tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aldanin lentoasema

Aldanin lentoasema on pieni lentoasema Aldanissa Sahan tasavallan eteläosassa Venäjällä. Se sijaitsee kilometrin päässä Aldanin itäpuolella. Lehtoasemalla on yksi kiitotie, jonka pituus on 1 800 metriä. Huolimatta pienestä koostaan, lentoasemalla on suuri merkitys rahtiliikenteelle.
Tethys (mytologia)

Tethys () oli kreikkalaisessa mytologiassa Uranoksen ja Gaian tytär. Hän oli titaani ja meren jumalatar, joka oli sekä sisko että vaimo Okeanokselle. Tethys oli maailman pääjokien ja noin kolmentuhannen tyttären, joita kutsuttiin okeanideiksi, äiti. Hän oli Thalassan, merivesien ruumiillistuman vastine makean veden suhteen.
Titaanien ja Olympoksen jumalien välisen taistelun aikana Tethys kasvatti Rheaa kummilapsenaan.
Hera ei ollut tyytyväinen siitä, että Kallisto ja Arkas oli asetettu taivaalle Isona karhuna ja Pienenä karhuna, joten hän pyysi hoitajaansa Tethystä auttamaan. Tethys saikin tähtikuviot kiertämään ikuisesti taivaalla siten, etteivät ne koskaan hävinneet horisontin alle.
Tethys, yksi Saturnuksen kuista, on nimetty hänen mukaansa kuten myös esihistoriallinen Tethysmeri.
Varustamo (televisiosarja)

Varustamo (ruots. "Rederiet") on ruotsalainen draamasarja, jota tehtiin vuosina 1992–2002 yhteensä 318 jaksoa. Sarja oli yksi kauimmin esitetyistä ruotsalaisista draamasarjoista. Sarjassa seurattiin Dahlénin perheen ja varustamon vaiheita, ja tapahtumapaikat sijoittuivat muun muassa M/S "Freja" -nimiselle alukselle.
Ruotsissa sarjaa esitettiin alun perin SVT1-kanavalla tiistai-iltaisin 45 minuutin jaksoissa. Suomessa sarjaa esitti Yle TV2, ja se oli Suomessakin hyvin suosittu; sarjassa esiintyi myös useita suomalaisia näyttelijöitä, kuten Stina Rautelin, Kaija Kärkinen, Erik Kiviniemi, Åke Lindman, Svante Martin ja Mats Långbacka. Norjassa sarjaa esitti NRK. Ensimmäisen kauden esitysoikeudet oli myyty myös Egyptiin.
M/S Freja.
Sarjan päämiljöö oli Ruotsin ja Suomen välillä liikennöivä fiktiivinen matkustaja-alus M/S "Freja", joksi oli lavastettu alkujaan Suomessa rakennettu M/S "Birka Princess" (myöhemmin M/S "Sea Diamond").
Sarjassa kuvauksissa käytetty alus ajoi karille 5. huhtikuuta 2007 Egeanmerellä ja upposi 6. huhtikuuta 2007 noin 15 tuntia kiviin osumisen jälkeen.
Sheldon Lee Glashow

Sheldon Lee Glashow (s. 5. joulukuuta 1932 New York) on yhdysvaltalainen fyysikko.
Glashow toimii Bostonin yliopiston professorina. Kandidaatin tutkintonsa hän suoritti Cornellin yliopistossa. Harvardin yliopistossa Glashow suoritti tohtorin tutkinnon vuonna 1958.
Glashow sai Steven Weinbergin ja Abdus Salamin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1979 sähköheikon vuorovaikutuksen tutkimuksistaan.
Muistatko Monrepos’n

”Muistatko Monrepos’n” [monrepoon] on laulaja Annikki Tähden tunnetuksi tekemä musiikkikappale. Sen on säveltänyt Erik Lindström, ja sanoittanut Aili Runne. Annikki Tähti oli ensimmäinen kappaleen levyttänyt laulaja, ja hän levytti sen vuonna 1955. Tähti sai siitä Suomen ensimmäisen kultalevyn, ja vielä vuonna 2018 levytys oli Suomen kaikkien aikojen neljänneksi eniten myyty kotimainen single noin 38 000 kappaleen myyntimäärällään. Myöhemmin sen ovat levyttäneet muun muassa Olavi Virta, Ilkka Rinne, Tapani Kansa ja Pekka Himanka, harmonikalla Aaro Kurkela sekä trumpetilla Jörgen Petersen.
Kappaleen sanoituksessa muistellaan nostalgisesti Monrepos-puistoaluetta Suomen Neuvostoliitolle menettämässä Viipurissa.
Kappaletta oli alun perin tarjottu levytettäväksi Musiikki Fazerille, mutta yhtiön kotimaisen tuotannon päällikkönä juuri aloittanut Toivo Kärki torjui sen. Myöhemmin Kärki tunnusti tehneensä tässä yhden levytuottajauransa pahimmista virheistä, mutta korosti nähneensä vain Aili Runnen tekstin. Toisaalta Kärjellä ei ollut henkilökohtaista tunnesidettä Viipuriin, eikä hän siten uskonut aiheen olevan kovinkaan kiinnostava. Lisäksi musiikkimaailmassa olivat 1950-luvun puolivälissä viriämässä uudet tuulet, ja niihin verrattuna "Muistatko Monrepos'n" oli tyyliltään vanhanaikainen. Kärki oli itse kokeillut Karjala-aihetta vuonna 1953 Ami Lovénin levyttämällä kappaleella "Karjalaa muistellessa", joka oli jäänyt täysin vaille huomiota.
Kappale kuuluu helsinkiläisen Viipurin Lauluveikot -mieskuoron ohjelmistoon neliäänisenä Sakari Hildénin sovituksena muun muassa joissakin kevätkonserteissa ja tilausohjelmistossa.
Söderlångvikin kartano

Söderlångvikin kartano on kartano Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomen maakunnassa. Kartano on suurimmaksi osaksi saanut nykyisen ulkonäkönsä aikana, jolloin suomalainen liikemies ja mesenaatti Amos Anderson oli kartanon omistaja. Andersonin haltuun kartano päätyi vuonna 1927. Nykyisin se toimii Söderlångvikin museona, jossa on osa Andersonin yksityisestä taidekokoelmasta ja hänen huonekaluistaan.
Andersonin ostettua kartanon sen päärakennus oli vielä yksikerroksinen hirsirakennus, joka oli päällystetty punaiseksi maalatulla laudoituksella. Arkkitehti W. G. Palmqvistin piirustusten pohjalta rakennus rakennettiin täysin uusiksi vuosina 1934–1935. Sen kerroslukumäärää lisättiin kahteen, se sai pintaansa valkoisen rappauksen ja huoneiden määrä nousi kuudesta yhteentoista. Lisäksi rakennus sai vuosina 1937–1938 molemmille puolilleen yksikerroksiset tiilestä rakennetut siipirakennukset. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 560 m² ja sen pituus 47 m.
Vuosien saatossa rakennuksen kunto on heikentynyt, ja toisen siiven katto luhistui 1990-luvulla. Rakennus peruskorjataan kokonaan vuosina 2019–2020.
Söderlångvikin museo.
Söderlångvikin kartanon päärakennuksessa toimii Amos Andersonin henkilöhistoriallinen museo sekä taidemuseo, jossa on esillä hänen aikanaan keräämää taidetta sekä muuta esineistöä. Lisäksi museossa on esillä kesäisin vuosittain vaihtuva taidenäyttely.
Ү

