tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jyrki Anttila

Jyrki Tapio Anttila (s. 23. kesäkuuta 1966 Oulu) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Anttila valmistui kasvatustieteiden kandidaatiksi Oulun yliopistosta 1991 ja oli Kempeleen Ylikylän koulun luokanopettaja 1991–1995.
Anttila aloitti lauluopintonsa Oulun konservatoriossa muun muassa Esko Jurvelinin ja Airi Tokolan oppilaana. Vuosina 1996–2002 häntä opetti Jaakko Ryhänen. Anttila opiskeli Sibelius-Akatemian oopperastudiossa vuosina 1995–1998 ja sai vuonna 1998 kiinnityksen Suomen Kansallisoopperaan solistiksi. Hän on vieraillut oopperarooleissa Saksassa, Sveitsissä ja Latviassa sekä konsertoinut muun muassa Yhdysvalloissa, Japanissa, Australiassa ja Ruotsissa.
Suomessa Anttila on vieraillut Savonlinnan oopperajuhlilla vuosina 1999–2006 ja esiintynyt useiden orkestereiden vierailevana solistina. Lisäksi hän on vieraillut maakuntaoopperoissa muun muassa Tampereella, Oulussa ja Vaasassa.
Anttila on toiminut Lohjan tenoripäivien taiteellisena johtajana 2006–2010 ja Ilmajoen Musiikkijuhlien taiteellisena johtajana vuodesta 2010. Hän oli myös Kirjuri Classicin taiteellinen johtaja vuodesta 2012.
Rooleja.
Lähde
Palkinnot.
Lähde
Clemente Mastella

Mario Clemente Mastella (s. 5. helmikuuta 1947, Ceppaloni) on italialainen poliitikko ja maan entinen oikeusministeri Prodin hallituksessa 2006–2008. Hän johtaa kristillisdemokraattista Popolari-UDEUR-puoluetta.
Mastella on Italian kristillisdemokraattipuolueen entinen pitkäaikaisjäsen. Puolueen hajottua vuonna 1994 perusti Pierferdinando Casinin kanssa "Centro Cristiano Democraticon". Samana vuonna Silvio Berlusconi nousi pääministeriksi ja Mastellasta tuli uuden hallituksen työministeri. 
Vuonna 1998 Mastella perusti "Cristiani Democratici per la Repubblica" -puolueen (myöhemmin "Unione Democratica per la Repubblica"). Se oli olemassa vain vuoden, ja 1999 Mastella nousi Popolari-UDEUR:n johtajaksi. 
Mastella oli toukokuusta 2006 lähtien Italian oikeusministerinä Prodin hallituksessa ja on lisäksi Beneventon maakuntaan kuuluvan Ceppalonin pormestari. Myös hänen vaimonsa Sandra Lonardo on Popolari-UDEUR:n jäsen. Mastella erosi hallituksesta tammikuussa 2008 korruptioepäilyjen vuoksi. Skandaaliin liitettiin Mastellan ja hänen vaimonsa lisäksi yli parikymmentä ihmistä. Mastella ilmoitti aluksi tukevansa edelleen Prodin hallitusta, mutta veti sitten tukensa pois.
Kiwa hirsuta

Kiwa hirsuta on kymmenjalkaisiin kuuluva äyriäislaji. jonka raajoissa on tiheä, pitkää karvoitusta muistuttava sukaspeite. Laji löydettiin vuonna 2005 eteläisestä Tyynestämerestä yli 2000 metrin syvyydestä mustien savuttajien läheltä. "Kiwa hirsuta" on kaikkiaan noin 15 senttimetrin pituinen, selkäkilpi yksin noin 6 cm. Sen turkki on täynnä bakteereja, joita eläimen on arveltu käyttävän ravintonaan. "Kiwan" silmät ovat surkastuneet ja se on ilmeisesti sokea. 
"Kiwa" on rakenteeltaan niin omintakeinen, että se erotettiin omaan erilliseen heimoonsa Kiwaidae. Vuonna 2011 kuvattiin suvun toinen laji "Kiwa puravida", jonka myös arvellaan kasvattavan ravintobakteereja tarttumaraajoissaan. Bakteerit hyötyvät merenpohjan metaanilähteistä.
Italian Grand Prix 1971

Italian Grand Prix 1971 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. syyskuuta 1971 Monzan radalla. Kilpailun voitti Peter Gethin, jolle voitto oli uran ensimmäinen ja ainoa. Lisäksi se oli hänen ainoa palkintosijoitus.
Kilpailu oli F1-historian nopein. Viiden ensimmäisen auton välinen ero oli vain 0,61 sekuntia, mikä on pienin ero voittaneen kuljettajan ja viidenneksi ajaneen välillä. Kukaan tämän 0,61 sisällä maaliin ajaneista kuljettajista eivät olleet ennen voittanut F1-kilpailua. Lisäksi kilpailu on yksi kolmesta, jossa voittajan ja toiseksi tulleen ero on alle kaksi sadasosaa. Kilpailun aikana yhteensä kahdeksan kuljettajaa johti kilpailua.
Juorkuna (järvi)

Juorkuna on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Juorkunan kylässä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se on yksi Juorkunan ja Särkijärven kylien välisen Kiiminkijoen osuuden järvilaajentumista. Muita Särkijärven–Juorkunan alueella sijaitsevia järvilaajentumia ovat Hamarinjärvi, Hakojärvi ja Kaihlanen.
Juorkunan järviallas muodostuu neljästä vesialtaasta, jotka yläjuoksulta lukien ovat Haukilampi, Vesalanlampi, Juorkuna ja Mätäsjärvi. Vesialtaita yhdistävät kapeat salmet. Kiiminkijoki laskee idästä Haukilammen ja Vesalanlammen kautta Juorkunaan, josta se virtaa länteen Mätäsjärveen ja edelleen kapeaa jokiuomaa pitkin Hamarinjärveen. Vesalanlampeen laskee myös pohjoisesta Kivijärvestä laskeva Kivijoki.
Brahea

Brahea oli Pietari Brahen perustama, nykyisen Lieksan paikalla Pohjois-Karjalassa, silloisessa Käkisalmen läänissä vuosina 1653–1681 sijainnut kaupunki.
Lieksan seutu oli jo keski­ajalla tärkeä kauppa­paikka. Pielisjärvi joutui 1600-luvun puolivälissä laajan Kajaanin vapaa­herra­kunnan osaksi. Kreivi Pietari Brahe, jonka läänitystä alue oli, perusti Brahean kaupungin Lieksan­joen suulle luo vuonna 1653 Vienan kaupan tueksi. Brahean ensimmäinen pormestari oli sukunimeltään Ahlholm.
Ruptuuri­sodan aikana kaupunkia puolustamaan rakennettiin hirrestä linnoitus eli skanssi. Se oli mitoiltaan 71 × 53 metriä. Linnoitus oli rakennettu hirrestä, ja siinä oli joka kulmauksessa pyöreä torni sekä kaksi porttia. Sodan aikana vuonna 1656 kaupunki joutui kuitenkin hävityksen kohteeksi eikä toipunut enää koskaan.
Kaupungin alueella sijaitsi muun muassa raati­huone, ortodoksinen tsasouna, porvarien asuin­taloja ja vuonna 1667 valmistunut luterilainen kirkko nykyisen kirkon paikalla. Brahean kaupungissa toimi koulu vuodesta 1663.
Brahea lakkautettiin jo vuonna 1681 ison reduktion yhteydessä, vain vuosi kreivi Brahen kuoleman jälkeen. Pielis­järven alue liitettiin Käkisalmen lääniin, jonka maa­herran Hindrich Piperin käskystä Brahean kaupunki hävitettiin. Lopullisesti kaupungin hävitti Pielisjärven pitäjän vuonna 1685 kruunulta vuokrannut Salomon Ehnberg: kaupungin talot purettiin ja alue kynnettiin pelloksi.
Enimmillään Brahean kaupungissa oli noin 350 asukasta. Lakkauttamisen jälkeen paikalle jäi Pielis­järven pitäjän kirkonkylä. Vuonna 1932 kirkonkylä muutettiin Lieksan kauppalaksi, joka vuonna 1973 yhdistettiin Pielisjärven kunnan kanssa nykyiseksi Lieksan kaupungiksi.
Nykyisen Lieksan kaupungin vaakunan aihe on peräisin Brahean kaupungin sinetistä vuodelta 1669.
Nu

