tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Links

Links on tekstipohjainen, avoimen lähdekoodin verkkoselain. Mikuláš Patočka julkaisi ensimmäisen version nimeltään Links 0.80 24. marraskuuta 1999.
Toisin kuin erikoistarkoituksiin soveltuva Lynx, Links on tarkoitettu yleiseen Internetin selailuun. Links tukee HTML-taulukoita ja -kehyksiä, tekstin vierittämistä vaaka- ja pystysuunnassa ja piirtää sivut näytölle graafisiin selaimiin verrattuna erittäin nopeasti. Links tulee mukana joissakin Linux-jakeluissa.
Käyttöliittymä.
Links on nopea käyttää. Sivujen selailu tapahtuu nuolinäppäimillä, jossa nuoli oikealle seuraa aktiivisena olevaa linkkiä ja nuoli vasemmalle palaa sivuhistoriassa taaksepäin. Links tukee myös värejä. Sivut näytetään yksi näyttö kerrallaan ja selailu onnistuu myös pieninäyttöisissä laitteissa.
Jatkokehitelmiä.
Linksin kehittäjä Patočka on sittemmin jatkanut tekstipohjaisen selaimen kehittämistä nimellä Links2. Links2 sisältää Linksin ominaisuudet ja lisää graafisen selailun mahdollisuudet. Graafinen selaaminen on mahdollista myös ilman X:ää tai muuta ikkunointisysteemiä. Graafiseen selailuun sisältyy anti-alias- ja JavaScript-tuki.
Petr Baudis puolestaan alkoi kehittää 2001 Linksin pohjalta eLinks-selainta (Experimental/Enhanced Links). Sen kehitystä jatkoi Jonas Fonseca vuodesta 2004. eLinksin ominaisuuksia siirrettiin Links2:een Links Hacked -projektissa.
Fysiologia

Fysiologia on biotieteiden ja lääketieteen osa-alue, joka tutkii eliöiden toimintaa ja toimintamekanismeja. 
Fysiologia voidaan tutkittavien eliöiden perusteella jakaa kahteen pääsuuntaukseen: eläinfysiologiaan ja kasvifysiologiaan. Tämä perinteinen jaottelu ei huomioi muita eliölajeja, erityisesti muita aitotumaisia eliöitä kuten sieniä tai muita esitumaisia eliöitä kuten bakteereita. Myös näiden muiden aitotumaisten ja esitumaisten eliöiden toimintamekanismien tarkastelu kuuluu fysiologian piiriin.
Solufysiologia tarkastelee solujen sisäisiä ja solujen välisen vuorovaikutuksen toimintamekanismeja. Hermofysiologia tarkastelee hermosolujen ja hermoston toimintamekanismeja. 
Valituille fysiologian tai lääketieteen tutkijoille myönnetään vuosittain Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto tunnustuksena ansioituneesta tutkimustyöstä.
Kesäjoki

Kesäjoki (; ) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Belomorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ala-Uikujokeen laskevan Kesäjoen suussa 72 kilometriä Belomorskista maanteitse etelään. Taajamassa on 1 900 ja kunnassa 2 000 asukasta.
Maantiede ja asutus.
Kesäjoen kunnan pinta-ala on 889,5 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Belomorskin piirin Sosnavitsan ja idässä Suman kuntiin sekä etelässä Segežan piirin Idelin ja lounaassa Mustakosken kuntiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Vienanmeren alankoon. Sen maisemaa leimaavat laajat suot ja yksittäiset kukkulat. Kunnan alueella virtaavat Tunkuanjoki eli Tungutjoki (ven. "Tunguda"), Ala-Uikujoki, Kamennaja, Kesäjoki ("Letnjaja") ja Ieljoki ("Idel"). Järvet ovat pieniä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat graniitti, hiekka, sora, savi ja turve.
Kesäjoen taajamaan luetaan Palokorgan voimalaitoksen (ven. "Palokorgskaja GES") ja Vienanmeren–Itämeren kanavan 12. ja 13. sulun taajamat sekä Olympian ("Olimpi") kylä. Kunnan muita asutuskeskuksia ovat Letni-2:n taajama, Tunkuan ("Tunguda") asema sekä Niikkananvaaran ja Krasnaja Gorkan kylät. Jälkimmäisissä kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia.
Kesäjoen taajama on perustettu vuonna 1933. Vuoteen 1991 saakka sillä oli kaupunkimaisen taajaman status.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kunnan läpi kulkee Muurmannin rata sekä Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie, josta haarautuu osittain päällystetty tie Kesäjoelle. Taajamasta on linja-autoyhteydet Vienan Kemiin ja Petroskoihin. Rautatiellä on Kesäjoen (ven. "Letni") ja Tunkuan ("Tunguda") asemat sekä 730. kilometrin eli Krasnaja Gorkan pysäkki. Kunnan keskiosan halki kulkee Vienanmeren–Itämeren kanava, jolla on rahti- ja matkailijaliikennettä. Kevätjoella on huoltoasema.
Taajamassa toimii vuonna 1938 perustettu Kesäjoen saha, tiilitehdas ja leipomo. Kunnan alueella on kaksi kalanviljelylaitosta. Uikujoella sijaitseva Palokorgan vesivoimalaitos kuuluu TGK-1 -energiantuotantoyhtiölle.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, poliklinikka, posti, yleisönpalvelukeskus ja joukko kauppoja. Kesäjoella on kaksi ortodoksista sekä evankelinen kirkko.
Nähtävyydet.
Kesä- ja Tunkuanjokien varrella sijaitsee kivikautisia asuinpaikkoja. Historialliset kohteet liittyvät Venäjän kansalaissotaan ja toiseen maailmansotaan sekä Vienanmeren kanavan rakentamiseen.
Sosnavitsa

