tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Septizonium

Septizonium (myös: "Septizodium", "Septicodium") oli Septimius Severuksen vuonna 203 Roomaan rakennuttama teatraalinen julkisivu Palatiumin keisaripalatseille Colosseumille johtavan Via Appian alkupäässä lähellä Circus Maximuksen itäistä päätyä. Rakennus muistutti Miletoksen porttia tai roomalaisen teatterin näyttämön taustaseinää ("scaena") . Ammianus Marcellinuksen mukaan se oli nymfeille omistettu suihkulähde - "nymfeum".
Septizoniumin raunioita käytettiin ensin keskiajalla osana linnoitusta, sitten uudella ajalla kivilouhoksena, jonka lohkareista rakennettiin uutta paavillista Roomaa. Sen viimeisetkin jäännökset, jotka lukuisat renessanssitaiteilijat olivat jo ikuistaneet piirroksiinsa, purettiin 1589, kun paavi Sixtus V valtuutti Domenico Fontanan käyttämään loputkin jäljellä olevasta materiaalista "via Quattro Fontanen", "via del Quirinalen" ja "via XX Settembren" risteyksen suihkulähteisiin.
Oulun yliopiston humanistinen tiedekunta

Oulun yliopiston humanistinen tiedekunta on yksi Oulun yliopiston tiedekunnista. Perustutkinto-opiskelijoita tiedekunnassa on 2 111, jatko-opiskelijoita 308 ja henkilökuntaa 154 (2007).
Tiedekunta on erikoistunut saamen kielen ja kulttuurin tutkimukseen. Tätä tehtävää hoitaa tiedekunnassa toimiva Giellagas-instituutti.
Oulun yliopiston filosofiseen tiedekuntaan perustettiin humanistinen osasto vuonna 1965. Varsinaisesti humanistinen tiedekunta perustettiin vasta elokuussa 1972, kun filosofinen tiedekunta jaettiin kahtia: humanistiseksi ja luonnontieteelliseksi tiedekunnaksi. 1960-luvulla humanististen alojen laitokset olivat hajallaan eri puolilla kaupunkia kunnes syksyllä 1970 ne siirrettiin Veljekset Åströmin entisiin tehdasrakennuksiin Myllytulliin ja tilat nimettiin J. V. Snellmanin mukaan Snellmaniaksi. Myllytullista Linnanmaan yliopistoalueelle humanistinen tiedekunta muutti vuonna 1992. Vuonna 2018 humanistinen tiedekunta muutti kampuksen pohjoisosista rakennuksen ns. vanhalle puolelle.
Erin Fitzgerald

Erin Fitzgerald (s. 21. syyskuuta 1972 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan kenties parhaiten Nazzin ja May Kankerin äänirooleista animaatiosarjassa "Ed, Edd n Eddy".
Elämäkerta.
Fitzgerald syntyi Victoriassa, Kanadassa vuonna 1972, mutta vietti lapsuutensa lähes jokaisessa Kanadan provinsissa. Hänen isänsä oli laivastokomentaja ja äiti oikeushoitaja. Lapsena Fitzgeraldin suosikkianimaatioihin kuuluivat "Superystävät", "Scooby-Doo", "Fat Albert", "Smurffit", "He-Man", "" ja "Strawberry Shortcake". High schoolin jälkeen hän siirtyi opiskelemaan näyttelemistä Victorian yliopistoon. Ensimmäisenä vuonna opiskelijoita oli 70, mutta heille laaditun ohjelman myötä opiskelijoita vähennettiin joka vuosi, ja neljäntenä vuonna Fitzgeraldin luokalla oli enää kahdeksan opiskelijaa.
Ura.
Fitzgerald aloitti näyttelemisen televisiossa 1990-luvulla tehden aluksi pieniä rooleja televisiosarjoissa kuten "Madison", "Salaiset kansiot", "Verkkopeli" ja "Da Vincin murhatutkimukset". Sitä ennen hän oli jo kuitenkin tehnyt walla-ääniefektejä televisiosarjoihin ja elokuviin, kuten "Lonesome Dove: The Series", "Hyveen soturit", "Koriskenttien koiratähti", "" ja "Mortal Kombat 2 – hävitys". Tämän jälkeen Fitzgerald siirtyi tekemään äänirooleja animaatioiden ja videopelien pariin muutettuaan Yhdysvaltoihin, Van Nuysiin. Tunnetuksi hän nousi animaatiomaailmassa Saber Marionette J ja Saber Marionette R:n myötä ja erityisesti samana vuonna esitetystä "Ed, Edd n Eddy" -piirrossarjasta. Animaatioiden ohella Fitzgerald tekee edelleen walla-ääniefektejä televisiosarjoihin. Vuosien aikana hän on ollut mukana muun muassa "Shanghai Noonissa", "First Wavessa" ja "Tähtiportissa".
Nykylatinan sanakirja

Nykylatinan sanakirja () on suomi-latina-suomi-sanakirja, jonka ovat toimittaneet Tuomo Pekkanen ja Reijo Pitkäranta. Teoksen on kustantanut Suomalaisen kirjallisuuden seura. Yleisradion latinankielisissä viikkokatsauksissa "Nuntii Latini" käytetty sanastomateriaali muodostaa pääosan sanakirjasta.
Oulun yliopiston luonnontieteellinen tiedekunta

Oulun yliopiston luonnontieteellinen tiedekunta on yksi Oulun yliopiston tiedekunnista. Tiedekunta painottaa toiminnassaan biotekniikkaa, informaatiotekniikkaa, pohjoisuutta sekä ympäristöalan opetusta ja tutkimusta.
Luonnontiedettä on opetettu yliopistossa sen perustamisesta lähtien. Huhtikuussa 1959 annetulla asetuksella filosofiseen tiedekuntaan perustettiin matematiikan, fysiikan, kemian, maantieteen, kasvi- ja eläintieteen sekä kansantaloustieteen professuurit. Kun vuodesta 1965 alkaen filosofiseen tiedekuntaan perustettiin vielä kansantaloustieteen lisäksi humanistisiakin, jaettiin filosofinen tiedekunta luonnontieteelliseksi ja humanistiseksi tiedekunnaksi elokuussa 1972.
Tutkimusyksiköt.
Tiedekunnan alla toimii useita tutkimusyksiköitä ja se järjestää koulutusta matematiikan, fysiikan, biologian ja maantieteen alalta.
Paul Pierce

Paul Anthony Pierce (s. 13. lokakuuta 1977) on yhdysvaltalainen, kesällä 2017 uransa lopettanut koripalloilija. Hän edusti NBA-urallaan Boston Celtics vuosina 1998–2013, Brooklyn Netsiä 2013–2014, Washington Wizardsia 2014–2015 sekä Los Angeles Clippersiä 2015–2017. Pituudeltaan hän on 201 senttimetriä.
Pierce pelasi NBA:ssä vuodesta 1998 ja edusti vuoteen 2013 saakka koko ajan Boston Celticsiä. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin tulokkaiden tähdistöviisikkoon. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin liigan toiseen tähtiviisikkoon sekä kausina 2001–2002, 2002–2003 ja 2007–2008 kolmanteen tähtiviisikkoon. Viimeksi mainittuna kautena hän voitti ensimmäisen NBA-mestaruutensa ja hänet valittiin loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kesällä 2013 Pierce siirtyi Brooklyn Netsiin. Kesällä 2015 hän teki sopimuksen kotikaupunkinsa Los Angeles Clippersin kanssa yhden Washingtonissa vietetyn kauden jälkeen. 
Pierce pelasi NBA:ssa 1343 runkosarjaottelua ja 170 pudotuspeliä. NBA:n tähdistöottelussa hän pelasi kymmenen kertaa. Hän on tehnyt neljänneksi eniten kolmen pisteen koreja NBA:n historiassa (2143).
Leigh Hunt