Nu tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Nu on seuraavan henkilön nimi:
Kivijärvi (täsmennyssivu)

Kivijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkakunta.
Nimeltään lähes samanlainen on myös:
Sauli Tiilikainen

Sauli Ilari Tiilikainen (s. 7. joulukuuta 1952 Valkeakoski) on suomalainen oopperalaulaja. Hän on opiskellut Helsingissä, Wienissä ja New Yorkissa Pekka Salomaan, Matti Tuloiselan, Eric Werban, Rita Streichin ja Tom Krausen johdolla. Tiilikainen piti ensikonserttinsa vuonna 1981. Hän on toiminut kanttori-urkurina vuosina 1974–1985, sekä laulun yliopistolehtorina Sibelius-Akatemiassa. Hän debytoi Suomen Kansallisoopperassa 11.1.1985 La Bohemen Shaunardina ja vakituisena solistina vuosina 1992–2008 eläkkeelle pääsyynsä saakka ja jatkanut sen jälkeen uraansa freelancerina. 
Tiilikainen on esiintynyt muun muassa kaikissa Pohjoismaissa, useissa Euroopan maissa, sekä Pohjois-Amerikassa, Intiassa, Keniassa, Meksikossa ja Japanissa. 
Tiilikainen on äänialaltaan baritoni.
Tiilikainen on esittänyt noin 105 oopperaroolia 16 eri kielellä. Hän on tehnyt uusien oopperoiden kantaesityksiä Suomessa ja Ruotsissa, joiden säveltäjinä on ollut muun muassa Aulis Sallinen, Erik Bergman, Olli Kortekangas, Lars Johan Werle, Einojuhani Rautavaara, Hannu Bister, Jukka Linkola, Atli Heimir Sveinsson, Seppo Pohjola, Kimmo Hakola.
Tiilikaisen äänitetaltiointeja on muun muassa Yleisradiossa ja esimerkiksi levyillä "Erik Bergman: Det sjungande trädet" ja "Eino Tamberg: Cyrano de Bergerac sekä Erkki Melartin: Aino-ooppera."
Cameron Mitchell (Tähtiportti)

Cameron Mitchell on Yhdysvaltain ilmavoimien everstiluutnantti televisiosarjassa "Tähtiportti". Mitchellia esittää Ben Browder.
Mitchell liittyi TP-1:een Tähtiportti-sarjan yhdeksännellä tuotantokaudella korvaten Jack O'Neillin. Hän osallistui ilmataisteluun goa'uld Anubista vastaan Antarktiksen yllä ja loukkaantui vakavasti. Jack O'Neill lupasi hänelle tästä hyvästä palkkioksi minkä tahansa paikan ja Mitchell valitsi TP-1:n. Saapuessaan SGC:hen Mitchell sai yllätyksekseen kuulla, että hän tulisi johtamaan TP-1:tä. Yllätyksenä tuli kuitenkin myös tieto Daniel Jacksonin ja Samantha Carterin uudelleen sijoittamisesta sekä Teal'cin paluusta Chulak-planeetalle hoitamaan vasta vapautuneiden jaffojen poliittisia asioita. Mitchell päätti kerätä vanhan TP-1-joukkion uudelleen kokoon ja alun ongelmien jälkeen onnistuikin tässä.
Kivijärvi (järvi Utajärvellä)

Kivijärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Kivijärven kylässä Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa.
Järvi sijaitsee noin 40 kilometriä koilliseen kunnan keskustaajamasta. Kivijärven kylä sijaitsee järven länsirannalla. Järvi saa vetensä soilta sekä Vähä-Ruohosesta, josta Kivijärveen laskee lyhyt Kokkojoki. Lännestä järveen laskee myös Lapinlampien pieni laskujoki Lapinoja. Kivijärvi laskee etelään Kiiminkijoella sijaitsevaan Juorkunan järveen pitkin Kivijokea.
Saaret.
Järvessä on yhdeksän pientä saarta tai luotoa, joilla kaikilla ei ole nimeä. Suurimmat saaret ovat Vitjasaari, Honkasaari ja Pallinsaari.
Fiona Kelly

Fiona Kelly on kirjailijanimi, jolla on julkaistu useita Mystery Club -sarjan kirjoja. Kirjojen kustantajan mukaan Kelly on kotoisin Yorkshirestä, mihin myös osa kirjoista sijoittuu. Hän asuu nykyisin kuitenkin Lontoossa. Kelly on ihaillut kirjailija Enid Blytonia nuoresta asti. 
Niklas Bengtssonin vuonna 1997 toimittaman kirjan "Ulkomaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita" mukaan Fiona Kelly on pseudonyymi, jonka takana on useita kirjoittajia.
Mystery Club

Mystery Club on Fiona Kelly -kirjailijanimellä kirjoitettu nuorille suunnattu salapoliisikirjasarja. Sitä on ilmestynyt 28 osaa, joista 22 suomennettiin vuosina 1994–2002.
Mystery Club on kolmen tytön perustama etsiväkerho, johon kuuluvat journalistin urasta haaveileva Holly, sporttinen amerikkalaistyttö Tracy ja neuvokas ratsastusintoilija Belinda. He asuvat Willow Dalen kaupungissa Yorkshiressa.
Kirjat.
Lähde
Kivijoki (Utajärvi)

Kivijoki on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva joki Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Joki laskee Kivijärvestä Kiiminkijoen Juorkunaan, ja sillä on pituutta 6,6 kilometriä. Sen kautta laskevat Kiiminkijokeen Kivijärven lisäksi muun muassa Vähä-Ruohonen, Iso-Ruohonen ja Marttisjärvi.
Joki virtaa pääasiassa suopohjaisen maaston halki, ja muodostaa matkallaan kaksi pientä järviallasta, Pienen Halkolammin ja Ison Halkolammin. Joki laskee Juorkunan järveen Juorkunan kylän itälaidalla.
Marttisjärvi

Marttisjärvi on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee samannimisen järven luoteispuolella noin 45 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta koilliseen.
Kylämaisema.
Kylän alueella on useita järviä. Näistä suurimmat ovat Iso Olvasjärvi, Iso-Timonen ja Marttisjärvi. Muita järviä ovat Kirkaslampi, Kärkkäänjärvi, Pikku-Timonen, Pikku Olvasjärvi sekä Paskolampi. Kylä sijaitsee Kiiminkijoen valuma-alueella. Kylän pohjoispuolella on laaja Olvassuon suojelualue.
Kylän elämää ja yhteyksiä.
Marttisjärvi on Utajärven kirkkoherra Mauno Koivunevan pakinoissa usein mainittu kylä, jossa pidettiin vanhoillislestadiolaisten seuroja. Koivuneva kirjoitti "Paimenpojan kierroksilta" -pakinoita Päivämies-lehteen vuosina 1955–1978. Koivunevalla oli omia poroja alueella, jossa on myös Kälväsvaaran poroerotuspaikka.
Kylän pääyhteys Utajärvelle ja Puolangalle on Olvaksen paikallistie, Olvasjärventie, mutta Puolangan suuntaan menee myös Kälväsvaaran harjannetta pitkin metsäautotie Luppoperälle ja edelleen Auholle. Viinivaaran metsäautotietä taas pääsee länteen Ylikiiminkiin ja luoteeseen menee vielä kolmas metsäautotie Iso- ja Pikku-Olvasjärven välistä Pudasjärven Keinäsperälle ja edelleen Hetekylään.
Lännensananjalka

