tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Norwegian Air Sweden

Norwegian Air Sweden AOC on Norwegian Air Shuttlen ruotsalainen tytäryhtiö. Sen kotikenttä on Tukholman Arlandan lentoasema.
Historia.
Norwegian Air Shuttle haki heinäkuussa 2018 toimilupaa Ruotsin viranomaisilta saadakseen lisää liikennöintioikeuksia Ruotsista ja muualta Pohjoismaista lähteville reiteille. Uusi tytäryhtiö sai nimekseen Norwegian Air Sweden ja se aloitti toimintansa 6. joulukuuta 2018. Yhtiölle toimitettiin ja siirrettiin Norwegianin muilta tytäryhtiöiltä Boeing 737-800-, Boeing 737 MAX 8- ja Boeing 787-9 Dreamliner -koneita. Dreamlinerit poistuivat yhtiön laivastosta talousvaikeuksiin joutuneen Norwegianin ilmoitettua tammikuussa 2021 luopuvansa kaukolentotoiminnastaan ja keskittyvänsä Euroopan reitteihin.
Toukokuussa 2021 Norwegian alkoi siirtää Norwegian Air Swedenin lentokoneita uuden ruotsalaisen tytäryhtiön, Norwegian Air Sweden AOC:n, nimiin. Toukokuun lopulla vanha yhtiö asetettiin konkurssiin osana Norwegianin uudelleenjärjestelyjä. Lennot uuden toimiluvan alla alkoivat 1. marraskuuta 2021.
Laivasto.
Maaliskuussa 2023 Norwegian Air Sweden AOC:n laivastoon kuului 31 lentokonetta:
Alkuperäinen Norwegian Air Sweden käytti toimintansa aikana seuraavia lentokoneita:
NSE

NSE on kirjainlyhenne, joka voi tarkoittaa seuraavia muun muassa asioita:
Carpenter Brut

Carpenter Brut (oikealta nimeltään Franck Hueso) on ranskalainen synthwave-artisti Poitiers’sta. Hän on julkaissut kaksi albumia, kolme EP:tä ja yhden livealbumin. Hänen musiikissaan on viitteitä kauhuelokuviin, rockiin ja metallimusiikkiin. Live-esiintymisissä hänellä on mukanaan kitaristi ja rumpali.
Elina Hietala

Elina Hietala (s. 19. toukokuuta 1981 Kokkola) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt vapaana taiteilijana useissa ensemble-teattereissa ja erinäisissä kaupunginteattereissa. Hietala on näytellyt myös teatterielokuvissa, kuten "Matti" ja televisiotuotannoissa, kuten "Rakkaus ja laki".
Ura.
Hietala opiskeli Kokkolan estraditaiteen koulussa, josta tie vei Teatterikorkeakouluun. Hän erikoistui musiikkiteatteriin ja valmistui vuonna 2005. Valmistuttuaan Hietala näytteli helsinkiläisessä Aurinkoteatterissa. Hänellä oli Augustin rooli tanskalaisessa teinidraamassa "Rajatapaukset" näytäntökautena 2005–2006. Ura jatkui Kajaanin kaupunginteatterissa 2007–2008. Hietala palasi Helsinkiin ja on sittemmin työskennellyt pääkaupunkiseudun ryhmä- ja laitosteattereissa, kuten Espoon ja Helsingin kaupunginteattereissa ja huoneteatteri Jurkassa. Hän on ollut mukana myös turkulaisen Linnateatterin produktioissa. 2010-luvun alussa Hietala näytteli tukholmalaisessa teatteri Galeasenissa. Hän oli ottanut tuntumaa ruotsalaiseen teatterimaailmaan jo opiskeluaikoinaan.
Amatöörivuosinaan Hietala näytteli muun muassa Kokkolan kaupunginteatterin musikaalissa "The Sound of Music". Ammattivuosinaan Hietalan roolitehtäviä ovat olleet muun muassa Viima lastennäytelmässä "Ahmatti", Ursula rakkausdraamassa "Salomo ja Ursula" sekä Frankie romanttisessa tragikomediassa "Frankie ja Johnny". Teatterilavoilla Hietalan ohjaajana on usein ollut Liisa Mustonen.
Valkokankailla Hietala on nähty muutamaan otteeseen. Opiskeluvuosinaan hän teki Jonnan roolin Jussi-palkitussa draamaelokuvassa "Eila" (2003). Hietalan tunnetuin elokuvatehtävä lienee Tainan osa Aleksi Mäkelän menestyselokuvassa "Matti" (2006). Johanna Vuoksenmaan menestyskomediassa "21 tapaa pilata avioliitto" (2013) Hietala näytteli sivuosan morsian vitosena. Vuonna 2007 Hietala näytteli Helvin osan Juho Kuosmasen lyhytelokuvassa "Kestomerkitsijät"; elokuva sai jaetun kolmannen sijan Cannesin elokuvajuhlien Cinéfondation-sarjassa 2008.
Henrik Hybertsson

Henrik Hybertsson (tai Hendrik Hubertsen, k. 1627) oli hollantilainen laivanrakentaja, joka työskenteli Tukholman laivastolle 1600-luvun alussa. Hänen merkittävä rakennelmansa oli Vasa-laiva, joka upposi ensimmäisellä matkallaan vuonna 1628 ja on nyt esillä Vasa-museossa.
Hybertsson oli peräisin Rijswijkin kaupungista, läheltä Haagia Etelä-Hollannissa, ja jo 1590-luvulla hänet mainittiin kauppiaana Amsterdamissa ennen siirtymistä Ruotsiin 1600-luvun alussa. Hybertssonin palkkasi Ruotsin kuningas Kaarle IX, kun Ruotsin kuninkaallinen laivasto oli laajenemassa nopeasti. Hän työskenteli Tukholmassa 1603-1605 ja jälleen välillä 1611-1627. Välillä hän oli maan eri telakoilla. Palattuaan Tukholmaan vuonna 1611 hän alkoi yhteistyöhön yrittäjä Anton Monierin kanssa, joka oli vuokrannut kruunulta laivaston telakan vuonna 1620 uudentyyppisellä hankintasopimuksella, jossa yksityiset liikemiehet ottivat hallituksen entisen roolin sotatarvikkeiden valmistuksessa. Vuonna 1621 Monier otti Hybertssonin kumppanikseen.
Syksyllä 1624, kun Monierin sopimus päättyi, valtakunnan amiraali Carl Carlsson Gyllenhielm, varapuhemies Klas Larsson Fleming ja Henrik Hybertsson alkoivat neuvotella Ruotsin laivaston ylläpitoa ja rakentamista koskevan neljän vuoden sopimuksen ehdoista. Joulukuussa 1624 Hybertsson allekirjoitti alustavan version siitä amiraliteetin kanssa, ja tammikuussa 1625 Hybertsson ja toinen hollantilainen yrittäjä Arent de Groote allekirjoittivat lopullisen version kuningas Kustaa II Adolfin kanssa. Heidän piti rakentaa neljä alusta, kaksi suurempaa ja kaksi pienempää, ylläpitää olemassa olevia aluksia ja hallita laivaston telakkaa tammikuusta 1626 saakka vuoden 1629 loppuun. "Vasa", joka laskettiin vesille helmikuun ja maaliskuun vaihteessa 1626 ja käynnistyi vuonna 1627, oli ensimmäinen suuremmista tämän sopimuksen nojalla rakennetuista aluksista. Toinen suuri alus, "Äpplet", otettiin käyttöön vuonna 1627 ja tuli palvelukseen vuonna 1629. Kumpaakaan pienistä aluksista ei rakennettu ennen kuin kruunu peruutti kaikki ulkoiset sopimukset talvella 1628-29.
Keväällä 1627 Henrik Hybertssonin kuoleman vuoksi sopimuksen velvoitteet periytyivät hänen leskelleen Margareta Nilsdotterille (k. 1630). Hän oli oman uransa luonut liikenainen ja hänen vastuullaan oli ollut maatilojen hallinnointi, eli hänestä ei ollut laivanrakentajaksi. Lyhyen ajan jälkeen kruunu nimitti kapteeni Söfring Hanssonin edustajakseen johtamaan telakkaa.
Hybertssonilta jäivät hänen vaimonsa, joka joutui myymään osan omistuksistaan ​​velkojen maksamiseksi, ja ainakin yksi poika ja kaksi tytärtä, Margareta ja Kristina.
Ao Nang

