tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vittorio Occorsio

Vittorio Occorsio (9. huhtikuuta 1929 Rooma – 10. heinäkuuta 1976 Rooma) oli italialainen syyttäjä. Hän tuli tunnetuksi julkisuudessa vuonna 1967, kun Italian sotilaallisen tiedustelupalvelun (SIFAR) entinen komentaja, kenraali Giovanni De Lorenzo haastoi "L'Espresso"-lehden oikeuteen kunnianloukkauksesta, lehden paljastettua De Lorenzon vuonna 1964 tekemän vallankaappaussuunnitelman (ns. "Piano Solo"). Oikeudenkäynnin aikana syyttäjänä toiminut Occorsio oivalsi, että toimittaja Lino Jannuzzin julkaisema artikkeli asiasta oli täysin todenmukainen, ja vaati siksi tämän vapauttamista syytteestä ja De Lorenzon asettamista syytettyjen penkille. Oikeus ei kuitenkaan tähän suostunut vaan tuomitsi Jannuzzin ja lehden pääjohtajan Eugenio Scalfarin kunnianloukkauksesta. Skandaali paisui valtaviin mittasuhteisiin ja asiaa tutkimaan asetettu parlamentaarinen komitea päätyi lopulta tulokseen että Occorsio oli ollut oikeassa ja Jannuzzin julkaisemat tiedot pitivät paikkansa.
Vuonna 1972 Occorsio sai tehtäväkseen tutkia oliko uusfasistisen Ordine Nuovo -järjestön toiminta laillista. Occorsio totesi pian, että näin ei ollut ja nosti syytteen 43:a järjestön jäsentä vastaan, joista 30 tuomittiin seuraavana vuonna eri rikoksista. Occorsion työn tuloksena sisäministeri Paolo Emilio Taviani päätti lakkauttaa järjestön vedoten sodan jälkeen (1952) säädettyyn lakiin (ns. "legge Scelba") jonka oli määrä estää Italian vanhan fasistisen puolueen henkiin herättäminen.
Koska Ordine Nuovo lakkauttamispäätöksestä huolimatta jatkoi toimintaansa, Occorsio aloitti uuden esitutkinnan jonka kohteena oli 120 järjestön jäsentä. Oikeuteen asti hän ei asiaa kuitenkaan ehtinyt viedä. Heinäkuun 10. päivänä 1976 Occorsio murhattiin autoonsa Rooman Via Mogadiscio -kadulla kotinsa edustalla. Kaksi miestä pysäytti syyttäjän auton hänen lähtiessa kotoaan aamulla ja ampui hänet konepistoolilla. Ruumis peitettiin yhdeksällä Ordine Nuovon lentolehtisellä. Näissä ilmoitettiin että Occorsion oli tuominnut kuolemaan «erikoistuomioistuin», koska hän oli «demokratiadiktatuurin» palvelijana vainonnut Ordine Nuovon jäseniä.
Murhasta tuomittiin vuonna 1978 elinkautiseen vankeuteen Ordine Nuovon sotilaallisten toimien johtaja Pier Luigi Concutelli.
Skins (albumi)

Skins on rap-artisti XXXTentacionin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin postuumisti puoli vuotta artistin kuoleman jälkeen 7. joulukuuta 2018. Se on yksi niistä projekteista, jota XXXTentacion työsti ennen kuolemaansa. Johtava sinkku, "BAD!", julkaistiin 9. marraskuuta 2018. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ykkösenä, tekemällä siitä XXXTentacionin toisen Yhdysvaltain numero yksi -albumin.
Kappaleessa ”One Minute” vierailee Kanye West ja Travis Barker.
Taustatietoa.
EP:n "A Ghetto Christmas Carol" - julkaisun jälkeen joulukuussa 2017, XXXTentacion ilmoitti valmistelevansa kolme uutta albumia ja lopulta ilmoitti albumien nimikkeet nimellä "Bad Vibes Forever", "Skins" ja "?." 
XXXTentacionin toinen studioalbumi "?" julkaistiin maaliskuussa 2018. XXXTentacion ammuttiin kuoliaaksi kesäkuussa 2018 ennen kuin "Bad Vibes Forever" ja "Skins" julkaistiin.
XXXTentacionin Instagramiin julkaistiin väliaikaisesti hänen kuolemansa jälkeen, että albumi olisi "erittäin lyhyt, se tulee kirjaimellisesti kestämään minuutin.", mutta useat julkaisut kertoivat, että albumi saattaa näkyä keskeneräisessä muodossa. Jotkut albumin yksityiskohdat näytettiin, kun iTunes Store -linkki aktivoitui hetkeksi 7. marraskuuta ennen sen postaamista; sivu näytti, että albumilla olisi 10 kappaletta ja se olisi yhteensä 17 minuuttia pitkä. Sivu palautettiin myöhemmin. Ainoa näkyvän kappaleen otsikko oli "BAD!". DJ Scheme, XXXTentacionin DJ ilmoitti, että "Skins" ei ole XXXTentacionin viimeinen postuumisti julkaistu albumi.
Syyskuussa 2018, Yhdysvaltalainen rap-artisti ja levytuottaja Kanye West esitti yksityisesti kappaleen tulevasta albumistaan "Yandhi", joka oli "One Minute". 23. marraskuuta 2018, lyhyt pätkä XXXTentacionin kappaleesta nimeltä One Minute, joka sisälsi Westin, vuoti julkisuuteen.
"One Minute" vahvistettiin myöhemmin, kun virallinen kappalelista paljastettiin 3. joulukuuta 2018.
Salibandyn SM-sarja 1987–1988

Salibandyn SM-sarjakausi 1987–1988 oli salibandyliigan historian toinen kausi, jolloin miehet pelasivat Suomen-mestaruudesta. Sarjasta käytettiin tuolloin nimitystä miesten mestaruussarja. Naiset pelasivat ensimmäisen kerran mestaruudesta vasta kaudella 1988–1989. Mestaruuden voitti Manse United (ManU) ennen Ruunien Ruunia (RuRu). Kolmanneksi sijoittui Synkkä Uhma.
Sarja pelattiin kolmessa turnauksessa kahdeksan joukkueen kesken. Turnaukset pelattiin Maarianhaminassa, Helsingin Viikissä ja Tampereen Atalpassa. Edellisvuodelta mukana olivat ManU, RuRu, Synkkä Uhma, SC Dalmac, Turbon Pallo, ja Ylhäs. Sarjaan olivat nousseet I divisioonan nousukarsinnoista vuosaarelainen SSV ja VÅSC. Muut karsintoihin osallistuneet joukkueet olivat tamperelainen Manse Unitedin "sisarseura" Manse City ja vuosaarelainen Viikingit. Edellisen kauden (1986–1987) joukkueista sarjasta olivat pudonneet Bolla Bolla, Helsingin yliopiston uimaseura (HyUS) ja SaPa. Kaudella 1986–1987 sarjapaikkansa säilyttänyt TDK-Team luopui sarjasta.
Harmaatokko

Harmaatokko ("Bathygobius fuscus") on tokkojen heimoon kuuluva kala, joka elää meren pinnan tuntumassa. Eduard Rüppell kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1830.
Ulkonäkö ja koko.
Harmaatokko on melko pienikokoinen, korkeintaan 15 senttimetrin mittainen kala. Harmaalla pohjalla on useita pieniä vaaleita täpliä. Oranssiset silmät ja suu ovat suhteellisen suuria.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Laji elää Afrikassa, Aasiassa ja Oseaniassa. Harmaatokon esiintyminen Havaijilla on kuitenkin kyseenalaista. Laji elää makeassa- murto- ja merivedessä, matalalla ja kivikkoisella pohjalla. Harmatokon uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Ravinto.
Harmaatokko syö äyriäisiä, kaloja ja kasvillisuutta kuten leviä.
Lommi