Ү on kyrillinen kirjain. Se sisältyy baškiirin, burjaatin, dungaanin, kazakin, kirgiisin ja mongolin aakkosiin. Se kuului myös vuonna 1939 käyttöön otettuun tataarin kyrillisiin aakkosiin, kunnes kirjaimisto vaihdettiin takaisin latinalaiseen vuonna 2001.
Ääntäminen.
Ү ääntyy baškiirissa, burjaatissa, dungaanissa, kazakissa ja kirgiisissä pyöreänä suppeana etuvokaalina // ja mongolissa pyöreänä suppeana keskivokaalina //. Tataarissa ү edustaa kahta eri äännettä, joko pyöreää suppeaa etuvokaalia // tai soinnillista labiovelaarista approksimanttia //. Tataarin latinalaisessa aakkostossa kummallakin äänteellä on oma merkki. Näistä ensimmäistä merkitään kirjaimella ü ja jälkimmäistä kirjaimella w.
Ұ

Ұ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy kazakin aakkosiin.
Ääntäminen.
Ұ ääntyy kazakissa pyöreänä suppeana takavokaalina //.
Gösta Prüzelius

Karl Gösta Prüzelius (11. elokuuta 1922 Tukholma – 15. toukokuuta 2000 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä.
Prüzelius opiskeli Göteborgin kaupunginteatterin oppikoulussa vuosina 1941–1943. Opiskelujen jälkeen hän oli kiinnitettynä useisiin ruotsalaisiin teattereihin. Kungliga Dramatiska Teaternissa eli Dramatenissa hän oli kiinnitettynä yli 30 vuoden ajan. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa "Kartanon äkäpussi", joka valmistui vuonna 1945 ja jonka ohjasi Schamyl Bauman. Prüzelius antoi myös äänensä Bagheeralle Disneyn "Viidakkokirjan" ruotsinkielisessä versiossa. Televisioyleisö tunsi hänet parhaiten "Varustamo"-sarjan Reidar Dahlénina. Hän näytteli sarjassa vuosina 1992–2000.
Ӹ

Ӹ on kyrillinen kirjain. Se on muodostettu kirjaimesta ы lisäämällä siihen treema. Kirjain sisältyy ainoastaan vuorimarin aakkosiin. Se translitteroidaan ÿ.
Ääntäminen.
Ӹ ääntyy vuorimarissa laveana suppeana takavokaalina //.
Ӯ

Ӯ on kyrillinen kirjain. Se on muodostettu kirjaimesta у lisäämällä siihen pituusmerkki. Kirjain sisältyy nykyään ainoastaan tadžikin aakkosiin. Aikaisemmin se kuului myös kazakin aakkosiin, mutta se korvattiin vuonna 1957 kirjaimella ұ
Ääntäminen.
Ӯ ääntyy tadžikissa pyöreänä puolisuppeana etuvokaalina //.
Ӳ

Ӳ on kyrillinen kirjain. Se on muodostettu kirjaimesta у lisäämällä siihen kaksoisakuutti. Kirjain sisältyy ainoastaan tšuvassin aakkosiin.
Ääntäminen.
Ӳ ääntyy tšuvassissa pyöreänä suppeana etuvokaalina //.
Iltapäivä

Iltapäivä on Sveriges Radion suomenkielinen talkshow-ohjelma, jonka lähetykset alkoivat valtakunnallisella kanavalla P2 ja Tukholman paikalliskanavalla P6 lokakuussa 2015. Ohjelmaa tekee Sveriges Radion suomenkielinen kanava Sisuradio. Ohjelman alkaessa sitä juonsivat Jorma Ikäheimo ja Helena Huhta. Maaliskuusta 2016 tammikuuhun 2017 ohjelmaa juonsi Ikäheimon kanssa Marika Pietilä ja vuoden 2017 alusta Ikäheimon juontajaparina toimii ohjelman entinen tuottaja Hanna Paimela Lindberg.
Iltapäivää tuottavat Taneli Männikkö ja Virpi Inkeri.
Stephen Wolfram

Stephen Wolfram (s. 29. elokuuta 1959 Lontoo) on brittiläinen tieteilijä ja tutkija.
Wolfram opiskeli Oxfordin yliopiston Eton Collegessa ja California Institute of Technologyssa. Hän suoritti Caltechissa tohtorin tutkinnon fysiikassa vain 20-vuotiaana. Wolfram on toiminut muun muassa Institute for Advanced Studyn tutkijana. Hän on myös perustanut Wolfram Research -nimisen yrityksen.
Wolfram on tehnyt merkittävää tutkimusta monilla fysiikan aloilla. Lisäksi hän on tutkinut muun muassa soluautomaatteja. Wolfram on kirjoittanut laskennallisia järjestelmiä käsittelevän kirjan "A New Kind of Science" (2002). 
Wolfram on myös tietokoneohjelma Mathematican alkuperäinen kehittäjä, jonka hän kehitti sivutyönään työskennellessään fyysikkona ja matemaatikkona. Hänen nimeään kantaa Wolfram Alpha -hakukone.
Kohtalonpyörä

Kohtalonpyörä (myös nimellä Onnenpyörä) on tarot-pakan ison arkanan kortti.
Kortin kulttuurihistoriaa.
Rider-Waite-Smith-pakassa kohtalonpyörään on sijoitettu kirjaimet TARO. Tämä idea on peräisin Eliphas Lévin kirjoituksista. Lévi tulkitsi sanan vastaavan, kirjainten ROTA muodostaman pyörän mystiseksi pyöräksi, jonka hän liitti tetragrammatoniin, alkemian symboleihin ja sanan ROTA nelikirjaimisiin angrammeihin TARO, TORA, ORAT ja ATOR.
Paul Foster Case ilmaisee kirjainten muodostamat käsitteet näin: "Kortissa on neljä kirjainta, jotka vasemmalta oikealle muodostavat sanan ROTA, joka latinaksi merkitsee "pyörä". Kun aloitetaan T-kirjaimesta, saadaan sana TARO. Luettaessa oikealta vasemmalle sanasta tulee ORAT, joka latinaksi merkitsee "puhuu". Lukien samaan suuntaan mutta aloittaen T-kirjaimesta, sanasta tulee TORA, joka merkitsee juutalaisten Tooraa eli "lakia". Lukien A-kirjaimesta oikealta vasemmalle sanasta muodostuu ATOR eli Hathor, egyptiläinen jumalatar joka vastaa tarot-pakan keisarinnaa. Näistä sanoista voidaan muodostaa lause, joka kuuluu: "Rota Taro, orat Tora Ator", eli "Pyörä Taro, puhuu Hathorin lain."
Pyörän päällä istuu sfinksi, vasemmalla puolella luikertelee käärme ja oikealla poseeraa Anubis.
Kortin nurkissa olevat siivekkäät hahmot edustavat astrologian kiinteitä horoskooppimerkkejä. Härkä ja leijona ovat helposti tunnistettavissa, mutta yläreunan enkeli on vesimies ja kotka skorpioni. Horoskooppimerkit edustavat myös omia elementtejään, eli maata, tulta, ilmaa ja vettä.
English Racing Automobiles

English Racing Automobiles (ERA) oli Formula 1 -talli, joka kilpaili Formula 1 -sarjassa vuosina 1950-1952. ERA ajoi myös Grand Prixeissä ennen Formula 1 -sarjaa perustamisvuodesta 1933 lähtien sekä F1-sarjan ulkopuolisia kilpailuja. Seitsemässä kilpailussaan ERA ei saavuttanut yhtään voittoa, nopeinta kierrosta, paalupaikkaa tai pistettä.
"* Jaettu auto."
Dunlop Tyres