Sosnavitsa (, karjalaksi "Sosnoučča" tai "Sosnovičča") on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Belomorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren–Itämeren kanavan ja Muurmannin radan varrella 20 kilometriä Belomorskista lounaaseen. Vuonna 2013 taajamassa oli 1 500 ja kunnassa 2 600 asukasta.
Maantiede ja asutus.
Sosnavitsan kunnan pinta-ala on 7 330,65 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kemin piirin Papinsaaren, Kemin ja Vääräkosken, lännessä Kalevalan piirin Jyskyjärven ja Borovoin sekä Mujejärven piirin Lietmajärven, lounaassa Rukajärven, etelässä Segežan piirin Mustakosken ja Belomorskin piirin Kesäjoen sekä kaakossa Belomorskin ja Suman kuntiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja vesialueita.
Kunnan alueella virtaavat muun muassa Ala-Uikujoki, Ieljoki (ven. "Idel"), Kesäjoki ("Letnjaja"), Suikujoki ja Tungutjoki ("Tunguda"). Suurimpia järviä ovat Muujärvi ("Mujezero"), Suikujärvi, Tungutjärvi ja Voinkijärvi ("Voingozero"). Hyötykaivannaisiin kuuluvat molybdeeni, kulta, eri kivilajit, hiekka, sora ja turve. Kunnassa sijaitsee Sorokan rauhoitusalue.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Pušnoin, Uuden Maasjärven ja Vienanmeren–Itämeren kanavan 14. ja 15. sulkujen asutukset, Kesäjärven, Kevättämäjärven, Lehdon, Maasjärven, Nuottavaaran, Suijun, Suikujärven, Tunkuan ja Uskelan kylät, Suuren-Susmoin saari (ven. "Bolšoi Žužmui") sekä Bolšaja Udan asema. Sosnavitsan jälkeen suurimmat asutuskeskukset ovat noin 400 asukkaan Pušnoi ja Uusi Maasjärvi sekä vajaan 200 asukkaan Suiku. Monilla paikkakunnilla ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia.
Sosnavitsa on perustettu vuonna 1885. Se kuului Suikujärven kuntaan 1920-luvulle asti, jolloin se liitettiin Sorokan piiriin osana Uiunsaaren kyläneuvostoa. Vuonna 1926 Sosnavitsan kylässä oli 12 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia.
Talous ja palvelut.
Paikkakunnan merkittävin työnantaja on Vienanmeren–Itämeren kanava. Sosnavitsan kohdalla kanavassa on kaksi sulkua. Taajamassa on satama, rautatieasema, kauppoja ja pieni hotelli. Sosnovitsan kirkko toimii postina.
Bijou Phillips

Bijou Lily Phillips (s. 1. huhtikuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja poplaulaja. 
Phillips aloitti mallin uransa nuorella iällä ja esiintyi jo 13-vuotiaana "Interview"-lehden kannessa. Hän lopetti mallin uransa tilapäisesti 17-vuotiaana ja teki levytyssopimuksen Almos Recordsin kanssa. Vuonna 1999 Phillips julkaisi popalbumin "I'd Rather Eat Glass". Hän on tällä hetkellä kokoamassa materiaalia tulevalle albumilleen. 
Phillips on esiintynyt vuodesta 1999 lähtien useissa elokuvissa, muun muassa elokuvissa "Melkein julkkis", "Oven takana" ja .
Yksityiselämä.
Phillipsin isä oli hippiajan kuuluisimpien yhtyeiden joukkoon kuuluvassa The Mamas &amp; the Papas -yhtyeessä aikoinaan toiminut muusikko John Phillips. Hänen äitinsä oli eteläafrikkalainen malli Genevieve Waite.
Phillips on naimisissa pokeri-turnauksessa tapaamansa näyttelijä Danny Mastersonin kanssa. He molemmat ovat skientologeja. Parilla on yksi lapsi. Syksyllä 2023 Phillips kertoi hakevansa eroa Mastersonin saatua tuomion raiskauksista.
Majed Saeed Sultan