Ao Nang on suosittu lomakeskus Krabin provinssissa Thaimaassa. Se tunnetaan erityisesti liidunvalkeista hiekkarannoistaan, kuvankauniista kalkkikivimuodostelmistaan ja erinomaisista harrastusmahdollisuuksistaan. Kohde on suosittu etenkin auringonpalvojien, sukeltajien ja kiipeilijöiden keskuudessa. Ao Nangista on noin 20 kilometrin matka Krabin kaupunkiin.
Suomen urheilu 1992

Suomen urheilu 1992 käsittelee vuoden 1992 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Vuoden naisurheilijaksi valittiin hiihtäjä Marjut Rolig. Vuoden valmentajaksi valittiin mäkihyppyvalmentaja Jarkko Laine.
Aardenburg

Aardenburg on kaupunki Sluisin kunnassa, Zeelandin provinssissa Alankomaissa. Kaupungin väkiluku on 6 560. Aardenburgille myönnettiin kaupunkioikeudet vuonna 1127.
Luettelo Somalian kaupungeista

Tämä on epätäydellinen luettelo Somalian kaupungeista. Somaliassa on 18 aluetta ("gobol" eli "gobolka"). Ohessa on lueteltu yli 10 000 asukkaan kaupungit vuoden 2025 väkilukuarvioon perustuen (projektio). Koska virallisia väestönlaskentoja ei maassa ole tehty vuosiin, mutta väestön kaupungistuminen lienee jatkunut, myös väkilukuarvioon on syytä suhtautua varauksellisesti.
Kaduwela

Kaduwela (sinhaliksi: කඩුවෙල, tamiliksi: கடுவெலை) on kaupunki Colombon piirikunnassa, Sri Lankan läntisessä provinssissa Sri Lankassa. Se on asukasluvultaan (252 041) koko valtion toiseksi suurin kaupunki.
Ganeshwar-Jodhpuran kulttuuri

Ganeshwar-Jodhpuran kulttuuri oli kuparikautinen perinne noin 2900-1900 eaa. Luoteis-Intiassa. Se sijaitsi Aravalli-vuorilla jokien varsilla. Ihmiset louhivat täällä kuparia Indus-kulttuuriin vietäväksi. 
Ganeshwar sijaitsee koilliseen tunnetummasta kuparikulttuurista, Ahar-Banasin kulttuurista.
Kulttuuri.
Kulttuuria luonnehti viillelty keramiikka, kuviokeramiikka (reserved slip ware RSW), kolmiomaiset kuparinuolenkärjet ja litteät kuparikirveet. Löytöpaikkoja Ganeshwar, Jodhpura. Kulttuurissa oli vaikutteita mm Harappan ja Margianan kulttuureista.
Muita tuon ajan kulttuureja olivat mm. Harappan kulttuuri, Ahar-Banasin kulttuuri, Kayathan kulttuuri, Okralla maalattu keramiikka. 
Kaudet.
Ganeshwarin kerrostumat
Toinen jako
Makedonia (maantiede)

Makedonia (, , ) on historiallis-maantieteellinen alue Balkanin niemimaalla. Sen nimi on peräisin antiikin aikaiselta, aluetta hallinneelta Makedonian valtakunnalta. Nykyisin historiallinen Makedonia jakaantuu pääasiassa Kreikan ja Pohjois-Makedonian alueille. Pienempiä osia on Bulgarian, Albanian, Kosovon ja Serbian alueilla.
Antiikin aikana.
Makedonian valtakunta.
Makedonian valtakunta oli helleeninen valtakunta, jonka pääalueet sijaitsivat nykyisen Kreikan alueella sen pohjoisosassa. Se syntyi noin 700 eaa. ja sen suurinta kukoistuskautta oli 300-luku eaa. Tuolloin valtakunta valloitti ensin Filippos II:n johdolla koko Kreikan alueen ja sitten Aleksanteri Suuren johdolla suuren osan kreikkalaisten tuolloin tuntemasta maailmasta, mukaan lukien Persian ja Egyptin. Hellenistisellä kaudella valtakunta käsitti jälleen lähinnä valtakunnan vanhan ydinalueen Pohjois-Kreikassa sekä muun Manner-Kreikan. Alue liitettiin Rooman valtakuntaan vuonna 168 eaa. Roomalaisajalla alue muodosti alun perin Rooman provinssin nimeltä Macedonia. Myöhemmin alkuperäinen Makedonian alue Pohjois-Kreikassa oli jaettuna kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Macedonia prima ja Macedonia secunda.
Nykyaikana.
Kreikan Makedonia.
Makedonia on yksi nykyisen Kreikan valtion historiallis-maantieteellisistä alueista. Alue liitettiin Kreikkaan ensimmäisen ja toisen Balkanin sodan vuosina 1912–1913 jälkeen.
Nykyisin kreikkalainen Makedonia jakaantuu kolmeen hallinnolliseen alueeseen, jotka ovat:
Kreikkalaisen Makedonian keskus on Thessalonikin kaupunki.
Pohjois-Makedonia.
Pohjois-Makedonia, aiemmin Makedonian tasavalta tai virallisesti Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, on yksi hajonneesta Jugoslaviasta vuonna 1991 syntyneistä valtioista. Päin vastoin kuin edellä mainitut kreikkalaiset alueet, kyseessä on eteläslaavilainen valtio. Pohjois-Makedonian pääkaupunki on Skopje.
Koska historiallisen Makedonian alue jakaantuu pääosin kahden valtion alueelle, Kreikan ja Makedonian tasavallan välillä oli pitkään kiistaa Makedonian nimestä. Kreikka vastusti pitkään sitä, että nimi ”Makedonia” esiintyy sen pohjoisen naapurin nimessä, ja halusi, että nimellä viitattaisiin vain antiikin aikaiseen valtakuntaan sekä Kreikan nykyiseen maakuntaan. Pitkäkestoinen kiista tunnetaan Makedonian nimikiistana. Kiista sovittiin vuonna 2018, jolloin Makedonian tasavallan nimeksi sovittiin Pohjois-Makedonia. Nimenmuutos astui voimaan vuonna 2019.
Kimmo Kajaste