Dunlop Tyres on renkaiden brändi, joka nykyään on Goodyearin merkki.
Historia.
Dunlop Tyres oli brittiläinen renkaita valmistava yritys, jonka John Boyd Dunlop perusti 1888 keksittyään ilmatäytteisen renkaan.
Vuosina 1985–86 yritys myytiin yhdysvaltalaisille sijoittajille ja japanilainen Sumitomo-yritys hankki oikeudet Dunlop-merkkisiin katuautorenkaisiin. 
Goodyear osti Dunlop Tyresin vuonna 1999, mutta ei lentokoneiden renkaita valmistavaa itsenäistä yritystä Dunlop Aircraft Tyresiä. Nykyisin se tunnetaan nimellä Dunlop Rubber Company. Lisäksi samana vuonna Sumitomo ja Goodyear solmivat sopimuksen, jonka mukaan Sumitomo valmistaisi japanilaisvalmisteiset renkaat Dunlopin nimellä, ja Goodyear ostaisi Sumitomon Euroopan ja Pohjois-Amerikan osastoista 75 % (yhteistyö päättyi 2015).
Dunlop valmistaa renkaiden lisäksi myös muun muassa elektroniikkaa, sekä tennis- ja golfvälineitä. Dunlop-jalkineita valmistaa Dunlop Protective Footwear.
Fort Dunlop.
Dunlopilla oli moottoriurheilurenkaisiin keskittynyt tehdas Fort Dunlop Erdingtonissa Birminghamissa, jonka toiminta päättyi vuonna 2014. 
Moottoriurheilu.
Dunlop Tyres on toimittanut renkaita erilaisiin kilpasarjoihin, kuten BTCC, DTM, European Le Mans Series sekä Formula 1.
Heimo Riihimäki

Heimo Ilmari Riihimäki (17. tammikuuta 1907 Helsinki – 17. marraskuuta 1962) oli suomalainen arkkitehti ja taidemaalari. Riihimäen tunnetuin suunnittelutyö arkkitehtina oli hänen yhdessä Viljo Revellin ja Niilo Kokon kanssa Helsingin ydinkeskustaan ideoima ja suunnittelema Lasipalatsi, joka oli tarkoitettu tilapäiseksi rakennukseksi mutta tuli edustamaan Helsingin 1930-luvun funkkista, kun sen purku-uhka aikoinaan väistyi julkisen keskustelun ja asiantuntijoiden näkemysten ansiosta.
Riihimäen vanhemmat olivat junan pakkamestari Juho Riihimäki ja Aino Maria o.s. Kreula. Hänen puolisonsa oli lausuntataiteilija Kastehelmi Karjalainen. Kotitalousopettaja, tietokirjailija ja kuvataiteilija Irma Sarje oli puolestaan Heimo Riihimäen sisar.
Riihimäki toimi Kotkan kaupunginarkkitehtina 1940–1947, Kupittaan Savi Oy:n taiteellisena johtajana 1948–1949, Turun kaupungin rakennustarkastajana vuodesta 1949. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli Turussa 1946. Hän osallistui moniin näyttelyihin 1940-luvulta alkaen. Muistonäyttely oli 1970 Wäinö Aaltosen museossa, syntymän satavuotisnäyttely Lasipalatsin näyttelytilassa 2007.
Vastakohtana arkkitehtuurin funktionalismille taiteilijanuran tuotantoa leimasivat kolorismi ja ekspressiivisyys. 1950-luvun lopulla hän alkoi kokeilla litografiaa. Näiden töiden kuolemanaiheen taustalla oli sairastuminen leukemiaan. Vuoden 2007 näyttely Lasipalatsissa oli koottu juuri näistä viimeisten vuosien töistä. Näyttelyn kuratoi Riihimäen sisarenpoika taiteilija Kimmo Sarje.
DJ Yella

Antonie Carraby (s. 11. joulukuuta 1967, Compton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja ja elokuvaohjaaja. Hänen musiikkiuransa alkoi World Class Wreckin' Cru -yhtyeessä, josta siirtyi gangsta-rap-kollektiivi N.W.A:n jäseneksi. Carraby on julkaissut myös yhden sooloalbumin, "One Mo Nigga ta Go" vuonna 1996.
Historia.
Yella syntyi ja varttui Kalifornian Comptonissa. Hän aloitti musiikkiuransa 1980-luvulla DJ:nä Dr. Dren kanssa World Class Wreckin’ Cru -elektro-ryhmässä. Yella jätti yhtyeen ja liittyi Eazy-E:n perustamaan Ruthless Recordsiin vuonna 1986. Hän tuotti musiikkia yhtiön artisteille, vastaten muun muassa Eazy-E:n debyyttialbumin "Eazy-Duz-It" tuotannosta yhdessä Dr. Dren kanssa. Yella toimi myös musiikkituottajana N.W.A. -kollektiivissa Dr. Dren ohella .
N.W.A:n hajoamisen jälkeen Eazy-E, DJ Yella ja MC Ren olivat ainoat, jotka jäivät Ruthless Recordsiin. Seuraavina vuosina hän jatkoi musiikin tuottamista yhtiön artisteille, kuten B.G. Knocc Outille ja Bone Thugs-N-Harmony -yhtyeelle. 
Yella myös ohjasi pornoelokuvia nimellä The Kidd.
Eazy-E:n kuolema AIDSiin vuonna 1995 vei levy-yhtiön kaaokseen. Yella yritti pala palalta koota Eazyn viimeistä albumia kappaleista, joita hän oli tehnyt, mutta joita ei ollut julkaistu. Lopulta Eazyn viimeinen albumi "Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton" julkaistiin vuonna 1995.
Vuonna 1996 Yella julkaisi sooloalbumin "One Mo Nigga ta Go", jolla vieraili monia Ruthlessin jäseniä.
Julkaisun jälkeen hän siirtyi uudelleen pornoelokuvien tuottamisen pariin. Sillä aikaa hän teki MC Renin kanssa kappaleen "Bangin", vaikkei hän ollut kiinnostunut musiikin tekemisestä.
Populaarikulttuurissa.
Vuonna 2015 julkaistiin N.W.A.:sta kertova elokuva "Straight Outta Compton," jossa Neil Brown Jr. näyttelee Yellaa.
Lisa Loeb

Lisa Anne Loeb (s. 11. maaliskuuta 1968 Bethesda, Maryland) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tositelevisioesiintyjä.
Loeb syntyi Bethesdassa, Marylandissa, ja varttui Dallasissa. Hän valmistui Brownin yliopistosta vuonna 1990. Brownissa opiskellessaan hän perusti Elizabeth Mitchellin kanssa yhtyeen Liz and Lisa, joka julkaisi kaksi albumia vuosina 1989 ja 1990. He julkaisivat vielä vuonna 2003 yhdessä albumin "Catch the Moon".
Loebin ensimmäinen menestys sooloartistina tuli vuonna 1994, kun hänen kappaleensa ”Stay (I Missed You)” nousi heti listojen kärkeen. Seuraavana vuonna ilmestyi sooloalbumi "Tails" Geffen Recordsin kustantamana. 
Loebia kuullaan vuoden 2000 Ozzy Osbourne -tribuutilla "Bat Head Soup". Loeb seurusteli vuosia kitaristi Dweezil Zappan kanssa, ja pari teki myös musiikillista yhteistyötä.
Loeb asuu vakituisesti Los Angelesissa. Hän on esiintynyt muun muassa tilannekomediasarjassa "Nanny". Hänen kokoelmalevynsä "The Very Best of Lisa Loeb" julkaistiin 2006.
Taisteluhelikopteri