James Henry Leigh Hunt (19. lokakuuta 1784 – 28. elokuuta 1859) oli englantilainen esseisti, runoilija ja kriitikko. Hän työskenteli "The Examiner"- ja "The Reflector" -lehdissä.
Hunt kirjoitti uransa alussa teatteriarvosteluja, jotka hän vuonna 1807 julkaisi koottuina nimellä "Critical essays on the Performances of the London theatres". Myöhemmin hän keskittyi yksinomaan runouteen. Hänen etevimmät runoteoksensa ovat romanttinen eepos "The story of Rimini" (1816), historiallinen romaani "Sir Ralph Escher" (1832) ja draama "A legend of Florence" (1840). Hunt on lisäksi kirjoittanut elämäkerrallisen teoksen "Lord Byron and some of his contemporaries" (1828) sekä taidekriittiset teokset "Imagination and fancy" (1844) ja "Wit and humour" (1848).
Vähäkangas

Vähäkangas on Ylivieskan kaupungissa sijaitseva kylä ja taajama. Se sijaitsee seitsemän kilometrin päästä keskustasta itä-kaakkoon. Vuoden 2011 lopussa taajaman alueella asui 258 asukasta.
Vähäkankaalla sijaitsee vuonna 1982 valmistunut Ylivieskan lentokenttä, jolla aiemmin on ollut reittiliikennettäkin.
Hjalmar Braxén

Hjalmar Gustaf Braxén (10. joulukuuta 1860 Pudasjärvi – 5. kesäkuuta 1909 Santala) oli suomalainen säveltäjä ja vapaakirkollisen liikkeen saarnaaja.
Braxén toimi 1880-luvulta alkaen yhtenä vapaakirkollisen herätysliikkeen johtomiehistä yhdessä Constantin Boijen, Antti Mäkisen, F. W. Lönnbeckin ja Edvard Björkenheimin kanssa. Braxén asui Santalan kartanossa sen jälkeen, kun hän avioitui kartanon tyttären Hulda Sjöblomin kanssa 1897.
Lapsuus ja nuoruus.
Hjalmarin isä Karl Fredrik Braxén oli Enontekiön nimismies. Isä kuoli tapaturmaisesti 1863 Hjalmarin ollessa kolmevuotias. Talo huutokaupattiin, ja nuori äiti joutui varattomana muuttamaan Kalajoelle. Katovuosien vuoksi perhe koki ankaraa puutetta. Äiti hankki perheelle elatuksen pitämällä säätyläisperheiden lapsille koulua ja harjoittamalla pientä leipomoa. 
Keväällä 1877 Hjalmar Braxén koki uudestisyntymisen apteekkari Fr. Borgin kautta. Braxén muutti Helsinkiin 1880 ja kirjautui yliopiston teologiseen tiedekuntaan. Muutamassa vuodessa hän suoritti jumaluusopin erotutkinnon korkeimmilla arvosanoilla. Hän ei kuitenkaan omantuntonsa tähden voinut vihkiytyä valtiokirkon papiksi, sillä hän koki, että se olisi sitonut hänen kätensä ja olisi estänyt häntä toimimasta sielujen voittamiseksi.
Hyneria

Hyneria lindae oli devonikaudella elänyt suuri varsieväkala, jonka fossiileja on löydetty nykyisestä Pohjois-Amerikasta. Se oli lihansyöjä ja asuinseutunsa hallitseva peto. "Hyneria" tarkoittaa ”Hyneristä kotoisin”.
Löydöt.
"Hyneria lindaen" fossiileja on löydetty vain Yhdysvaltain Pennsylvaniasta Red Hillin alueelta. Ensimmäinen löytö tehtiin vuonna 1968 läheltä Hynerin kaupunkia, josta laji on saanut nimensä. Lajin kuvasi Keith Thomson samana vuonna kallosta, hartiavyöstä ja leuoista löytyneiden luunkappaleiden perusteella. Löytöjä on tehty sittemmin lisää, mutta täydellistä luurankoa ei ole löydetty. Fossiilit ovat 360 miljoonaa vuotta vanhoja.
Anatomia ja elintavat.
"Hyneria lindae" kasvoi jopa 4 metrin pituiseksi ja kahden tonnin painoiseksi. Sillä oli luinen tukiranka ja paksut suomut. Muiden varsieväkalojen tapaan "Hyneria lindaella" oli lihaksikkaat raajat. Lajilla oli voimakkaat leuat ja terävät lihansyöjäkalan hampaat.
"Hyneria lindaen" pääravintoa olivat luultavasti kalat, erityisesti hait sekä sammakkoeläimet. Se paikansi saaliinsa hyvän hajuaistinsa ja kohtuullisen näkökyvyn avulla. Se eli jokivarsissa ja suistoissa ja pystyi luultavasti liikkumaan hyvin myös matalissa vesissä vahvojen eviensä avulla, joka mahdollisti saalistuksen matalikoissa. Mahdollisesti se pystyi olemaan lyhyen ajan myös maalla ja hengittäneen sen ajan uimarakkonsa avulla. Se pystyi ottamaan happea ilmasta ja elämään vähähappisessa vedessä.
Seurasaarenselkä

Seurasaarenselkä () on merialue Helsingissä kantakaupungin länsipuolella. Sen yhdistää avomereen noin puolen kilometrin levyinen Lauttasaarensalmi Ruoholahden ja Lauttasaaren välissä. Salmen yli kulkevat Lauttasaaren silta ja Länsiväylään kuuluva Lapinlahden silta.
Länsipuolella Seurasaarenselkää rajoittaa Munkkiniemestä Lauttasaareen johtava saariketju, johon kuuluvat Kuusisaari, Lehtisaari ja Kaskisaari. Näiden väliset kapeat salmet yhdistävät Seurasaarenselän lännempänä, Espoon rajalla sijaitsevaan Laajalahteen. Keskellä Seurasaarenselkää sijaitsee Seurasaari, johon johtaa jalankulkusilta lahden pohjoisrannalta Meilahdesta.
Seurasaarenselän lahtia ovat itäpuolella Lapinlahti, Taivallahti ja Humallahti. Pohjoisessa siitä alkaa Pikku Huopalahti.
Kantakaupungissa Seurasaarenselän rannalla sijaitsevat Lapinlahden sairaala, Hietaniemen hautausmaa, Hietaranta, Helsingin soutustadion sekä Sibeliuksenpuisto ja siellä oleva Sibelius-monumentti. Selän pohjoisrannalla on Meilahden huvila-alue, jossa rantatonteilla sijaitsevat tasavallan presidentin ja pääministerin virka-asunnot Mäntyniemi ja Kesäranta sekä museoitu Tamminiemi.
Sick Bastard

Sick Bastard on grindcore-yhtye Rotten Soundin vuonna 1995 julkaistu ensimmäinen EP-levy. Levy poikkeaa yhtyeen myöhemmästä tuotannosta siten, että sen sanoitukset ovat suomenkielisiä. ”Sick Bastard” julkaistiin alun perin ainoastaan vinyylinä, mutta EP:n kappaleet on julkaistu CD-muodossa vuonna 2003 ilmestyneellä kokoelma-albumilla "From Crust 'til Grind".
Kappaleet.
Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Rotten Sound.
A-puoli
B-puoli
Kerlon

Kerlon (oik. Kerlon Moura Souza, s. 27. tammikuuta 1988 Ipatinga, Minas Gerais) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:n seuraa Inter Milanoa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kerlonina parhaiten tunnettu pelaaja on edustanut Brasilian nuorisomaajoukkueita 15-vuotiaista 20-vuotiaisiin ja hänestä on veikattu tulevaisuuden tähteä. Kerlon sai kuuluisuutta alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 esittelemällä hyljekuljetuksen eli juoksemalla pallo päänsä päällä kovaa pakottaen vastustajat rikkomaan itseään. Hän voitti turnauksen maalikuninkuuden kahdeksalla maalillaan seitsemässä pelissä.
7. heinäkuuta 2009 italialainen Inter Milano kertoi verkkosivuillaan tehneensä pelaajasopimuksen Kerlonin kanssa kauden 2011-12 loppuun. Kerlon siirtyy ilmaiseksi Chievo Veronasta, jota hän edusti aikaisemmin.
Crooked I