Majed Saeed Sultan, alkuperäiseltä nimeltään Elijah Kosgei (s. 3. marraskuuta 1986 Keniassa) on kalenjin-heimosta lähtöisin oleva 800 metrin juoksija. 
Majed Saees Sultan on alkujaan Kenian kansalainen, mutta loikkasi sittemmin monien muiden kenialaisjuoksijoiden tavoin Qatariin. Kesäkuussa 2004 hän sijoittui Aasian nuorten mestaruuskilpailuissa 800 metrillä toiseksi ajalla 1.51,34, ja kuukautta myöhemmin voitti Grossetossa nuorten maailmanmestaruuden ajalla 1.47,33.
Toisin kuin Saif Saaeed Shaheenin ja Ahmad Hassan Abdullahin tapauksissa, ei Kenian liitto estänyt Majed Saeed Sultanin osallistumista 2004 Ateenan olympialaisiin, koska hän oli vaihtanut kansalaisuutta ennen nousuaan miesten maajoukkuetasolle. Ateenassa Sultan sijoittui omassa 800 metrin alkuerässään neljänneksi ajalla 1.47,92, mutta ei päässyt jatkoon.
Syyskuussa 2005 Majed Saeed Sultan voitti Aasian mestaruuden omalla ennätysajallaan 1.44,27. 
Majed Saeed Sultan on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 68 kilogrammaa.
Abysmal Torment

Abysmal Torment on maltalainen brutal death metal/grindcore -yhtye. Se perustettiin loppuvuodesta 2000 nimellä Molested. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Incised Wound Suiciden" maaliskuussa 2005.
6. helmikuuta 2014 yhtye allekirjoitti sopimuksen Willowtip Recordsin kanssa, jonka alla on julkaistu kaksi täyspitkää albumia, "Cultivate the Apostate" vuonna 2014, ja "The Misanthrope" vuonna 2018.
Virantajärvi

Virantajärvi eli Virandozero () on maaseututaajama Karjalan tasavallan Belomorskin piirin itäosassa Venäjällä. Se sijaitsee 98 kilometriä Belomorskista kaakkoon, Belomorskista Vologdan–Onegan radalle johtavan radan varrella. Vuonna 1996 Virantajärvellä oli 1 080 asukasta. Taajaman itäpuolella on Virantajärven rautatieasema, joka on tärkeä puutavaran lastauspaikka. 
Vuonna 1941 perustettu taajama on kehittynyt rautatieaseman ympärille. Nykyään se kuuluu Suman kuntaan.
Virantajärven entinen taajama-alue rajoittui pohjoisessa Vienanmeren Äänislahteen, idässä Njuhtšan kylähallintoalueeseen sekä lännessä Hvoinyin kylähallintoalueeseen ja Suman taajama-alueeseen. Alkuperäinen Virantajärven kylä sijaitsee 16 kilometriä taajamasta lounaaseen, mutta se on nykyisin asumaton, kuten myös taajaman pohjoispuolella sijaitseva Ruigan kylä.
Alue kuului aikoinaan Kuolisman kuntaan, joka lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Belomorskin piiriin.
Lidice

Lidice () on kylä Keski-Böömin läänissä Tšekissä, 22 kilometriä Prahasta luoteeseen, lähellä Kladnon kaupunkia. Kylä tuli kuuluisaksi, kun natsit valitsivat sen sattumanvaraisesti kohteeksi kostoiskulle natsijohtaja Reinhard Heydrichin murhan takia. Käskyn kostoiskusta antoivat Adolf Hitler ja SS-johtaja Heinrich Himmler ja sen toteuttivat Böömin ja Määrin SS-joukot.
Isku tapahtui 10. kesäkuuta 1942. Kylän yli 16-vuotiaat miespuoliset asukkaat (172) ammuttiin, kun taas useita satoja naisia ja lapsia lähetettiin Puolaan Chełmnon tuhoamisleiriin. Ainoastaan 153 naista ja 17 lasta selvisi leiriltä takaisin. Kylän jokainen rakennus räjäytettiin ja poltettiin. Sen jälkeen rauniot raivattiin ja niiden päälle ajettiin maata ja sementtiä. Hävitys sinetöitiin painamalla alueesta uudet kartat, joista Lidice oli poistettu.
Koska natsit yrittivät saada maailman unohtamaan tapahtuman, syntyi vastareaktio. Kyliä ja sairaaloita nimettiin Lidice-nimellä esimerkiksi Meksikossa, Venezuelassa, Panamassa ja Brasiliassa. Coventryssä on kaupunginosa Lidice. Tšekkiläinen säveltäjä Bohuslav Martinů teki aiheesta sävelteoksen "Památník Lidicím" eli "Lidicen muistoksi" (1943). Siinä olevan teeman "ta-ta-ta-taa" on tulkittu viittaavan sekä Beethovenin 5. sinfoniaan että sähkötyksen v-kirjaimeen ("victory"). Elokuvaohjaaja Humphrey Jennings teki aiheesta filmin "The Silent Village" (1943). Myöhemmin (1975) myös brittiläinen filmi "Operation Daybreak" on saanut aiheensa Lidicen tapahtumasta. 
Kylä jälleenrakennettiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1949 tuhotun kylän pohjoispuolelle. Vuonna 2003 siellä oli 451 asukasta.
Tareq Mubarak Taher