Lommi on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Samuel Ersson

Samuel Ersson (s. 20. lokakuuta 1999 Falun, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersia.
Ura.
Seuraura.
Ersson on Falu IF:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanissa vain 15-vuotiaana kaudella 2014–2015, jolloin Ersson pelasi siellä yhden runkosarjaottelun. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Brynäs IF:n J18-junioreihin. Kauden 2016–2017 hän valittiin J18 Allsvenskanin parhaaksi maalivahdiksi. Ersson pelasi osan kaudestaan myös Brynäsin J20-junioreissa, jossa hän pelasi lähinnä Oliver Dackellin kakkosmaalivahtina.
Kaudella 2017–2018 Ersson nousi Brynäsin J20-joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Ersson puki viiteen runkosarja-, yhteen playoff- ja kahteen Mestarien liigan otteluun. Hän myös pelasi joukkueessan SHL-uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 26. lokakuuta 2017 Färjestad BK:ta vastaan. Ersson vaihdettiin Brynäsin maalille Felix Sandströmin tilalle ottelun toiseen erään. Hän torjui kahdessa erässä 15 kertaa ja päästi kaksi maalia. Brynäs hävisi ottelun lopulta lukemin 1–4.
Philadelphia Flyers varasi Erssonin viidennellä kierroksella 143. pelaajana . Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Västerås IK:hon. Ersson pelasi tulokaskautensa aikana 36 runkosarjaottelua torjuen viisi nollapeliä. Hän pelasi myös viisi nousukarsintasarjan ottelua.
Kaudeksi 2019–2020 Ersson palasi kaksivuotisella SHL-sopimuksella Brynäsiin. Hän pelasi ensimmäisen SHL-ottelunsa aloittavana maalivahtina runkosarjan kolmannella kierroksella 21. syyskuuta 2019 Färjestad BK:ta vastaan. Ersson torjui Brynäsin 1–2 tappioon päättyneessä ottelussa 22 kertaa.
Elokuussa 2023 Ersson teki Flyersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,9 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Ersson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Ruotsin pääasiallisena ykkösmaalivahtina. Valmennus valitsi Erssonin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös sekä Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun että Sveitsiä vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Ersson edusti Ruotsia myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän toimi kuitenkin joukkueen kolmosmaalivahtina, eikä pukenut yhteenkään otteluun. Yhteensä Ersson on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Ersson on pelannut yhden ottelun. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 5. huhtikuuta 2019 Budapestissä Unkaria vastaan. Ersson torjui Ruotsin 3–4-voittoon päättyneessä ottelussa 21 kertaa.
Nya ÖB

Nya ÖB oli Kokkolassa vuosina 2015–2017 ilmestynyt ruotsinkielinen paikallislehti.
"Nya ÖB:n" perustivat entiset "Österbottens Tidningin" toimittajat, joiden mielestä lehti kiinnitti liian vähän huomiota Kokkolan ja Kruunupyyn asioihin. Sen nimi viittasi Kokkolassa aikaisemmin julkaistuun "Österbottningen"-lehteen. Syyskuusta 2015 lähtien kerran viikossa ilmestynyt "Nya ÖB" sai 1500 tilaajaa. Varsinkin mainostulot osoittautuivat liian pieniksi ja lehti lopetettiin vuoden 2017 lopussa. Sen päätoimittajana työskenteli Yrsa Slotte.
Matias Hilden

Matias Hilden (s. 2. huhtikuuta 1987 Aitoo) on Imatran kaupunginjohtaja. Hän aloitti virassa huhtikuussa 2022. Aiemmin hän työskenteli Imatran strategia- ja hallintojohtajan virassa joulukuusta 2021 alkaen. Virka perustettiin Hildenin aloittaessa siinä. Hilden työskenteli Ruokolahden kunnanjohtajana helmikuun alusta syyskuun loppuun vuonna 2021. Ennen Imatralla ja Ruokolahdella työskentelyä Hilden työskenteli Puumalan kunnanjohtajana. Aloittaessaan Puumalassa vuonna 2011 hän oli 24-vuotias ja Suomen nuorin kunnanjohtaja. Vuodesta 2017 vuoteen 2019 hän toimi kunta- ja uudistusministeri Anu Vehviläisen erityisavustajana. Kun Hilden oli Vehviläisen erityisavustajana, Puumalan kunnanjohtajana häntä sijaisti Niina Kuuva.
Hilden oli ehdolla kevään 2019 eduskuntavaaleissa Kaakkois-Suomen vaalipiirissä Suomen Keskustan ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi. Vuoden 2008 kuntavaaleissa Hilden, tuolloin 21-vuotias kunnallistalouden opiskelija, valittiin Suomen Keskustan listalta Pälkäneen kunnanvaltuustoon listan ääniharavana 141 äänellä.
Hilden on valmistunut Tampereen yliopistosta hallintotieteiden maisteriksi.
Vuonna 2016 Hilden kilpaili Haluatko miljonääriksi? -ohjelman avausjaksossa ohjelman palattua Suomen televisioon.
Yhdistetyn Continental Cup 2018–2019

Yhdistetyn Continental Cup 2018–2019 alkoi 14. joulukuuta 2018 Yhdystvaltojen Steamboat Springsissä ja päättyi 10. maaliskuuta 2019 Venäjän Nižni Tagilissa. Kauden aikana järjestettiin naisilla 10 henkilökohtaista kilpailua, miehillä 17 henkilökohtaista, ja kaksi joukkuekilpailua.
"Lähde: FIS"
Kustaa Saarilahti

Kustaa Adolf Saarilahti, vuoteen 1901 Lindgren (10. elokuuta 1883 Uusikirkko T.l. – 15. toukokuuta 1959 Uusikaupunki) oli pappi, opettaja ja lähetyssaarnaaja, joka toimi pitkään Suomen Lähetysseuran palveluksessa.
Henkilöhistoria.
Saarilahden vanhemmat olivat laivuri Karl Niklas Lindgren ja Maria Henrika Nylund ja puoliso vuodesta 1911 Jenny Maria Kalkkinen. Saarilahti tuli ylioppilaaksi Turun reaalilyseosta 1905 ja vihittiin papiksi 1911. Hän toimi lähetyssaarnaajana Kiinassa 1912–1920, Suomen Lähetysseuran lähetyskoulun opettajana 1921–1922 ja 1926–1933 sekä lähetysopiston johtajana 1930–1950, Raahen seminaarin uskonnon ja historian lehtorina 1922–1926 ja Suomen Lähetysseuran sihteerinä 1932–1950 ja apulaisjohtajana 1934–1950. Hän oli myös Suomen Lähetysseuran johtokunnan ja Evankelis-luterilaisen sisälähetyssäätiön hallituksen jäsen. Rovastin arvonimen Saarilahti sai 1938.
Hiromi Kawakami

Hiromi Kawakami (; s. 1958) on suosittu japanilainen kirjailija, jonka romaanit ovat saaneet useita merkittäviä kirjallisuuspalkintoja, kuten Akutagawa-palkinnon ja Yomiuri-palkinnon.
Hiromi Kawakamin ensimmäinen suomennettu teos "Sensein salkku" sai Tanizaki-palkinnon ilmestymisvuonnaan 2001 ja oli ehdolla Man Asian -palkinnon saajaksi vuonna 2013. Teos on käännetty neljälletoista kielelle.
Adam Åhman