Lännensananjalka ("Pteridium aquilinum") on sananjalkojen sukuun ja tesmasaniaiskasvien heimoon kuuluva laji. Suomessa kasvavat sananjalat kuuluvat ainakin suurimmalta osaltaan taigasananjalka-lajiin.
Ulkonäkö ja koko.
Lännensananjalka on yleensä 80–200 cm korkea. Lehtiruoti on pyöreän nelisärmäinen ja lehtilapa pysty tai yläviisto.
Levinneisyys.
Lännensananjalkaa tavataan Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa.
Elinympäristö.
Lännensananjalka kasvaa lehti- ja havumetsissä, pensaikoissa sekä ruohomailla. Se on myös puutarhojen rikkakasvi.
Käyttö.
Kuivattuja sananjalkoja on käytetty eri puolella Eurooppaa moneen tarkoitukseen: muun muassa patjojen täytteeksi, polttoaineena, saippuan korvikkeena ja eläinten kuivikkeina. Kansanlääkinnässä sananjalkaa on käytetty esimerkiksi lääkkeenä kihtiin ja suolistomatoja vastaan.
Esa Vesterbacka

Esa Vesterbacka (s. 6. joulukuuta 1954) on Vankeinhoitolaitoksen entinen pääjohtaja. Hän on oikeustieteen lisensiaatti. Vesterbacka jäi eläkkeelle 31.8.2019.
Oikeusministeriön kriminaalipoliittisen osaston osastopäällikkönä vuodesta 2001 toiminut Vesterbacka nimitettiin virkaansa 11 hakijan joukosta 3. helmikuuta 2005. Hän toimi lisäksi Rikosseuraamusviraston päällikkönä.
Ennen virkaansa nousemista Vesterbacka oli työskennellyt Turun yliopistossa ja Lapin korkeakoulussa. Vesterbacka on toiminut lisäksi Köyliön varavankilan sekä Turun lääninvankilan johtajana ennen siirtymistään oikeusministeriön vankeinhoito-osaston palvelukseen vuonna 1995. Hän nousi oikeusministeriön kriminaalipoliittisen osaston osastopäälliköksi kuusi vuotta myöhemmin ja sieltä edelleen Vankeinhoitolaitoksen pääjohtajaksi. Vesterbacka on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
LAPAN

"Lembaga Penerbangan dan Antariksa Nasional" eli LAPAN on Indonesian ilmailu- ja avaruushallinto. Sen perusti 27. marraskuuta 1964 presidentti Suharto.
Historia.
Indonesia aloitti ilmailututkimuksensa 31. toukokuuta 1962, kun pääministeri Juanda nimitti Ilmailukomitean. 22. syyskuuta 1962 aloitettiin rakettiprojekti "Proyek Roket Ilmiah dan Militer Awal" (PRIMA) Indonesian ilmavoimien puitteissa. Kehitystyötä teki Institut Teknologi Bandung-tutkimuslaitos. Seurauksena saatiin toimiva "Kartika"-rakettiperhe ("Tähti"), jolla tehtiin koelaukaisuja. Nämä kehitysvaiheet johtivat LAPANin perustamiseen presidentin päätöksellä numero 236.
Vuodesta 1976 alkaen LAPAN on kehittänyt ja laukaissut useita satelliitteja, joista useimmat ovat Palapa-sarjan tietoliikennesatelliitteja. Ensimmäiset olivat Palapa A1 ja A2, jotka laukaistiin 7. elokuuta 1976 ja 3. lokakuuta 1977. Ne perustuivat Kanadan kehittämään Anik-satelliittiin (ja Western Unionin Westar-satelliittiin). Satelliitit oli valmistettu Yhdysvalloissa. 2000-luvulla LAPAN on laukaissut omat LAPSAT-1 ja LAPSAT-2 satelliitit, joiden mittauslaitteet perustuivat monokromaattiseen CCD-kameraan. 
LAPANin fasiliteetit.
LAPANin pääkonttori on Jakartassa. Sillä on useita toimipisteita Acehissa, Papuassa jne.
Koto Tabangissa Länsi-Sumatralla on ekvatoriaalinen ilmakehää tarkkaileva tutka, joka otettiin käyttöön vuonna 2001. 
Maa-asemia on mm. Pare-paressa (Stasiun Bumi Satelit Penginderaan Jauh). Pare-paren maa-asema vastaanottaa kaukokartoitusdataan Landsat, SPOT, ERS-1, ja JERS-1 satelliiteista. 
Sääsatelliittien vastaanottoasemia on Pekayonissa, Jakartassa ja Biakissa (Stasiun Bumi Satelit Lingkungan dan Cuaca). Ne vastaanottavat NOAAn keräämää dataa. 
Tietokonelaboratorio sijaitsee Pekayonissa Jakartassa (Laboratorium Komputer Induk). Se toimii mm. satelliittidatan kuvankäsittelijänä. 
Rakettimoottorilaboratorio sijaitsee Tarogongissa, Länsi-Jaavalla. Se suunnittelee ja testaa rakettimoottoreita. Ajoaineita kehittää erillinen laboratorio.
Aurinkoa tutkiva observatorio toimii Bandungissa ja Pontianakissa. Se perustettiin vuonna 1992.
Tavoitteita.
Indonesia laukaisi 2. heinäkuuta 2009 kehittämänsä RX-420-luotainraketin avaruuteen Garutissa sijaitsevasta laukaisukeskuksesta. Se tavoitteena on oman satelliitin laukaisu omalla kantoraketilla vuoteen 2014 mennessä.
Marttisjärvi (järvi)

Marttisjärvi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Utajärven Marttisjärven kylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 2,75 neliökilometriä.
Ominaisuudet.
Marttisjärvi on sisällytetty Fennoskandian luonnontilaisten jokireittien tyyppiin, mutta se voidaan luokitella myös luontaisesti runsasravinteiseksi järveksi. Se on matala ja alueen järvistä rehevin. Botaaniselta tyypiltään järvi on "Schoenoplectus lacustris" -tyyppinen kaislajärvi, hallitsevin kasvi­laji on järvikaisla, joka peittää suuren osan vesialueesta. Sen lisäksi järvellä esiintyy runsaasti kelluslehtisiä vesikasveja.
Vesistösuhteet.
Marttisjärveen laskevat Iso-Timosesta virtaava Timo-oja sekä suolta alkunsa saava Leväoja. Järven laskujoki taas on Marttisjoki, joka päätyy Iso-Ruohoseen. Valuma-alue on melko laaja ja pääosin suota, mistä yli puolet on luonnontilaista aapaa. Laajin ojittamaton suo on Leväojan latva-alueen Leväsuo. Timo-ojan ja Leväojan lisäksi järvi saa vetensä pohjoispuolen kaivetuista ojista, järven ympäristö onkin ojitettu kokonaan.
Ojitus on kuormittanut järveä, jonkin verran ovat kuormittaneet myös järvenrannan pellot. Marttisjoen perkaus on ehkä myös laskenut järven pintaa, joskaan kyse ei ole varsinaisesta järvenlaskusta. Valuma-alueen soita vähäisemmät kankaat ovat hiekkaisia harjuja, joista järvi saa jonkin verran pohjavettä. Myös Kälväsvaaran lounaispuolen lähteet virtaavat ojia myöten järveen.
Kalasto ja linnusto.
Marttisjärvessä on runsas lahnakanta, muita saaliskaloja ovat ahven ja hauki, harvinaisempana myös säyne ja siika. Järven varhaisesta kalastuskäytöstä kertovat vuoden 1570 kalaveroluettelot, joiden mukaan Marttisjärvellä ja Timojärvellä on harjoitettu laajamittaista kalastusta.
Marttisjärvellä pesii runsas vesilinnusto, sillä on merkitystä sekä muuton aikaisena pysähdyspaikkana että läheisten Olvassuon luonnonpuiston lintujen ruokailupaikkana. Järvi on mainittu lintuvesiohjelmassa maakunnallisesti merkittävänä kohteena ja se on arvioitu linnustoltaan yhdeksi arvokkaimmista Natura 2000 -ohjelman ulkopuolelle jääneistä lintuvesistä Pohjois-Pohjanmaalla.
Matkaselkä–Suojärvi-rata