Kimmo Kajaste (s. 1945 Porvoo) on suomalainen yhteiskunnallinen toimija, journalisti, kolumnisti, entinen päätoimittaja ja viestinnän ammattilainen.
Opinnot ja työtehtävät.
Kajaste on tullut ylioppilaaksi Porvoon Yhteislyseosta ja opiskellut Helsingin yliopistossa sosiologiaa, kasvatustiedettä ja tiedotusoppia. 
Kajaste on ollut toimittajana Uusimaassa, ylioppilaslehti Contactorissa ja WSOY:n kirjankustantamossa. Hän on toimittanut ja julkaissut useita kirjoja. Sittemmin hän toimi Kansallisen Kokoomuksen tiedottajana ja vuosina 1975-1988 päätoimittajana puolueen äänenkannattaja Nykypäivässä. Hän on työskennellyt viestintäpäällikkönä Suomen Kaupunkiliitossa ja kuntien edunvalvojana ja yhteiskuntasuhteista vastaavana päällikkönä Suomen Kuntaliitossa, josta tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle vuonna 2010.
Yksityiselämä ja harrastukset.
Kimmo Kajaste avioitui vuonna 1970 Pirjo o.s. Pihkalan kanssa, ja heillä on kaksi aikuista lasta. Hän asuu syntymäkaupungissaan Porvoossa.
Luottamustoimia.
Kajaste on ollut kahdesti presidentin valitsijamies vuosina 1978 (Urho Kekkonen) ja 1982 (Harri Holkeri). Porvoon kaupunginvaltuustossa hän toimi yhtäjaksoisesti 32 vuotta ja oli jatkuvasti valtuuston puheenjohtajiston jäsen ja kokoomusryhmän puheenjohtaja. Hän on työskennellyt Itä-Uudenmaan seutukaavaliiton ja Itä-Uudenmaan maakuntaliiton puheenjohtajana ja muun muassa Seutusuunnittelun Keskusliiton hallituksessa. 
Kajaste oli koko 1970-luvun Porvoon seurakunnan kirkkovaltuuston jäsen.
Kajaste on Suomi-Seuran johtokunnan jäsen ja muun muassa Itä-Uudenmaan Rakennussuojelusäätiö Salvuksen puheenjohtaja. Hän on toiminut Suomi-Saksa yhdistysten liiton puheenjohtajana, maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunnan (MTS) tiedotusjaoston puheenjohtajana sekä pitkään muun muassa valtion ympäristönsuojeluneuvostossa ja Kansallisen Veteraanipäivän valtakunnallisessa päätoimikunnassa ja Tammenlehvän Perinneliton hallituksessa. Hän on edustanut Suomea Suomen YK-valtuuskunnassa ja Pohjoismaiden Suomen instituutin hallituksen puheenjohtajana. 
Tunnustuksia.
Kajasteelle on myönnetty muiden muassa Suomen Valkoisen ruusun ensimmäisen luokan ritarimerkki, Suomen Leijonan ritarimerkki, sotilasansiomitali, Saksan Liittotasavallan Verdienstkreuz am Bande, Keskuskauppakamarin elämäntyömerkki ja Suomen Kuntaliiton kultainen kunniamerkki.
Kajasteelle on myönnetty maakuntaneuvoksen nimi ja arvo vuonna 2008.
Årdalstangen

Årdalsstangen on Sognin ja Fjordanen läänissä sijaitsevan Årdalin kunnan hallinnollinen keskus. Se on Øvre Årdalin ohella toinen kunnan pääasiallisista asutuskeskuksista. Taajaman pinta-ala on 1,13 km² ja asukasluku 1373 (2018). Asukastiheys on 1 215 asukasta/km².
Kylä sijaitsee Sognevuonosta haaroittuvan Årdalinvuonon päässä. Se sijaitsee Årdalin entisestä hallinnollisesta keskuksesta Indre Offerdalista noin 15 kilometriä koilliseen ja Seimsdalenin laaksosta neljä kilometriä itään. Årdalinjärvi sijaitsee taajaman pohjoisosassa, ja sen vastarannalla sijaitsee Øvre Årdal. Kylän läpi virtaa Hæreidselvijoki.
Kylä on alumiiniteollisuuden kuljetukselle tärkeä risteyskohta. Norsk Hydron hiilielektroditehdas, laboratorio, hallinnollinen keskus ja satama sijaitsevat Årdalstangenissa. Kylässä on myös hotelli, turistikohteita ja kirkko.
Gottfried August Homilius