Adam Åhman (s. 31. heinäkuuta 1999 Västervik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti.
Ura.
Seuraura.
Åhman on Västerviks IK:n kasvatti. Hän puki ensimmäisen kerran seuran miesten joukkueen paidan vain 14-vuotiaana Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa kaudella 2013–2014, jolloin Åhman puki kolmeen runkosarjaotteluun. Kaudella 2014–2015 hän puki Hockeyettanissa (ent. Ruotsin I-divisioona) kahteen runkosarja- ja yhteen Kvalserien AS:n otteluun.
Kaudeksi 2015–2016 Åhman siirtyi HV71:n J18-junioreihin. Kaudella 2016–2017 hänellä oli koko J20 SuperElitin paras päästettyjen maalien keskiarvo (2.05). Åhman valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi maalivahdiksi. Hän puki kauden aikana myös kuuteen SHL-otteluun, mutta jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Kauden 2017–2018 päätteeksi Åhman voitti J20 SuperElitin mestaruuden. Hän puki kauden aikana myös 25 SHL:n runkosarjaotteluun ja pelasi myös kolme ottelua. Åhman teki SHL-debyyttinsä 4. tammikuuta 2018 vieraissa Karlskrona HK:ta vastaan. Hän torjui HV71:n 2–6-voittoon päättyneessä ottelussa 15 kertaa. SHL-uransa ensimmäisen nollapelin Åhman torjui seuraavassa ottelussaan 30. tammikuuta 2018 vieraissa Örebro HK:ta vastaan. Hän torjui HV71:n 0–3-voittoon päättyneessä ottelussa 33 kertaa. Åhman pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Hockeyettan-joukkue HA74:ssä.
Tammikuussa 2018 Åhman teki HV71:n kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Kaudeksi 2018–2019 seura lainasi hänet sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin.
Maajoukkueura.
Åhman edusti Ruotsia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän toimi pääasiassa joukkueensa kolmosmaalivahtina, puki kahteen otteluun, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Åhman pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän toimi Ruotsin pääasiallisena ykkösmaalivahtina. Hänet valittiin Venäjää vastaan pelatun pronssiottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Åhman on pelannut neljä nuorten ja kymmenen poikien maaottelua.
Keväällä 2018 Åhman kutsuttiin vain kolmen SHL-ottelun kokemuksella Ruotsin A-maajoukkueen ensimmäiseen MM-leiriyhmään paikkaamaan loukkaantumisen vuoksi sivuun joutunutta Olof Lindbomia. Hän toimi Slovakiaa vastaan pelatuissa maaotteluissa kakkosmaalivahtina Magnus Hellbergille, mutta Åhman oli Ruotsin mukaana vielä maaotteluissa Tanskaa vastaan sekä Carlson Hockey Gamesissa, jossa hän puki yhteen otteluun.
Muuta.
Åhmanin pikkuveli August pelaa hyökkääjänä HV71:n J18-junioreissa. Veljesten isä Niclas Åhman on entinen alempien sarjojen jääkiekkomaalivahti.
Unisolmu

Unisolmu on erityisesti kalastussolmuna käytetty solmu.
Solmiminen.
Tässä ovat ohjeet unisolmun solmimiseen esimerkiksi vieheeseen kiinni. Ota kiinni langan yhdestä päästä. Pujota se vieheen nokan silmukasta läpi. Kierrä sen jälkeen langan pään itsensä taakse. Kierrä se kuusi kertaa itsensä ylitse ja sitten ali. Pujota langan pää vielä kierrosten alapuolelle syntyneen lankasilmukan läpi. Kiristä.
Pinja Sanaksenaho

Pinja Aurora Sanaksenaho (s. 22. elokuuta 2002 Helsinki), tunnettu käyttäjänimellään Pinkku Pinsku, on suomalainen videobloggaaja ja tubettaja. Hän on yksi Suomen tunnetuimpia tubettajia 300 000 tilaajallaan ja yli 138 miljoonalla näyttökerrallaan.
Sanaksenaho aloitti tubettamisen 11-vuotiaana vuonna 2013. Sanaksenaho valittiin Tubeconissa "Vuoden vloggaajaksi" vuonna 2015 vain 13-vuotiaana.
Sanaksenaho on harrastanut tubettamisen lisäksi jalkapalloa. Hän on myös ääninäytellyt elokuvassa "" vuonna 2017 ja esiintynyt vuoden 2019 elokuvassa "Tottumiskysymys".
Keväällä 2021 Sanaksenaho osallistui "Big Brother Vip" -televisio-ohjelmaan, jossa oli mukana yhteensä 14 julkisuudesta tuttua henkilöä. Syksyllä 2023 hän osallistui "Selviytyjät Suomi" -ohjelmaan. Talvella 2024 Sanaksenaho osallistui "Petolliset"-televisio-ohjelmaan.
Syksyllä 2023 Sanaksenaho aloitti podcastin nimeltä "KAHELI," poikaystävänsä Iyad Belhoutin kanssa.
Saksan ilmasto

Saksan ilmasto on suuressa osassa maata lauhkea meri-ilmasto. Etelämpänä mantereisempi ilmasto tuo enemmän vaihtelua: kuumemmat kesät ja kylmemmät talvet. Lisäksi Alpeilla ja paikoin Keski-Saksan ylängöillä on vuoristoilmasto. Golf-virta tuo lämpöä pohjoiseen ja matalapaineet kuljettavat sitä Pohjanmeren rannikolle, missä lämpötilat ovat useita asteita leveyspiirin keskiarvoa ylempänä. Saksa on yhtä pohjoisessa kuin Labradorin niemimaa tai Siperia, mutta niitä selvästi lämpimämpi alue.
Atlantilta tulevat keskileveysasteiden liikkuvat matalat vuorottelevat Azoreilta Keski-Eurooppaan ulottuvien korkeapaineen selänteiden kanssa, mikä pitää sään ympäri vuoden vaihtelevana. Ajoittain Alpeilta tuleva lämmin ja kuiva laskutuulet föhn, vaikuttaa maan eteläosien säähän ja keväällä sulattaa sieltä lumet.
Alueelliset erot.
Pohjois-Saksan alangolla ilmasto on viileätalvinen ja lämminkesäinen. Esimerkiksi Berliinissä keskimääräinen alin lämpötila on vajaan kaksi celsiusastetta pakkasen puolella joulu-, tammi- ja helmikuussa. Kuumimmat kuukaudet ovat heinä ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 24 astetta. Sateita saadaan ympäri vuoden 30–70 mm kuussa.
Etelä-Saksassa ilmasto on mantereisempi, ja vuoristossa on viileämpää kuin pohjoisen alangoilla. Esimerkiksi Münchenissä keskimääräinen alin lämpötila on 2–4 astetta pakkasen puolella joulu-, tammi- ja helmikuussa. Kuumimmat kuukaudet ovat heinä- ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 23 astetta. Sateet painottuvat kesään: kesä-, heinä- ja elokuussa saadaan yli sata millimetriä kuukaudessa, tammi- ja helmikuussa alle 50 mm.
Keski- ja ääriarvoja.
Saksan ilmastotilastot on laskettu kaudelle 1961-1990. Vuoden keskilämpötila on suuressa osassa maata 6 ja 10 asteen välillä, maan länsiosan suurissa jokilaaksoissa 10-12 astetta ja vuoristoissa paikoin pakkasen puolella. Päiviä, jolloin lämpötila käy pakkasen puolella on 37-297 päivää vuodessa. Vähiten tällaisia päiviä on Düsseldorfin seudulla. Koko vuorokauden lämpötila on pakkasella 8-212 päivää. Trooppisia öitä (alin lämpötila yli 20 C) on keskimäärin 0-3 kappaletta, mutta esimerkiksi kesällä 2010 niitä oli Berliinin suunnalla 12 kpl.
Team Vanpa

Team Vanpa ry on vuonna 1995 Länsi-Vantaalla perustettu jalkapallo- ja futsalseura. Alkujaan seura perustettiin tarjoamaan rennompaa ja hauskempaa harrastustoimintaa lapsille, nuorille ja aikuisille. Perustajajäsenet olivat olleet jo hyvän aikaa huolissaan nuorille suunnatun urheiluharrastuksen yhä etenevässä määrin lisääntyvästä vakavoittamisesta. Vuosien saatossa toiminnassa on ollut mukana satoja aktiivisia harrastajia.
Futsal.
Team Vanpan edustusjoukkue nousi kaudeksi 2018-2019 pääsarjatasolle Naisten Futsal-liigaan ja toinen joukkue pelaa naisten kolmannella sarjaportaalla.
Edustusjoukkue pelaa kauden 2018-2019 kotiottelunsa Vantaan Tikkurilan urheilutalolla.
Vesa Ristimäki