Tareq Mubarak Taher () (s. 1. joulukuuta 1986 Kenia) on estejuoksija, joka edustaa Bahrainia. Alkujaan hän on Kenian kansalainen.
Tareq Mubarak Taher sai Bahrainin edustusoikeuden 1. tammikuuta 2005. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui 2005 maastojuoksun MM-kisoissa juniorien matkalla yhdeksänneksi. Saman vuoden heinäkuussa hän voitti 2 000 metrin estejuoksun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Marrakechissa ajalla 5.23,95 ja elokuussa Helsingin MM-kisoissa sijoittui 3 000 metrin esteissä sijalle 15 ajalla 8.37,62 selviydyttyään viimeisenä aikavertailun kautta loppukilpailuun.
Seuraavana vuonna hän voitti Aasian sisäratojen MM-kisoissa hopeaa 3 000 metrin juoksussa ajalla 7.49,84 ja sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa saman matkan yhdenneksitoista. Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa hän oli nuorten sarjassa yhdeksästoista ja Pekingissä pidetyissä nuorten MM-kisoissa Taher sijoittui hopealle Kenian Willy Rutto Komenin takana ajalla 8.16,64. Kauden lopussa hän sijoittui esteissä kymmenenneksi ja yleisurheilun maailmancupissa 3 000 metrin sileällä kahdeksanneksi. Osakan MM-kisoissa 2007 hän juoksi esteissä kahdeksanneksi ajalla 8.22,95. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 11:nneksi ja saman vuoden neljänneksi. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän juoksi esteissä kymmenenneksi ajalla 8.17,08.
Tareq Mubarak Taherin siirtymiseen Keniasta Qatariin liittyy epäselvyyksiä. Virallisten Bahrainin asiakirjojen mukaan hän on syntynyt 1. joulukuuta vuonna 1989, ja että hänen alkuperäinen nimensä olisi Dennis Sang. Kenian yleisurheiluliitto on väittänyt, että Taher olisi oikeasti alun perin nimeltään Dennis Kipkurui Keter ja syntynyt jo 24. maaliskuuta 1984, jolloin olisi näin jo 21-vuotias, eikä siis olisi ollut oikeutettu osallistumaan alle 18-vuotiaiden MM-kisoihin kesällä 2005. Lopulta IAAF päätti tutkimustensa jälkeen, että Taherin oikea nimi oli ollut Dennis Kipkurui Sang ja että hänen syntymäpäivänsä on 1. joulukuuta 1986. Tästä syystä hänen suorituksensa vuoden 2005 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa sekä vuoden 2006 maastojuoksun MM-kisoissa ja nuorten MM-kisoissa mitätöitiin.
Päällystysosa

Päällystyskonetta käytetään yleisesti paperikonelinjassa pohjapaperin päällystämiseen. Päällysteen tarkoituksena paperissa on saavuttaa mahdollisimman aidon- ja näyttävän näköiset kuvat paperilla tai kartongilla.
Sizer.
Sizer päällystyskoneella päällysteaine on yleensä telojen alla kaukalossa, jolloin nestemäinen päällysteaine on kosketuksissa telan pintaan, josta se siirtyy paperiradalle. Kummankin telan pinnassa olevaa päällystemäärää säädetään yleensä kumisella palkilla, jota toimilaitteet profiloivat.
Rahtilaiva

Rahtilaiva on laiva, jonka päätehtävä on kuljettaa rahtia. Yleensä rahtilaivat voivat ottaa mukaansa pieniä määriä matkustajia.
Rahtilaivatyyppejä.
Rahtilaivoja on useita eri tyyppejä, joiden koot vaihtelevat huomattavasti.
Metallografia

Metallografia on joukko tutkimusmenetelmiä, joilla tutkitaan metallien mikrorakennetta.
Metallografiaan kuuluvat tutkittavien metallinäytteiden käsittelytekniikat (hionta, kiillotus ja syövytys) ja mikroskooppiset tutkimukset.
Tutkittava mikrorakenne on kiteistä, mutta voi sisältää myös epämetallisia sulkeumia tai metallienvälisiä yhdisteitä erkaumina.
Mikrorakennetutkimus voi olla joko kvalitatiivista tai kvantitatiivista.
Tärkeimmät tutkimusvälineet ovat valo- ja elektronimikroskooppi. Pyyhkäisyelektronimikroskoopin yhteydessä käytettävällä mikroanalysaattorilla voidaan tutkia mikroskooppisten rakenneosien kemiallista koostumusta.
Teräksen kuonapuhtauden määrittämiseksi voidaan käyttää automaattista kuva-analysaattoria tai silmämääräistä arviota standardisoidun sulkeumakuvasarjan avulla (ASTM E45).
Raekoon määritys voidaan tehdä laskemalla mikroskoopilla kuvakenttien sisältämä rakeiden lukumäärä tai laskemalla janan leikkaavien raerajojen lukumäärä tai käyttäen standardoitua (esimerkiksi ASTM E112) vertailukuvasarjaa.
Aérospatiale SA 321

Aérospatiale SA 321 Super Frelon on Aérospatiale-yhtiön kuljetushelikopteri, joka perustui SNCASE SE-3200 -helikopteriin. Kopteria käytettiin myös Aeronavalen valmistamana sukellusveneiden torjuntaan, sekä pelastushelikopterina.
Vuoteen 1983 mennessä 99 kopteria oli valmistettu.
Lauryn Williams