Gottfried August Homilius (2. helmikuuta 1714 Rosenthal – 2. kesäkuuta 1785 Dresden) oli saksalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko. Häntä on pidetty Johann Sebastian Bachin jälkeisen sukupolven yhtenä merkittävimmistä kirkkomusiikin säveltäjistä.
Elämä ja työ.
Homilius syntyi Rosenthalissa, Saksissa. Hän oli luterilaisen papin poika ja kävi koulua Dresdenin Annenschule-koulussa. Hän opiskeli aluksi lakitiedettä Leipzigin yliopistossa, mutta siirtyi musiikin pariin ja oli Johann Sebastian Bachin oppilaana. Vuonna 1742 hänet valittiin Dresdenin Frauenkirchenin urkuriksi. Vuodesta 1755 alkaen kuolemaansa saakka hän toimi Dresdenin Kreuzkirchen kanttorina ja hän vastasi siten kirkkomusiikista Dresdenin kolmessa evankelisessa pääkirkossa, Kreuzkirchen lisäksi Sophienkirchessä ja Frauenkirchessä. Kreuzkirchen tuhouduttua seitsenvuotisen sodan aikana, Homilius siirtyi työskentelemään pääasiassa Frauenkirchessä. 1800-luvun loppupuolella Homiliusta arvostettiin "kirkollisen musiikin parhaana säveltäjänä" (Johann Friedrich Reichardt, 1776) tai "epäilemättä, suurin kirkkomusiikin säveltäjä" (Ernst Ludwig Gerber, 1790). 
J. S. Bachin poika, Carl Philipp Emanuel Bach on esittänyt Homiliuksen passioita Hampurissa, Markus-passion 1770, lyhennettyä versiota Johannes-passiosta ja Homiliuksen Luukas-passiota on jopa pidetty C. Ph. E. Bachin teoksena. Homiliuksen teokset olivat suosittuja 1800-luvulla, mistä kertovat useat hänen teoksistaan säilyneet kopiot, mutta 1800-luvun lopulla suuri osa Homiliuksen kirkkomusiikista unohtui. Useita hänen teostensa käsikirjoituksia oli tallennettu Berliinin Singakademien arkistoon. Arkisto katosi toisen maailmansodan jälkeen ja sen löytyminen Kiovassa vuonna 1999 on ollut merkityksellistä, sillä sieltä on löytynyt erityisesti J. S. Bachin poikien sukupolven säveltäjien teoksien käsikirjoituksia, joiden avulla on voitu varmistaa monien teosten tuntemattomina pidettyjen säveltäjä. Siten myös monien Homiliuksen teoksina pidettyjen teosten alkuperä on voitu varmistaa.
Homilius sävelsi pääasiassa kirkkomusiikkia, kymmenen passiota (joista vain yksi julkaistiin painettuna hänen elinaikanaan passiokantaatti "Ein Lämmlein geht" 1775), joulu- ja pääsiäisoratoriot, 64 motettia, noin 180 kantaattia, neljä magnificatia, koraaleja, kaksi kokoelmaa koraalialkusoittoja, joissa useissa on mukana solistinen soitin, esimerkiksi oboe, pasuuna, käyrätorvi sekä kuoroteoksia, muun muassa kaksi kokoelmaa "Gesänge für Maurer".
Vasta viime vuosina on hänen teoksiaan alettu julkaista uudelleen ja saksalainen Carus Verlag -kustantamo on julkaissut hänen teoksiaan niin äänitteinä kuin nuottimateriaalina.
Homiliuksen teoksia (valikoima).
"Passiot ja oratorioita"
"Kantaatteja"
esim:
"Motetteja"
esim:
"Vespermusiikkia (latinankielisiä)"
"Urkumusiikkia"
Storön (Dragsfjärd)

Storön on saari Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomessa. Saari sijaitsee Kemiönsaaren länsipuolella.
Storön kuului Dragsfjärdin kuntaan lukuun ottamatta saaren länsilaitaa, joka oli osa Kemiötä. Saaren länsilaita on Storöniin kiinni kasvanut entinen saari Lemholm. Saarten välinen salmi on hävinnyt maankohoamisen vuoksi ja salmen paikalla on matala fladalahti Lemflada. Storönillä on kolme esihistoriallista röykkiöhautaa.
Eino Havas

Eino Soini Havas, vuoteen 1906 Örling (23. heinäkuuta 1885 Lempäälä – 26. heinäkuuta 1962 Pyhtää) oli suomalainen asessori, joka toimi Kotkan poliisimestarina yli 30 vuotta, mutta myös päätoimittajana ja opettajana. 
Henkilöhistoria.
Eino Havaksen vanhemmat olivat opettaja Oskar Samuel Havas ja Matilda Soini ja puoliso vuodesta 1915 Julia Åkerman. Havas tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1907 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1911. Kotkan poliisimestarina hän toimi 1918–1952, Kotkan suomalaisen yhteiskoulun voimistelun ja terveysopin opettajana 1911–1922, ruotsalaisen yhteiskoulun 1912–1918 ja kauppaopiston ja -koulun 1911–1918. Hän oli "Etelä-Suomen" päätoimittaja 1912–1914 ja "Urheilulehden" vakinainen avustaja 1908–1920, samoin kuin avusti "Uutta Suomea". Havas toimi Kotkan kaupunginteatterin hallintoneuvoston puheenjohtajana ja teatteri- ja näyttämöjärjestöjen johtoelinten jäsenenä. Asessorin arvonimen hän sai vuonna 1952.
Havaksen velipuoli Väinö Havas oli pappi ja kansanedustaja, nuorempi velipuoli oli runoilija ja kansakoulunopettaja Eero Havas ja hänen sisarpuolensa lähetystyöntekijä Aili Havas.
Somekohut ja mainekriisit

Somekohut ja mainekriisit on Sallamaari Muhosen vuonna 2018 ilmestynyt kirja.
Sisältö.
Kirja esittelee tapauksia, jotka ovat saaneet alkunsa esimerkiksi Twitter- tai Facebook-päivityksistä, levinneet somekuohunnan jälkeen iltapäivälehtiin ja lopulta jopa valtakunnan pääuutisiksi. Itsekin mediakohun osapuolena ollut Muhonen haastatteli kirjaansa viestinnän ammattilaisia, jotka kertovat kokemuksiaan ja käytännönläheisiä oppejaan. Kirjan esimerkkeinä on muun muassa kehitysministeri Heidi Hautalan ja Kevan toimitusjohtaja Jukka Männistön eroihin johtaneet tapaukset ja Sellon ampumatapaus.
Meymand

Meymand ( , kirjoitetaan myös Maymand, Meimand ja Maimand) on kylä Meymandin maalaiskunnassa, Shahr-e Babakissa, Kermānin provinssissa Iranissa. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan väestön määrä oli 673 ihmistä, perheitä oli 181. 
Historia.
Meymand on hyvin vanha kylä, joka sijaitsee lähellä Shahr-e Babakin kaupunkia Kermanin maakunnassa Iranissa. Meymandin uskotaan olevan ensisijainen ihmisten asuinpaikka Iranin tasangolla 12 000 vuotta sitten. Monet asukkaat asuvat käsin kaivetuissa taloissa kivien keskellä, joista osissa on asuttu 3000 vuoden ajan. 
Näiden rakenteiden alkuperän osalta on ehdotettu kahta teoriaa: Ensimmäisen teorian mukaan kylä on rakennettu Aryanin heimon ryhmän joukosta noin 800–700 vuotta eaa. On mahdollista, että Meymandin kalliorakenteet rakennettiin uskonnollisiin tarkoituksiin. Mithrasin palvojat uskovat, että aurinko on voittamaton, ja tämä ohjasi heitä pitämään vuoret pyhinä. Toisen teorian mukaan kylä juontaa juurensa toiseen tai kolmanteen vuosisataan. Arsacid-aikakauden aikana eteläisen Kermanin eri heimot muuttivat eri suuntiin. Nämä heimot löysivät sopivat asuinpaikat ja asettuivat rakentamaan koteja itselleen. 
Meymandin elinolosuhteet ovat ankaria maaperän kuivuuden ja kesän korkeiden ja talven kylmien lämpötilojen vuoksi. Paikallinen kieli sisältää monia sanoja muinaisista Sassanidin ja Pahlavin kielistä. 
Vuonna 2005 Meymandille myönnettiin UNESCO-Kreikka Melina Mercourin kansainvälinen palkinto kulttuurimaisemien turvaamisesta ja hoidosta (noin 20 000 dollaria). 
4. heinäkuuta 2015 kylä lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon .
Sirpa Lusa

