Bromarv

Bromarv (vanh. , vanh. ruots. "Bromarf") on entinen Suomen kunta Uudellamaalla ja on nykyään osa Raaseporin kaupunkia. Bromarv valittiin Uudenmaan vuoden kyläksi vuonna 2022.
Kuntaliitokset.
Sen pääosa sijaitsi Toisen Salpausselän länsipäässä olevalla niemellä, jossa nykyisinkin on Bromarvin kylä, mutta kuntaan kuului myös osa Hankoniemeä. Bromarvin kunta liitettiin 1977 pääosiltaan Tenholaan ja eteläkulmalta (Täktom, Bengtsår ja Santala, ) Hankoon. Tenholan liityttyä vuonna 1993 Tammisaareen, ja Tammisaaren liityttyä vuonna 2009 Raaseporiin pääosa entisestä Bromarvin kunnasta kuuluu nykyään Raaseporiin. Bromarvin naapurikunnat olivat Dragsfjärd (aiemmin Hiittinen), Hanko, Särkisalo, Tammisaaren maalaiskunta, Tenhola ja Västanfjärd. Bromarvin vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin vuonna 1950.
Kielet.
Tietosanakirjan mukaan vuonna 1906 kunnassa oli 4 096 asukasta, joista suomenkielisiä oli 3,7 prosenttia Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan Bromarv oli yksikielisesti ruotsinkielinen; 91,7 prosenttia kunnan asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia. Vuonna 1973 kunta muuttui kaksikieliseksi.
Liikenne.
Bromarvin kirkonkylä sijaitsee noin 20 kilometrin päässä Salon ja Tammisaaren väliseltä kantatie 52:lta. Lähimmät rautatieasemat ovat Salon rautatieasema ns. rantaradalla ja Tammisaaren rautatieasema Karjaa–Hanko-radalla.
Historia.
Bromarvista on tehty 11 pronssikautista hautalöytöä, mutta varsinaisia merkkejä muinaisesta asutuksesta ei ole. Rautakautisia löytöjä ei ole lainkaan, mikä ei ole ihmekään, sillä Bromarvin sijainti ei ollut tuolloin otollinen pysyvän asutuksen synnylle. Vakituinen asutus Bromarvin alueelle syntyi 1300-luvulta alkaen, ja uudisasukkaita tuli pääasiassa Ruotsista.
Bromarvin kirkko.
Bromarvin kappeliseurakunta erotettiin Tenholan eteläosista vuonna 1677. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1865. Bromarvin ensimmäinen kirkko rakennettiin todennäköisesti heti kappeliseurakunnan syntyessä, ja se oli tyyliltään ns. pitkäkirkko. Toinen, tunnetun kirkonrakentajan Antti Piimäsen johdolla rakennettu puukirkko valmistui vuonna 1775 ja se peruskorjattiin vuonna 1953. Kellotapuli rakennettiin vuonna 1772. Vuonna 1979, kaksi vuotta Bromarvin kunnan lakkauttamisen jälkeen palaneen kirkon paikalle rakennettiin uusi puukirkko (C.-J. Slotte, 1981). Nykyisin Bromarvin seurakunta on osa Raaseporin seurakuntayhtymää (ruots. Raseborgs kyrkliga samfällighet), ja se kuuluu Porvoon hiippakuntaan.
Riilahden kartano.
Riilahden kartanon menneisyys ulottuu 1400-luvulle saakka, jolloin se rakennettiin vanhan kauppareitin varrelle. Kartanon historia kytkeytyy vahvasti Suomen historiaan, Ruotsin vallan aikaan ja Venäjän vallan alaisuuteen, vaihtuviin kuninkaisiin ja keisareihin. Kartano tuli tunnetuksi kreivi Johan Fredrik Aminoffin aikana. Venäjän keisarit Aleksanteri III ja Nikolai II vierailivat kartanolla.
Riilahden meritaistelun muistomerkit.
Storön ja Prästön välisellä merenselällä käytiin 27. heinäkuuta 1714 merkittävä Riilahden meritaistelu suuren Pohjan sodan aikana, jossa keisari Pietari Suuren laivasto voitti Ruotsin laivaston. Keisari Aleksanteri II pystytytti Riilahden meritaistelun muistomerkin vuonna 1870. Nikolai II halusi pystyttää toisen muistomerkin ensimmäisen rinnalle meritaistelun 200-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1914, mutta ensimmäisen maailmansodan alkaminen keskeytti rakennustyöt. Toinen muistomerkki viimeisteltiin ja otettiin käyttöön vuonna 1928. Toinen muistomerkki on omistettu meritaistelussa kuolleille ruotsalaisille ja suomalaisille sotilaille. Muistomerkki sijaitsee Riilahden kartanon alueella.
