Bolt Thrower

Bolt Thrower oli englantilainen death metal/grindcore -yhtye. Yhtyeen perustivat Barry Thomson ja Gavin Ward vuonna 1986. Nimi "bolt thrower" tulee muinaisesta aseesta, joka ampuu keihäitä. Kyseistä asetta kutsutaan yleisimmin ballistaksi, ja yhtye otti nimensä käyttöön Warhammer-miniatyyripelin vaikutuksesta. Levyjen kansitaide ja sanoitukset ovat ottaneet myös vaikutteita tästä pelistä.
Yhtye hajosi vuonna 2016.
Historia.
Ensiaskeleet.
Bolt Thrower perustettiin syyskuussa 1986, alun perin Crust punkin, hardcoren ja thrash metallin risteytystä eli crust/grindcorea esittävänä yhtyeenä, vaikutteinaan muun muassa thrash-yhtye Slayer ja punk-yhtyeet Crass ja Discharge. Yhtyeen perustivat basisti Gavin Ward ja kitaristi Barry Thomson. Pian mukaan liittyivät myös rumpali Andrew Whale ja laulaja Alan West. Huhtikuussa 1987 Bolt Throwerilta ilmestyi ensimmäinen demo, "In Battle There Is No Law".
Yhtyeen seuraava äänite oli "Concession of Pain" -demo, jonka he äänittivät syyskuussa 1987. Ward oli vaihtanut paikkansa kitaraan ja Alex Tweedystä tuli bassonsoittaja. Tweedy ei kuitenkaan ilmaantunut demon äänityksiin, joten Ward soitti sekä kitarat että bassot. Kaksi viikkoa myöhemmin Jo Bench korvasi Tweedyn vakituisesti. Vuoden 1988 alkupuolella Bolt Thrower sai levytyssopimuksen Vinyl Solution -levy-yhtiön kanssa. Juuri ennen ensimmäisen kokopitkän albumin äänityksiä vokalisti vaihtui Karl Willetsiin. Yhtyeen debyytti "In Battle There Is No Law" (samanniminen kuin ensimmäinen demo) oli puolen tunnin mittainen, ja sisälsi erittäin primitiivisen ja raa'an äänimaailman.
Vuodet 1989-1994.
Yhtye ei ollut tyytyväinen Vinyl Solutionin kanssa solmittuun levytyssopimukseen, joten levy-yhtiöksi tuli Earache Records. Earache oli niihin aikoihin solminut sopimukset muun muassa Carcassin ja Napalm Deathin kanssa. Crust-vaikutteita karsittiin hieman pois, ja Bolt Throwerin tyyli alkoi tästä lähtien muuttua raskaampaan, nopeampaan, aggressiivisempaan ja ennen kaikkea vielä perinteisempään grindcoreen. Näissä merkeissä äänitettiin toinen albumi "Realm of Chaos - Slaves to Darkness", jonka kannet kuvitti Games Workshop, joka tuottaa muun muassa Warhammer-miniatyyripeliä. Realm of Chaosin äänitysten jälkeen yhtye meni "Grindcrusher"-nimiselle kiertueelle, jolla oli mukana muun muassa Carcass, Napalm Death ja Morbid Angel. Yksi "Cenotaph"-EP:llä julkaistuista kappaleista oli äänitetty tällä kyseisellä kiertueella. Tämä EP sisälsi myös kaksi kappaletta tulevalta albumilta "War Masterilta".
"War Master" äänitettiin heinäkuussa 1990. Tyyli muuttui enemmänkin death metaliksi tai death-grindiksi. Bolt Throwerin seuraava albumi oli "The IVth Crusade". Grindcore-vaikutteita karsittiin hieman, ja levy olikin paljon hitaampi kuin edeltäjänsä. The IVth Crusade oli enemmänkin doom metalliin nojautuva levy. Levyn julkaisun jälkeen seurasi kiertue muun muassa Vaderin ja Graven kanssa. Näihin aikoihin julkaistiin single "Spearhead", joka sisälsi pidennetyn remix-version kyseisestä kappaleesta, pari uutta kappaletta ja kappaleen "Dying Greed".