Lauryn Williams (s. 11. syyskuuta 1983 Allegheny, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja rattikelkkailija. Hän on olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari yleisurheilussa sekä olympiamitalisti rattikelkkailussa.
Vuonna 2002 Williams voitti sadalla metrillä Yhdysvaltain juniorien mestaruuden ja 17. heinäkuuta Kingstonissa juniorien maailmanmestaruuden ajalla 11,33. Vuonna 2004 hän voitti satasella Yhdysvaltain yliopistomestaruuden ja sijoittui Ateenan olympialaisissa elokuussa hopealle ajalla 10,96. Monacossa hän oli sadalla metrillä kolmas ajalla 11,21.
Helsingin MM-kisoissa 2005 Williams voitti sadan metrin maailmanmestaruuden ajalla 10,93. Lisäksi hän yhdessä Angela Daiglen, Muna Leen ja Me'Lisa Barberin kanssa voitti pikaviestin mestaruuden maailman kauden kärkiajalla 41,78. syyskuussa Williams sijoittui jälleen kolmanneksi (aika 11,04). 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän sijoittui 60 metrillä hopealle samalla ajalla voittaja Me'Lisa Barberin kanssa.
Osakan MM-kisoissa 2007 Williams voitti hopeaa 100 metrillä (aika 11,01) ja kultaa 4 × 100 metrillä. hän sijoittui viidenneksi ajalla 11,31. Vuonna 2008 hän oli neljäs Pekingin olympialaisissa ajalla 11,03 ja kuudes ajalla 11,22. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän sijoittui viidenneksi ajalla 11,01.
Lontoon olympialaisissa 2012 Williams juoksi 4×100 metrin viestissä alkuerissä ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue voitti kilpailun.
Williams lopetti yleisurheilu-uransa kesällä 2013 ja siirtyi rattikelkkailuun. Hänet valittiin edustajaksi vuoden 2014 olympialaisten rattikelkkailuun. Sotšissa hän saavutti parinsa Elana Meyersin kanssa hopeaa. He johtivat kilpailua kolmen laskun jälkeen, mutta putosivat viimeisessä laskussa toiseksi.
Pentagram (turkkilainen yhtye)

Pentagram on turkkilainen power metal -yhtye. Kitaristi Hakan Utangaç ja rumpali Cenk Ünnü perustivat sen Istanbulissa vuonna 1986. Yhtye alkoi esiintyä vuonna 1987, kun basisti Tarkan Gözübüyük liittyi siihen. Vuonna 1990 Pentagram julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Pentagramin". Vuonna 1992 yhtyeeseen liittyi toinen kitaristi Demir Demirkan ja laulusolisti Ogün Sanlısoy. Laulaja kuitenkin korvattiin kolmen vuoden kuluttua Murat İlkanilla. 
Pentagram käyttää ulkomailla esiintyessään nimeä Mezarkabul, mutta Turkissa nimeä Pentagram. Yhtyeeltä on ilmestynyt kuusi albumia.
Ladji Doucouré

Ladji Doucouré (s. 28. maaliskuuta 1983 Juvisy-sur-Orge) on ranskalainen 110 metrin aitajuoksuun erikoistunut yleisurheilija ja kaksinkertainen maailmanmestari. Doucouré edustaa synnyin- ja kotimaataan Ranskaa, mutta hänen vanhempansa ovat kotoisin Senegalista ja Malista.
Ura.
Nuoruudessaan Doucouré pelasi jalkapalloa ja harrasti kymmenottelua ennen keskittymistään pika-aitoihin. Vuonna 1999 hän voitti Bydgoszczissa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden 110 metrin aitajuoksussa (91,4 cm korkeilla aidoilla) ajalla 13,26. Lokakuussa 2000 Santiago de Chilessä Doucouré sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 110 metrin aitajuoksussa pronssille ajalla 13,84 ja 4×100 metrin viestissä hopealle. Vuonna 2001 hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden kymmenottelussa ja sijoittui pikaviestissä hopealle.
Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2003 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi. Ateenan olympialaisissa 2004 hän eteni loppukilpailuun. Loppukilpailussa hän oli yhdeksännellä aidalla vielä toisena, mutta osui viimeiseen aitaan ja putosi kahdeksanneksi ajalla 13,76.
Vuonna 2005 Doucouré voitti sisäratojen EM-kisoissa 60 metrin aitajuoksun mestaruuden. Saman vuoden elokuussa Helsingin MM-kisoissa hän voitti maailmanmestaruuden ajalla 13,07. Lisäksi hän voitti kisoista toisen kultamitalin Ranskan pikaviestijoukkueessa yhdessä Ronald Pognonin, Eddy De Lépinen ja Lueyi Dovyn kanssa.
Doucouré sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 neljänneksi ajalla 13,24. Torinon EM-hallikisoissa 2009 hän voitti kultaa ajalla 7,55. 
Doucourén ennätys 110 metrin aitajuoksussa on 12,97 s, jonka hän juoksi Angers'ssa heinäkuussa 2005. Kymmenottelussa hän on saavuttanut tuloksen 7794 pistettä (2001). Hallissa hän on juossut 60 metrin aidoissa ajan 7,42 (2005).
Absolutiivi