Dominick Wickliffe (s. 23. syyskuuta 1978 Los Angeles, Yhdysvallat), tunnettaan paremmin lavanimellä Crooked I on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Ollessaan 17-vuotias Dominick perusti itsenäisen levy-yhtiön nimeltään "Muscle Records" kahden ammattijalkapalloilijan kanssa, jotka olivat Chucky Miller ja Leonard Russell. Ei tiedetä, kuinka monta levyä yhtiö tuotti ennen hajoamistaan, mutta ne ovat kaikki vielä tälläkin hetkellä julkaisemattomia. Muscle Recordsin aikana Crooked I kiinnitti Noo Trybe/Virgin Recordsin huomion ja sai vuonna 1995 ensimmäisen levytyssopimuksensa.
Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelma

Tampereen yliopiston teatteritaiteen tutkinto-ohjelma on Teatterikorkeakoulun ohella ylin teatterialan koulutuskeskus Suomessa. Vuoteen 1995 saakka sen nimi oli "näyttelijäntyön koulutusohjelma", jonka lyhennettä "Näty" tutkinto-ohjelmasta edelleen käytetään. Näty sijaitsee Tampereen yliopiston keskustakampuksella informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunnassa.
Tutkinto-ohjelma on viisivuotinen ja valmistaa näyttelijän ammattiin. Siitä voi valmistua teatterialan mukaisiin teatteritaiteen kandidaatin (180 op) ja maisterin (120 op) tutkintoihin. Ensimmäiset kolme vuotta kestävät kandidaattiopinnot ovat ilmiöpohjaisia ja niiden jälkeen kaksivuotisissa maisteriopinnoissa opiskelijat syventyvät valitsemaansa aihepiiriin näyttelijäntaiteen keinoin. 
Nätylle valitaan opiskelijoita joka toinen tai kolmas vuosi, joten tutkinto-ohjelmassa opiskelee aina kaksi vuosikurssia kerrallaan.
Leppävaaran uimahalli

Leppävaaran uimahalli on uimahalli Espoon Leppävaarassa. Uimahalli valmistui vuonna 1969, ja sen oli suunnitellut professori Osmo Lappo.
Uimahallia laajennettiin alkaen vuodesta 2013 ja laajennustyöt valmistuivat tammikuussa 2016. Laajennuksen mukana uimahalliin tuli lisäksi kahvila, kesäisin toimiva maauimala, hieroja ja kuntosali.
Uimahallin iso allas on 25 metriä pitkä, ja siinä on 8 rataa. Lisäksi uimahallissa on hyppyallas, terapia-allas, kaksi poreallasta, kylmävesiallas ja kahluuallas.
Maauimalan iso allas on 50 metriä pitkä, ja siinä on 10 rataa. Maauimalassa on myös monitoimiallas, kahluuallas, vesiliukumäki, kaksi rantalentopallokenttää, katukoripallokenttä ja leikkialue.
Uimahallilla ja maauimalalla on eri puku- ja pesutilat. Uimaveden puhdistamisessa käytetään otsonipuhdistusmenetelmää.
RoboCop (animaatiosarja)

RoboCop () on Marvel Productionsin tuottama animaatiosarja, joka perustuu samannimiseen elokuvaan RoboCop. Sarja oli huomattavasti väkivallattomampi kuin elokuva, jonka ikäraja on 18. Sarja ei ole jatkoa elokuvalle, vaan sijoittuu elokuvalle vaihtoehtoiseen todellisuuteen. Animaatiosarjassa maailma on elokuvaa futuristisempi, ja muun muassa aseiden luodit ja patruunat on muutettu lasereiksi.
Sarjasta tuotettiin yhteensä 12 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa loppuvuodesta 1988.
Alfa Panorama Film &amp; Video Oy julkaisi sarjan suomeksi jälkiäänitettyinä neljällä VHS-kasetilla. Jälkiäänityksestä vastasi Golden Voice Oy. Suomenkielisessä versiossa päähahmon Alex J. Murphyn nimi on muutettu Jake Murphyksi.
Jetix Films UK julkaisi koko sarjan DVD:llä Iso-Britanniassa vuonna 2008.
John Francis Dearden

John Francis Dearden (15. lokakuuta 1907 – 1. elokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen kirkonmies. Hänet vihittiin katoliseksi papiksi 8. joulukuuta 1932 ja piispaksi 18. toukokuuta 1948. 
Dearden oli Pittsburghin piispa vuosina 1950–1958 ja sitten Detroitin arkkipiispa vuosina 1958–1980. Hän oli kardinaali vuodesta 1969 ja osallistui siten vuoden 1978 kahteen konklaaviin.
Pertsan parhaita

Pertsan parhaita on Pertti Reposen kirjoittama ja WSOY:n vuonna 1988 julkaisema kirja. Teos sisältää 42 Reposen sketsiä hänen käsikirjoittamistaan viihdesarjoista "ÄWPK – Älywapaa palokunta", "Soitinmenot" ja "Kissa vieköön". Lähes jokainen sketsi sisältää myös lyhyen alkujohdannon mistä sketsissä on kyse tai miksi sellainen on tehty. 
Kirja sisältää myös valokuvia Reposen televisio-ohjelmista.
Nathan Jones

Nathan Jones (s. 21. elokuuta 1969 Gold Coast, Queensland, Australia) on australialainen näyttelijä ja kehonrakentaja. Isokokoinen Jones (2,08 m, 149 kg) on tehnyt elokuvissa lähinnä jättiläisen rooleja. Elokuvista parhaiten tunnettuja ovat vuonna 2004 valmistunut "Troija ja 2005 The Protector (Tom yum goong)" ja vuoden 2015 "". Hän teki myös lyhyen uran 2000-luvun alkuvuosina showpainijana esiintyen muun muassa WWE:n Wrestlemania 14-tapahtumassa.
Vårdön kirkko