Taisteluhelikopteri on sotilaskäyttöön tarkoitettu helikopteri, joka on suunniteltu ja varustettu hyökkäämään maakohteiden, kuten jalkaväen, panssarivaunujen ja rakennelmien, kimppuun. Taisteluhelikopterien pääasiallisena tehtävänä on tukea maajoukkoja ja tuhota viholliskeskittymät näiden puolustuslinjojen takana.
Historia.
Ensimmäisenä maailmassa taisteluhelikoptereita käyttivät ranskalaiset, jotka Algerian itsenäisyyssodan aikana varustivat muutamia Bell 47 -helikoptereita konekivääreillä. Taisteluhelikoptereita kuitenkin käytettiin ensimmäistä kertaa laajamittaisesti Vietnamin sodassa, jossa yhdysvaltalaiset asensivat Bell UH-1 -koptereihinsa ohjuksia ja konetykkejä. Yksi ensimmäisistä varsinaisista taisteluhelikoptereista oli kuitenkin Lockheed Corporationin rakentama ja suunnittelema AH-56 Cheyenne, joskin projekti keskeytettiin budjettivajeen ja roottoriongelmien takia.
Vuonna 1967 Yhdysvaltain ilmavoimat otti käyttöönsä AH-1 Cobran, joka osoittautui hyvin tehokkaaksi ja menestyksekkääksi. Samoihin aikoihin neuvostoliittolaiset halusivat yhdistää taisteluhelikopterien ja kuljetushelikopterien ominaisuudet ja suunnittelivat Mil Mi-24:n, jolla oli merkittävä rooli Afganistanin sisällissodassa. 1970-luvulle mennessä taisteluhelikopterit olivat saavuttaneet vakituisen aseman sekä Yhdysvaltain että Neuvostoliiton ilmavoimissa. Vuonna 1972 Yhdysvaltain hallitus halusi korvata AH-1 Cobran ja järjesti viiden suurimman yhdysvaltalaisen ilmailualan yrityksen kanssa suunnittelukilpailun, jonka voitti silloisen Hughes Helicoptersin AH-64 Apache. Vuonna 1991 Yhdysvallat käytti Apache-koptereita Persianlahden sodassa, jossa ne ampuivat Yhdysvaltain ensimmäiset laukaukset. 
Nykyisin taisteluhelikoptereiden määrä on lisääntynyt ja ne ovat levinneet useimpien valtioiden ilmavoimiin. Yhdysvaltain ja Venäjän ohella omia taisteluhelikoptereita ovat valmistaneet esimerkiksi Etelä-Afrikka ja Italia. 
Suomessa taisteluhelikopterien ostamista puolustusvoimien käyttöön on harkittu useaan otteeseen, mutta tähän asti suunniteltuja ostoja ei ole toteutettu taloudellisista syistä.
Ross Macdonald

Ross Macdonald, oikealta nimeltään Kenneth Millar, (13. joulukuuta 1915 Los Gator, Kalifornia, Yhdysvallat – 11. heinäkuuta 1983 Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalais-kanadalainen rikoskirjailija. Macdonaldia pidetään ”kovaksikeitetyn” rikoskirjallisuuden tärkeimpänä nimenä Dashiell Hammettin ja Raymond Chandlerin ohella, joilta hän alkuun sai vaikutteita.
Macdonald syntyi Kaliforniassa mutta asui lapsuutensa Ontariossa Kanadassa, jossa hän tutustui tulevaan vaimoonsa, kirjailija Margaret Sturmin. 
Macdonald loi salapoliisihahmo Lew Archerin, jonka ensimmäinen seikkailu kuvattiin romaanissa "Liikkuva maali" ("The Moving Target", 1949). -Kirjailijanimen Ross Macdonald, jolla hänet nykyisin lähinnä tunnetaan, hän otti käyttöön vuonna 1956.
Macdonaldin tuotannon keskeinen hahmo on Lew Archer. Kirjailija kuoli Alzheimerin tautiin Santa Barbarassa 1983.
Anastasia Mannerheim

Anastasia Nikolajevna Mannerheim () o.s. Arapova (Арапова); ) oli Carl Gustaf Emil Mannerheimin aviopuoliso ja vapaaherratar vuosina 1892–1919. Anastasija Nikolajevna oli venäläistä aatelissukua. Hänen vanhempansa olivat Moskovan ylipoliisimestari, sivusadjutantti kenraalimajuri Nikolai Ustinovitš Arapov ja tämän toinen vaimo Vera Aleksandrovna Kazakova. 
Anastasija Arapova avioitui viisi vuotta vanhemman, Pietarissa Venäjän armeijan chevalierkaartissa palvelleen Mannerheimin kanssa 20-vuotiaana 2. toukokuuta 1892. Arapova oli ortodoksi ja Mannerheim luterilainen, joina he pysyivätkin. Anastasian molemmat vanhemmat olivat kuolleet, isä 1873 ja äiti 1890. Tutustuminen oli tapahtunut Mannerheimin palvelustoverin, Anastasijan serkun kautta. Avioliitto rikkaan kenraalin tyttären kanssa päätti rahavaikeuksista aiemmin kärsineen Mannerheimin taloudelliset ongelmat. Mannerheimien kotikieli oli ranska. 
Pietarissa asuneeseen perheeseen syntyi kaksi tytärtä, Anastasie 1893 ja Sophie 1895. Kesällä 1894 syntyi lisäksi kuolleena poika. 
Pojan kuolema oli avioliittoa vaurioittava tekijä. Äiti sulkeutui suruunsa, ja isä pakeni työhön. Liitto ei muutenkaan muodostunut onnelliseksi, sillä Mannerheim ei ollut uskollinen aviomies. Puolisoiden välit alkoivat heiketä jo vuoden 1896 tienoilla. Avioliitto päättyi käytännössä jo vuonna 1902 epäviralliseen asumuseroon. Anastasia Mannerheim oli 1900-luvun alussa puolitoista vuotta sotasairaanhoitajana Punaisen Ristin palveluksessa Venäjän kaukoidässä, jonka jälkeen hän jätti miehensä ja muutti tyttäriensä kanssa Ranskaan ja vuonna 1903 Kiinan kautta Yhdysvaltoihin molemmat lapsensa mukanaan. Virallisesti kenraali Mannerheim erosi vaimostaan kuitenkin vasta vuonna 1919 Hangon raastuvanoikeuden päätöksellä. Muistelmateoksessaan marsalkka Mannerheim omisti avioliitolleen ja vaimolleen ainoastaan yhden lauseen.
Mannerheimien tyttäret Anastasie ja Sophie elivät vanhempiensa avioeron jälkeen Britanniassa ja Ranskassa, jonne myös äiti Anastasia oli muuttanut. He pysyivät koko ikänsä naimattomina. Anastasia Mannerheim kuoli 1936 Pariisissa.
Aiheesta muualla.
&lt;br&gt;
Ktooniset jumalat

Ktooniset jumalat (, maa, maaperä) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa maaperästä alkunsa saaviin maanalaisiin jumaluuksiin. Ktooniset jumalat liittyvät manalaan ja ennen kaikkea maan hedelmällisyyteen.
Ktooniset ja olympolaiset jumalat.
Jotkut ktooniset kultit harjoittivat rituaaliuhreja. Kun uhrina oli eläin, se sijoitettiin joko kuoppaan (bothros) tai maanalaiseen kammioon (megaron), joskin joissakin kreikkalaisiissa ktoonisissa kulteissa käytettiin myös alttereita (bomos) "altar". Uhreja ei yleensä kulutettu polttamalla loppuun, vaan ne lähinnä kypsennettiin ja jaettiin palvojien kesken. Ktoonisia kultteja oli myös Kreikan ulkopuolella eivätkä ne kaikki harrastaneet rituaalisia uhrimenoja, tai vaihtoehtoisesti uhrasivat patsaita tai hedelmiä.
Vaikka Ktooniset jumalat yhdistettiinkin maaperän hedelmällisyyteen, se ei ollut heidän yksinoikeutensa. Myös olympolaiset jumalat huolehtivat jossakin määrin maan kukoistuksesta. Niinpä Demeter ja Persefone huolehtivat molemmat maan hedelmällisyydestä, mutta Demeteria palvottiin normaalisti olympolaisen kultin mukaisesti, kun taas Persefonella oli ktooninen. Kuitenkin ajoittain molempien palvontamenot olivat samanlaisia, ja jossakin myyteissä Demeteriin viitataan olympolaisena.
Jako näiden kahden kultin välillä ei ollutkaan kovin selvä ja tarkkaan rajattu. Erään olympolaiset jumalat kuten Zeus ja Hermes saivat ajoittain ktoonisia uhrilahjoja. Lisäksi eräitä jumaluuksia palvottiin vaikeasti luokiteltavilla menoilla. Tällainen on esimerkiksi Hekate, jolle uhrattiin teiden risteyksissä koiranpentuja.
Jumaluudet.
Ktoonisiksi jumaluuksiksi lasketaan yleensä Hades, Persefone, Gaia, Demeter, Hekate, Iakkhos, Trofonios, Triptolemos, Erinykset sekä kuolleet sankarit.
Shadowbane