Matkaselkä–Suojärvi-rata on Matkaselän ja Suojärven välinen rautatie Karjalassa Laatokan pohjoispuolella. Se avattiin liikenteelle vuonna 1924. Rata kuului alun perin Suomen rataverkkoon, mutta siirtyi Karjalan luovutuksen yhteydessä kokonaan Neuvostoliitolle ja kuuluu nykyään Venäjän rataverkkoon. Rata on 108 kilometriä pitkä.
Historia.
Radan rakentamista Karjalan radalta itäisiin rajapitäjiin ehdotettiin ensimmäisen kerran valtiopäivillä 1897. Rakentamiseen kannustivat muun muassa Suojärven vähän hyödynnetyt metsät ja rautamalmivarat. Suomen itsenäistymisen jälkeen radalle esitettiin myös maanpuolustuksellisia perusteita. Suomen senaatti määräsi Suojärven radan rakennettavaksi syyskuussa 1918. Se valmistui vuoden 1924 alussa. Lokakuussa 1927 valmistui vielä radan 32 kilometrin pituinen jatke Naistenjärvelle.
Antti Ahopelto

Antti Ahopelto (s. 28. elokuuta 1984 Evijärvi) on suomalainen iskelmälaulaja. Vuonna 2005 Antti sijoittui kolmanneksi Seinäjoen tangomarkkinoilla ja vuosina 2007 ja 2008 hän oli toinen. Hän kilpaili Tangomarkkinoiden finaalissa myös vuonna 2011, joten hän on kolminkertainen tangoprinssi ja nelinkertainen finalisti. Hän on esiintynyt myös Tenavatähti-laulukilpailussa vuonna 1992, jossa hän kilpaili kappaleella ”Satumaa” ja pääsi semifinaaleihin saakka. Ahopelto esiintyi myös Karuselli-laulukilpailussa vuonna 2000, kappaleella ”Sinä vain”.
Antti Ahopelto on kiertänyt tanssilavoja ja konserttisaleja vuodesta 2005 lähtien oman tanssiorkesterin kanssa, joka kantaa nykyään nimeä Etiketti. Hän julkaisi vuonna 2012 debyyttialbumin "Tie vapauteen". Lisäksi Antti on myös vieraillut joillakin kokoelmalevyillä kuten "Iskelmä 10" -levyllä, jolla hän esittää kappaleen ”Voitin vaikka hävisin”.
Ahopelto valittiin Evijärven kunnanvaltuustoon vuoden 2021 kuntavaaleissa kokoomuksen ehdokkaana.
Ghassan Mas’ud

Ghassan Mas’ud () (s. 1958 Damaskos, Syyria) on syyrialainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä" (2005), jossa hän näytteli Saladinia. Hän on näytellyt myös syyrialaisissa elokuvissa.
Kamishli

Qamishlo () on noin 90 000 asukkaan kaupunki Syyrian koillisosan Hasakan maakunnassa. Se sijaitsee aivan Turkin vastaisella rajalla ja lähellä Irakin vastaista rajaa. Maakuntakeskus Hasaka on kaupungista linnuntietä noin 75 kilometriä lounaaseen. Turkin vastainen raja erottaa kaupungin Turkin Nusaybinin kaupungista. Historiallisesti Kamishlin väestö on ollut sekalainen joukko armenialaisia, assyrialaisia ja kurdeja. Kamishli perustettiin vuonna 1926 rautatien varteen. Vuonna 2004 kaupungissa oli yhteensä 184 231 asukasta.
Kamishlia palvelee lentoasema . Kaupungista pääsee junalla Aleppoon asti ja bussilla Palmyran kautta Damaskokseen.
Osku (sarjakuvahahmo)

Osku () on koira Jim Davisin "Karvinen"-sarjakuvissa. 
Osku on väriltään keltainen ja ruskeakorvainen koira, joka esiintyy tavallisesti kielellään läähättäen ja häntäänsä heiluttaen. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui 8. elokuuta 1978, jolloin sarjakuva oli ilmestynyt vajaat kaksi kuukautta. Oskun alkuperäiseksi omistajaksi ilmoitetaan Viiksi (joissain suomennoksissa Pentti), jolta koira kuitenkin siirtyi sen nykyisen omistajan Eskon hoiviin Viiksen lähdettyä sarjasta. Toinen esitetty versio tarinasta on, että Esko osti Oskun samasta kaupasta kuin kissansa Karvisen. Karvinen-elokuvassa Esko saa Oskun Karvisen eläinlääkäriltä, Liisalta.
Oskulla on pitkä ja märkä kieli, ja koiran runsas kuolaneritys onkin monissa stripeissä pääteema. Karvisen mukaan Oskun äiti oli beagle ja isä tiiliskivi, mutta eräässä stripissä vuodelta 1984 kerrotaan että tämän vanhemmat olivat beagleja.
Osku on Karvisen Teddy-karhun ohella sarjan harvoja hahmoja, jotka eivät kommunikoi lainkaan. Karvinen pitää Oskua typeränä. Kissa tekeekin tälle mielellään erilaista kiusaa, kuten potkii alas pöydältä. Osku on kuitenkin joissain stripeissä esitetty älykkäämpänä, kuin mitä on annettu ymmärtää. Esimerkiksi hän kerran piknikillä lukitsi itsensä Eskon autoon Karvisen ja Eskon jäätyä ulos samalla hetkellä kun alkoi satamaan, ollen näin täydellisesti sateensuojassa.
Keimola Golf

Keimola Golf on golfkenttä Vantaalla Keimolan kaupunginosassa. Kenttä sijaitsee Helsingin pohjoispuolella noin 20 km:n päässä sen keskustasta. Alueella on kaksi 18 reiän kenttää: "Saras" ja "Kirkka".
Kumpikaan kentistä ei ole helppo, mutta Sarasta pidetään hieman vaativampana, sillä lähes jokaisen väylän ympärillä vaanii metsä. Oman vaikeutensa tuottavat myös useat pitkät par4-väylät. Kirkka on hieman lyhyempi ja sen ulosmenossa on lyönneille enemmän tilaakin, mutta sisääntulossa koivikot vaikeuttavat peliä.
Kenttä on osakekenttä ja kenttäyhtiö on "Keimola Golf Club Oy". Kentällä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on "Keimola Golf Vantaa ry" (KGV).
Kenttä suunniteltiin ensin 27-reikäiseksi kolmen 9 reiän lenkiksi. Kaksi ensimmäistä 9 reiän lenkkiä "A" ja "B" valmistuivat vuonna 1990 ja seuraavana vuonna 1991 avattiin "C". Näiden alkuperäisten 27 reiän suunnittelijana toimi arkkitehti Pekka Wesamaa.
Vuonna 2004 kenttää laajennettiin vielä yhdeksällä uudella reiällä. Nämä uudet väylät suunnitteli kenttäarkkitehti Kosti Kuronen. Uudet reiät liitettiin vanhaan C-lenkkiin ja tämä kokonaisuus nimettiin Sarakseksi uusien reikien mailla sijainneen tilan mukaan. Samassa yhteydessä vanhat A ja B-lenkit nimettiin Kirkaksi alueella toimineen kartanon mukaan.
Fairuz