Vesa Ristimäki (s. 14. toukokuuta 1960) on suomalainen kaupunkikulttuurivaikuttaja ja konserttipromoottori. Uransa aikana hän on tuottanut yli 2 000 tapahtumaa. Esimerkiksi elektronisen musiikin Koneisto-festivaalit Helsingissä 2000-luvun alussa olivat PopZoon tuottamia. Vuonna 2014 hän tuotti suomalaisen kirjallisuuden laajimman tähänastisen kansainvälisen esittäytymisen Finland Cool Frankfurtin kirjamessuille ja vuonna 2018 hän tuotti yhdessä Alt Agencyn kanssa loppuunmyydyn Wigwam 50 v. -kiertueen.
Ura.
Ristimäki valmistui Tampereen yliopistosta kauppatieteen maisteriksi pääaineenaan markkinointi vuonna 1993. Opiskeluaikanaan hän toimi Tullikamarin Klubin toimitusjohtajana vuosina 1989–1992. Vuonna 1993 Ristimäki aloitti Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan omistaman Vanhan ylioppilastalon HYY:n kulttuurikeskuksen toiminnanjohtajana. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Oy Gaudeamus Ab:n palvelukseen Vanhan Ylioppilastalon päälliköksi tehtävänään kulttuuri- ja ravintolatoiminnan uudelleenorganisointi. 
Ristimäki jätti Vanhan vuonna 1997 ja osti osuuden Popzoo Promotions Oy:stä ryhtyen Jarmo "Elukka" Eskelisen yhtiökumppaniksi. Ristimäki toimi Popzoon toimitusjohtajana vuosina 1997–2006. PopZoo vastasi Helsingin juhlaviikkojen Huvila-teltan tuottamisesta ja taiteellisesta johtajuudesta vuosina 1996–2000. Yritys siirtyi Eastwayn omistukseen 2007. 
Sekä Ristimäki että Eskelinen ovat olleet Helsingin kaupunkikulttuuriin vaikuttavia henkilöitä 1990-luvulta eteenpäin. He toimivat näkyvästi Helsingin kulttuuripääkaupunkivuotena 2000. Art goes Kapakka -tapahtuman jakaman Helsinki hauskemmaksi -palkinnon Ristimäki sai vuonna 2004. 
Vuosina 2007–2013 Ristimäki toimi Eastwayn johtotehtävissä päätyen Eastway Liven toimitusjohtajaksi 2013. Vuoden 2014 elokuussa Ristimäki ryhtyi jälleen yrittäjäksi ja perusti oman No Fear Agency &amp; Promotion Oy:n, joka tuottaa tapahtumia ja konserttikiertueita. Ristimäki konsultoinut useiden tapahtumatilojen konseptointia ja rakentamista sekä laatinut tapahtumatuotantoon ja festivaalien kehityssuunnitelmia Helsingin ja Hämeenlinnan kaupungeille. Toteutuneista hankkeista tärkein on Turun Logomon suunnitteluvaiheen liiketoiminnan konsultointi sekä Kotkan tapahtumakeskuksen konseptin suunnittelu (työn alla 2016–2018). Useat konsultoinneista hän on toteuttanut yhteistyössä Pink Eminence Oy:n Outi Raatikaisen kanssa. Lisäksi Welldonen Risto Juvosen kanssa hän suunnitteli Bio Rexin konserttisalihanketta vuonna 1996 ja oli mukana kehittämässä Linnanmäen vesitornin suunnitelmaa konserttisaliksi 2006-2007. Nämä suunnitelmat eivät ole toistaiseksi toteutuneet.
Jonne Saarinen

Jonne Saarinen (s. 20. lokakuuta 1997) on suomalainen koripalloilija. Laitahyökkääjänä pelaava Saarinen on Namika Lahden kasvatti. Hän on pelannut M1DA:ta ja Tampereen Pyrinnössä Korisliigaa.
Pelaajaura.
Saarinen on Namika Lahden kasvatti. Hän pelasi seuran juniorijoukkueissa B-poikien SM-sarjaa kaudella 2012–2013 ja A-poikien SM-sarjassa kolme kautta vuosina 2013–2016. Viimeisellä juniorikaudellaan hän debytoi myös miesten valtakunnallisissa sarjoissa pelaten M1DB:tä Lahti Basketballissa. Lahti nousi kauden päätteeksi M1DA:han, jossa Saarinen pelasi kauden 2016–2017 suorittaen samalla varusmiespalveluksensa. Kauden 2017–2018 Saarinen pelasi M1DA:ta Porvoon Tarmossa.
Kaudeksi 2018–2019 Saarinen siirtyi opiskelupaikan saamisen myötä M1DA:ta pelanneeseen Pyrintö Akatemiaan. Loukkaantumisista johtuen Saarinen nousi pelaaman myös Pyrinnön edustusjoukkueeseen: hän debytoi Korisliigassa 7. marraskuuta 2018 Nokiaa vastaan. Neljännessä liigaottelussaan Katajaa vastaan Saarinen kärsi nilkkavammasta mutta pelasi 12 minuuttia ja heitti ensimmäiset pääsarjapisteensä, kahden pisteen korin.
Ken Page

Kenneth ”Ken” Page (20. tammikuuta 1954 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat – 30. syyskuuta 2024 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Page teki Broadway-debyyttinsä näytelmäm "The Wiz" (1975–1979) alkuperäisessä tuotannossa. Hän sai Leijonan roolin korvaajana. Page oli 1976–1977 mukana mustien näyttelijöiden esittämässä "Guys and Dolls" -tuotannossa ja vuosina 1978–1982 näytelmässä "Ain’t Misbehavin’". Roolistaan "Guys and Dollsissa" hänet palkittiin Theatre Worldin palkinnolla. Page näytteli vuonna 1982 myös "Catsin" alkuperäisessä tuotannossa Old Deuteronomya.
Pagella oli äänirooli Tim Burtonin tuottamassa animaatiossa "Painajainen ennen joulua", jossa hän näytteli Oogie Boogieta. Page teki myös useita muita elokuvarooleja, vaikka suosikin teatteria. Hän myös loi "Page by Page" -nimisen kabareeshow'n, jonka kanssa kiersi Yhdysvaltoja. Page esiintyi myös usein Saint Louisin historiallisella The Muny -ulkoilmalavalla, missä hän näytteli vielä vuonna 2024.
Egyptin presidentti

Egyptin arabitasavallan presidentti on Egyptin valtionpäämies.
Presidentti valitaan suoralla enemmistövaalilla, tarvittaessa voidaan käydä kaksi kierrosta. Kausi kestää neljä vuotta. Presidentti nimittää pääministerin, mutta parlamentti hyväksyy valinnan.
Vuonna 2014 hyväksytyn perustuslain mukaan presidenttiehdokkaan pitää olla syntynyt egyptiläisille vanhemmille, eikä hänellä itsellään, hänen vanhemmillaan tai puolisollaan ole koskaan saanut olla muuta kansallisuutta edes kaksoiskansalaisuutena. Ehdokkaan on oltava suorittanut sotilaspalveluksensa (tai olla vapautettu siitä), ja hänen tulee olla rekisteröitymispäivänä vähintään 40 vuoden ikäinen.
Arabikevään jälkeen Asevoimien korkein neuvosto käytti presidentin valtaa kahteen otteeseen.
Tuomas Finne

