyneelle Lifesblood for the Downtrodden -levylle.
Pepper Keenan

Pepper J. Keenan (s. 8. toukokuuta 1967) on yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi. Hänet tunnetaan Corrosion of Conformity -yhtyeen kitaristi-laulajana sekä New Orleans -pohjaisen doom/sludgemetallin superkokoonpanon Downin kitaristina.
Keenan kirjoittaa myös suurimman osan Downin kappaleista yhdessä Kirk Windsteinin kanssa. Keenan soittaa kitaraa ja laulaa osan Metallican Garage Inc. -levyn Lynyrd Skynyrd -coverbiisissä ”Tuesday’s Gone”. Keenan oli myös ehdolla Metallican järjestyksessä neljänneksi basistiksi Jason Newstedin erottua bändistä.
Kätkijät (vuoden 1997 elokuva)

Kätkijät () on Peter Hewittin ohjaama brittiläinen elokuva, joka perustuu Mary Nortonin vuonna 1952 julkaistuun samannimiseen lastenkirjaan. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1997.
Tarina kertoo pienistä ihmisistä, ”kätkijöistä”, jotka eivät varasta vaan kätkevät tavaroita. Isossa talossa asuvan Lenderin perheen lattian alla asuu pieni kätkijäperhe, johon kuuluvat isä Pod Clock, äiti Homily Clock sekä lapset Arrietty Clock ja Peagreen Clock (suomeksi Kellolainen). Eräänä päivänä Lenderin perheen poika Pete löytää Arrietty Clockin huoneestaan.
Francisco Xavier

Pyhä Francisco Xavier (bask. "San Frantzisko Xabierkoa", , , 7. huhtikuuta 1506 Navarra – 1552 Shangchuan) oli espanjalainen, Baskimaalla syntynyt katolinen lähetyssaarnaaja. Hän oli Ignatius Loyolan ystävä ja yksi jesuiittojen perustajista vuonna 1534. Hän työskenteli useilla alueilla pääosin Kauko-idässä, esimerkiksi Mosambikissa, Intiassa, Indonesiassa, Filippiineillä ja Japanissa. Kiinaan hän lähti vuonna 1552, mutta kuoli ennen saapumistaan mantereelle. Hänen kerrotaan käännyttäneen kymmeniätuhansia ihmisia kristinuskoon. 
Francisco Xavier kanonisoitiin eli julistettiin pyhimykseksi vuonna 1622.