Fairuz (oik. Nouhad Haddad, s. 21. marraskuuta 1935) on libanonilainen arabialaisen maailmanmusiikin laulaja.
Fairuz syntyi syyrianortodoksiseen perheeseen Libanonissa. Hänen isänsä oli kotoisin Mardinista, joka oli siihen aikaan osa Syyriaa. Isä asettui vakituisesti Libanoniin avioiduttuaan libanonilaisen maroniittikristityn Lisa el Boustanin - Fairuzin äidin - kanssa. Perhe muutti myöhemmin Beirutiin. Fairuzilla oli sisarukset Youssef, Hoda ja Amal.
Fairuz nautti jo lapsena laulamisesta ja aloitti uransa Libanonin radion kuorossa 14-vuotiaana. Hänelle opetti musiikkia libanonilainen Mohammed Fleifel, ja myös Halim el Roumi oli vakuuttunut tytön kyvyistä. Juuri hän keksi nuorelle laulajalle taiteilijanimen Fairuz.
Fairuzille sävelsi lauluja muun muassa Assi Rahbani (k. 1986), jonka kanssa hän meni naimisiin 1955. Esimerkiksi laulu "'Itab" saavutti arabimaailmassa heti suuren menestyksen.
Fairuz sai neljä lasta:
Fairuz on uransa aikana esiintynyt useissa maissa, myös Euroopan ja Yhdysvaltain alueella. Hän pääsi 1962 Royal Albert Halliin ja 1971 New Yorkin Carnegie Halliin. Vuonna 1969 Libanonin hallitus kielsi Fairuzin musiikin esittämisen radioasemilla kuuden kuukauden ajaksi. Syynä oli, että Fairuz oli kieltäytynyt pitämästä yksityiskonserttia Algerian presidentti Houari Boumédiennen kunniaksi. Fairuz päätti asua Libanonissa myös maassa vuosina 1975–1990 käydyn sisällissodan ajan.
Fairuzilta on julkaistu noin 85 virallista CD-äänitettä. Useat laulut ovat Rahbanin veljesten tekemiä, Assin säveltämiä ja Mansourin sanoittamia, mutta musiikkia on tuottanut myös esimerkiksi laulajattaren ja Assi Rahbanin yhteinen poika Ziad Rahbani (s. 1956). Tiedetään myös, että Fairuz on äänittänyt runsaasti julkaisematonta musiikkia. Hän on esiintynyt lisäksi televisiossa ja elokuvissa.
Epilogi (yhtye)

Epilogi on vuonna 2000 perustettu porilainen yhtye, joka soittaa progressiivisilla vaikutteilla höystettyä suomenkielistä pop/rock-musiikkia. Epilogi voitti huhtikuussa 2004 YleX-radiokanavan "Viikon demo" -kilpailun ja nousi kanavan Himotuimmat-listalla sijalle 26.
Epilogi julkaisi esikoisäänitteensä keväällä 2004. Yhtye julkaisi toisen levynsä "Häviävä Mahdollisuus" keväällä 2007.
Pandora (laulaja)

Pandora (oik. Karin Anneli Catarina Pandora Magnusson, s. 20. kesäkuuta 1970 Västerås, Ruotsi) on ruotsalainen eurodance-laulaja. Suurinta suosiotaan hän nautti 1990-luvulla erityisesti Pohjoismaissa. 
Ura.
Pandoran ura alkoi vuonna 1993, jolloin hän tutustui Hit Vision -tuotantoryhmään. Pandoran debyyttisinglestä ”Trust Me” tuli suuri menestys, ja se nousi vuoden 1993 myydyimmäksi singleksi. Esikoisalbumi "One of a Kind" saavutti kultalevyn Ruotsissa ja Suomessa.
Kakkosalbumi "Tell The World" julkaistiin 1995, ja sitä myytiin Skandinaviassa yli 100 000 kappaletta. Levyltä julkaistiin kolme singleä: ”Don’t You Know”, ”The Naked Sun” ja ”Tell the World”.
Kolmas albumi "Changes" julkaistiin 1997, ja se oli Pandoran maailmanlaajuinen ensijulkaisu uuden levy-yhtiön, Universal Musicin, kanssa. Pandora teki jälleen yhteistyötä luovan tiiminsä Ankelius/Andersson/Johansson kanssa. Singlejulkaisuja albumilta olivat ”A Little Bit”, ”The Sands of Time” ja ”Smile’n’Shine”.
Vuosina 2003 ja 2004 Pandora osallistui Ruotsin Euroviisukarsintoihin kappaleilla ”You” sekä ”Runaway” saavuttamatta suurempaa menestystä.
Vuonna 2005 julkaistiin Pandoran yhdeksäs albumi nimeltään "9 Lives", ja se oli hänen ensimmäinen julkaisunsa Ruotsissa yhdeksään vuoteen. Levyä seurasi kiertue Ruotsissa ja Suomessa.
Vuonna 2007 julkaistiin Pandoran uusin albumi "Celebration", joka on tehty yhteistyössä United Dj’s ryhmän kanssa. Levy sisältää päivitetyt versiot Pandoran suurimmista hiteistä. Muun muassa JS16 on miksannut kappaleita levylle. Levyltä julkaistiin myös neljä singleä: ”Trust Me”, ”Don't You Know”, ”Tell The World” ja ”On a Night Like This”. Levyn julkaisun jälkeen Pandora on konsertoinut ahkerasti Suomessa ja kiertänyt yökerhoja.
Vuonna 2020 Pandora oli mukana Masked Singer Suomen 1. tuotantokaudella Peacock-hahmona. Tammikuussa 2021 Pandoran tiedotettiin olevan yksi Uuden Musiikin Kilpailu 2021 seitsemästä finalistista yhdessä Teflon Brothers -yhtyeen kanssa kappaleella ”I Love You”. He sijoittuivat kilpailussa toiseksi. 
Yksityiselämä.
Pandora on ollut kihloissa suomalaisen entisen jääkiekkoilija Mikko Peltosen kanssa vuodesta 2014 lähtien. He tapasivat vuonna 2013. Heillä on yhteinen asunto Vantaalla, ja Pandoralla on myös asunto Ruotsissa, jossa hän asuu poikansa kanssa. Pandoran äiti Sylvia Magnusson kuoli vuonna 2024.
Vääskylän rautatieasema

Vääskylän rautatieasema eli Kalištše () on toinen Sosnovyi Borin rautatieasemista. Asema on Suomenlahden eteläpuolitse Pietarista länteen johtavan rantaradan eli Pietari–Veimar-radan varrella. 
Kalištšen asemalle saapuu henkilöliikennettä nykyään vain Pietarin Baltian asemalta, josta ja jonne on päivittäin kymmenenkunta lähijunavuoroa. 
Historiaa.
Asema on otettu käyttöön vuonna 1926, kun radan viimeinen osuus Lomonosovista Kattilan kautta Veimariin valmistui. Vuonna 1974 alkoi Vääskylän ja Pietarin välillä sähköjunaliikenne. Vääskylä on nykyäänkin radan sähköistetyn osuuden pääteasema. Asemalla on kolme raidetta, joista kahdella on matkustajalaituri.
Pohjois-Karjalan Kokoomus

Pohjois-Karjalan Kokoomus oli yksi Kokoomuksen piirijärjestöistä. Vuonna 2013 piiri yhdistyi Pohjois-Savon kokoomuksen kanssa Savo-Karjalan kokoomukseksi.
Historiaa.
Kokoomuksella on ollut Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä kansanedustaja jo ensimmäisistä vuoden 1907 eduskuntavaaleista alkaen. Ensimmäiseksi kansanedustajaksi valittiin Pekka Pennanen, joka edusti Nuorsuomalaista puoluetta 1907–1919 sekä Kokoomusta 1922–1945 kuin myös rovasti Emanuel Kolkki, joka puolestaan edusti vanhasuomalaista puoluetta 1907–-1909 sekä Kokoomusta 1930–1933.
Ehkä kuuluisin Pohjois-Karjalasta Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä valittu kokoomuslainen on ollut Onni Talas (vuoteen 1895 Gratschoff), joka oli senaattori itsenäistymisvaiheissa. Hän edusti ensin Nuorsuomalaista puoluetta 1909–1918 ja sitten Kokoomusta 1918–1919 siirtyen Viipurin läänin itäiseen vaalipiiriin tullen valituksi vielä 1927 kolmeksi vuodeksi kansanedustajaksi.
Kokoomuksen kannatus oli painottunut Kuopion läänin läntiseen vaalipiiriin eli lähinnä Pohjois-Savoon. 
Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä valittuja kokoomuslaisia kansanedustajia ovat olleet myöhemmin Eero Mäkinen (1945–1951), Raino Hallberg (1951–1966), Alli Vaittinen-Kuikka (1966–1979), Mauri Vänskä (1979–1983), Eeva Turunen (1983–1995), Anne Knaapi (1995–1999) ja Pekka Ravi (1999–2003 ja 2007–2015).
Eduskuntavaalit 2007.
Pohjois-Karjalan Kokoomus oli vaaliliitossa Kristillisdemokraattien Pohjois-Karjalan piirin ja Perussuomalaisten Pohjois-Karjalan piirin kanssa. Vaaliliitto sai yhden paikan. Kokoomuksen kansanedustajaksi nousi Pekka Ravi, joka oli aiemmin kansanedustajan vaalikaudella 1999-2003.
Outi Siimes