Vårdön kirkko on keskiaikainen kivikirkko, joka on peräisin 1500-luvulta. Se sijaitsee Vårdön kunnassa Ahvenanmaalla, ja se on omistettu apostoli Mattiakselle. 
Rakennus.
Rakennuksen paikalla oli puukirkko jo ehkä 1300-luvulla. Kivikirkko on muurattu todennäköisesti vuosien 1520 ja 1550 välillä tai mahdollisesti vasta 1550-luvulla. Kirkon alkuperäinen koko oli noin 14,5 × 9,8 metriä. Keskiaikaista muotoa on vaikea hahmottaa, sillä vuonna 1784 kirkkoa laajennettiin länteen päin noin seitsemän metriä, ja vuonna 1786 siihen muurattiin sakaristo. Kirkon länsitornin rakensi vuonna 1805 Mikael Piimänen tornin suunnittelijan piirustuksia mukaillen. Suunnitelmat olivat peräisin Tukholman yli-intendentinvirastosta aikana, jolloin yli-intendenttinä oli C. F. Adelcrantz, ja tehty samalla kertaa kuin kirkon laajennussuunnitelmat mutta toteutettavaksi sitten kun seurakunnalla olisi siihen paremmin varaa. Sitä ennen kirkon vierellä oli ollut erillinen puutapuli. Sitä ennen kelloja soitettiin katolla olleesta kattoratsastajasta.
Alun perin kirkossa lienee ollut kuori-ikkuna ja kaksi ikkunaa eteläseinässä. Länsisisäänkäyntiä ei ollut, vaan sisäänkäynti oli eteläsivulta, paikalla, johon myöhemmin rakennettiin asehuone. Pohjoisseinällä on saattanut olla sakaristo, sillä jälkiä tuli esiin tutkimuksissa vuonna 1954. Runkohuoneessa on ollut 1700-luvulla lautalaipio, jonka tilalle on vuonna 1872 tehty tynnyriholvi.
Kruunu takavarikoi kappelilta toisen kellon vuonna 1544, jolloin sen nimi oli Pyhän Mattiaan kappeli. Itsenäinen seurakunta siitä muodostettiin vuonna 1866. Isonvihan aikaan kirkko säästyi, vaikka muuten kylä poltettiin.
Sisätilat.
Kirkosta ei ole löydetty keskiaikaisia maalauksia eikä vihkiristejä. Sen sijaan kuori-ikkunan ympäriltä on löydetty jälkiä maalauksista, jotka ovat 1600-luvun puolivälistä tai lopulta. Kiinteästä sisustuksesta on mainintoja, esimerkiksi että puualttarin tilalle muurattiin noin vuonna 1645 kivialttari. Nykyisin kirkossa on kirjailija Sally Salmisen veljen Runar Salmisen veistämä Mattiaan patsas. Salminen on myös veistänyt kyyhkyn saarnastuolin yläpuolelle. Nykyisen alttaritaulun "Kristus Getsemanessa" on maalannut R. W. Ekman.
Kirkossa on uusikaupunkilaisen Jens Zachariassenin rakentamat 8-äänikertaiset urut vuodelta 1889. Ne on uudistanut Hans Heinrich vuonna 1975.
Lars Sonck laati 1900-luvun alussa piirustukset uutta kirkkoa varten tien toiselle puolelle, mutta hiukan suurellinen rakennus jäi toteutumatta.
Jens Lapidus

Jens Jacob Lapidus (s. 24. toukokuuta 1974) on ruotsalainen asianajaja ja dekkarikirjailija. Kirjailija käyttää edustamastaan kirjallisuudenlajista nimitystä "Stockholm noir". Teosten tapahtumat sijoittuvat Tukholman alamaailmaan.
Lapidus käyttää esikoisteoksessaan "Rahalla saa" kovaksikeitettyä tyyliä, joka on saanut vaikutteita sellaisilta amerikkalaisilta kirjailijoilta kuin James Ellroy ja Dennis Lehane, ja hän on kertonut saaneensa aineistoa toimiessaan puolustusasianajajana Sollentunan käräjäoikeudessa. Kielellisiä vaikutteita hän on saanut muun muassa ruotsalaiselta rap-yhtyeeltä The Latin Kingsilta, snobipiireiltä ja kirjailijakollega Jonas Hassen Khemirin kirjoista.
Kirjoista Snabba cash on filmattu, ja sen kahden seuraajan kuvaamista valmistellaan. 
Elämä ja ura.
Lapidus vietti lapsuutensa Tukholman Gröndalin kaupunginosassa ja opiskeli juristiksi Tukholmassa ja Lontoossa. Hän on opiskellut lisäksi jonkin verran aatehistoriaa ja viestintätieteitä, kansantaloutta ja käytännöllistä filosofiaa. Valmistututtuaan Lapidus aloitti liikejuristina, mutta on sittemmin siirtynyt asianajajaksi.
Asianajaja Lapidus debytoi kirjailijana vuonna 2006 teoksella "Snabba cash". Snabba Cash herätti huomiota ja vuoteen 2010 mennessä sitä myytiin 600 000 kappaletta. Seuraava teos, "Aldrig fucka upp", ilmestyi vuonna 2008. Trilogian täydensi "Livet de luxe" vuonna 2010. Vuonna 2010 häneltä ilmestyi myös yhdessä Peter Bergtingin kanssa tehty sarjakuvaromaani Jengisota 145. Sittemmin Lapidukselta on ilmestynyt novellikokoelma ja kaksi romaania.
Shakkiturnausten luokittelu

Vahvat shakkiturnaukset luokitellaan Maailman shakkiliitto FIDE:n vahvuusluokkiin pelaajien Elo-keskiarvon mukaan. Ensimmäiseen luokkaan luokitellaan turnaukset, joissa Elo-keskiarvo on 2251–2275, toiseen luokkaan ne, joissa on 2276–2300. Vahvimmat turnaukset esitellään seuraavassa:
Luokkaan 22 ei ole luokiteltu vielä yhtään turnausta virallisesti. Tosin joidenkin mukaan Bilbao Grand Slam kuului luokkaan 22.
Gonio

Gonion linnoitus (, aiemmin nimeltään Apsaros tai Apsaruntos) on roomalainen linnoitus Georgiassa, Adžariassa Mustanmeren rannalla kymmenisen kilometriä Batumin kaupungista etelään ja muutama kilometri Turkin rajalta pohjoiseen Tšorokhi-joen suulla. 
Varhaisin maininta linnoituksesta on Plinius vanhemman kirjoituksissa ensimmäiseltä vuosisadalta. Toisella vuosisadalla se oli jo vahvasti linnoitettu Kolhkiin valtakunnan roomalaiskaupunki. Myöhemmin sitä hallitsi Bysantin valtakunta. Nimen "Gonio" mainitsee ensimmäisenä Mikael Panaretos 1300-luvulla. Goniossa oli myös lyhytikäinen genovalainen kauppasiirtokunta, ja vuonna 1547 se siirtyi osmanien haltuun. Se pysyi osmanien valtakunnan osana vuoteen 1878 saakka, jolloin koko Adžaria siirtyi San Stefanon rauhansopimuksessa Venäjän keisarikunnalle. 
Linnoituksen muurit ovat yhteensä 900 metriä pitkät ja niissä on 18 tornia. Alun perin torneja oli yhteensä 22. Linnoituksen neljästä sisäänkäynnistä vain läntinen on nykyään käytössä. Linnoituksella oli tärkeä strateginen merkitys, sillä se suojeli Tšorokhin ja Atšaristsqalin laaksoja, jotka yhdistivät Georgian lounaisen sisämaa-alueen Mustanmeren rannikkoon. Linnoituksen historia liittyy tiiviisti Argonauttien myyttiin: legendan mukaan Kolkhiin kuningas Aietes hautasi poikansa Absyrtoksen juuri tänne. Iason leikkasi Absyrtoksen ruumiin kappaleiksi ja heitti palat mereen. Vanhimmat arkeologiset löydöt ovat 1700–1600-luvuilta ennen ajanlaskun alkua ja urbaania asutusta paikalla on ollut ainakin hellenistiseltä kaudelta alkaen. Goniossa toimi teatteri ja hippodromi ensimmäiseltä vuosisadalta 200-luvulle saakka. Linnoitusta on pidetty myös apostoli Mattiaan hautapaikkana.
Jonas Hassen Khemiri