Absolutiivi on ergatiivikielissä transitiivisen verbin objektin tai patientin (esimerkiksi "Nainen syö hampurilaista) sekä intransitiivisen (objektittoman) verbin subjektin, agentin tai ainoan argumentin (esimerkiksi Mies laiskottelee") sija. Se on yleensä tunnusmerkittömämpi (perusmuotomaisempi) kuin ergatiivi, jolla ilmaistaan transitiivisen verbin subjektia.
Metallin kylmämuokkaus

Kylmämuokkauksella tarkoitetaan pysyvää muodonmuutosta, joka tehdään materiaalille lämpötilassa, joka on sen rekristallisaatiolämpötilaa matalampi.
Kylmämuokkausaste, eli reduktio, ilmaisee kuinka paljon metallia on muokattu rekristallisaation jälkeen. Maksimaalinen kylmämuokkausaste, esimerkiksi pehmeäksihehkutetulla kuparille, yhdellä muokkauspistolla on noin 25%. Useilla perättäisillä kylmämuokkauspistoilla voidaan metallia muokata jopa 90%.
Erotukseksi kylmämuokkauksesta, sanotaan kylmämuovaukseksi sellaista prosessia, jossa metallilevystä kylmänä (yleensä huoneenlämpötila) eri menetelmillä muotoa antamalla tehdään kolmiulotteisia kappaleita.
Metalleja kylmämuokataan:
Kylmämuokkauksessa ja sitä seuraavassa rekristallisaatiohehkutuksessa raerakenne syntyy uudelleen ja hienonee. Rekristallisaatiohehkutuksessa muodostuu aluksi hienorakeinen ja tasa-aksiaalinen rakenne, josta muokkauksen jäljet (litistyneet rakeet) ovat hävinneet. 
Kuumamuokkausprosesseihin liittyy aina kappaleen ja muokkaustyökalujen lämpeneminen ja kuluminen sekä niihin liittyvät muodonmuutokset. Samaten työkappaleen pinta on usein alttiina hapettumiselle ja hilseilylle. Näiden syiden takia parhaimmillaankin kuumaprosesseissa saadaan kappaleita, joiden mittatoleranssit vaihtelevat +/- 0,05 mm. Kylmämuokkausprosesseilla päästään dekadia tai kahta parempiin toleransseihin. Esimerkiksi alumiinifolion kylmävalssauksessa tuotteen loppumitta on alle 5 µm ja toleranssi luokkaa 0,1 µm. 
Metallikappaletta kylmämuokatessa sen rakeet litistyvät muokkaussuunnassa. Raerajan suhteellinen osuus kappaleen tilavuudessa ja dislokaatiotiheys kasvavat. Kappale lujittuu; sen myötöraja kohoaa, mutta venymä laskee. Alkuperäiset materiaaliominaisuudet voidaan palauttaa rekristallisaatiohehkutuksella.
Esimerkiksi seostamattoman hehkutetun kuparin kovuus on 35–40 HV10, 10–15% kylmämuokkauksella kuparin kovuus nousee arvoon 80–95 HV10, kappaletta edelleen muokattaessa sen kovuus saavuttaa lopulta, noin 40% kylmämuokkauksen jälkeen, kovuuden 130–135 HV10.
Metallin kylmämuokkausprosesseja ovat esimerkiksi
Sprite

Sprite on yhdysvaltalaisen The Coca-Cola Companyn rekisteröimä ja valmistama sitruunan- ja limetinmakuinen virvoitusjuoma. Se esiteltiin tällä nimellä Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran vuonna 1961, ja viisi vuotta tämän jälkeen Sprite esiteltiin Suomessa. Sokeroidun Spriten lisäksi juomavariaationa on Sprite sokeriton (aiemmin nimellä Sprite Zero), jossa sokeri on korvattu muilla makeutusaineilla.
Sprite on maailman suosituin sitruuna-limettijuoma. Sprite on yksi maailman suosituimmista virvoitusjuomista, ja sitä juodaan yli 190 maassa.
Pirjo Bergström