Outi Inkeri Siimes (s. 19. kesäkuuta 1971 Lahti) oli suomalainen Kokoomuksen kansanedustaja vaalikaudella 1995–1999, alkaen 31. toukokuuta 1996. Hän tuli eduskuntaan varasijalta edesmenneen Väinö Saarion tilalle Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Siimes suoritti varusmiespalvelun ja yleni vänrikiksi, mikä toi hänelle runsaasti huomiota mediassa. Hän pyrki myös kadettikouluun, mutta syyksi hylkäämiselle ilmoitettiin se, että hänellä oli ylinopeussakkoja. Siimes oli myös Lahden kaupunginvaltuuston jäsen 1993–1999. Hän ehdotti kansanedustajana ollessaan siviilipalveluksen pidentämistä 450 vuorokauden mittaiseksi.
Siimes ei enää noussut kansanedustajaksi seuraavissa vaaleissa. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelijaksi ja valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2001. Hänen opiskelunsa kestivät vuoden ja yhdeksän kuukautta, mikä on yksi nopeimmista valmistumisajoista tiedekunnassa. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt vero- ja arvonlisäveroasioihin erikoistuneena asianajajana Asianajotoimisto Hannes Snellmanissa.
Vuonna 2003 hänet ylennettiin luutnantiksi ja vuonna 2010 yliluutnantiksi.
Urheilu-ura.
Siimes harrastaa pitkänmatkanjuoksua. 1.–2. joulukuuta 2007 hän juoksi ensimmäisenä suomalaisnaisena vuorokaudessa yli 200 kilometriä. Hänen tuloksensa Endurance 24h -kisassa Espoon Areenalla oli 201,350 kilometriä. Toukokuussa 2008 hän paransi kuuden tunnin ratajuoksun Suomen ennätystään tulokseen 64,350 km mutta menetti viikkoa myöhemmin ennätyksen Susanna Raitamäelle, joka juoksi yli yhdeksän kilometriä paremman tuloksen. Kesäkuussa 2008 Siimes voitti Suomi-juoksun ajalla 9.41.32, joka on 100 kilometrin juoksussa suomalaisnaisten kaikkien aikojen tilaston kolmanneksi paras aika. Tammi-helmikuun vaihteessa 2009 Espoossa hän paransi vuorokauden juoksun Suomen ennätystään tulokseen 207,210 km. Toukokuussa 2009 Siimes sijoittui vuorokauden juoksun MM-kilpailuissa 11:nneksi ja samalla kertaa kilpaillussa EM-kisassa seitsemänneksi ulkoratojen Suomen ennätyksellä 205,671 km.
Lokakuussa 2009 Siimes voitti Tampereella juostun Wihan Kilometrit 100 km -kilpailun naisten sarjan parantaen 100 km ennätystään lukemiin 9.32.41.
Tammikuun lopulla 2010 Siimes paransi kolmannen kerran naisten 24 h Suomen ennätystä, taas Espoossa järjestetyssä Endurance 24h -kilpailussa. Tulos 210,567 km riitti kilpailussa kakkossijaan naisten sisäratojen ME:n 241,426 km juosseen japanilaisen Sumie Inagakin takana. Inagaki voitti kilpailussa myös kaikki miespuoliset juoksijat. Toukokuussa 2010 hän paransi Suomen ennätystä juostuaan yhteisissä vuorokaudenjuoksun MM- ja EM-kilpailuissa 213,699 kilometriä. MM-kilpailussa hän sijoittui 11:nneksi ja EM-kilpailussa seitsemänneksi.
Oskari Lehtonen

Oskari Lehtonen (29. toukokuuta 1889 Hollola – 23. heinäkuuta 1964 Lahti) oli suomalainen kansanedustaja, joka tuli eduskuntaan Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä 1927, pudottuaan 1929 nousi Evert Nukarin tilalle 11. helmikuuta 1930 ja valittiin uudelleen vielä vuosiksi 1930–1933, 1936–1945, 1948–1954 sekä 1958–1962. Puoluekannaltaan hän oli kokoomuslainen. Presidentin valitsijamiehenä Lehtonen oli vuosien 1931, 1937, 1940, 1943, 1950, 1956 ja 1962 presidentinvaaleissa.
Lehtonen oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja lakitieteiden lisensiaatti. Hän toimi oikeusministerinä 1940–1944 Rytin, Rangellin ja Linkomiehen hallituksissa. Tämän ohella hän toimi asianajajana vuosina 1914–1945 ja Kansallis-Osake-Pankin Lahden konttorin johtajana vuosina 1930–1945 ja uudelleen vuosina 1949–1958 sekä KOP:n Tampereen konttorin johtajana vuosina 1945–1949.
Lehtoselle myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 1954.
Oskari Lehtosen veli oli kirjallisuudentutkija Johannes Vihtori Lehtonen. Lehtori, filosofian tohtori, kirjailija ja pakinoitsija Kai R. Lehtonen on Oskari Lehtosen poika.
Ruostetäpläkissa

Ruostetäpläkissa ("Prionailurus rubiginosus" joskus "Felis rubiginosa") on hyvin pieni kissaeläin, jonka elinaluetta ovat Etelä-Intia ja Sri Lanka. Sen pituus on 35–48 cm, häntä 15–25 cm, ja se painaa vain noin 1,5 kg. Turkin väri on harmaa, ja sen selässä ja kyljissä on ruosteenvärisiä täpliä, kun taas vatsa on valkoinen suurin tummin täplin. Häntä, joka on paksu ja noin puolet kissan ruumiin pituudesta, on väriltään ruumista tummempi, eivätkä täplät erotu yhtä hyvin. Kaiken kaikkiaan kissa muistuttaa hyvin paljon sukulaistaan leopardikissaa ("Prionailurus bengalensis", joskus "Felis bengalensis"). Lajin kantoaika on 67 vuorokautta ja pentueella kokoa 1–3.
Ruostetäpläkissan populaatio asuu Intiassa lähinnä kuivissa trooppisissa metsissä ja kuivilla ruohikkoalueilla, mutta Sri Lankassa ovat sademetsät sen tavallisinta asuinaluetta. Syy eroon voi olla kilpailu leopardikissan kanssa, joka pitää mantereella sademetsiä hallussaan mutta jota ei esiinny Sri Lankassa.
Ruostetäpläkissa on yöeläin ja elää osittain puussa. Sen ravintoa ovat piennisäkkäät, linnut ja sisiliskot. Ihmisasutusten lähellä se voi pyydystää myös kanoja. Niiden luonnetta on kuvattu ystävälliseksi ja leikkisäksi, minkä takia niitä on kesytetty lemmikeiksi. Joillakin alueilla paikalliset asukkaat metsästävät niitä ravinnoksi.
Ruostetäpläkissa on häviämisvaarassa luonnossa, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi IUCNn uhanalaisuusluettelossa. CITES (Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Flora and Fauna) on luetteloinut Intian populaation Liitteeseen I (vaarassa kadota, ja lajin kauppa on sallittu vain poikkeustilanteessa) ja muut populaatiot Liitteeseen II (ei välttämättä vaarassa hävitä, mutta turkiskauppa on tiukasti säänneltyä).
Vihtori Aromaa