Tuomas Finne (s. 2. joulukuuta 1979) on helsinkiläinen tuottaja ja järjestöaktiivi.
Ura.
Finne on koulutukseltaan kulttuurituottaja (AMK). Finne työskenteli aikuiskoulutuksen parissa Työväen Sivistysliiton Helsingin opintojärjestössä ensin tuottajana vuosina 2004-2013 ja järjestön toiminnanjohtajana vuosina 2013-2018. Joulukuussa 2018 Finne nimitettiin Työväen Sivistysliiton tuottajaksi.
Järjestötoiminta.
Tuomas Finne on toiminut Elävän musiikin yhdistys Elmu ry:n hallituksessa vuodesta 2016 ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 2018-2019.
Poliittinen toiminta.
Tuomas Finne on Itäkeskuksen sosialidemokraattien puheenjohtaja ja hän oli ehdolla Helsingissä SDP:n listoilta kuntavaaleissa vuonna 2017 ja eduskuntavaaleissa 2019. Finne on Helsingin kulttuuri- ja kirjastojaoston puheenjohtaja.
Harrastukset.
Nuorempana Finne on soittanut kitaraa useissa kokoonpanoissa, mutta viimeiset vajaa 20 vuotta hän on keskittynyt soittamaan ja laulamaan underground-yhtyeessä BPP. Bändi esiintyy äärimmäisen harvoin ja julkaisee musiikkia vielä harvemmin. Finne harrastuksiin kuuluu lisäksi juokseminen ja talvisin avantouinti.
Jim Boylen

James Francis ”Jim” Boylen (s. 18. huhtikuuta 1965) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja.
Ura.
Boylen on valmentanut pitkään yliopistojoukkueita ja NBA-joukkueita pääosin apuvalmentajan roolissa. Hän on voittanut apuvalmentajana kolme NBA:n mestaruutta: Houston Rocketsissa vuosina 1994 ja 1995 sekä San Antonio Spursissa vuonna 2014. Vuodesta 2015 hän toimi Fred Hoibergin alaisuudessa Chicago Bullsin avustavana päävalmentajana. Hoibergin saatua potkut joulukuussa 2018 Boylen nousi Bullsin päävalmentajaksi. Hänen johtamisratkaisunsa aiheuttivat nopeasti eripuraa joukkueessa. Boylen erotettiin Bullsin päävalmentajuudesta kesällä 2020.
Pikku Heidi

Pikku Heidi on Johanna Spyrin romaani vuodelta 1881. Se kertoo Heidi-nimisestä orpotytöstä, joka kasvaa isoisänsä luona Alpeilla.
Kirjan ovat suomentaneet ainakin nimimerkki Serkku (1885) sekä Irene Mendelin (1905) ja Sirkka Rapola (1963).
Kirjasta ja sen jatko-osista "Heidi osaa käyttää oppiaan" ja "Heidi ystävämme" on tehty yli 20 sovitusta elokuviksi ja televisioon.
Yhdistetyn Continental Cup 2017–2018

Yhdistetyn Continental Cup 2017–2018 alkoi 15. joulukuuta 2017 Yhdysvaltojen Steamboat Springsissä ja päättyi 11. maaliskuuta 2018 Venäjän Nižni Tagilissa. Kaudella tuli ensimmäistä kertaa mukaan naisten kilpailuja joita oli tarkoitus olla kuusi, mutta kaksi kilpailua peruttiin. Miesten kilpailuja oli seitsemäntoista. Naisten ensimmäisen kokonaiscupin voitti venäläinen Stefanija Nadimova, ja miesten cupin itävaltalainen Thomas Jöbstl.
"Lähde: FIS"
Puerto Baquerizo Moreno

Puerto Baquerizo Moreno on Galápagossaarten pääkaupunki, ja saariryhmän toiseksi suurin kaupunki. Vuoden 2015 tietojen mukaan siellä asui 26 prosenttia saarten asukkaista, noin 6 560 ihmistä. Kaupunki sijaitsee San Cristóbalin saaren länsiosassa, ja se on saanut nimensä Ecuadorin presidentin Alfredo Baquerizo Morenon mukaan.
Puerto Baquerizo Morenon pinta-ala oli vuonna 2009 noin 7,38 neliökilometriä. Se oli ollut vielä vuonna 2006 noin 1,54 neliökilometriä, mutta kaupunkiin oli liitetty laivaston tukikohdan alue.
Rheinwald

Rheinwald on kunta Kaakkois-Sveitsissä Graubündenin kantonissa. 
Uusi kunta 1.1.2019.
Rheinwaldin kunta muodostettiin, kun kolme kuntaa, Hinterrhein, Nufenen ja Splügen, yhdistyivät uudeksi kunnaksi 1.1.2019. Vuoden 2017 lopulla näissä kunnissa oli virallisen tilaston mukaan yhteensä 635 vakinaista asukasta, vuotta myöhemmin vuoden 2019 alussa 577. Rheinwaldin pinta-ala on 137 neliökilometriä. 
Maantiede.
Rheinwald sijaitsee Hinterrheinjoen latvoilla Rheinwaldin laaksossa nelisenkymmentä kilometriä Churista lounaaseen. 
Liikenne.
Moottoritie A13 kulkee Rheinwaldin poikki Hinterrheinin laakson pohjalla San Bernardinon tunnelin ja Mesoccon kautta Thusisista Bellinzonaan. Vanhempi valtatie H13 ja ikiaikainen kulkutie kulkee San Bernardinon solan (2 067 m mpy.) yli.
Gideon Salojärvi

Kaarle Gideon Salojärvi, vuoteen 1906 Seppelin (1. marraskuuta 1868 Toholampi – 3. huhtikuuta 1943 Hamina) oli suomalainen kanttoriurkuri, laulaja, opettaja ja kuoronjohtaja.
Salojärven vanhemmat olivat kanttori Emanuel Seppelin ja Sofia Karolina Odenwall ja puoliso vuodesta 1894 Lempi Johanna Alander. Hän kävi kanttori- ja urkurikoulun 1890 ja Helsingin musiikkiopiston 1893. Vehkalahden kanttoriurkurina Salojärvi toimi vuodesta 1894 lähes viisikymmentä vuotta ja kansakoulunopettajana 1897–1931. Hän oli myös Haminan suomalaisen yhteiskoulun laulunopettaja 1894–1898 ja toimi kuoronjohtajana vuodesta 1894. Äänialaltaan tenori Salojärvi esiintyi oopperalaulajana, osallistui muun muassa Suomen Laulun esityksiin ja antoi yksityiskonsertteja. Director cantus -arvonimen hän sai 1915.
William Barr

William Pelham Barr (s. 23. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen juristi, joka toimi Yhdysvaltain oikeusministerinä vuosina 1991–1993 ja 2019–2020 George H. W. Bushin ja Donald Trumpin presidenttikausilla.
Barr tunnetaan konservatiivisena ja presidentin vahvan vallan kannattajana.
Ura.
Barr tavoitteli nuorena virkaa CIA:ssa, ja sitä ajatellen opiskeli Kiinan asioita Columbian yliopistossa. Maisteriksi valmistuttuaan hän pääsikin CIA:n Kiinan-yksikköön, ja opiskeli samalla oikeustiedettä iltakoulussa. Hän pyysi pian siirtoa CIA:n lakiosastolle, ja työskenteli siellä George Bushin alaisena. Hän lähti CIA:sta ja työskenteli asianajotoimistossa, mutta sai aina välillä tehtäviä Valkoisessa talossa ja George Bushin kampanjatoimistossa.
Vuonna 1989 Barr kutsuttiin johtamaan toimistoa, joka neuvoo presidenttiä oikeudellisissa asioissa. Hän kirjoitti perustelumuistiot, jotka oikeuttivast hyökkäyksen Panamaan ja Manuel Noriegan pidätyksen. Noustuaan apulaisoikeusministeriksi toukokuussa 1990 hän kertoi Bushille, että tämä ei periaatteessa tarvitsisi Kongressin hyväksyntää Irakiin hyökkäämiselle.
Bushin virkakauden päätyttyä Barr teki uraa yritysoikeuden puolella. Hänen merkittävin tehtävänsä oli Verizonin varapresidentin ja neuvonantajan tehtävä. Hän toimi asianajajana Yhdysvaltojen korkeimmassa oikeudessa ja Euroopan komissiossa. Barr oli asianajajana Washington D.C:ssä toimivassa Kirk &amp; Ellisin toimistossa vuoteen 2017 asti.
Presidentti Trump kertoi 7. joulukuuta 2018, että hän on esittänyt Barria uudeksi oikeusministeriksi. Senaatti vahvisti nimityksen helmikuussa 2019. Barr riitautui Trumpin kanssa joulukuun 2020 alussa, koska oikeusministeriö ei löytänyt Trumpin haluamia todisteita laajasta vaalivilpistä marraskuun 2020 presidentinvaaleissa. Barrin ilmoitettiin 15. joulukuuta eroavan tehtävästään. Hänen virkaatekeväksi seuraajakseen tuli Jeffrey A. Rosen. Ennen eroaan Barrin on sanottu olleen yksi Trumpin uskollisimmista tukijoista hallituksessa. Tammikuun 2021 Yhdysvaltain kongressitalon valtauksen jälkeen Barr sanoi Trumpin ”pettäneen virkansa ja kannattajansa”.
Tonttu Toljanterin tuhmaikä