Shadowbane on Wolfpack Studiosin luoma ilmainen tietokoneroolipeli (MMORPG), joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2003. Sen pelaamisesta täytyi aluksi maksaa kuukausittain, mutta peli muuttui täysin ilmaiseksi 15. maaliskuuta 2006. Sen kehittäminen myös siirrettiin Stray Bullet Gamesille samana vuonna.
Peliä pelataan tyypillisen tietokoneroolipelin tapaan ja siinä on mukana useita rotuja ja hahmoluokkia. Hahmon luonti on myös suunniteltu tarkkaan ja se antaa pelaajalle mahdollisuuden valita hahmonsa tuhansista erilaisista yhdistelmistä.
Peli suljettiin lopullisesti 1.7.2009.
Mestariluokka

Mestariluokka () on brittiläisen kirjailijan David Pownallin näytelmä, joka kuvaa säveltäjiä Dmitri Šostakovitš ja Sergei Prokofjev Josif Stalinin inkvisitiossa vuonna 1948. Syytösten esittämisessä Stalinia avustaa Andrei Ždanov. Näytelmässä diktaattori vaatii taiteilijoita säveltämään puolueen linjan mukaista musiikkia ja syyttää heidän edellisiä teoksiaan kansanvastaisiksi. "Mestariluokka" kantaesitettiin vuonna 1983, ja se julkaistiin tuolloin myös kirjana. Näytelmä esitettiin Neuvosto-Virossa vuonna 1987.
Suomalaiset versiot.
Näytelmän suomenkielinen kantaesitys tapahtui huhtikuussa 1986 Suomen Kansallisteatterissa. Päärooleissa olivat Pentti Siimes (Stalin), Leif Wager (Prokofjev), Jarno Hiilloskorpi (Šostakovitš) ja Risto Aaltonen (Ždanov). Tätä tuotantoa esitettiin Willensaunassa yli 200 kertaa. "Helsingin Sanomain" Kirsikka Moring kiitti varsinkin Siimeksen roolityötä:
”Pentti Siimeksen Stalin on mestarillinen tulkinta, enemmän kuin muotokuva historiallisesta esikuvasta. Se on ulkoisesti täysosuma, jokaista elettä myöten tutkittu työ. Mutta Siimeksen ilmaisu porautuu myös pinnan alle. Stalinin hahmossa avautuu traaginen inhimillinen ristiriita, joka estää tunteen ja teon, tiedon ja toiminnan tasapainon.”
Samassa lehdessä Seppo Heikinheimo suhtautui varauksin Heikki Kallion näyttämömusiikkiin mutta piti näytelmää ”mielipuolisen kiinnostavana katsottavana”. — Neuvostoliiton suurlähetystön kulttuurineuvos A. V. Mironov paheksui "Mestariluokan" esittämistä Kansallisteatterissa, ja tämän jälkeen Suomen ministeriöiden kansliapäälliköt peruuttivat teatteriretkensä.
Näytelmän eräässä kohtauksessa Stalin vaatii Prokofjevia ja Šostakovitšia tuhoamaan kymmeniä ulkomaalaisia äänilevyjä, jotka edustivat "kapitalistista dekadenssia". Näyttelijät käyttivät aitoja vanhoja gramofonilevyjä, jotka he löivät säpäleiksi näyttämöllä. Jossain vaiheessa tuli ongelma, kun teatterin järjestäjät eivät enää löytäneet Helsingistä lisää levyjä näytelmän tarpeisiin. Niitä jouduttiin etsimään antikvariaateista muualta Suomesta. Koska näytelmää esitettiin yli 200 kertaa, levyjä tuhottiin melkoinen määrä. Kerran Leif Wager huomasi näyttämöllä, että hänen kädessään on hänen oma levytyksensä, joka puuttui hänen kokoelmastaan. Hän onnistui säilyttämään levyn ehjänä ja näytännön jälkeen vei sen kotiinsa.
Näytelmä palasi ohjelmistoon Helsingin kaupunginteatterissa elokuussa 2006. Rooleissa olivat Lasse Pöysti (Stalin), Esko Roine (Prokofjev), Asko Sarkola (Šostakovitš) ja Martti Suosalo (Ždanov). Kirsikka Moring arvioi "Helsingin Sanomissa" uutta ohjausta viihteelliseksi ja jopa ”halvaksi yleisönkosiskeluksi”.
Molemmat "Mestariluokan" esitykset ohjasi Kurt Nuotio.
Tanna (yhtye)

Tanna oli Pudasjärveltä kotoisin ollut yhtye, joka oli toiminnassa 1980-luvulla. Yhtyeen musiikki on hard rockia kotimaisin sanoituksin. Se oli lyhyen aikaa suosittu Pohjois-Suomessa. Ennen yhtyeen perustamista osa jäsenistä soitti pudasjärveläisessä IC Rock -yhtyeessä.
1990-luvulla yhtyeen keulahahmo Tapani "Tanna" Tikkanen julkaisi Tanna-nimellä sooloalbumin "Eedenistä itään" ja vuonna 2020 englanninkielisen albumin "Storm in Paradise".
Vuonna 2023 Tanna, jälleen Tikkasen sooloyhtyeenä, palasi keikkalavoille ja julkaisi albumin "Kohtalon tuulet" sekä singlen "Mayday". Single "Alien" julkaistiin 16.2.2024 ja luvassa on myöhemmin myös uusi albumi.
Pohjoisranta (Helsinki)

Pohjoisranta () on Helsingin Kruununhaan kaupunginosan itäinen ranta ja sitä pitkin kulkeva katu. Se tunnetaan muun muassa Halkolaiturista (), joka toimii historiallisten puualusten kotipaikkana. Lisäksi Pohjoisrannalta on pengeryhteys Tervasaaren ulkoilualueelle. Pohjoisrantaa reunustavat muun muassa Onni Tarjanteen ja Lars Sonckin sekä Theodor Höijerin suunnittelemat arvorakennukset.
Yhdessä Esplanadin ja Sörnäisten rantatien kanssa Pohjoisranta on osa keskustasta Lahdenväylälle ja Itäväylälle johtavaa pääväylää, joka samalla on osa valtateitä 4 ja 7 sekä Eurooppatietä E75. Katu on myös pääyhteys Eteläsatamaan ja Olympiaterminaaliin. Pohjoisrantaa pitkin kulkee noin 29 000 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Historia.
Sen jälkeen, kun Pohjoisrannasta Sörnäisten rantatielle johtava Hakaniemen silta vuonna 1961 valmistui, Pohjoisrannasta tuli myös tärkeä liikenneväylä. Nimensä se on saanut niiltä ajoilta, kun Pohjoisrannan laituri oli vielä puutavaran tuontisatama, joka tunnettiin Pohjoissatamana. Koko Helsingin satama sijaitsi Pohjoisrannassa 1600–1700-luvuilla.
Kruununhaan itärantaa on useasti levennetty maantäytöillä; esimerkiksi Liisanpuistikko on perustettu täyttömaalle 1800-luvun alkupuolella. Kadunvarren kivitaloja alettiin rakentaa 1870-luvulta lähtien. Vielä 1990-luvun alussa katua levennettiin pengertämällä merelle päin, jolloin aivan rantaan saatiin myös leveä jalankulku- ja pyöräväylä. Kadun keskelle on rakennettu varsinainen liikenneväylä, ja länsireunassa rakennusten edessä on puurivillä erotettu erillinen ajorata, jossa vain kadun varren rakennuksiin johtava liikenne ja niihin liittyvä pysäköinti on sallittu.
Johannes-passio