Kansjerfin tila.
Kansjerfin kulttuuritilan omistajat tunnetaan vuodesta 1549 lähtien ja tarkempi historia ulottuu 1600-luvulle asti. Nykyinen päärakennus on peräisin 1800-luvun alkupuolelta ja sitä on kunnostettu myöhemmin. Kansjerf on ollut Gräsbeckin suvun omistuksessa vuodesta 1811. Nykyään Kansjerf palvelee taiteilijaresidenssinä, matkailukohteena ja kulttuurikeskuksena. 
Räjähdysainetehdas.
Silloisen Hangon kaupungin rajan tuntumaan Hankoniemelle perustettiin vuonna 1893 Suomen Forsiitti-Dynamiitti Oy:n räjähdysainetehdas. Turvallisuussyistä tehdas pyrittiin sijoittamaan riittävän kauas asutuksesta. Vuonna 1963 tehtaan tuotanto oli noin 2 700 tonnia dynamiittia, noin 1 250 tonnia varmuusräjähteitä sekä runsaat 220 tonnia trotyyliä.
Toinen maailmansota.
Hankoniemellä oleva osa Bromarvia kuului vuosina 1940–1941 Neuvostoliiton hallussa olleeseen Hangon vuokra-alueeseen. Jatkosodan alkuvaiheessa kesällä 1941 Bromarvissa käytiin kovia taisteluja (Hangon rintama)
Kylät ja kulmakunnat.
Bromarvissa on 28 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):
Kulmakuntia ovat lisäksi Bojnäs ja Skata. Orflax kirjoitetaan nykyään muodossa Orvlax, Wettlax muodossa Vättlax ja Öjby muodossa Öby.
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Bromarvissa ei ollut lainkaan taajamia. Nykyisin Bromarvin kirkonkylä määritellään kuitenkin taajamaksi.
Väestö.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Bromarvin väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku.
Hangon maalaiskuntaan (maaseurakuntaan), joka ei muodostanut itsenäistä kuntaa, siirrettiin vuonna 1910 Bromarvista 1 665 asukasta ja Hangon kaupunkiseurakunnasta 926 asukasta. Vuonna 1910 Hangon maalaiskunnassa oli 2 684 asukasta ja vuonna 1920 asukkaita oli 2 488. Vuonna 1922 Hangon maalaiskunnasta siirrettiin Hankoon 2 066 asukasta.6
Turismi ja vapaa-ajan asuminen.
Bromarv tunnetaan saaristokylänä, joka kerää veneilijöitä kesäisin. Kesäisin saaristokylässä harrastetaan vesiurheilua, frisgeegolfia, polkupyöräilyä, ja hevosratsastusta sekä järjestetään kulttuuritapahtumia. 
Kirjailija Jörn Donnerilla oli vapaa-ajan talo Bromarvissa. Laulaja Fredi vietti aikaa Bromarvin kesämökillä.
Donnerin elokuva Naisenkuvia kuvattiin Bromarvissa.
Kulttuuri.
Murre.
Bromarvin alue on historiallisesti pääosin ruotsinkielistä ja nykyisin kaksikielistä aluetta. Bromarvin ruotsinkielinen murre luetaan uudenmaanruotsin ryhmän länsi-uusimaalaisiin murteisiin.
Ruokakulttuuri.
Bromarvissa tuotetaan kasviksia, yrttejä, viljaa, luomulihaa, leivonnaisia ja leipiä, ja alueella toimii yhä useita ammattikalastajia.
Bromarv kuuluu ruokakulttuuriltaan uusimaalaiseen alueeseen. Rannikkokunnassa kala on kuulunut päivittäiseen ruokavalioon. Tyypillisiä suolakaloja ovat olleet silakka ja lahna ja tyypillisin mauste ruohosipuli. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluvat rosollit, piimäjuustot ja laatikot. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluu myös marjaviinituotanto, puutarhamarjat ja niistä tehdyt jalosteet.