Bolt Throwerin kokoonpano (1989-1994):
Seuraava albumi "...For Victory" julkaistiin vuonna 1994. Se oli Karl Willetsin ja Andrew Whalen viimeinen albumi. Kummatkin poistuivat yhtyeestä. ...For Victory -albumi oli melkein paluu thrash metal- ja hardcore-juurille - unohtamatta kuitenkaan doom metal -vaikutuksia. Tällä levyllä Willetsin lauluääni ei ollut niin möreä, vaan enemmän hardcore punkin tyylistä. Albumin rajoitettu versio sisälsi myös live-CD:n. Levyn julkaisun jälkeen Karlin paikkasi Martin van Drunen ja Andrewin Martin Kearns.
Vuodet 1995-2014.
Vuosina 1995 ja 1996 Bolt Thrower kiersi Eurooppaa lukuisilla kiertueilla. Vuonna 1997 Martin van Drunen lähti yhtyeestä. Hetki tämän jälkeen lähti myös Martin Kearns, jonka pian korvasi Alex Thomas. Karl Willets liittyi yhtyeeseen väliaikaisesti äänittääkseen lauluraidat seuraavaa albumia varten. Levy-yhtiö vaihtui Earachesta Metal Blade Recordsiin, ja "Mercenary"-albumi julkaistiin 8. syyskuuta 1998, tosin Yhdysvalloissa vasta 10. lokakuuta. Albumi oli taas hieman hitaampi kuin aikaisemmat. Mercenaryn äänityksien jälkeen Karl lähti yhtyeestä jälleen kerran, ja vakituiseksi laulajaksi tuli Dave Ingram, joka oli aikaisemmin tuurannut ainakin yhdellä keikalla Saksassa.
Vaikka Bolt Thrower ei ollut enää Earachen tallissa, julkaisi kyseinen levy-yhtiö marraskuussa 1998 demokokoelman "Who Dares Wins", joka sisälsi muun muassa "Spearhead"- ja "Cenotaph"-EP:t. Yhtye ei pitänyt tästä, koska se oli Earachelle helppo rahantulolähde eikä suositellutkaan sen ostoa kenellekään. Lyhyen kiertueen jälkeen 2001 Bolt Thrower alkoi työstää uutta albumia: 9-kappaleinen (digipak-versiossa yksi bonus) "Honour, Valour, Pride" äänitettiin kesä–syyskuussa ja julkaistiin vuoden loppupuolella. Alex Thomas lähti yhtyeestä.
Vuonna 2004 yhtye työsti uutta materiaalia tulevaa albumia varten. Se oli suunniteltu äänitettäväksi toukokuussa, ja julkaistavaksi vuoden lopussa, mutta juuri ennen albumin äänityksiä Dave Ingram poistui, lähinnä terveysongelmien vuoksi. Tämä keskeytti äänitykset ja kiertueet hetkeksi, kunnes 18. marraskuuta ilmeni, että Karl Willetts oli jälleen kerran liittynyt yhtyeeseen. Albumin äänitykset alkoivat touko-kesäkuussa 2005. Uudelle kokopitkälle on annettu nimeksi "Those Once Loyal", ja se julkaistiin marraskuun keskivälillä 2005. Yhtye myös kiersi Euroopassa tammi–helmikuussa 2006.
"Those Once Loyal-"albumi oli yhtyeen mielestä paras levy, mistä syystä seuraavan albumin nauhoitukset ja julkaisu päätettiin siirtää tulevaisuuteen.
Vuodet 2015-2016, Martin Kearnsin kuolema ja yhtyeen hajoaminen.
Syyskuussa 2015 yhtyeen pitkäaikainen rumpali Martin Kearns kuoli äkillisesti 38 vuoden iässä. Vuoden päästä syyskuussa 2016 Bolt Thrower ilmoitti virallisesti hajoamisestaan.
Vuosi 2017.
Maaliskuussa 2017, Kearnsin 40-vuotispäivänä, yhtye julkaisi kotisivuillaan vihjailevan viestin yhtyeen mahdollisesta paluusta. Paluu ei ole toteutunut.
Kokoonpano.
Entiset jäsenet
Diskografia.
Studioalbumit
EP:t
Livealbumit
Kokoelmat
Demot
Musiikkivideot