Sirpa Lusa (o.s. Koistinen, 24. helmikuuta 1959 – 20. huhtikuuta 2023) oli suomalainen suunnistaja. Hän sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa 1987 henkilökohtaisella matkalla 40:nneksi ja kilpaili 1980-luvulla myös Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa. Seuratasolla hän edusti Helsingin Suunnistajia, Pihkaniskoja ja Tampereen Pyrintöä.
Lusa on kotoisin Sonkajärveltä. Hän työskenteli vanhempana tutkijana Työterveyslaitoksella. Hänen isänsä oli hiihtäjänä 1950-luvulla menestynyt Eljas Koistinen ja veljenpoikansa maajoukkuesuunnistaja Olli-Pekka Koistinen.
Lusa kuoli liikenneonnettomuudessa saamiensa vammojen seurauksena huhtikuussa 2023.
Atefeh Sahaaleh

Atefeh Rajabin Sahaaleh (21. syyskuuta 1987 – 15. elokuuta 2004) oli iranilainen tyttö Nekan kaupungista, Iranista, joka hirtettiin viikon kuluttua siitä, kun Nekan tuomioistuimen johtaja Haji Rezai tuomitsi hänet kuolemaan aviorikoksesta ja "siveyttä vastaan tehdyistä rikoksista".
Atefehin teloituksen jälkeen Iranin tiedotusvälineet kertoivat, että tiedusteluvirasto pidätti tuomari Rezain ja useita miliisin jäseniä, mukaan lukien kapteeni Zabihin ja kapteeni Molain. Täytäntöönpanoa pidetään kiistanalaisena, sillä Iran on luvannut kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen allekirjoittajana olla toteuttamatta alle 18-vuotiaiden kuolemantuomioita.
Varhainen elämä.
Atefehin äiti kuoli auto-onnettomuudessa, kun hän oli viisi. Pian sen jälkeen hänen nuoremman veljensä sanotaan hukkuneen jokeen. Hänen isänsä tuli huumeriippuvaiseksi, ja hänen oli pakko huolehtia Atefehin isovanhemmista. Huolimatta huomio tarpeistaan he ovat ilmoittaneet jättäneensä hänet täysin huomiotta. Hän kasvoi Nekan kaupungissa Iranissa ja häntä pidettiin "vilkkaana ja älykkäänä tyttönä".
Pidätys.
Atefeh pidätettiin sen jälkeen, kun 51-vuotias mies oli raiskannut hänet. Iranin lain mukaan hänet tuomittiin "siveyden vastaisista rikoksista". Kidutuksen kautta hän myönsi harrastaneensa seksiä toistuvasti 51-vuotiaan entisen vallankumouskaartilaisen Ali Darabin kanssa.
Ali Darabi raiskasi Atefehiä kolmen vuoden ajan ilman, että hänen perheensä oli tietoinen siitä. Vankilassa ollessaan hän lopulta kertoi isoäidilleen, että lopulta raiskauksien jälkeen hän pystyi vain kävelemään kontillaan kivun takia. Tuomioistuimessa tuomarina oli Haji Rezai. Kun Atefeh tajusi, että hän on häviämässä oikeudenkäynnin, hän poisti hijabinsa, mitä on pidetty tuomioistuimen vakavana halveksuntana, ja väitti, että Ali Darabia olisi rangaistava, ei häntä. Hän jopa poisti kenkänsä ja heitti tuomaria niillä. Tuomari tuomitsi hänet myöhemmin kuolemaan.
BBC:n mukaan korkeimpaan muutoksenhakutuomioistuimeen esitetyt asiakirjat kuvailivat häntä 22-vuotiaaksi, mutta hänen syntymätodistuksensa ja kuolintodistuksensa osoittivat, että hän oli 16-vuotias. Hänen ikäänsä ei kiinnitetty asianmukaista huomiota ennen kuin oli liian myöhäistä.
Amnesty International ja muut järjestöt väittivät Atefehin kärsineensä psykologisesta sairaudesta sekä oikeudenkäynnissä että ennen sitä.
Kuolemantuomio.
Atefeh hirtettiin julkisesti nosturista Nekassa, Iranissa, 15. elokuuta 2004.
Amnesty International ja muut organisaatiot julistivat, että hänen teloituksensa on rikos ihmisyyttä ja maailman lapsia vastaan.
Serratia marcescens

Serratia marcescens on gramnegatiivinen bakteeri, joka kuuluu Yersiniaceae-heimoon. Bakteerit ovat 1–5 μm kokoisia sauvabakteereja, jotka eivät tuota itiöitä. "S. marcescens" on fakultatiivisesti anaerobinen ja viihtyy erilaisissa elinympäristöissä, kuten vedessä, mullassa, ilmassa ja eläimissä. Se on ihmisille patogeeninen bakteeri, joka aiheuttaa muun muassa virtsatieinfektioita ja on yleinen sairaalainfektoioiden aiheuttaja. Suomessa "S. marcescens" aiheuttaa noin yhden prosentin sairaalainfektioista.
"S. marcescens" voi tuottaa punaista pigmenttiä 30 °C:ssa, mikä erottaa sen muista "Serratia-"lajin bakteereista. Muista "Enterobacteriaceae" heimoon kuuluvista bakteereista poiketen "S. marcescens" tuottaa myös kolmea entsyymiä: DNaasia, lipaasia ja gelatinaasia.
Disney’s Aladdin (Virgin Games)

Disney’s Aladdin on Virgin Gamesin kehittämä samannimiseen elokuvaan perustuva vuonna 1993 julkaistu tasohyppely. Peli julkaistiin Sega Mega Drivelle marraskuussa 1993 ja käännettiin myöhemmin Amigalle, DOS:ille, Nintendo Entertainment Systemille, Game Boylle ja Game Boy Colorille. Samassa kuussa julkaistiin myös Capcomin kehittämä samanniminen peli Super Nintendo Entertainment Systemille.
Peli on Mega Driven kolmanneksi myydyin peli neljällä miljoonalla kopiollaan.
Argentiinan futsalmaajoukkue