Tonttu Toljanterin tuhmaikä (tv:ssä nimellä vuonna 2011 Tonttu Toljanteri - Tuhmaikä, DVD-julkaisussa Tonttu Toljanteri ja Tuhmaikä) on Yle TV2:n tuottama suomalainen joulukalenterisarja vuodelta 2011, joka esitettiin 1.–24. joulukuuta 2011. Sarja julkaistiin Yle Areenaan vuodeksi joulukuussa 2023. Sarja on toiseksi viimeinen Toljanteri-sarja. Sarjan päähenkilöä Tonttu Toljanteria näyttelee Kunto Ojansivu. Jukka Pääkkösen viimeinen esiintyminen Joulupukkina tässä Joulukalenterissa. Sarjan jälkeen oli vuoden tauko, mutta Yle TV2 esitti "Tonttu Toljanterin joulupulma" vuoden 1998 kalenterin uusintana 1.–24. joulukuuta 2012. Sarjasta julkaistiin lähes samanjuoninen kirja "Tonttu Toljanteri ja outo jouluvieras".
VLMedia julkaisi sarjan DVD:llä 10. marraskuuta 2017.
Tuulikki-tontun ensiesiintyminen oli jaksossa "Uusi utelias" (2.12.2011) ja viimeinen esiintyminen oli jaksossa "Joka tontun joulu" (24.12.2011).
Metusalemin ensiesiintyminen oli jaksossa "Erilaisia ei-tautipotilaita" (7.12.2011) ja viimeinen esiintyminen oli jaksossa "Joka tontun joulu".
Nuutti Apu-Toljanteri ensiesiintyminen oli jaksossa "Toinen Toljanteri" (12.12.2011) ja viimeinen esiintyminen oli jaksossa "Joka tontun joulu".
Juoni.
Toljanterilla käy mahdottoman huono tuuri. Nimittäin äkäampiainen pistää Toljanteria joulun alla - juuri silloin kun pitäisi olla oikein kiltti! Äkäampiaisen pistos aiheuttaa Toljanterille tuhmaiän, jonka oireita ovat mm. minä-ite-tauti, ei-tauti ja malttamattomuus.
Jaksot.
Lähde:
Autobahn A13 (Sveitsi)

Autobahn A13 on moottoritie Itä-Sveitsissä. 
Reitti.
A13 on kansallinen valtatie N13 (), joka alkaa Bodenjärven kaakkoisrannalta Itävallan rajalta, kulkee Alppi-Reiniä ja Hinterrheiniä seuraten San Bernardinon tunnelin kautta Ticinoon ja yhdistyy moottoritiehen A2 Bellinzonassa. A13 alkaa moottoritien A1 jatkeena St. Margrethenissa. Sargansin eteläpuolella moottoritie A3 yhdistyy A13:een. 
Vuoristo-osuudella Churista Bellinzonaan A13-tie on pääosin kaksikaistaista. Tie kulkee St. Gallenin, Graubündenin ja Ticinon kantonien alueella.
Liikennemäärät.
A13:n liikenne on vilkkainta Sargansin ja Churin välillä: runsaat 40 000 ajoneuvoa liikkuu tiellä keskimääräin vuorokaudessa vuoden aikana. Vähäisintä liikenne on Ticinon ja Graubündenin kantonit yhdistävässä San Bernardinon tunnelissa, jonka liikenne vuosikeskiarvona on runsaat 4 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Heinä-elokuussa, lauantaisin liikenne on suurimmillaan, ja autoja kulkee tunnelin 2-ajorataisella tiellä noin 20 000 vuorokaudessa.
Agnes Wittfooth-Raade

Agnes Johanna Wittfooth-Raade (12. kesäkuuta 1872 Taivassalo – 13. tammikuuta 1966 Turku) oli suomalainen erityisesti kukka-asetelmistaan tunnettu taidemaalari.
Wittfooth-Raade oli kotoisin taivassalolaiselta suurtilalta, jossa toimii nykyään Taivassalon museo. Hän kävi Turussa tyttökoulun ja Helsingissä kasvatusopillisen talouskoulun ja perusti sen jälkeen Turkuun oman talouskoulun, joka oli kaupungin ensimmäinen. Wittfooth-Raade kuitenkin luopui pian talouskoulusta ja kouluttautui Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä piirustuksenopettajaksi. Hän jatkoi taideopintojaan yhden kauden ajan Pariisissa. Palattuaan Suomeen hän toimi aluksi piirustuksenopettajana Helsingissä ja Turussa sekä myöhemmin taidemaalarina, minkä lisäksi hän harrasti koriste- ja posliinimaalausta.
Wittfooth-Raade oli naimisissa vuodesta 1903 Turun hovioikeuden varapresidentin Kaarle Raaden kanssa. Heidän poikansa oli vuorineuvos Uolevi Raade.
Wittfooth-Raaden maalaukset edustavat tyyliltään lähinnä impressionismia. Hän maalasi 1920- ja 1930-luvuilla pääasiassa maisemia mutta alkoi keskittyä kukka-asetelmien maalaamiseen 1940-luvulta alkaen. Hän osallistui Turussa useisiin taidenäyttelyihin.
Floridanneula

Floridanneula ("Syngnathus floridae") on merineulojen heimoon kuuluva kala, jota tavataan lähinnä Pohjois-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Floridanneula yltää parhaimmillaan 25 senttimetrin mittaan. Lajilla on pitkänomainen suu. Kellanvihreällä pohjalla on pitkittäisraitoja.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Laji elää merivedessä. Floridanneula elää lähinnä eteläisessä Pohjois-Amerikassa ja Väli-Amerikan tuntumassa. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Ravinto.
Lajin kalat syövät enimmäkseen katkarapuja ja pieniä äyriäisiä.
Suvi Mäkeläinen

Suvi Susanna Mäkeläinen (s. 6. toukokuuta 1994 Valkeala) on keskustalainen poliitikko, joka toimi Suomen Keskustanuorten puheenjohtajana 2017–2019.. Mäkeläinen on toiminut Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa.
Mä­ke­läi­nen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistossa. 
Poliittinen ura.
Mäkeläinen on ollut ehdolla Tampereen kaupunginvaltuustoon vuosina 2017 ja 2021. Mäkeläinen valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon varavaltuutetuksi vuoden 2021 kuntavaaleissa. Hän toimi Tampereen kaupungin sivistys- ja kulttuurilautakunnan jäsenenä. Aiemmin hän on toiminut myös kaupunginhallituksen ja ympäristö- ja rakennusjaoston jäsenenä sekä yhdyskuntalautakunnan varajäsenenä.
Mäkeläinen oli ehdolla eduskuntaan Pirkanmaan vaalipiiristä vuonna 2019 saaden 1 283 ääntä.. Lisäksi hän oli ehdolla eurovaaleissa 2019 saaden 1 487 ääntä.
Mäkeläinen toiminut vuoden 2024 lopusta Tampereen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta Tamkon toiminnanjohtajana.
Peter Thiel