Johannes-passio on Raamatun Johanneksen evankeliumin kertomukseen (Joh. 18:1−19:42) Jeesuksen kärsimyksistä pohjautuva sävellys, passio. Tunnetuin Johannes-passioista on J. S. Bachin "Johannes-passio".
Matteus-passio

Matteus-passio on sävellys, joka kuvaa pääsiäisen tapahtumia käyttäen Matteuksen evankeliumin tekstiä. Tunnetuin niistä on Johann Sebastian Bachin "Matteus-passio". Myös Melchior Vulpius on säveltänyt Matteus-passion, joka oli aikoinaan Suomessa hyvin suosittu.
Arkas

Arkas (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Kalliston poika. Arkaksen kasvattajiksi mainitaan myyteissä sekä Maia että Lykaon. Puolisonsa dryadi Eraton kanssa Arkaalla oli pojat Azan, Afeidas ja Elatos.
Arkas on Arkadian eponyymi heeros. Kreikan sana "arktos" tarkoittaa karhua. 
Hesiodoksen versio.
Hera muutti Kalliston karhuksi rangaistukseksi tämän lemmenseikkailusta Zeuksen kanssa. Metsästäessään Arkas yritti tietämättään tappaa äitinsä, jota hän ei tunnistanut. Tällöin Zeus asetti heidän molemmat taivaalle Ison karhun ja Pienen karhun tähtikuvioiksi.
Hyginuksen versio.
Arkaksen äiti Kallisto liittyi Dianan metsästysseurueeseen. Kallisto tuli kuitenkin raskaaksi Zeukselle, mutta salasi peloissaan raskautensa Dianalta. Diana kuitenkin huomasi tämän odottavan lasta Kalliston peseytyessä virrassa, ja raivoissaan siitä, ettei Kallisto ollut säilyttänyt neitsyyttään muutti tämän karhuksi. Tässä muodossa Kallisto synnytti myös Arkaksen. 
Hyginus myös mainitsee, että jotkut väittävät Heran muuttaneen Kalliston karhuksi ja käskeneen Dianan tappaa tämän, jonka jälkeen Kallisto olisi asetettu tähdeksi taivaalle. Hän tosin mainitsee vielä toisen version, jossa itse Zeus muuttaa Kalliston karhuksi hämätäkseen vaimoaan Heraa lemmenseikkailultaan, mutta Heran huomatessa tämän ja käskiessä Dianan tappamaan karhun, Zeus asettaa Kalliston turvaan taivaalle. Heran raivostuessa tästä hän pyytää entistä hoitajaansa Tethystä, Okeanoksen puolisoa, olemaan ottamasta Kallistoa vastaan. Niinpä Kallisto (Iso karhu) ja Arkas (Pieni karhu) joutuvat kiertämään taivaalla omalla sirkumpolaarisella radallaan, kun taas muut tähdet saavat laskea horisonttiin meren syliin.
Véroia

Véroia (; transl. myös "Véria") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Βέροιας, "Dímos Véroias"), joka sijaitsee Imathían alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kaupunki on Imathían hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 791,4 neliökilometriä ja väkiluku 66 547. Varsinaisen Véroian kaupungin väkiluku on 43 158 (vuonna 2011).
Historia.
Antiikki.
Véroian kaupunki sijaitsee antiikin ajan Beroian (lat. "Beroea") kaupungin paikalla. Se oli merkittävä kaupunki 300-luvulta eaa. lähtien osana Makedonian valtakuntaa ja myöhemmin Roomaa vuodesta 168 eaa. "Apostolien teoissa" Beroia mainitaan paikkana, jossa Paavali ja Silas opettivat. Nykyisen kunnan alueella sijaitsi myös Aigai, joka oli muinaisen Makedonian valtakunnan vanha pääkaupunki. Rooman keisari Diocletianus teki väkirikkaasta Beroiasta toisen Makedonian provinssin pääkaupungeista.
Myöhempi historia.
Myöhemmin slaavit valloittivat kaupungin ja vuonna 1391 osmanit, jotka antoivat kaupungille nimen "Kara Ferye". Kreikan valtioon Véroia liittyi vuonna 1912.
Nykyinen Véroian kunta muodostui, kun Véroia, Apóstolos Pávlos, Dovrás, Makedonída ja Vergína yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Nähtävyydet ja kulttuuri.
Véroian nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Véroian arkeologinen museo. Kaupungissa on myös yksi Kreikan suurimpia julkisia kirjastoja. Pienestä huoneesta ja vaatimattomilla varoilla lähtenyt kirjasto on nykyään neljäkerroksinen rakennus, jossa tarjolla huomattava määrä erikoistunutta ja harvinaista kirjallisuutta sekä multimediaa.
Véroia on yksi Kreikan ortodoksisen kirkon piispanistumista.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Véroian kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Celestino Caballero

Celestino "Pelenchín" Caballero (s. 21. kesäkuuta 1976) on panamalainen nyrkkeilijä. Caballero saavutti WBA-liiton ylemmän kääpiösarjan väliaikaisen maailmanmestaruuden vuonna 2005 ja vahvisti asemansa 2006. Aiemmin urallaan Caballero on saavuttanut mestaruudet Panaman, WBA Fedecentron, WBA Fedelatinin, WBO Latinon, NABA ja WBA Super World superin sarjoissa.
Caballero otteli WBA:n mestaruudesta Yober Ortegaa vastaan 15. lokakuuta 2005 ja voitti WBA:n väliaikaisen mestaruuden. Liiton varsinaista mestaria Somsak Sithchatchawalia vastaan Caballero pääsi ottelemaan 4. lokakuuta 2006. Caballero voitti ottelun kaatamalla mestarin kolme kertaa kolmannessa erässä. Tultuaan mestariksi Caballero on puolustanut mestaruuttaan voittamalla Ricardo Castillon diskauksella 9 erässä, voittamalla Jorge Laciervan tuomariäänin täysien erien jälkeen, voittamalla Mauricio Pastranan teknisellä tyrmäyksellä 8.erässä, ja voittaen Lorenzo Parran teknisellä tyrmäyksellä päätöserässä. Caballero puolusti mestaruuttaan 18.9.2008 Elvin Mejiaa vastaan voittaen ottelun ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Seuraavaksi Caballero puolusti titteleitään marraskuussa 2008 ja voitti Steve Molitorin teknisellä tyrmäyksellä ottelun vanhettua neljänteen erään. Caballero jatkoi uraa 30.4.2009 kohdaten Jeffrey Mathebulan. Caballero voitti kamppailun kahden tuomarin nähtyä hänet paremmaksi pistein 116–112.
Arseni Jatsenjuk