Argentiinan futsalmaajoukkue, "La Albiceleste", edustaa Argentiinaa kansainvälisissä futsal-kilpailuissa. Argentina on hallitseva maailman mestari (2016) ja maailman rankingissa neljäntenä . Joukkueen päävalmentajan toimii Diego Giustozzi.
Argentiina on osallistunut kaikkiin kahdeksaan FIFA Futsal World Cup -turnaukseen ja on Brasilian ja Espanjan jälkeen kolmas joukkue joka on voittanut maailmanmestaruuden (2016). Argentiina on myös voittanut etelä-amerikan mestaruuden, Copa Américan kahdesti (2003 ja 2015). Argentiina on myös voittanut toisen futsalin kattojärjestön FIFUSA:n maailmanmestaruuden 1994. 
MM-kisat.
Argentina on osallistunut kaikkiin FIFA:n maailmanmestaruuskisoihin (8 kertaa).
Alain Gomis

Alain Gomis (6. maaliskuuta 1972 Pariisi, Ranska) on senegalilais-ranskalainen elokuvaohjaaja.
Hän opiskeli elokuvantekoa Sorbonnessa. Valmistumisensa jälkeen hän organisoi maahanmuuttajille tarkoitettuja videotuotannon kursseja (workshop) Nanterressa. 26-vuotiaana hän oli tehnyt jo kolme lyhytelokuvaa: "Tourbillons", "Tout le monde peut se tromper", ja dokumenttielokuvan "Caramels et chocolats". Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli "L’Afrance" (2001), josta hänet palkittiin Locarnon elokuvajuhlissa.
Hän voitti uudemmilla elokuvillaan "Tey" (Tänään, 2012) ja "Félicité" (2017) Afrikan arvostetuimpiin elokuvapalkintoihin kuuluvan FESPACO:n Yennengan kultaisen oriin. Félicité voitti myös Berliinin elokuvajuhlien Hopeisen karhun (, 2017) ja Euroopan neuvoston vuoden 2017 elokuvapalkinnon (FACE).
Hasse Svens

Hasse Svens on ruotsalainen toimittaja, joka työskentelee Ruotsin yleisradioyhtiö SVT:n Suomen kirjeenvaihtajana. Hän asuu Helsingissä ja tekee tarvittaessa juttuja myös Baltiassa.
Svens aloitti työt SVT:ssä vuonna 1982. Vuodesta 1985 lähtien hän on ollut SVT:n Suomen ja Baltian kirjeenvaihtaja, asemapaikkanaan Helsinki. Svens päätti hakea Suomen kirjeenvaihtajaksi suomalaisen vaimonsa innoittamana. Pestiään varten hän opiskeli Ruotsissa kansanopiston kurssilla suomen kieltä.
Svens on tullut tunnetuksi myös dopingjournalistina. Hän on paljastanut dokumenteissaan muun muassa, että 1990-luvun huippuhiihtäjillä Björn Dähliellä ja Vladimir Smirnovilla oli hiihtouransa aikana poikkeuksellisen korkeat veroarvot, mikä viittaa dopingin käyttöön.
Flore Hazoumé

Flore Hazoumé (s. 1959 Brazzaville) on syntyjään kongolainen kirjailija, joka on tunnettu novelleistaan. 
Elämä.
Hazoumé syntyi Brazzavillessa, mutta kasvatettiin Ranskassa. Hänen isänsä oli kotoisin Beninistä ja äiti Kongosta. Hän on kirjailija Paul Hazoumén tyttärentytär. Hän pitää itseään maailman kansalaisena ja sanoo kotimaansa olevan missä tahansa hän tuntee olonsa kotoisaksi. 
Flore Hazoume muutti Norsunluurannikolle vuonna 1979 ja opiskeli Abidjanin yliopistossa englantia. Hän julkaisi kirjan "Dating Abidjanin." vuonna 1984 ja työskenteli mainosalalla 1990-luvulla. Hän asuu Abidjanissa, jossa hän oli osa kirjallisia ryhmiä. Hän oli Norsunluurannikon kirjailijoiden liiton sihteeri. Hazoume on kirjoittanut aikuisille ja lapsille, ja hänen tarinoissaan on moraalinen viesti. Vuonna 2010 hän työskenteli Josette Abondion kanssa "Scrib Spiritualité" -aikakauslehdessä.
Abderrahmane Sissako

Abderrahmane Sissako (s. 13. lokakuuta 1961 Kiffa, Mauritania) on mauritanialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän vietti nuoruutensa isänsä synnyinmaassa Malissa ja palasi Mauritaniaan vasta 1980. Hän sai opiskelustipendin Moskovaan ja opiskeli VGIK-elokuvainstituutissa vuosina 1983–1989. 
Sissako on 2000-luvun tunnetuimpia afrikkalaisia elokuvaohjaajia ja on saanut tunnustusta useista töistään. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Heremakono" (2002), "Bamako" (2006) ja "Timbuktu" (2014). Timbuktu voitti useita palkintoja, kuten vuoden 2015 parhaan elokuvan palkinnon Afrikan elokuva-akatemialta ja Césareista (2015).
Vappu ja Marja Live

Vappu ja Marja Live on Vappu Pimiän ja Marja Hintikan juontama keskusteluohjelma, jota lähetettiin suorana kevätkausilla 2019 ja 2020.
Ohjelman ensimmäinen kausi esitettiin helmi-huhtikuussa 2019. Ohjelmaa esitettiin alkukauden ajan samanaikaisesti sekä MTV3 että AVA-kanavilla, mutta kuudennesta jaksosta alkaen jaksojen ensilähetys oli vain MTV3-kanavalla. Toinen kausi esitettiin maalis-toukokuussa 2020.
Onni Laitinen