Jonas Hassen Khemiri (koko nimi "Jonas Hassen Per Younes Khemiri", s. 27. joulukuuta 1978 Tukholma) on ruotsalainen kirjailija.
Elämä ja ura.
Khemirin äiti on ruotsalainen ja isä tunisialainen. Hän on opiskellut kirjallisuustiedettä ja kansainvälistä taloutta Tukholmassa ja Pariisissa ja ollut harjoittelijana YK:n turvallisuusneuvostossa New Yorkissa.
Vaikka Khemiri on asunut koko ikänsä Ruotsissa, hänestä on tullut maahanmuuttajien puolestapuhuja. Hän kirjoitti esikoisromaaninsa "Ajatussulttaani" (2003) itse luomallaan maahanmuuttajaruotsilla. Teos on käännetty useille kielille ja dramatisoitu näytelmäksi, jota on esitetty Angeredin teatterissa. Sen pohjalta on tehty myös elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2007. Khemirin toinen romaani, "Montecore: uniikki tiikeri" (2006), oli ehdolla August-palkinnon saajaksi. Khemiri sai vuoden 2015 August-palkinnon neljännellä romaanillaan "Kaikki se mitä en muista".
Tukholman kaupunginteatterissa esitettiin Khemirin esikoisnäytelmää "Invasion!" maaliskuusta 2006 tammikuun 2008 loppuun. Näytelmä on suomennettu nimellä "Invaasio!", ja se sai Suomen kantaesityksensä Kansallisteatterin Omapohjassa 15. marraskuuta 2012.
Avoin kirje.
Myös Suomessa heräsi keskustelu poliisin käyttäytymisestä, kun Dagens Nyheter julkaisi 13. maaliskuuta 2013 avoimen kirjeen muotoon puetun Khemirin artikkelin, jossa hän paheksui Ruotsin poliisin käyttäytymistä. Artikkeli on osoitettu Ruotsin oikeusministerille Beatrice Askille ja otsikoitu "Hyvä Beatrice Ask" ("Bästa Beatrice Ask"). Khemiri kertoo siinä kokemistaan ennakkoluuloista ja syrjinnästä. Khemiri arvostelee myös Ruotsin karkotuksia, joita tehdään laittomien maahanmuuttajien karkottamiseksi perustetun REVA-hankkeen nimissä. Khemiri käyttää siitä nimitystä "Vallan toimintatapa. Väkivallan käytäntö". Kirje levisi nopeasti internetissä. 14. maaliskuuta oli suositellut artikkelia Facebookissa 120 000 henkilöä, ja se on siten internetissä toiseksi levinnein ruotsinkielinen teksti. Ilmestymispäivänä sen oli avannut Dagens Nyheterin verkkosivuilla 250 000 lukijaa. Beatrice Ask vastasi artikkeliin pyytämällä Khemiriä julkiseen keskusteluun, minkä Khemiri torjui toteamalla, että teksti puhukoon puolestani. Dagens Nyheterin arvion mukaan Khemirin tekstistä voi tulla uuden rasisminvastaisuuden alku.
Pöllöset

Pöllöset ("Otus") on pöllöjen heimoon kuuluva lintusuku, jonka edustajat elävät Vanhalla mantereella.
Sana pöllönen esiintyy myös uudella mantereella elävän kirkupöllösten suvun ("Megascops") lajinimissä. Aiemmin ne luettiin sukuun "Otus".
Tommy Körberg

Tommy Körberg (s. 4. heinäkuuta 1948 Norsjö, Västerbotten) on ruotsalainen laulaja ja näyttelijä. Körberg edusti Ruotsia Euroviisuissa vuonna 1969 laululla ”Judy min vän” sijoittuen yhdeksänneksi sekä vuonna 1988 kappaleella ”Stad i ljus” sijoittuen sijalle 12. Hän on myös esittänyt Anatoli Sergijevskin roolin musikaalissa "Chess" sekä Lontoossa että Tukholmassa. Körbergin muihin lavarooleihin kuuluvat mm. Jean Valjean musikaalissa "Les Misérables", Kapteeni von Trapp musikaalissa "Sound of Music" sekä Henry Higgins musikaalissa "My Fair Lady". Hänen omaelämäkertansa "Sjung tills du stupar" on julkaistu vuonna 2012.
Körberg on osallistunut Ruotsin euroviisukarsintana toimivaan Melodifestivaleniin myös vuonna 1971 kappaleilla "Resan hem", "En kärlek som ej fanns", "Låt oss fly till en ny morgondag", "Blommor och grönt" ja "Var är du nu", jotka kaikki karsiutuivat ennen kilpailun finaalia sekä vuonna 2013 osana Ravaillacz-yhtyettä kappaleella "En riktig jävla schlager", joka sijoittui kilpailun finaalissa kymmenenneksi. Körberg myös sävelsi vuoden 1972 Melodifestivaleniin kappaleen "Krama mig och dansa", jonka esitti Monica Zetterlund.
Körberg on ollut naimisissa kolmesti: englantilaisen Amanda Waringin (1985–1988), norjalaisen Kirsti Skavberg Roaldsenin (1994–2005) sekä nykyisen vaimonsa Ann-Charlotte Nilssonin kanssa. Hänellä on lapsi Anton Körberg (s. 1977) Anki Lidénin kanssa. Toisesta avioliitostaan hänellä on poika Erlend Körberg (s.1996) sekä kolmannesta liitostaan yksi tytär.
Hurrikaani Ike

Hurrikaani Ike oli yhdeksäs nimetty trooppinen sykloni Atlantin hurrikaanikaudella 2008. Varsinaisen hurrikaanin laskettiin surmanneen 103 henkeä. Lisäksi 92 menehtyi välillisesti hurrikaanin vuoksi.
Eniten uhreja oli Haitissa, missä arvioitiin kuolleen 74 ihmistä. Yhdysvalloissa tuhot olivat suurimmat Texasissa, Louisianassa ja Arkansas'ssa, missä kuoli 20 ihmistä ja lisäksi 64 menetti henkensä epäsuorasti hurrikaanin vuoksi. Ainakin 28 ihmistä menehtyi hurrikaanin suoriin ja epäsuoriin vaikutuksiin myös Ohio Valleyssa myrskyn jo laantuessa.
Ike muodostui säähäiriöstä, joka syntyi Kap Verden lähellä elokuun loppupäivinä. Syyskuun 1. päivänä se oli trooppinen myrsky, ja syyskuun 4. päivänä se oli voimistunut toiseksi ylimpään eli 4. luokkaan Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Iken lähestyessä Texasin rannikkoa sen tuulennopeus pieneni, joten se laskettiin enää 2. luokan hurrikaaniksi.
Ike kulki samoilla alueilla kuin Hurrikaani Gustav vain viikkoa aiemmin.
Turks- ja Caicossaarilla rakennukset vaurioituivat pahoin, mutta ihmisuhreilta vältyttiin. Kuuban länsiosassa kuoli seitsemän ihmistä, ja pääkaupunki Havannassa tuli aineellisia vaurioita. Dominikaanisessa tasavallassa hurrikaani aiheutti kaksi kuolemaa.
Kuubaa ylittäessään Ike heikkeni 1. luokan hurrikaaniksi. Meksikonlahden lämmin vesi sai sen voimistumaan jälleen, mutta vain 2. luokkaan asti (Hurrikaani Katrina oli 5. luokan hurrikaani). 
Tuulet puhalsivat kuitenkin otollisesta suunnasta, joten suurimmat tuhot syntyivät vedenpinnan äkillisen nousun takia.
Yhdysvallat.
Iken läpimitta oli 12. elokuuta 2008 Texasiin saapuessa liki tuhat kilometriä. Myrskyn arvioitiin katkaisseen sähköt 2,6 miljoonalta asukkaalta Texasissa ja Louisianassa. Noin 100 000 texasilaista jäi alueelle viranomaisten evakuointimääräyksistä huolimatta.
Ike osui samoille alueille kuin Galvestonin hurrikaani vuonna 1900. Hurrikaanin aiheuttamat taloudelliset vahingot nousivat miljardeihin dollareihin.
Sormipaisukarve