Viktor (Vihtori) Aromaa (vuoteen 1906 Qvist, 9. marraskuuta 1872 Sysmä – 27. toukokuuta 1932 Sysmä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1909.
Elämä.
Sysmän Soiniemessä syntyneen Aromaan vanhemmat olivat muonarenki Antti Vilhelm Qvist (1829−1885) ja Adolfiina Sarén (1838−1878). Hän työskenteli kotiseudullaan maatöissä ja myöhemmin rakennustyöläisenä eri puolilla Suomea muun muassa Helsingissä.
Aromaa oli Sysmän työväenyhdistyksen puheenjohtaja ja osallistui sen edustajana vuoden 1906 Tampereen torpparikokoukseen. Vuonna 1907 Aromaa valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hän nousi eduskuntaan enemmän ääniä saaneen Maria Raunion sijasta, kun tämä pääsi läpi kahdesta vaalipiiristä. Aromaan ainoaksi jäänyt kansanedustajakausi päättyi jo heinäkuussa 1908 eduskunnan hajottamiseen. Myöhemmin hän työskenteli muurarina Sysmässä. Aromaa oli Sysmän kunnanvaltuuston jäsen ja kuului muun muassa kirkkovaltuustoon sekä Sysmän Osuuskaupan hallitukseen.
Aromaa kuoli lyhyen sairauden jälkeen kotonaan Sysmän Käenmäen kylässä 59-vuotiaana toukokuussa 1932.
Perhe.
Aromaan puoliso oli Hilma Sofia Glad (1875−1916), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1900.
Osip Kozlovski

Osip Antonovitš Kozlovski (, , 1757 Varsova – 11. maaliskuuta 1831 Pietari) oli venäläinen puolalaista tai valkovenäläistä syntyperää oleva säveltäjä. Venäjällä hän tuli erityisesti tunnetuksi patrioottisista poloneeseistaan (muun muassa "Grom pobedy, razdavaisja!").
Elämä.
Kozlovski syntyi Varsovassa 1757, jossa hän toimi kuoropoikana Pyhän Johanneksen katedraalissa. Vuodesta 1775 hän työskenteli Trakaissa Tadeusz Franciszek Ogińskin palatsissa Michał Kleofas Ogińskin (1765–1833) opettajana.
Kozlovski muutti Venäjälle 1786, missä hänet värvättiin armeijaan Turkkia vastaan käydyssä sodassa. Pian Grigori Potjomkin sai tietää hänestä ja vaikuttuneena Kozlovskin musiikillisesta lahjakkuudesta hän esitteli Kozlovskin hoville.
Vuonna 1791 Kozlovski sävelsi kappaleen "Grom pobedy, razdavaisja!", josta tuli joksikin aikaa Venäjän epävirallinen kansallislaulu. Pjotr Tšaikovski otti tämän poloneesin toisen osan myöhemmin oopperansa "Patarouvan" loppukohtaukseen.
Kozlovskin Pavel Potjomkinin tekstiin perustunut ooppera "Zelmira i Smelon, ili Vzjatije Izmaila" esitettiin 22. heinäkuuta 1795.
Kozlovski valvoi Pietarin teatterikorkeakoulua vuosina 1799–1819. Hän sävelsi kuuluisan sielunmessun Puolan kuninkaan Stanislaus II Poniatowskin (1732–1798) kuoleman johdosta. Vielä toisen sielunmessun hän teki Aleksanteri I:n kuoltua. Kozlovskin koko tuotanto käsittää muun muassa "Oidipus Ateenassa" (1804), "Fingal" (1805), "Oidipus Rex" (1816), "Esfir" (1816), liturgiamusiikkia, muun muassa "Te Deum", kantaatteja, kuorolauluja, lauluja (joista 28 venäläisiä) ja noin 70 poloneesia.
Osip Kozlovski kuoli Pietarissa 11. maaliskuuta 1831.
Antti Piippo

Antti Piippo (s. 14. tammikuuta 1947 Tampere) on suomalainen teollisuusjohtaja. Hän on elektroniikan valmistuspalveluyritys Elcoteq SE:n toinen perustaja ja pääosakas, ja toimi yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuosina 1991–2010. 
Piippo perusti Elcoteqin 1990-luvun alun laman keskellä ja hän vaurastui yrityksensä kasvun myötä huimasti. Piippo oli vuonna 2000 Suomen neljänneksi rikkain henkilö, omaisuutta hänellä oli tällöin 75 miljoonaa euroa. Antti Piippo on myös tunnettu voimakkaista mielipiteistään muun muassa kolmikannan romuttamisen suhteen Suomessa.
Koulutus.
Antti Piippo valmistui insinööriksi vuonna 1973 Helsingin teknillisestä oppilaitoksesta. Hän on sotilasarvoltaan sotilasmestari.
Ura ja luottamustoimet.
Vuosina 1971–1984 Piippo työskenteli aluksi Paramic Oy:ssä ja myöhemmin Aspo Oy:ssä elektroniikkaryhmän johtajana. Vuonna 1984 hän siirtyi Oy Lohja Ab:n palvelukseen jatkamaan aiemmin perustettua mikroelektroniikkayksikköä, josta myöhemmin syntyi Elcoteq Oy. Vuonna 1991 hän osti kumppaneidensa Henry Sjömanin ja Jorma Vanhasen kanssa Lohjan elektroniikkateollisuuden yksikön Elcoteqin. "Talouselämän" top 500 -listalle Elcoteq nousi ensimmäisen kerran vuonna 1994. Sijaluku oli silloin 335 ja yrityksen liikevaihto oli runsaat 30 miljoonaa euroa. Vuonna 2004 Elcoteqin liikevaihto oli 3 miljardia euroa ja "Talouselämä" top 500 -sijaluku 18. 
Antti Piipolla on uransa aikana ollut useita hallitusten ja hallintoneuvostojen jäsenyyksiä ja puheenjohtajuuksia eri yrityksissä ja elinkeinoelämän järjestöissä. Lisäksi hän on toiminut sekä jäsenenä että puheenjohtajana useissa yritystoimintaa käsittelevissä valtionhallinnon työryhmissä., 
Yksityiselämä.
Piippo on ollut julkisuudessa myös värikkään yksityiselämänsä johdosta. Vuonna 2002 hänet tuomittiin 6 000 euron sakkoihin pahoinpitelystä.
Max Jean

Max Jean (s. 27. heinäkuuta 1943 Marseille) on ranskalainen kilpa-autoilija, joka osallistui Formula 1 -sarjaan. Hän osallistui vain yhteen osakilpailuun ajaen March-autoa Frank Williams Racing Cars -tallissa eikä saavuttanut yhtään MM-pistettä.
Ennen F1-sarjaan saapumista hän oli Ranskan Formula Ford -sarjan mestari vuodelta 1968 ja ajoi jonkin verran F3- ja F2-kilpailuja. Tähän sisältyi muutama kilpailu Ron Dennikselle. Hänen nimensä kirjattiin kerran virheellisesti muodossa ”Jean Max”, ja hänet tunnettiin satunnaisesti tällä nimellä.
Talal al-Maddah

Talal al-Maddah (1940–2000) () oli saudiarabialainen laulaja ja lauluntekijä. 
Hänen musiikkituotantonsa käsittää mm. uskonnollisia, kansallismielisiä ja romanttisia kuvauksia. Hänen tyypillisin laulukielensä oli arabia, mutta hän käytti harvemmin myös englantia. 
Vuonna 1994 julkaistiin kokoelma "Best of Talal El Maddah". Maddahin musiikkia on edustettu myös useilla arabialaisen musiikin kokoelmilla. Esimerkiksi Nascenten "Beginner's Guide to Arabia" -kolmoiskokoelmalta löytyy Maddahin kappale "Madha aqul wa-qad himt" (1974, kirjoitettu muodossa "Maza Aqool Wa Qad Himt"). 
Maddah kuoli vuonna 2000 kesken esiintymisensä Saudi-Arabiassa.
Metsäimarre