Arseni Petrovytš Jatsenjuk (, s. 22. toukokuuta 1974 Tšernivtsi) on ukrainalainen poliitikko ja ekonomisti. Hän toimi Ukrainan pääministerinä maassa vuonna 2014 tapahtuneen vallankumouksen jälkeen.
Jatsenjuk on Ukrainan keskuspankin entinen johtaja, entinen talousministeri (27. syyskuuta 2005 – 4. elokuuta 2006) ja ulkoministeri (21. maaliskuuta 2007 – 4. joulukuuta 2007). Hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin syyskuun 2007 vaaleissa Meidän Ukrainamme-Kansan itsepuolustuksen listalta ja radan puhemieheksi 4. joulukuuta 2007 Tymošenkon blokin tuella.
Verh’ovna Rada erotti Jatsenjukin 12. marraskuuta 2008 opposition Alueiden puolueen alulle panemassa äänestyksessä.
Ukrainan vuoden 2014 vallankumouksen aikaan Yhdysvaltain Victoria Nuland ja lähettiläs Geoffrey Pyatt suunnittelivat Jatsenjukista Ukrainan pääministeriä jo ennen Ukrainan presidentin Viktor Janukovytšin syrjäyttämistä.
27. helmikuuta 2014 Jatsenjuk nousi Ukrainan pääministeriksi. Jotkin tahot pitivät Ukrainan presidentin viransijaiseksi parlamentin puhemiehen paikalta nousseen Turtšynovin valtaanpääsyä Ukrainan perustuslain vastaisena, vaikka puhemies toimiikin lain mukaan tässä tehtävässä presidentin ollessa estyneenä.
Tällöin Jatsenjukin helmikuista nimitystä pääministeriksi myös kyseenalaistettiin. Erityisesti Venäjä ei tuolloin tunnustanut Turtšynovin ja Jatsenjukin hallitusta, vaan yritti lietsoa epäluottamusta maan valtiojohtoa ja päätöksentekoa kohtaan, eikä se myöskään halunnut myöntää Venäjälle paenneen presidentti Janukovitsin erottamista virastaan. Länsivallat ja monet muutkin maat tunnustivat Turtšynovin Ukrainan presidentin virkaa tekevänä hallituksen edustajana sekä Jatsenjukin pääministerinä.
Jatsenjukin hallituksen tukena olivat hänen oman Batkivštšyna-puolueensa (Tymošenkon puolue) lisäksi UDAR (Vitali Klytškon puolue), Svoboda ja osa Alueiden puolueen entisiä parlamentaarikkoja Talouskehitys-ryhmässä ja Itsenäinen eurooppalainen Ukraina -parlamenttiryhmät.
Heinäkuussa 2014 Jatsenjuk jätti eronpyynnön pääministerin tehtävästä, kun kaksi puoluetta jättäytyi ulos enemmistön liittoutumasta Ukrainan parlamentissa. Parlamentti kuitenkin hylkäsi hänen eronpyyntönsä selvällä enemmistöllä.
26. lokakuuta 2014 järjestetyissä ylimääräissä parlamenttivaaleissa Jatsenjukin johtama Kansanrintama voitti yhteensä 82 parlamenttipaikkaa Ukrainan parlamenttiin. Puolueesta tuli tällöin 423-paikkaisen parlamentin toiseksi suurin. Itä-Ukrainan sodan takia 27 parlamenttipaikkaa jätettiin tässä vaiheessa täyttämättä alueilta, joissa äänestystä ei päästy järjestämään.
Huhtikuussa 2016 Jatsenjuk ilmoitti eroavasa pääministerin tehtävästä.
Itabashi

Itabashi () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Arajoen oikealla rannalla Tokion keisarillisen palatsin luoteispuolella ja rajautuu Kitan, Neriman ja Toshiman erillisalueisiin sekä Saitaman prefektuurin Wakōn ja Todan kaupunkeihin. Itabashissa on 560 435 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 32,22 neliökilometriä.
Aluejako.
Itabashin erillisalueella on 57 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 134 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä yhdeksään osa-aluetta.
Manólis Andrónikos

Manólis Andrónikos (; 23. lokakuuta 1919 – 30. maaliskuuta 1992) oli kreikkalainen arkeologi ja Thessalonikin Aristoteles-yliopiston professori. Andrónikos on kuuluisa löydöksistään Aigaista, joka tunnetaan paikan nykynimellä Vergína.
Andrónikos kertoi vuonna 1977 löytäneensä Vergínan arkeologiselta alueelta Makedonian kuninkaan Filippos II:n avaamattoman haudan. Andrónikoksen löydökset olivat myöhemmin osa kiertävää näyttelyä ”Aleksanteria etsimässä”, jota esitettiin neljässä Yhdysvaltojen kaupungissa 1980–1982. Vaikka Andrónikoksen löydöt ovatkin joka tapauksessa arkeologisesti merkittäviä, historioitsijat eivät kuitenkaan ole päässeet yhteisymmärrykseen siitä, onko hauta todella Filippos II:n. Löytöjen ansiosta Vergína joka tapauksessa vahvistui antiikin Aigaiksi, Makedonian vanhaksi pääkaupungiksi.
Kvasi-optioarvo

Kvasi-optioarvo () on kustannus-hyötyanalyysin käsite, jolla tarkoitetaan odottamisesta saadun informaation arvoa.
Joskus saattaa olla kannattavaa lykätä jonkin projektin toteuttamista, jos on mahdollista, että lähitulevaisuudessa saadaan lisää hyödyllistä informaatiota. Tämä on erityisesti merkittävää, mikäli projektiin liittyy palauttamattomuutta. Esimerkiksi projekti voi tuhota pysyvästi ainutlaatuisen luonnonympäristön, tai projektiin voidaan joutua sitoutumaan niin pitkäksi aikaa, että vaihtoiset projektit saattavat ehtiä kehittyä paremmiksi vaihtoehdoiksi. Kvasi-optioarvolla tarkoitetaan odottamisesta saadun informaation arvoa.
Josephine Tey

Josephine Tey oli skotlantilaisen rikoskirjailija Elizabeth Mackintoshin (25. heinäkuuta 1896 Inverness – 13. helmikuuta 1952 Lontoo) käyttämä pseudonyymi.
Teyn dekkarien päähenkilö on Scotland Yardille työskentelevä rikostutkija Alan Grant. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa lukeutuu "Ajan tytär", joka julkaistiin vuonna 1951. Se oli viimeinen hänen elinaikanaan julkaistu romaani, mutta vielä yksi dekkari julkaistiin postuumisti. Josephine Teyn tuotantoon kuuluu myös useita näytelmiä ja muita kuin rikosromaaneja.
Alfred Hitchcockin elokuva "Nuori ja viaton" vuodelta 1937 perustuu hyvin löyhästi Teyn romaanin "A Shilling for Candles" kahteen ensimmäiseen lukuun.
Katsushika

Katsushika () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin itäosassa Tokion keisarillisen palatsin koillispuolella Ara- ja Edojokien välissä ja rajautuu Adachin, Edogawan ja Sumidan erillisalueisiin, Chiban prefektuurin Matsudon kaupunkiin sekä Saitaman prefektuurin Misaton ja Yashion kaupunkeihin. Katsushikassa on 458 634 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 34,80 neliökilometriä.
Aluejako.
Katsushikan erillisalueella on 30 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 155 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä yhdeksään osa-aluetta.
Jerusalemin heprealainen yliopisto

Jerusalemin heprealainen yliopisto (, ) on Israelin vanhin ja suurin yliopisto, joka perustettiin vuonna 1918. Ensimmäiseen johtokuntaan kuuluivat mm. Albert Einstein, Sigmund Freud, Martin Buber ja Chaim Weizmann.
Jerusalemin heprealainen yliopisto on yksi maailman kuuluisimmista yliopistoista. Yliopistosta on valmistunut 8 nobelistia sekä 2 Turing-palkinnon saanutta. 
Vuonna 1892 perustettu Israelin kansalliskirjasto on yliopiston suurin kirjasto, joka sisältää maailman suurimmat heprean kieltä ja juutalaisuutta käsittelevät kokoelmat. Kirjastossa on noin 5 miljoonaa nidettä, joista monet ovat ainutlaatuisia. Niihin sisältyvät mm. Albert Einsteinin arkistot ja Maimonideksen kirjoituksia.
Vuodesta 2017 lähtien yliopiston kanslerina on toiminut Asher Cohen.
Yliopistokampukset.
Yliopistolla on neljä kampusta, joista yksi on Rehovotissa. Scopusvuoren kampuksella itäisessä Jerusalemissa sijaitsevat humanistinen tiedekunta, oikeustieteellinen tiedekunta, Frank Sinatran kansainvälinen opiskelijakeskus ja Harry S. Trumanin rauhantutkimusinstituutti. 
Giv'at Ramissa on luonnontieteellinen tiedekunta, Ein Keremin kampuksella lääketieteellinen ja hammaslääketieteellinen tiedekunta sekä molekyylibiologian tutkimuskeskus ja Rehovotissa eläinlääketieteellinen ja maatalous-metsätieteellinen tiedekunta.
Kita (Tokio)