Sormipaisukarve ("Hypogymnia physodes") on puiden oksilla ja kivipinnoilla kasvava epifyytti jäkälälaji. Sen yläpinta on vihertävän harmaa, kasvualustaa vasten painuva alapinta on musta. Etenkin sekovarren keskustassa liuskat taipuvat alaspäin ja ovat pullean kuperia. Sormipaisukarve muodostaa perin harvoin itiöitä. Se leviää melkein pelkästään pikkuruisilla sekovarren palasilla eli jäkälämuruilla. Sormipaisukarve on yleistynyt viime vuosikymmeninä ja se lienee nykyisin Suomen yleisin jäkälä. Se esiintyy hyvin yleisesti lähes koko maassa, vain Pohjois-Lapissa niukasti. Sormipaisukarpeen voi sekoittaa hankakarpeeseen.
Sormipaisukarvetta pidetään ilman puhtauden indikaattorina: parhailla paikoilla sen kasvuruusukkeet kasvavat viisisenttisiksi, mutta saasteisilla paikoilla ne jäävät alle sentin kokoisiksi.
Sormipaisukarpeen jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy fysodihappoa (C26H30O8), fysodaalihappoa (C20H16O10), 3-hydroksifysodihappoa (C26H30O9) ja protoketraarihappoa (C18H14O9).
Rick Dees

Rick Dees (oik. Rigdon Osmond Dees III; s. 14. elokuuta 1950 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen radio-DJ, joka tunnetaan parhaiten ohjelmastaan "Rick Dees Weekly Top Forty", jota lähetetään Yhdysvalloissa yli 400 radioaseman kautta, ja lisäksi se on kuultavissa yli 70 eri maassa.. Lisäksi hänellä on ollut Los Angelesissa KIIS-radioasemalla aamuohjelma "Rick Dees Morning Show" vuodesta 1982 alkaen.
Vuonna 1976 Dees levytti kappaleen "Disco Duck", joka pääsi Billboard-listan ykköseksi.
Billboard-lehti on valinnut Rick Deesin Vuoden radiopersoonaksi 15 kertaa peräkkäin. Hän on myös saanut tähden Hollywood Walk of Famelle ja hänet on valittu Radio Hall of Fameen.
Etelä-Amerikan uudisasuttaminen

Etelä-Amerikan uudisasuttaminen tarkoittaa eurooppalaisten asettumista Etelä-Amerikan mantereelle 1400-luvun lopulta. 
Aikakauden suurvallat, Espanja ja Portugali, jakoivat Euroopan ulkopuolisen maailman etupiirialueisiin Tordesillasin sopimuksella vuonna 1494. Sen mukaan Portugalille kuului nykyisen Brasilian itäosa muun Etelä-Amerikan ollessa Espanjan etupiiriä.
1530-luvulta alkaen espanjalaiset ja myöhemmin myös portugalilaiset konkistadorit kulkivat pitkin Etelä-Amerikkaa, arvioivat sen ihmisiä ja luonnonvaroja, ja levittivät tahtomattaan eurooppalaisperäisiä tauteja, joista monet koituivat tuhoisiksi alueella ennestään asuville kansoille.
Konkistadorit loivat Espanjan siirtomaaherruuden perustan, joka oli oleellinen pohja espanjalaista imperiumia rakennettaessa. Konkistadoreista tunnetuimmat ovat Hernán Cortés ja Francisco Pizarro. Cortés voitti Meksikon alueen asteekkivaltakunnan ja valloitti maat kuninkaansa nimissä Espanjalle. Meksikosta Cortes jatkoi pohjoiseen ja hiljalleen nykyinen Kalifornia ja Uusi-Meksiko liitettiin Espanjan hallintaan.
Fransisco Pizarro puolestaan kukisti inkaintiaanien valtakunnan Andien vuorilla. Rohkeudella, oveluudella ja viekkaudella Pizarro onnistui noin 200 sotilaansa kanssa kukistamaan keskenään eripuraiset inkat ja laajensi näin Espanjan valtapiiriä.
1820-luvulla Simón Bolívar pyrki luomaan Etelä-Amerikan yhdysvallat. Taistelut ja vallankumoukset johtivat nykypäivän itsenäisten Venezuelan, Kolumbian, Ecuadorin, Perun ja Bolivian valtioiden syntyyn. Eurooppalaisten vaikutus alueella jäi pysyväksi: espanja ja portugali ovat alueen virallisia ja yhteisiä kieliä.
Burn After Reading

Burn After Reading on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Coenin veljesten ohjaama musta komediaelokuva. Sen päärooleissa esiintyvät George Clooney, Frances McDormand, John Malkovich, Tilda Swinton, Richard Jenkins ja Brad Pitt. 
"Burn After Reading" sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 27. elokuuta 2008.
Juoni.
Farssimaisessa komediassa kuntosalin työntekijät Linda ja Chad (McDormand ja Pitt) saavat käsiinsä entisen vakoojan Coxin (Malkovich) muistelmakäsikirjoituksen sisältävän tietokonelevykkeen ja yrittävät kiristää sen avulla rahaa. Asioita sekoittaa muun muassa se, että Lindan uusi poikaystävä, lipevä Harry (Clooney), sattuu olemaan myös Coxin avioeroa hakevan vaimon (Swinton) rakastaja.
Vastaanotto.
Elokuva oli ehdolla parhaan komedian tai musiikkielokuvan Golden Globe -palkinnon saajaksi. Myös Frances McDormand oli ehdolla omassa sarjassaan. Brad Pitt ja Tilda Swinton olivat rooleistaan Bafta-ehdokkaina. National Board of Review of Motion Pictures arvioi elokuvan yhdeksi vuoden 2008 kymmenestä parhaasta.
"Burn After Reading" sai ensi-iltansa yhteydessä valtaosin suopeita arvosteluja, mutta myös jakoi mielipiteitä. Suomessa esimerkiksi Film-O-Holic.com-sivuston Jussi Lahtonen pitää komediaa epäonnistuneena, koska katsoja ei voi samastua yhteenkään sen karikatyyrimäiseen hahmoon. Hänestä elokuva on rakennettu näyttelijöiden maneereille ja sisäpiirihuumorille, jossa näyttelijät tekevät pilkkaa joko omasta imagostaan tai aiemmista rooleistaan. "Tv-maailman" Arto Pajukallion mielestä kolme tähteä viidestä ansaitseva elokuva on lystikäs moraliteetti ahneuden, lyhytnäköisyyden ja typeryyden seurauksista.
Dian Curtis Regan

Dian Curtis Regan (s. 1950 Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Vuonna 1993 hän sai Vuoden jäsen -tunnustuksen amerikkalaisen lastenkirjallisuuden kirjoittajien ja kuvittajien järjestöltä "(Society of Children’s Book Writers and Illustrators, SCBWI).
Regan on asunut Coloradon lisäksi Teksasissa ja Oklahomassa sekä kolme vuotta Puerto La Cruzissa Venezuelassa. sittemmin hän on muuttanut asumaan Wichitaan Kansasiin.
Stefan Hula (vanhempi)

Stefan Marian Hula (12. syyskuuta 1947 Szczyrk – 29. maaliskuuta 2025 Szczyrk ) oli puolalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Hulan paras saavutus kansainvälisistä arvokilpailuista on pronssimitali 1974 Falunin MM-kisoista. Olympialaisiin Hula osallistui urallaan kahdesti: 1972 Sapporossa hänen sijoituksensa oli 17. ja 1976 Innsbruckissa 16.
Hulan poika Stefan on mäkihyppääjä.
Smolenskin tori

Smolenskin tori () on paikka Moskovan sisemmän kehätien varrella, johon päättyy Arbat-katu ja jolla sijaitsee Venäjän federaation ulkoasiainministeriö. Sijaintinsa vuoksi puhekielessä tai sanomalehtitekstissä joskus viitataan "Smolenskin torilla" nimenomaan Venäjän federaation ulkoasiainministeriöön, joka rakennuksena on yksi Moskovan Stalinin hampaista, korkeista tornitaloista, jotka on rakennettu toisen maailmansodan jälkeen.
Venäjän federaation ulkoasiainministeriön rakennuksen rakensivat saksalaiset sotavangit.
Muuta.
Sana ploštšad voi tarkoittaa venäjän kielessä sekä toria että hallinnollista aukiota, jolla ei ole kaupallista toimintaa, kuten esimerkiksi Helsingissä Senaatintori. Smolenskin toria on nimitetty vuoteen 1933 saakka joko Smolenskin kauppatoriksi (Смоленская торговая площадь) tai Smolenskin markkinoiksi (Смоленский рынок), joka tarkoittaa venäjänkielisessä käytössä myös kauppatoria eikä suomalaiseen tapaan kerran kuukaudessa kauppatorilla yleensä keskiviikkona järjestettävää markkinapäivää kauppatorilla.
Emil Kellenberger