Metsäimarre ("Gymnocarpium dryopteris") on pohjoisen pallonpuoliskon havu- ja lehtimetsävyöhykkeillä varsin yleinen pehmeälehtinen saniainen. Laji on tavanomainen koko Suomessa.
Ulkonäkö ja koko.
Metsäimarre kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvin maavarsi on pitkä ja hento, väriltään musta ja kiiltävä. Lehden ruoti on 2–3 kertaa lavan pituinen, kalju tai harvasuomuinen. Vaaleanvihreät lehdet ovat yksittäin, lehden lapa on kalju tai joskus harvaan nystykarvainen, pituuttaan leveämpi, kolmiomainen ja kahteen kertaan parilehdykkäinen. Kolmiomainen tyvilehdykkä on melkein lehden kärkiosan kokoinen. Pikkulehdykät ovat pitkulaisia ja pariosaisia tai parijakoisia. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja katesuomuttomia. Metsäimarteen itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa.
Metsäimarre voi risteytyä idänimarteen ("G. continentale") kanssa.
Levinneisyys.
Metsäimarteen levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan aivan läntisimpiä ja eteläisimpiä osia lukuun ottamatta. Esiintymisalue jatkuu läpi keskisen Venäjän Tyynellemerelle saakka. Pohjois-Amerikan puolella lajia tavataan Alaskasta Kanadan kautta Grönlantiin asti. Suomessa metsäimarre on yleisimpiä saniaislajeja ja sitä tavataan koko maassa.
Elinympäristö.
Metsäimarre kasvaa kosteissa kangasmetsissä, lehdoissa, soistuneissa metsissä ja korvissa. Sitä tavataan myös kosteilla kallioilla ja louhikoissa. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat esimerkiksi mustikkatyyppiin kuuluvat tuoreet kankaat. Laji viihtyy hyvin varjoisissa paikoissa, missä monilla muilla kasveilla on kasvuvaikeuksia. Metsäimarre ei sovi eläinten ravinnoksi, joten se säästyy kasvupaikoillaan villieläinten näykkimiseltä.
Huck Seed

Huckleberry "Huck" Seed (s. 30. marraskuuta 1968) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Seed voitti World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksen miljoonan dollarin ykköspalkinnon vuonna 1996. Vuoden 1999 WSOP:ssä hän sijoittui finaalipöydässä kuudenneksi.
Seed opiskeli sähkötekniikkaa Caltechissa, mutta jätti opintonsa kesken vuonna 1989 siirtyen pokeriammattilaiseksi.
Seed on urallaan voittanut neljä WSOP-ranneketta, näistä kaksi razzissa. Tammikuussa 1998 Seed voitti Carnivale of Poker -tapahtuman 5 000 dollarin mestaruusturnauksen. Ykköstilallaan hän ansaitsi 306 000 dollaria. Lokakuussa 2004 Seed oli ykkönen Festa al Lago III Poker Tournament -tapahtuman 2 000 dollarin no limit hold'em -turnauksessa.
Maaliskuussa 2008 Huck Seed voitti Canadian Open Poker Championshipin 4 650 dollarin turnauksen ja vuotta myöhemmin NBC National Heads-Up Championshipin. Jälkimmäisen ykköspalkinto oli puoli miljoonaa dollaria. Seed on ollut NBC National Heads-Up Championshipin kestomenestyjä: vuonna 2005 hän oli yhdeksäs, 2006 kolmas, 2007 yhdeksäs ja 2008 jälleen kolmas. Elokuussa 2009 Seed oli voittaja brittiläisessä televisioidussa "Late Night Poker"-ohjelmassa.
Tammikuussa 2007 Seed oli mukana NBC:n "Poker After Dark" -ohjelman ensimmäisellä viikolla.
Tammikuussa 2010 Seedin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5,3 miljoonaa dollaria.
Pernik

Pernik () on kaupunki Länsi-Bulgariassa. Kaupungin asukasluku oli 97 181 vuonna 2011. Pernik sijaitsee Pernikin alueella Struman rannalla, Viskjar-, Vitoša ja Golo Bardo -vuorten ympäröimänä. Kaupunki oli nimetty vuosina 1949–1962 Dimitrovoksi kommunistijohtaja Georgi Dimitrovin kunniaksi. 
Pernikissä järjestetään Survan kansainväliset festivaalit joka vuosi tammikuussa.
Tarvo

Tarvo on suomalainen miehen nimi. Nimi on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 300 suomalaiselle.
Nimen alkuperästä on esitetty kaksi erilaista selitystä. Sen on arveltu johtuvan pääasiassa kansanrunoissa esiintyvästä sanasta tarvas, jolla on tarkoitettu villiä alkuhärkää. Koska nimi kuitenkin on yleinen myös Virossa, Julius Mägiste on väittänyt sen johtuvan viron murteissa esiintyvästä sanasta "tarv", joka merkitsee tarmoa, energiaa, ja täten kyseessä olisi Tarmon rinnakkaisnimi. Suomessa nimi on ollut käytössä 1910-luvulta lähtien, ja almanakkaan se otettiin vuonna 1950.
Hamzah Haz

Hamzah Haz (15. helmikuuta 1940 Ketapang – 24. heinäkuuta 2024) oli indonesialainen poliitikko. 
Haz syntyi Ketapangissa, Länsi-Kalimantanin maakunnassa. Hän oli 1998–2007 Indonesian Yhdistyneen kehityspuolueen (PPP) puheenjohtaja ja toimi Megawati Sukarnoputrin varapresidenttinä 2001–2004. Haz oli ehdolla myös Indonesian presidentinvaaleissa 2004, mutta sai viidestä ehdokkaasta vähiten ääniä, alle kolme prosenttia. 
Hazilla oli kaksi vaimoa ja kaksitoista lasta.
Haz oli erityisen suosittu islamilaisen väestönosan keskuudessa. Hän oli aikaisemmin Abu Bakar Bashirin tukija.
Voldo

Voldo "(ヴォルド, Vorudo)" on kuvitteellinen hahmo "Soul"-videopelisarjassa. Voldo on esiintynyt -sarjan jokaisessa pelissä, mukaan lukien uusin "Soul Calibur IV".
Samsung T9

Samsung T9 on Samsungin matkapuhelinmalli, joka pyrkii haastamaan Applen iPhonen. Samsung T9 pystyy toistamaan ääntä 30 tuntia yhdellä latauksella. Laitteessa on Bluetooth.
British Racing Partnership

British Racing Partnership (BRP) oli brittiläisten Ken Gregoryn ja Alfred Mossin perustama Formula 1 -talli. Talli perustettiin alun perin, jotta Mossin poika Stirling voisi ajaa, kun hänellä ei olisi sopimuksia muiden tallien kanssa.
BRP ajatti Cooper-Borgward F2-autoa ja BRM:n F1-autoa kaudella . Jälkimmäisenä mainittu tuhoutui valtavassa kolarissa AVUS-radalla Saksassa. Myöhemmin BRP siirtyi ajattamaan Lotus 24 -autoja ja yritti saada käyttöönsä modernimman Lotus 25 -monokokki-auton Lotukselta ilman menestystä. Tämän seurauksena tallin pääsuunnittelija Tony Robinson suunnitteli oman monokokki-autonsa, joka muistutti Lotus 25:tä, mutta siinä oli ohuempi kuori ja siinä oli BRM:n V8-moottori toisin kuin Lotus 25:ssä, jossa oli Coventry Climax -moottori. Tätä autoa on usein nimitetty nimellä BRP-BRM. Autolla kilpailivat Innes Ireland ja Trevor Taylor.
Kaudella BRP toimi täysin sponsorin Yeoman Creditin rahoittamana. Kausien ja ajaksi tallin nimeksi vaihtui UTD Laystall. Valmistajana BRP osallistui 13 Grand Prix -kilpailuun ja saavutti 11 MM-pistettä. Tähän lukumäärään ei ole laskettu kilpailuja, joissa BRP toimi asiakasroolissa. Kauden jälkeen talli hyllytettiin.
Veijo

Veijo on suomalainen miehen etunimi ja harvinainen sukunimi. Nimi on syntynyt Veikko-nimen muunnelmana Nimi Veijo on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 11 198 suomalaiselle, joista yli puolet on 1940- ja 1950-luvuilla syntyneitä. Veijon nimipäivä on 9. tammikuuta. Samana päivänä nimipäiväänsä viettävät myös Veikko, Veli ja Veikka.
Lovetš

Lovetš () on kaupunki keski-Bulgariassa Lovetšin alueella. Sen asukasluku on noin 50 000. Lovetš sijaitsee 150 kilometriä pääkaupungista Sofiasta lähellä Pleveniä, Trojania ja Tetevenia.
Lovetšissa on useita museoita ja teattereita.
Kaupungissa käytiin syyskuussa 1877 Turkin sotaan liittyvä Lovetšin taistelu, jossa oli mukana Suomen kaartin jäseniä.