Kita (, ’pohjoinen erillisalue’) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Ara- ja Sumidajokien varrella Tokion keisarillisen palatsin pohjoispuolella ja rajautuu Adachin, Arakawan, Bunkyōn, Itabashin ja Toshiman erillisalueisiin sekä Saitaman prefektuurin Kawaguchin ja Todan kaupunkeihin. Kitassa on 347 018 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 20,61 neliökilometriä.
Aluejako.
Kitan erillisalueella on 30 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 113 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kahdeksaan osa-aluetta.
Recopilación de Leyes de los Reynos de las Indias

Recopilación de las Leyes de los Reynos de las Indias (Intioiden koottu lakikokoelma) on kuningas Kaarle II:n käskystä vuonna 1681 julkaistu lakikokoelma. Se käsitteli Espanjan imperiumin siirtomaa-alueita. Sen valmistelutyöt oli toteuttanut Real y Supremo Consejo de las Indias, eli Kuninkaallinen Intioiden Ylin Neuvosto. 
Recopilación muodostuu hallitsijoiden vuosien mittaan hyväksymistä määräyksistä, joiden jokaisen valmistelu on vaatinut jossakin vaiheessaan laajaa asioihin paneutumista. Kirjeenvaihdon määrää, joka on tarvittu kyseisten lakipykälien laatimiseen, on ollut mittava, samoin kuin silloisten sihteerien ja kirjureiden työn määrä. Teos muodostuu yhdeksästä kirjasta ja se sisältää tuhansia lakeja ja määräyksiä, jotka monesti ovat keskenään ristiriitaisia. Recopilación de las Indiasin edeltäjä ja Espanjan lakeihin suuresti vaikuttanut lakiteos on kuitenkin Alfonso Viisaan, 1200-luvulta peräisin oleva lakiteos Las Siete Partidas, joka on vaikuttanut kaikkiin myöhemmin julkaistuihin espanjalaisen maailman lakeihin. 
Espanjan kuningas Kaarle II, heikoksi hallitsijaksi mainittu, määräsi toimitettavaksi ja julkaistavaksi nuo Kootut Intioiden Lait. Teoksen neljännen kirjan kymmenennessä luvussa Kaarle II julistaa mielipiteensä vastalauseena Uudessa Maailmassa tuolloin vallinneelle järjestyksenpidolle. Tuo Kaarle II:n julistus on hengeltään kuningatar Isabellan testamentin kaltainen. Recopilaciónin valmistelutyöt oli toteuttanut Real y Supremo Consejo de las Indias, eli Kuninkaallinen Intioiden Ylin Neuvosto. Recopilación muodostuu hallitsijoiden vuosien mittaan hyväksymistä määräyksistä ja laeista, joiden valmistelu on vaatinut jossakin vaiheessaan laajaa asioihin paneutumista. Kirjeenvaihdon määrää, joka on tarvittutuhansien lakipykälien laatimiseen ja kokoamiseen, on ollut mittava. Recopilación de las Indiasin edeltäjä ja Espanjan lakeihin suuresti vaikuttanut lakiteos on kuitenkin Alfonso Oppineen, 1200-luvulta peräisin oleva lakiteos Las Siete Partidas, joka on vaikuttanut kaikkiin myöhemmin julkaistuihin espanjalaisen maailman lakeihin.
Kōtō

Kōtō () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Tokionlahden rannalla Sumida- ja Arajokien suulla Tokion keisarillisen palatsin itäpuolella ja rajautuu Chūōn, Edogawan, Minaton ja Sumidan erillisalueisiin. Kōtōssa on 509 471 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 40,16 neliökilometriä.
Aluejako.
Kōtōn erillisalueella on 45 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 155 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä yhdeksään osa-aluetta.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet.
Kōtō sijaitsee suureksi osaksi Tokionlahden täyttömaalla. Osa Odaiban alueesta, Ariaken uusi rantakaupunginosa sijaitsee Kōtōssa. Odaibassa Kōtōn alueella on myös suuri Tokion kansainvälinen näyttelykeskus ("Tokyo Big Sight").
Qatarin vaakuna

Qatarin vaakuna on Qatarin valtion tunnus, joka otettiin käyttöön vuonna 2022. Se kuvastaa perinteisiä qatarilaisia symboleja: perustajan miekka, palmupuu ja kalastusalus.
Qatarin vanha vaakuna oli käytössä vuosina 1976–2022. Siinä pyöreässä kentässä oli kuvattuna laiva, palmu ja kaksi sapelia. Vaakunassa luki, دولة قطر, Qatarin valtio.
Ulvsunda

Ulvsunda on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella ("Västerort"), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Riksbyn, Ulvsunda industriområden, Tranebergin, Alvikin ja Stora Mossenin kaupunginosat. "Ulvsunda" on yksi Tukholman vanhimpia paikannimiä. Nykyisin siellä on asukkaita noin 2000, ja maa-alaltaan kaupunginosa on 0,85 neliökilometrin suuruinen.
Kaupunginosassa sijaitsee Ulvsundan linna.
Ulvsundan linna

Ulvsundan linna () on linna Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa Ulvsundan kaupunginosassa.
Linnan rakennutti vuosina 1640–1647 sotamarsalkka Lennart Torstensson. Rakennusta muutettiin 1670-luvulla arkkitehti Nicodemus Tessin vanhemman suunnitelmien mukaan. Linnan nykyinen, myöhäis-empiretyylinen ulkonäkö on peräisin 1830-luvulta, jolloin muutostyöt suunnitteli Axel Nyström. Rakennuksessa toimi vuosina 1906–1972 Tukholman maakäräjäkunnan ylläpitämä heikkomielisten hoitokoti. Sistustus on pääosin säilynyt 1600-luvun tyylisenä, vaikka joitakin esineitä on myyty Nordiska museetille.
Nykyisin linnassa on hotellihuoneita, ja siellä järjestetään konferensseja ja juhlia.
Kallisto (mytologia)

Kallisto (, "kaunein") oli kreikkalaisessa mytologiassa Lykaonin tytär tai mahdollisesti Artemiin nymfi. 
Hesiodoksen versio.
Hera muutti Kalliston karhuksi rangaistukseksi tämän lemmenseikkailusta Zeuksen kanssa. Suhteesta syntyi Arkas, joka metsästäessään kohtasi tietämättään äitinsä ja yritti tappaa tämän. Tällöin Zeus asetti heidän molemmat taivaalle Ison karhun ja Pienen karhun tähtikuvioiksi.
Hyginuksen versio.
Kallisto liittyi Dianan seurueeseen, koska molemmat jakoivat intohimon metsästykseen. Kallisto tuli kuitenkin raskaaksi Zeukselle, joka vietteli Kalliston Artemiiksi tekeytyen. Kallisto salasi peloissaan raskautensa Dianalta. Diana kuitenkin huomasi tämän odottavan lasta Kalliston peseytyessä virrassa, ja raivoissaan siitä, ettei Kallisto ollut säilyttänyt neitsyyttään, muutti tämän karhuksi. Tässä muodossa Kallisto synnytti Arkaksen.
Hyginus myös mainitsee, että jotkut väittävät Heran muuttaneen Kalliston karhuksi ja käskeneen Dianan tappaa tämän, jonka jälkeen Kallisto olisi asetettu tähdeksi taivaalle. Hän tosin mainitsee vielä toisen version, jossa itse Zeus muuttaa Kalliston karhuksi hämätäkseen vaimoaan Heraa lemmenseikkailultaan, mutta Heran huomatessa tämän ja käskiessä Dianan tappamaan karhun, Zeus asettaa Kalliston turvaan taivaalle. Heran raivostuessa tästä hän pyytää entistä hoitajaansa Tethystä, Okeanoksen puolisoa, olemaan ottamasta Kallistoa vastaan. Niinpä Kallisto (Iso karhu) ja Arkas (Pieni karhu) joutuvat kiertämään taivaalla omalla sirkumpolaarisella radallaan, kun taas muut tähdet saavat laskea horisonttiin meren syliin.