Emil Kellenberger (3. huhtikuuta 1864 Walzenhausen – 30. marraskuuta 1943) oli sveitsiläinen ampuja.
Pariisin olympialaisissa vuonna 1900 Kellenberger voitti kultaa sotilaskiväärin kolmiasentokilpailusta tuloksella 930 sekä asentokilpailun joukkuekilpailusta ja jakoi polviasentokilpailun hopean tanskalaisen Anders Peter Nielsenin kanssa. Makuuasennon kilpailussa hän oli viides ja pystyasennossa kuudes.
Kellenberg voitti Luzernin MM-kisoissa 1901 kultaa sekä vapaakiväärin kokonaiskilpailussa tuloksella 948 että makuuasennossa tuloksella 341. Kellenberg uusi seuraavana vuonna Rooman MM-kisoissa vapaakiväärin kokonaiskilpailun maailmanmestaruutensa tuloksella 941. Hän voitti myös pystyasennon tuloksella 300. Buenos Airesin MM-kisoissa 1903 hän voitti jälleen vapaakiväärin kokonaiskilpailun tuloksella 969. Lisäksi hän voitti samoissa kisoissa vapaakiväärin polviasennon tuloksella 346.
Kellenberger ampui vuonna 1901 vapaakiväärin 300 metrin 3 × 40 laukauksen maailmanennätyksen 948, joka paransi Lars Jørgen Madsenin kaksi vuotta aiemmin ampumaa ennätystä viidellä pisteellä. Hän paransi ennätystä vuonna 1903 lukemiin 969. Tämä ennätys pysyi voimassa kaksi vuotta, kunnes Charles Paumier du Verger rikkoi sen vuonna 1905. Kellenberg paransi 1901 myös vapaakiväärin 40 laukauksen makuuasentoennätystä. Hänen tuloksensa 341 oli seitsemän pistettä parempi kuin Jesse Wallingfordin vuonna 1899 ampuma ennätys. Louis Richardet rikkoi Kellenbergin ennätyksen vuonna 1903.
Kelkka

Kelkka on kahdella jalaksella varustettu rekimäinen työnnettävä, vedettävä tai lumessa ja jäällä alamäkeen liukuva kulkuväline. Erilaisia kelkkoja ovat muun muassa potkukelkat sekä lasten mäenlaskuun tarkoitetut rattikelkat. Kelkoilla harjoitettavia kilpaurheilulajeja ovat rattikelkkailu, ohjaskelkkailu ja skeleton- eli mahakelkkailu. Moottorikelkka on telaketjulla kulkeva moottorikäyttöinen kelkka. Kelkkajääkiekkoon tarkoitetun kelkan jalaksissa on terät, joiden avulla se kulkee jäällä luistimien tavoin.
Vesikelkka.
Perinteisessä puusta tehdyssä veden tai halkojen kuljetukseen tarkoitetussa kelkassa jalakset ovat kapeahkot ja kelkan kansi vain muutaman laudan levyinen. Etupäästä kaareviin jalaksiin on kiinnitetty pystypuut perään, keskelle ja keulaan, joiden avulla syntyy kelkan kehikko ja kansilautojen kiinnitysalusta. Työntöaisan pystypuut ovat pidemmät. Aisa- ja keulapuut on sidottu yläpäästä yhteen paksulla vitsaksella. Jalakset voidaan raudoittaa liukumisen parantamiseksi ja ne ovat yleensä takaa hieman kansilautoja pidemmät, niin että jaloille on yhtäältä tilaa kelkkaa työnnettäessä ja että jalasten kannoilla voi toisaalta ottaa liukua alamäessä.
Earl Boykins

Earl Antoine Boykins (s. 2. kesäkuuta 1976 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän pelasi pelintekijänä sekä heittävänä takamiehenä.
Boykinsia ei koskaan NBA:han, mutta hän onnistui silti luomaan sarjassa pitkän uran. Hän pelasi kymmenessä eri NBA-seurassa vuosien 1999 ja 2012 välillä, New Jersey Netsissä, Cleveland Cavaliersissa, Orlando Magicissä, Los Angeles Clippersissä, Golden State Warriorsissa, Denver Nuggetsissa, Milwaukee Bucksissa, Charlotte Bobcatsissä, Washington Wizardsissa ja Houston Rocketsissa. Hänelle kertyi NBA:n runkosarjassa yhteensä 652 ja pudotuspeleissä 15 ottelua.
Boykins pelasi ammattilaisurallaan myös Rockford Lightningissa ja italialaisseura Virtus Bolognassa. Hän oli voittamassa kaudella 2008–2009, ainoallaan Bolognassa, EuroChallenge-sarjan mestaruutta. Hänen edustamansa yliopistojoukkue, Itä-Michiganin yliopisto, jäädytti vuonna 2011 hänen pelinumeronsa, numeron 11, ja vuonna 2013 hänet valittiin Greater Cleveland Sports Hall of Famen jäseneksi. 
Vain 165 senttimetriä pitkä Boykins on NBA:n historian toiseksi lyhyin pelaaja Muggsy Boguesin jälkeen.
Colby Genoway

Colby Genoway (s. 12. joulukuuta 1983 Morden, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän on monipuolinen pelaaja, joka pystyy pelaamaan sekä keskus- että laitahyökkääjänä.
Genoway pelasi kolme kautta Yhdysvaltojen yliopistosarjassa NCAA:ssa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa. Viimeisellä kaudellaan 2004–2005 hän pääsi kokeilemaan myös ammattilaiskiekkoa AHL:n Hartford Wolf Packissa neljän ottelun verran. Genoway jatkoi Hartfordissa myös seuraavalla kaudella. Tulokaskaudellaan hän teki AHL:ssa 61 pistettä 77 ottelussa. Kesällä 2006 Genoway teki sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Alkukauden 2006–2007 hän pelasikin Anaheimin farmiseurassa Portland Piratesissa. Anaheim kauppasi Genowayn tammikuussa 2007 Vancouver Canucksin organisaatioon vaihdossa Joe Rullieriin. Vancouverin farmiseurassa Manitobassa Genoway pelasi seuraavat puolitoista kautta.
Kaudelle 2008–2009 Genoway siirtyi pelaamaan Eurooppaan. Hän aloitti kauden 2008–2009 Tampereen Ilveksessä. Genoway pelasi Ilveksessä 11 ottelua ja oli joukkueensa tehokkain pelaaja. Hän siirtyi sopimuksensa mukaan lokakuussa Ruotsin toiselle sarjatasolle Moran riveihin. Mora ei pystynyt nousemaan Elitserieniin, eikä jatkanut ulkomaalaispelaajiensa sopimuksia. Genoway teki Morassa 30 ottelussa 30 pistettä
Kaudeksi 2009–2010 hän palasi Ilvekseen sopimuksella, joka astui voimaan lokakuussa 2009. Ennen Ilvekseen siirtymistään Genoway pelasi Tšekin Extraligan HC Pardubicessä. Genoway liittyi takaisin Ilvekseen 4. marraskuuta 2009. Odotukset olivat hirveät eikä Genoway pystynyt täyttämään niitä missään vaiheessa. Varsinkin kevätkaudella hyytyi pahasti muun joukkueen mukana. Toisaalta myös vammat sotkivat kautta.
Genowayllä oli sopimus Ilveksen kanssa kaudesta 2010–2011, mutta hänen palkkansa oli lopulta liian suuri Ilvekselle. NLA:n HC Lugano pääsi sopimukseen Ilveksen kanssa lokakuussa 2010 Genowayn hankkimisesta loppukaudeksi. Luganossa Genoway teki runkosarjassa 30 pistettä 41 ottelussa ja karsintakierroksella Rapperswiliä vastaan seitsemän pistettä. Kesällä 2011 Genoway solmi kolmivuotisen sopimuksen NLB:ssä pelaavan HC Lausannen kanssa.
Lausannessa Genoway pelasi neljä kautta ennen siirymistään KHL-joukkue Medvescak Zagrebiin kaudeksi 2015–2016. Zagreb vuokrasi Genowayn loppukaudesta Sveitsin Fribourg-Gotteroniin, jossa hän ehti pelaamaan neljä runkosarjan ottelua ja pudotuspelit. Genoway pelasi seuraavankin kauden Zagrebissa ja vuokrattiin jälleen loppukaudesta Sveitsiin EHC Kloteniin, jossa hän pelasi kahdeksan runkosarjan ottelua ja NLA:n putoamiskarsintaottelut. Kaudelle 2017–2018 Genoway siirtyi pelaamaan KHL-joukkue Slovan Bratislavaan. Yhden Slovakian kauden jälkeen Genoway teki kaksivuotisen sopimuksen Saksan DEL-liigan Kölner Haien kanssa. Kauden 2019–2020 päätyttyä hän on ollut pelaamatta.
Jokereissakin pelannut Chay Genoway on Colby Genowayn pikkuveli.
Verkkosiipiset