Peter Andreas Thiel (s. 11. lokakuuta 1967 Frankfurt am Main, Länsi-Saksa) on saksalais-yhdysvaltalainen sijoittaja, yksi PayPalin perustajista, Clarium Capital Managementin perustaja, yksi Palantir Technologiesin perustajista sekä Founders Fundin partneri.
Vuonna 2021 Thiel oli Forbes 400 -listan mukaan 4,1 miljardin dollarin omaisuudellaan Yhdysvaltojen 273. varakkain henkilö. Vuoden 2024 tietojen mukaan Thielin omaisuus on 7,9 miljardin dollarin arvoinen.
Ura.
Thiel on opiskellut Stanfordin yliopistossa filosofiaa ja oikeustiedettä.
Thiel omisti 3,7 prosentin osuuden PayPalista, kun se myytiin eBaylle. Thiel ansaitsi kaupasta 55 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tämän jälkeen Thiel perusti Clarium Capital Managementin.
Thiel sijoitti vuonna 2004 puoli miljoonaa dollaria Facebookiin. Thiel on tullut Facebook-sijoituksestaan kuuluisaksi, ja se on osa Facebookista kertovaa "The Social Network" -elokuvaa, jossa Thieliä esittää Wallace Langham.
Thiel on yksi Palantir Technologiesin perustajista.
Näkemyksiä.
Peter Thielin mielestä epäonnistuminen on yliarvostettua. Thielin mukaan epäonnistumisesta ei opi paljoakaan ja epäonnistumisia ei seuraa lopulta onnistuminen.
Thielin mukaan opintolaina heikentää opiskelijoiden kykyä valita innovatiivinen ura. Hänestä suuri opintolaina aiheuttaa yleensä riskin välttämistä ja turvallisia urapolkuja, kun samaan aikaan yhdysvaltalainen yhteiskunta tarvitsee enemmän innovaatioita. Thielin mukaan koulutus muistuttaa vakuutusta, ja kouluttautumista ajaa enemmän pelko kuin toivo. Thiel Fellowship lahjoittaa 100 000 dollaria yliopisto-opiskelijoille, jotka lopettavat muodollisen koulutuksen ja seuraavat unelmiaan.
Thiel välttää MBA-koulutuksen saaneiden palkkaamista, sillä he ovat hänestä taipuvaisia "lauma-ajatteluun ja -käyttäytymiseen". Sen sijaan yritys voi hänestä välttää lauma-ajattelun palkkaamalla autisteja. Thielin arvion mukaan osalla Piilaakson menestyneistä yrittäjistä on lievä Aspergerin oireyhtymä tai jotain sen suuntaista. Thielin mukaan yhden alan työntekijöiden kanssakäynti synnyttää konformismia, ja tämä sosialisaatio estää ihmisiä innovoimasta. Hänestä yrittäjyydessä tärkeää on nimenomaan omalaatuisuus.
Vuonna 2022 Thiel tuki yhteensä noin 15 miljoonalla dollarilla J. D. Vancea, joka pyrki republikaanien ehdokkaana senaattiin Ohion osavaltiosta.
Yksityiselämä.
Thiel on avoimesti homoseksuaali. Thiel on puoluekannaltaan republikaani ja presidentti Donald Trumpin kannattaja.
Meidän Herramme Jesuksen Christuksen Lapsuuden Kirja

Meidän Herramme Jesuksen Christuksen Lapsuuden Kirja, niin myös lyhykäinen tieto Neitsestä Mariasta ja hänen Wanhimmistansa Joakimista ja Annasta eli "Lapsuuden kirja" ("Jesu Barndoms Bok") on tuntemattoman tekijän kertomuskokoelma, jonka Anders Cederwaller on julkaissut suomeksi vuonna 1835. Kirja perustuu osittain gnostilaisiin evankeliumeihin. Se on suomennettu useaan otteeseen, eikä ole tietoa siitä, minkä suomennoksen Cederwaller julkaisi. Ensimmäiset suomennokset tekivät ns. Pohjanmaan mystikot viimeistään 1800-luvun alussa, mutta niitä ei ole julkaistu painettuina. Sen jälkeen julkaisuyrityksiä oli 1820–1830-luvuilla, mutta tuomiokapituli torjui ne. Muun muassa J. G. Westerin tiedetään tehneen käännöksen, jonka Porvoon tuomiokapituli torjui. Julkaisematta jäi myös Jakob Johan Malmbergin suomennos. 
Vuosina 1835–1944 eri kustantajat julkaisivat teoksesta kaikkiaan 26 painosta niin Suomessa kuin Ruotsissakin sekä Yhdysvalloissa Wisconsinissa.
Petri Lauerma on pohtinut artikkelissaan Cederwallin julkaisun suomentajaa.
Arvid Rundberg

Arvid Gustaf Rundberg (2. marraskuuta 1875 Lappeenranta – 7. maaliskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja taidemaalari. 
Rundbergin vanhemmat olivat raatimies Karl Oskar Rundberg ja Anna Sofia Ahrenberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1901. Runberg toimi yleisten rakennusten ylihallituksessa ylimääräisenä arkkitehtinä ja hän oli myös taidemaalari.
Rundberg oli naimisissa Anni Lindbladin kanssa.
Luettelo Maan ulkopuolisista dyyneistä

Tämä on luettelo Maan ulkopuolisista dyyneistä. Maan lisäksi dyynejä on muillakin aurinkokunnan kappaleilla. Ne on nimetty Undae termillä. Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) on nimennyt niitä planeetoilla Mars ja Venus sekä Saturnuksen kuulla Titanilla, mistä Cassini-Huygens luotain löysi dyynimaisiä hiekkamuodostelmia. Myös kääpiöplaneetta Plutolla ja komeetta 67P/Tšurjumov–Gerasimenkolla on havaittu dyynejä.
Marsin dyynit.
Lähde: 
Venuksen dyynit.
Aikaisemmin dyyninä pidettiin "Ningal Undae" kohdetta, nimetty Ningalin, sumerilaisen Sin-jumalan puolison mukaan, mutta IAU uudelleennimesi tämän Ningal Lineae nimelle vuonna 2010.
Titanin dyynit.
Lähde: 
Pluton dyynit.
Avaruusluotain New Horizons otti 14. heinäkuuta 2015 valokuvia Pluton Sputnik Planitia alueesta, ja näistä raportoitiin vuonna 2018 dyyneja jäätyneestä typestä muodostuneessa pinnassa. Näitä muodostelmia oli useita ja ne olivat noin 0,4–1 km etäisyydellä toisistaan. Niiden ajatellaan koostuvan hiekan hiukkaskokoa vastaavista, 200-300 μm halkaisijaltaan olevista metaanijään hiukkasista, jotka olisivat peräisin läheisiltä Al-Idrisi Montes vuorilta. Näitä muodostelmia ei ole vielä virallisesti nimetty.
Kuiske (vuoden 2015 sarja)

Kuiske () on vuonna 2015 julkaistu saksalais-brittiläis-irlantilainen televisiosarja.
Tuotanto ja juoni.
Sarja on saksalais-brittiläis-irlantilaista yhteistuotantoa. Tuotantoyhtiöt olivat Made 4 Entertainment (m4e), Telegael, Discreet Art Productions, Bastei Media ja Absolutely Cuckoo. Ensimmäinen jakso julkaistiin vuonna 2015.
Ensimmäisen kauden jaksot
Toisen kauden jaksot
Suomen äänirooleissa.
Näyttelijät 
tuotanto: Dubberman
Xeno Müller