Onni Teodor Laitinen (13. huhtikuuta 1886 Enontekiö – 11. helmikuuta 1935 Mehiläisen sairaala, Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja heimoaktivisti, joka tunnetaan vuonna 1918 tehdyn Petsamon retken toisena johtajana.
Elämä ja ura.
Laitisen vanhemmat olivat kirkkoherra Adam Laitinen ja Alma Maria Relander (1858–1939). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1906 ja suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1914. Laitinen toimi vt. alilääkärinä Takaharjun parantolassa sekä vt. kunnanlääkärinä Punkalaitumella, Rovaniemellä, Kemijärvellä, Ruovedellä ja Paavolassa, kunnes aloitti Sodankylän aluelääkärinä vuonna 1915. 
Sisällissodan aikana Laitinen toimi valkoisten Satakunnan rintaman kenttäsairaalan ylilääkärinä Kankaanpäässä ja myöhemmin Siurossa Tampereen taistelun päättymiseen saakka. Tampereella Laitinen tutustui paikallisiin liikemiehiin, jotka hän sai rahoittamaan suunnittelemaansa retkikuntaa Petsamon liittämiseksi Suomeen. Laitisen innoittajana toimi Suur-Suomi-aate, kun taas liikemiehiä kiinnostivat alueen luonnonrikkaudet. Tohtori Thorsten Renvall oli samaan aikaan kokoamassa omaa retkikuntaansa, johon Laitisen 11-miehinen ”Lapin rakuunat” senaatin määräyksestä liitettiin. Renvallin vastustelusta huolimatta Laitinen nimitettiin hänen rinnalleen retkikunnan toiseksi johtajaksi. Noin 100 miehen vahvuinen hiihto-osasto porokuormastoineen lähti 1. toukokuuta 1918 liikkeelle Salmijärveltä kohti Petsamoa. Osaston saavuttua Petsamoon Laitisesta tehtiin sotilaallinen johtaja hänen uhattuaan muutoin jättää retkikunnan, jolloin se olisi jäänyt ilman lääkäriä. 12. toukokuuta Laitinen johti brittejä vastaan käytyä taistelua, joka päättyi tappioon ja retkikunnan vetäytymiseen takaisin Suomeen. Renvall syytti Laitista pelkuruudesta ja vieritti raportissaan syyn hankkeen epäonnistumisesta hänen niskoilleen.
Laitinen jatkoi Sodankylän aluelääkärinä vuoteen 1921, jolloin hänet erotettiin virastaan kieltolain vastustamisen takia. Tämän jälkeen Laitinen toimi yksityislääkärinä Rovaniemellä kuolemaansa saakka. Helmikuussa 1935 hän sai sydänkohtauksen ja hänet kuljetettiin lentokoneella hoitoon Helsinkiin, missä hän kuoli Mehiläisen sairaalassa. Laitista Helsinkiin kuljettanut merivartiolaitoksen lentokone LK 3 teki vaikeissa sääolosuhteissa pakkolaskun illalla 8. helmikuuta 1935 eräälle pellolle noin kolme kilometriä Forssasta pohjoiseen. Laitinen tuotiin loppumatka Mehiläisen sairaalaan Helsinkiin autolla ja hän oli sairaalaan tuotaessa verraten heikossa kunnossa saatuaan lentomatkan aikana astmakohtauksia.
Roccella gracilis

Roccella gracilis on jäkälälaji. Se kasvaa harmahtavina, 5-15 cm pitkinä oksina lähellä merenrantaa kaikenlaisilla pinnoilla, usein pystysuorilla kalliopinnoilla. Sitä tavataan ainakin Kaliforniasta Chileen ulottuvalla alueella mutta mahdollisesti muuallakin tropiikissa.
"Roccella gracilis" on sukua lakmusjäkälälle, "Roccella tinctoria". Näitä jäkäliä on käytetty kallisarvoisen purppuranpunaisen väriaineen valmistamiseen.
Josie Maran

Josie Selhorst Maran (s. 8. toukokuuta 1978) on yhdysvaltalainen malli, näyttelijä ja kosmetiikkayrittäjä.
Xiaomi Mi Pad 2

Xiaomi Mi Pad 2 on Xiaomin 27. marraskuuta 2015 julkaisema taulutietokone, jossa on esiasennettuna Android Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi Pad 2 -taulutietokoneessa on 7,9-tuumainen näyttö QXGA-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,2 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutiolla.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-Pad-2_id9810
Xiaomi Mi 5

Xiaomi Mi 5 on Xiaomin 1. maaliskuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi 5 -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,2 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 16 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 4 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-5_id9055
Luistelijan ensiesiintyminen

Luistelijan ensiesiintyminen () on vuonna 1907 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. Louis Gasnierin ohjaamaa komediaa pidetään Max Linderin keikarihahmon debyyttinä.
Juoni.
Max on päättänyt lähteä luistelemaan. Hän vuokraa luistimet, kiinnityttää ne kenkiinsä ja lähtee jäälle. Kokematon luistelija kaatuu kerta toisensa jälkeen, törmäilee muihin ja särkee silinterihattunsa. Arvokkuutensa menettänyt Max viedään pois jäältä ja lopussa hän itkee katkerasti.
Tuotanto ja vastaanotto.
Tarinan mukaan ajatus elokuvasta syntyi Pathé Frèresin studion vieressä sijainneen järven jäädyttyä. Paikalle kutsuttiin keikarimaisesti pukeutunut Max Linder, jonka ei tarvinnut edes näytellä, sillä hän ei ollut koskaan luistellut. Yhdeksästä otoksesta koostuva elokuva on puhdasta slapstickiä, mutta sen koomisuutta lisää Linderin keikarihahmo, joka esiintyi nyt ensimmäistä kertaa. Elokuvan tekniikka on vielä hyvin primitiivinen, eikä lähikuvien puuttuminen tee oikeutta Linderin koomikonlahjoille.
"Luistelijan ensiesiintyminen" ei tehnyt Maxista kerralla suosittua, sillä hänen ohjaajansa Louis Gasnier siirtyi pian Italiaan ja Linder jatkoi sivuosien esittämistä Pathélla. Tie menestykseen avautui vuoden 1909 alussa, jolloin Linderin pahin kilpailija André Deed lähti vuorostaan Italiaan. Linderin kertoman mukaan hänen "Luistelijan ensiesiintymisestä" saamansa palkkio ei edes korvannut näyttelijän menetyksiä: repeytyneitä housuja, lyttyyn mennyttä silinteriä ja kadonnutta kalvosinnappia.
Elokuvaa esitettiin Suomessa kesäkuussa 1908. Lehti-ilmoituksissa ei vielä mainittu näyttelijän nimeä, mutta "Savon Sanomien" mukaan kuva oli ”tavattoman naurattava”. Max Linder alkoi tulla tunnetuksi Suomessa syksystä 1909 lähtien.
Xiaomi Mi 4s

Xiaomi Mi 4s on Xiaomin 1. maaliskuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi 4s -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy yhteensä 6 prosessoriydintä; 2 nopeampaa 1,8 GHz Cortex-A57 -ydintä ja 4 hitaampaa 1,4 GHz Cortex-A53 -ydintä. Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 64 gigatavua sisäistä tallennustilaa. Puhelimen tallennustila on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSDXC-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 13 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutiolla.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-4s_id9994
Xiaomi Mi Max

Xiaomi Mi Max on Xiaomin 17. maaliskuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi Max -älypuhelimessa on 6,4-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 1,8 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 16 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-Max_id10044
Xiaomi Mi 5s