Pirjo Liisa Helena Bergström (o.s. Halminen, 21. huhtikuuta 1939 Helsinki – 15. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen muusikko, säveltäjä, sovittaja, laulaja ja näyttelijä. 
Bergström tuli tunnetuksi pitkästä yhteistyöstään musiikin alalla miehensä Matti Bergströmin kanssa. Yhteistyön tuloksia olivat muun muassa Hectorin kolmen ensimmäisen albumin sovitukset.
Bergström opiskeli Sibelius-Akatemiassa. Hänen pianonsoiton opettajansa oli Martti Paavola ja klassisen laulun opettajansa Mirjam Helin.
Matti Bergströmin kuoltua vuonna 1994 Pirjo Bergström jatkoi sekä säveltäjänä että esiintyvänä taiteilijana. Hän sävelsi monille ammattiteattereille pääkaupunkiseudulla ja muualla Suomessa sekä Yleisradiolle. Hän myös näytteli, muun muassa Helsingin Kaupunginteatterin musikaaleissa "Cats" ja "Sound of Music" sekä televisiosarjassa "Velipuolikuu".
1990-luvun keskivaiheilta alkaen Pirjo Bergström toimi laulusolistina 1920-luvun jazziin erikoistuneessa harrastajakokoonpanossa Old Time Jazz Band. Hänen myötään yhtyeen ohjelmistoon otettiin gospelmusiikkia, jota esitettiin yli 70 kirkossa ympäri Suomea. Bergström on solistina myös yhtyeen albumeilla "Old Time Jazz" (1997), "Old Time Gospel" (1999) ja "A Bit of Jazz" (2002).
Bergströmin asuinpaikka hänen viimeiset vuotensa oli Lallukan taiteilijakoti. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen keväällä 2008.
Bergström kuoli sairauskohtaukseen 15. toukokuuta 2011 72-vuotiaana. Hänet haudattiin 28. toukokuuta 2011 miehensä viereen Malmin hautausmaalle. Haudan osoite on 61-15-188.
Heiltä jäi kaksi tytärtä: näyttelijät Tiina Bergström ja Carita Mäkelä.
Mstislav Rostropovitš

Mstislav Leopoldovitš Rostropovitš (, ääntämys: []; 27. maaliskuuta 1927 Baku – 27. huhtikuuta 2007 Moskova) oli venäläinen, Yhdysvalloissa asunut sellisti ja kapellimestari. Häntä pidetään yhtenä aikansa merkittävimmistä soittimensa taitajista.
Rostropovitš opiskeli sellonsoittoa aluksi muusikkoisänsä ohjauksessa ja piti ensikonserttinsa jo 1942. Moskovan konservatoriossa hän opiskeli muun muassa Dmitri Šostakovitšin ja Sergei Prokofjevin oppilaana 1943–1948. Edellinen omistikin sellokonserttojaan Rostropovitšille.
Hän oli kirjailija Aleksandr Solženitsynin ystävä ja antoi tälle turvapaikan kodissaan. Tämä ärsytti viranomaisia, ja Rostropovitšin ja hänen vaimonsa matkustamista rajoitettiin. Poliittisten mielipiteidensä vuoksi hän lähti maanpakoon 1974 ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden, ilmoittaen palaavansa kotimaahansa vasta kun saa täyden taiteellisen vapauden toimia siellä. Neuvostoliiton romahdettua hän sai sitten Venäjän kansalaisuuden. Rostropovitš oli tunnettu ihmisoikeusaktivisti, joka muun muassa esiintyi Berliinin muurilla sen murtuessa.
Rostropovitš työskenteli vuosina 1977–1994 Washingtonissa Yhdysvaltain kansallisorkesterin kapellimestarina ja musiikillisena johtajana. Orkesterinjohtamisessa hän ei saanut samanlaista menestystä kuin solistina. Parhaiten hän onnistui Prokofjevin, Šostakovitšin ja Schnittken teosten johtamisessa. Samalla hän jatkoi uraansa solistina ja esiintyi muun muassa Svjatoslav Richterin ja Vladimir Horowitzin kanssa.
Rostropovitš oli naimisissa venäläisen sopraanon Galina Višnevskajan kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Luettelo Jonna Tervomaan kappaleista

Tämä on luettelo julkaistuista Jonna Tervomaan esittämistä musiikkikappaleista.
Luettelo ei sisällä 1980-luvulla julkaistuja lastenlauluja. Luettelossa ei mainita kappaleiden tekijöitä, mutta Tervomaan esittämien lainakappaleiden jälkeen on mainittu kappaleen alkuperäinen esittäjä. Luettelossa ei ole mainittu kaikkia kokoelmalevyjä, millä on julkaistu Jonna Tervomaan kappaleita. Albumiosuudessa on mainittu vain Tervomaan omat albumit ja ne albumit, joilla kappale on alun perin julkaistu.
Abidjan