Xeno Müller (s. 7. elokuuta 1972 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen soudun olympiavoittaja vuodelta 1996.
Müller saavutti yksikkösoudussa pronssia juniorien MM-kilpailuissa 1990. Seuraavana vuonna hän sijoittui aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa 11:nneksi. Olympialaisissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Barcelonassa 1992, jossa hän pääsi B-finaaliin mutta ei osallistunut siihen ja sijoittui siten kokonaistuloksissa 12:nneksi.
Vuoden 1993 MM-kilpailuissa Müller oli yksiköissä kahdeksas. Vuonna 1994 hän saavutti MM-hopeaa 1,77 sekuntia Saksan André Willmsille hävinneenä. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 Müller sijoittui kuudenneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Müller oli alkuerissä viisi sekuntia ja välierissäkin yli kaksi sekuntia seuraavaa nopeampi. Loppukilpailussa hän voitti kultaa 2,60 sekunnin erolla Kanadan Derek Porteriin. Sveitsin edellinen olympiavoitto oli vuodelta 1928.
Müller saavutti uransa toisen MM-hopean vuonna 1998 ja kolmannen vuonna 1999. Molemmilla kerroilla hän hävisi Uuden-Seelannin Rob Waddellille. Sydneyn olympialaisissa 2000 Müller sai hopeaa, kun Waddell oli häntä 1,65 sekuntia nopeampi. Vielä vuoden 2001 MM-kilpailuissa Müller sijoittui viidenneksi.
Müller on asunut pitkään Yhdysvalloissa ja pyrki Yhdysvaltain joukkueeseen Ateenan 2004 olympialaisiin mutta luovutti pitäessään Ateenan-matkaa liian vaarallisena terrorismin uhan takia.
Tonttu Toljanteri muorin töissä

Tonttu Toljanteri muorin töissä on Yle TV2:n tuottama suomalainen joulukalenterisarja vuodelta 2007, jota esitettiin 1.–24. joulukuuta 2007. Sarja uusittiin Yle Areenassa joulukuussa 2017. Sarjan päähenkilöä Tonttu Toljanteria näyttelee Kunto Ojansivu.
Yleisradio julkaisi sarjan DVD:llä 19. lokakuuta 2011, ja VLMedia uudestaan 21. lokakuuta 2015. Jaksoja on levyllä 24.
Sikuriinan ensiesiintyminen oli jaksossa "Pikkuaikuinen" (3.12.2007) ja viimeinen esiintyminen oli jaksossa "Lapsuuden iloa ja hämärää" (24.12.2007). Sääntö-Sakarin ensiesiintyminen oli jaksossa "Tonttulan tarkastaja" (4.12.2007) ja viimeinen esiintyminen oli jaksossa "Lapsuuden iloa ja hämärää". Nettitontun ensiesiintyminen oli jaksossa "Nettimuori" (5.12.2007) ja viimeinen esiintyminen oli jaksossa "Toisenlainen tonttu" (22.12.2007).
Juoni.
Tonttu Toljanterin joulukiireet saavat käänteen, kun Joulumuori sairastuu unipöpöön. Toljanteri lupaa hoitaa Muorin työt, että Muori saa levätä rauhassa. Toljanteri saa muun muassa pitää Joulupukille itsenäisyyspäivän puheen, leipoa jos jotakin leivonnaista ja valaa kynttilöitä Muorin sijaisena. Mutta voiko Joulumuori nukkua joulun yli?
Jaksot.
Lähde:
Sarjaa ei ole uusittu toistaiseksi kertaakaan.
Pekka Holma

Pekka Iisakki Holma (18. joulukuuta 1938 Oulu – 26. elokuuta 2015 Oulu) oli suomalainen arkkitehti joka suunnitteli rakennuksia pääasiassa Pohjois- ja Keski-Suomeen.
Holma pääsi ylioppilaaksi 1961 Oulun lyseosta ja valmistui opettajaksi Oulun opettajainvalmistuslaitokselta 1966. Hän toimi matematiikan ja kuvaamataidon opettajana eri kouluissa muun muassa Posiolla ja Lassinkallion koulussa Oulussa. Holma oli kiinnostunut rakennustaiteesta ja niinpä hän opiskeli Oulun yliopiston arkkitehtiosastolla valmistuen sieltä arkkitehdiksi 1974.
Holma oli työssä oululaisissa arkkitehtitoimistoissa ja vuonna 1975 hän meni työhön Suunnittelukeskus Oy:n Oulun aluetoimistoon toimien siellä johtavana arkkitehtinä. Oman toimiston "Arkkitehtitoimisto Holma &amp; Vuolteenaho Oy":n Holma perusti 1980 yhdessä Markku Vuolteenahon kanssa, Holma suunnitteli monia julkisia rakennuksia Pohjois-Suomeen kuten kouluja, kirjastoja, paloasemia, terveyskeskuksia ja vanhusten palvelurakennuksia. Hän oli mukana myös puolustusvoimien rakennushankkeissa. Holman toimisto liitettiin vuonna 2003 Uki Arkkitehdit Oy:öön jossa Holma oli johtotehtävissä eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Rob Waddell

Robert Norman "Rob" Waddell (s. 7. tammikuuta 1975 Te Kuiti, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen soudun olympiavoittaja, joka on kilpaillut myös purjehduksessa.
Waddell sijoittui soudun maailmanmestaruuskilpailuissa perämiehellisessä kaksikossa viidenneksi Indianapolisissa 1994 ja perämiehettömässä nelosessa kymmenenneksi Tampereella 1995. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti yksiköissä B-finaalin eli sijoittui kokonaistuloksissa seitsemänneksi.
MM-kilpailuissa 1997 Waddell sijoittui yksiköissä kahdeksanneksi. Vuosina 1998 ja 1999 hän voitti yksiköissä maailmanmestaruuden. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän voitti kultaa 1,65 sekunnin erolla olympiavoittoa puolustaneeseen Sveitsin Xeno Mülleriin. Se oli Uuden-Seelannin ainoa kultamitali Sydneyn kisoissa.
Olympiavoittonsa jälkeen Waddell keskittyi purjehdukseen ja osallistui vuoden 2003 America’s Cupiin Team New Zealandin venekunnassa, joka hävisi kilpailun sveitsiläishaastaja Alinghille. Waddell oli mukana myös vuoden 2007 America's Cupissa, jossa Team New Zealand hävisi haastajana jälleen Alinghille.
Waddell palasi soutuun ja pyrki vuonna 2008 Uuden-Seelannin olympiaedustajaksi yksikköön mutta hävisi karsinnoissa maailmanmestari Mahé Drysdalelle. Waddell pääsi Pekingin olympialaisiin kaksikossa, jossa hän souti Nathan Cohenin parina. He sijoittuivat neljänneksi.
Waddell osallistui kolmannen kerran purjehduksen America's Cupiin vuonna 2013, jolloin Uuden-Seelannin joukkue hävisi yhdysvaltalaiselle Oracle Team USA:lle.
Rob Waddell avioitui vuonna 1998 myös soutajana olympialaisissa kilpailleen Sonia Waddellin (o.s. Scown) kanssa.
Richard Wolff

Richard Wolff (s. 1. huhtikuuta 1942) on yhdysvaltalainen marxilainen taloustieteilijä, kirjailija ja emeritusprofessori University of Massachusettsissa, Amherstissa.
Näkemyksiä.
Wolffin mukaan yhdysvaltalaiset ovat lähestymässä ymmärrystä, että Yhdysvalloissa on talousjärjestelmä, joka ei tule toimimaan heidän kohdallaan eikä heidän lapsiensa kohdalla. Wolffin mukaan valtavirran taloustiede ei huomioi taloudellisen epävakauden sosiaalisia kustannuksia.