Xiaomi Mi 5s on Xiaomin 29. syyskuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi 5s -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,34 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 12 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 4 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-5s_id10272
Xiaomi Mi 5s Plus

Xiaomi Mi 5s Plus on Xiaomin 29. syyskuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi 5s Plus -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,34 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kaksi 13 Megapikselin takakameraa. Etukameran tarkkuus on puolestaan 4 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-5s-Plus_id10273
Xiaomi Mi Note 2

Xiaomi Mi Note 2 on Xiaomin 1. marraskuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi Note 2 -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,35 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 23 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 8 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-Note-2_id10214
Xiaomi Mi Mix

Xiaomi Mi Mix on Xiaomin 4. marraskuuta 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi Mix -älypuhelimessa on 6,4-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,34 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 16 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 (Marshmallow) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-MIX_id10294
Xiaomi Mi 5c

Xiaomi Mi 5c on Xiaomin 3. maaliskuuta 2017 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi 5c -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 12 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 8 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-5c_id10458
Xiaomi Mi 6

Xiaomi Mi 6 on Xiaomin 28. huhtikuuta 2017 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi 6 -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,457 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 6 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kaksi 12 Megapikselin takakameraa. Etukameran tarkkuus on puolestaan 8 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-6_id10491
Xiaomi Mi Max 2

Xiaomi Mi Max 2 on Xiaomin 1. kesäkuuta 2017 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi Max 2 -älypuhelimessa on 6,4-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 12 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 (Nougat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-Max-2_id10541
Xiaomi Mi A1

Xiaomi Mi A1 on Xiaomin 12. syyskuuta 2017 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.1 (Nougat)
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Mi A1 -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 64 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 Gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kaksi 12 Megapikselin takakameraa. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 7.1 (Nougat).
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-A1_id10592
AZERTY

AZERTY on erityinen näppäimistön asettelu latinalaisille aakkosille kirjoituskoneen ja tietokoneen näppäimistöillä. Nimitys johtuu kirjainnäppäinten ensimmäisen rivin ensimmäisistä kuudesta kirjaimesta; eli (A Z E R T Y). Saksalaisen QWERTZ-asettelun tapaan se on mallinnettu englanninkielisellä QWERTY-asettelulla. AZERTY on käytössä useimmissa ranskankielisissä Euroopan maissa, vaikka Ranskassa ja Belgiassa on omat kansalliset vaihtelunsa. Luxemburg ja Sveitsi käyttävät Sveitsin QWERTZ-näppäimistöä. Suurin osa Quebecin, pääasiassa ranskankielisen Kanadan, asukkaista käyttää QWERTY-näppäimistöä, joka on mukautettu ranskan kielelle, kuten Quebecin ja Kanadan hallituksien asettama monikielinen standardinäppäimistö CAN/CSA Z243.200-92.
Ranskankielisille suunnitellut kilpailevat asettelut (esim. 1907 julkaistu ZHJAYSCPG-asettelu, 1976 Claude Marsanin asettelu, 2002 Dvorak-fr ja 2005 Bépo-asettelu) ovat saaneet vain vähäistä tunnustusta.
Jimi Heinonen

Jimi Heinonen (s. 1. maaliskuuta 1996) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Suomen Bandyliigassa WP-35:ttä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Heinonen pelasi jääpallouransa ensimmäiset vuodet Varkaudessa WP-35:n riveissä, mutta siirtyi syksyllä 2014 Helsinkiin Botnia -69:n riveihin. Botniassa hän oli voittamassa Suomen mestaruuden keväällä 2016. Hän oli Bandyliigan runkosarjan maalintekijätilaston kärkikolmikossa niin keväällä 2016 kuin 2017 Kolmen Botnia-kauden jälkeen syksyllä 2017 Heinonen siirtyi Ruotsin Elitserieniin Uppsalan Siriuksen riveihin., 
Kesällä 2021 Heinonen siirtyi Siriuksesta Edsbyns IF:ään kolmen vuoden sopimuksella. Edsbynissä Heinonen voitti Ruotsin mestaruuden keväällä 2022. 
Keväällä 2023 Heinonen palasi takaisin kasvattajaseuraansa WP-35:een.
Maajoukkueura.
Jimi Heinonen pelasi Suomen poikien, nuorten ja alle 23-vuotiaiden edustuksen kautta syksyllä 2016 Suomen maajoukkueeseen ja edelleen kevään 2017 MM-kisajoukkueeseen. Heinonen on ollut Suomen MM-joukkueessa vuodesta 2017 lähtien ja saavuttanut yhden MM-hopean sekä kolme MM-pronssia.
Saavutukset.
Seurajoukkueessa:
Maajoukkueessa:
Masanobu Deme

Masanobu Deme (, 2. lokakuuta 1932 Higashiōmi – 13. maaliskuuta 2016 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja.
Ura.
Masanobu Deme opiskeli Wasedan yliopistossa. Ammattiuransa hän aloitti Japanin suurimman elokuvayhtiön Tōhōn palveluksessa 1957. Alkuun hän toimi apulaisohjaajana eräille kotimaansa tunnetuimmille elokuvaohjaajille, kuten Akira Kurosawa, Shūe Matsubayashi, Hiromichi Horikawa ja Kengo Furusawa. Masanobu Demen esikoisohjaus oli "Toshigoro" vuonna 1968. Seuraavasta elokuvastaan, "Oretachi no kōya", hän sai tunnustusta. Vuonna 1984 Masanobu Deme ohjasi elokuvan "Tengoku no eki", joka sai useita palkintoja. Teatterielokuvien ohella Masanobu Deme ohjasi lukuisia televisiotuotantoja.
Latvian Forest

Latvian Forest Company AB on ruotsalainen sijoitusyhtiö. Yhtiö sijoittaa metsä- ja maatalousmaahan Latviassa.
Latvian Forest on perustettu vuonna 2009. Yhtiön B-osake on listattu ruotsalaisella Spotlight Stock Market -markkinapaikalla. Yhtiö on hankkinut pääomaa toistuvilla osakeanneilla. Saaduilla rahoilla se on hankkinut maata Latviasta. Vuonna 2018 yhtiö omisti 10 000 hehtaaria maata. Siitä 73 % oli metsää ja loput muuta maata, pääasiassa maatalousmaata. Yhtiön tavoite on ollut omaisuuden kasvattaminen metsänhoidolla ja lisämaan hankinnalla sekä hyötyminen metsän kasvusta ja maan odotetusta hinnannoususta.
Yhtiö ilmoitti vuonna 2019, että SCA oli tehnyt ostotarjouksen kaikesta yhtiön maa- ja metsäomaisuudesta.