Verkkosiipiset (Neuroptera) eli harsosiipiset on hyönteislahko, johon kuuluu maailmanlaajuisesti noin 5 000 lajia. Ne ovat petoja sekä toukkina että aikuisina. Suomessa verkkosiipisiä on tavattu 54 lajia.
Aikuiset verkkosiipiset ovat melko pienikokoisia ja jotkin lajit muistuttavat pientä sudenkorentoa. Etenkin monien kirvakorentojen siivet ovat itse eläimeen verrattuna kookkaat ja lahkon nimi tulee siipien monimutkaisesta ja tiheästä suonituksesta. Etu- ja takasiivet ovat samannäköiset ja korennolla on purevat suuosat. Aikuinen korento on usein pahanhajuinen.
Ravinnokseen verkkosiipiset käyttävät pääsääntöisesti kirvoja sekä muurahaisia. Verkkosiipisten toukat eroavat ulkonäöltään suuresti aikuisesta korennosta ja ovat maalla eläviä petoja. Ne naamioituvat usein keräämällä ympärilleen syömiensä kirvojen tyhjiä kuoria, sammalta tai muuta roskaa. Kirvakorentojen toukkia käytetään apuna biologisessa tuholaistorjunnassa. Oman erikoisen ryhmänsä muodostavat muurahaiskorennot, joiden toukka – "muurahaisleijona" – kaivautuu maahan jättäen vain saaliin pitelemiseen tarkoitetut leuat esille. Muodonvaihdos on täydellinen.
Verkkosiipisistä on fossiiliaineistoa permikaudelta lähtien. Joissakin lähteissä kaislakorennot ja käärmekorennot luetaan mukaan verkkosiipisiin, mutta nykyään niiden katsotaan muodostavan omat lahkonsa.
Jimmie Lawson

Jimmie Lawson on yhdysvaltalainen muusikko, joka on monipuolinen jazz-, gospel-, ja blues- laulaja ja kontrabasisti. Hän on syntynyt Oklahomassa, mutta varttunut Los Angelesissa. Los Angelesin South Centralissa uransa aloittanut muusikko ihaili Etta Jamesia ja Johnny "Guitar" Watsonia. 
Jimmie "Bluesman" Lawson on vaikuttanut Suomessa muusikon uran ohella muun muassa amerikkalaisen jalkapallon valmentajana Vaahteraliigassa sekä I- ja II-divisioonatasolla Helsingissä, Joensuussa, Keravalla, Lohjalla, Porissa ja Raumalla.
Jutikkalan kartano

Jutikkalan kartano on historiallinen kartano Sääksmäen eteläosassa. 
Kartanoalueen historia on alkanut rautakaudella. Paikalta on löydetty kolme rautakautista asuinpaikkaa sekä kolme myöhäisrautakautista polttokenttäkalmistoa. Varhaisin maininta kartanosta on vuodelta 1340 ja kartanoksi Jutikkala on muodostunut 1400-luvun alkuun mennessä. Tällöin kolmen rautakautisen talon tilukset on yhdistetty yhdeksi suurtilaksi. 
Kartanon ovat omistaneet kokemäkeläisen Vuolteen suvun, varsinaissuomalaisen Tasaisten (myöhemmin Hufvudsköld) rälssisuvun sekä saksalaisperäisen Bäckin suvun edustajat. Kaikki omistajat olivat avioliittojen kautta sukua toisilleen. Kartanon osti isonvihan aikaan G. J. von Birckholtz, jonka vävy Henrik Blåfield oli äitinsä kautta Hufvudsköld-suvun jälkeläinen. Kartanon tiiviissä ryhmässä olleet rakennukset paloivat 5. toukokuuta 1838, ja Blåfieldin suku joutui luopumaan kartanosta 1872, kun uusien rakennusten tekeminen oli saanut heidät taloudellisiin vaikeuksiin. Kartanon puinen uusklassinen päärakennus valmistui 1839, ja uudet rakennukset oli sijoitettu laajemmalle alueelle tulipalovaaran vähentämiseksi.
Kartano osti pakkohuutokaupassa 1872 Huittisista kotoisin olleen rusthollari Fredrik Takkula, joka otti sukunimekseen kartanon mukaan Jutikkala. Hänen poikansa Kaarle Fredrik puolestaan käytti sukunimeä Rinne. Filosofian maisteri K. F. Rinteellä (1863-1923) oli kolme lasta. Vanhin poika Ossian Rinne sai kartanon omistukseensa isänsä jälkeen ja isännöi sitä 1923-1979, kuolemaansa saakka. Nuorempi poika oli tunnettu historiantutkija ja akateemikko Eino Jutikkala (vuoteen 1931 Rinne).
Jutikkalan kartanossa oli ennen vuoden 1918 torpparilakia 750 hehtaaria maata, josta noin 150 hehtaaria peltoa. Toisen maailmansodan jälkeen kartanon pinta-ala oli 400 hehtaaria. Ossian Rinne myi kartanon pellot Päivölän maatalousoppilaitokselle ja Haukilan kartanolle. Kartanon rakennukset ja puisto siirtyivät Rinteen kuoltua kartanomuseota ylläpitävälle säätiölle.
Kartanoalueella on päärakennuksen pohjoispuolella 1860-luvulla rakennettu asuinrakennus sekä ns. käräjärakennus. Muita rakennuksia ovat pakarirakennus, harmaakivinen navetta, jonka vanhimmat osat ovat vuodelta 1872, vuoden 1838 tulipalossa säästynyt viljamakasiini sekä puistossa sijaitseva polttamattomista tiilistä muurattu viinarännirakennus. Kartanon englantilaistyylisen puiston perusti 1840-luvulla Adam Ramsay.
Hashiksenkäyttäjä

Hashiksenkäyttäjä () on Fitz Hugh Ludlow'n kirjoittama omaelämäkerrallinen huumeromaani, joka kuvaa käyttäjän tietoisuuden muuttumista ja filosofisten ajatusten kulkua. Romaani julkaistiin 1857, ja se on suomennettu vuonna 2008.
Ludlow pääsi hasiksesta eroon, mutta ryhtyi myöhemmin käyttämään keuhkotautiinsa oopiumia ja tuli siitä riippuvaiseksi. Ludlow kuoli keuhkotautiin.