Abidjan on Norsunluurannikon suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki. Se on maan talous- ja rahaelämän keskus sekä "de facto" pääkaupunki (virallinen pääkaupunki on Yamoussoukro). Kaupunki on Norsunluurannikon tärkein satama.
Vuoden 2014 väestönlaskennassa Abidjanissa oli 4,7 miljoonaa asukasta.
Asukkaat koostuvat useista eri etnisistä ryhmistä ja yleiskielenä käytetään ranskaa. Tämä tekee kaupungista maailman kolmanneksi suurimman ranskankielisen suurkaupunkialueen Kinshasan ja Pariisin jälkeen.
Historia.
Ranskalaiset siirtomaaisännät perustivat Abidjanin vuonna 1898, ja se sai kaupunginoikeudet vuonna 1903. Vuonna 1904 se yhdistettiin rautatiellä sisämaahan. Samoihin aikoihin kaupunkiin alkoi syntyä myöhemmin merkittäväksi kasvanut libanonilainen yhdyskunta.
Norsunluurannikon siirtomaahallinto muutti Bingervillestä Abidjaniin vuonna 1934. Itsenäisen Norsuunluurannikon tasavallan pääkaupunki siitä tuli vuonna 1960. Maan pääkaupunki siirrettiin muodollisesti sisämaahan Yamoussoukroon vuonna 1983, mutta hallinnon muutto tapahtui hitaasti ja jatkui 2000-luvun puolelle asti. Kaupunki on kärsinyt vuonna 1999 alkanessa taloudellis-yhteiskunnallisessa kriisissä.
Maantiede ja ilmasto.
Abidjan sijaitsee Ébrié-laguunin rannoilla, jota erottaa Guineanlahdesta ja Atlantin valtamerestä Vridi Plagen hiekkakannas. Kannaksen poikki rakennettiin vuonna 1950 kanava, minkä jälkeen Abidjanista tuli merkittävä satamakaupunki.
Abidjanissa vallitsee trooppinen ilmasto. Vuoden keskilämpötila on 26,6°C ja keskimääräinen sademäärä noin 1800 mm. Eniten sataa kesäkuussa, joulukuusta helmikuuhun on kuiva kausi.
Liikenne.
Abidjanissa sijaitsee Port Bouetin lentoasema. Kaupungista on rautatieyhteys Burkina Fason pääkaupunkiin Ouagadougouhun.
Abidjanin metron rakentaminen on aloitettu vuonna 2017. Ensimmäiselle linjalle tulee 20 asemaa välillä Port Bouët – Anyama.
Sotilastukikohta.
Ranskalla on Abidjanissa yksi sen Afrikan tukikohdista, Port Bouëtin sotilastukikohta.
Palvelut.
Kaupungissa toimii kolme yliopistollista keskussairaalaa, Treichville, Cocody ja Yopougon. Muitakin terveydenhuoltopalveluja on runsaasti tarjolla, mutta laatu ei ole länsimaisen mittapuun mukaan kovin korkea.
Abidjanin yliopisto perustettiin vuonna 1964 ja jaettiin vuonna 1996 kolmeen osaan, joista kaksi toimii Abidjanissa: Université Abobo-Adjamé ja Université Félix Houphouët-Boigny.
Pasaatituulten kohtaamisvyöhyke

Pasaatituulten kohtaamisvyöhyke, usein merimieskielellä doldrumit () on osa ilmakehän kiertoliikettä; päiväntasaajan tienoilla sijaitseva alue, jossa vallitsee yleisesti matalapaine ja ilman nousuliikkeet ovat yleisiä. Tämä synnyttää rankkasateita ja ukkosia. Muuna aikana vyöhykkeellä vallitsee usein tyven. Se tunnetaan usein lyhenteellä ITCZ, englanninkielisestä nimestään "Intertropical convergence zone". Muita käytettyjä lyhenteitä ovat ITZ ja ITC. Kohtaamisvyöhykkeellä kohtaavat pasaatituulet, ja niiden tuoma ilma nousee ylöspäin aiheuttaen kuuropilviä ja rankkoja sateita. Vyöhykkeellä sataa yli 200 päivänä vuodessa.
Vyöhyke liikkuu vuodenaikojen mukaan seuraten auringon zeniittiasemaa. Kesällä konvergenssi siirtyy päiväntasaajasta ainakin 500 kilometriä pohjoiseen. Sen liike aiheuttaa tropiikin sadekaudet yhdessä monsuunin kanssa. Kaiken lisäksi monsuuni ohjailee konvergenssin liikkeitä. Kesäinen pohjoisessa oleva voimakas monsuunimatala pyrkii imemään konvergenssia pohjoisemmaksi kuin se muuten menisi. Merellä konvergenssin liike ei ole yhtä selvää kuin mantereella, koska hitaammin muuttuva meren lämpötila määrää mereisen matalapaineen alueen.
Stereoskopia

Stereoskopia on yhteisnimitys tekniikoille, joilla kaksiulotteiseen kuvaan voidaan luoda syvyysvaikutelma. Nämä niin kutsutut 3D- eli kolmiulotteiset kuvat perustuvat siihen, että ihmisen silmien välisen pienen etäisyyden vuoksi silmät näkevät kohteen hiukan erilaisista kulmista. Kolmiulotteinen vaikutelma voidaan saada aikaan valokuvien ja muiden kaksiulotteisen kuvien ohella myös elokuviin.
Stereoskopisten kuvien eli stereogrammien valmistuksen keksi ensimmäisenä Sir Charles Wheatstone vuonna 1838. Stereoskopiaa käytetään fotogrammetriassa sekä taiteessa ja viihteessä. 
"Pääartikkeli: stereoskooppi"
Tekniikat.
Stereokuvaparit.
Helpoin tapa luoda syvyysvaikutelma kuvaan on ottaa samasta aiheesta kaksi eri kuvaa hiukan kuvakulmaa muuttaen. Kolmiulotteisuuden illuusio perustuu ihmisen binokulaariseen näköön.
Stereokuvaparien etuna on se, että varsinaista kuvankäsittelyä ei tarvita. Kuvien katselussa auttaa stereoskooppi, mutta katseen sopivasti kohdistamalla syvyysvaikutelman saa näkyviin myös ilman apuvälineitä. Katsojan tulisi joko katsoa kieroon tai hajauttaa katseensa (kohdistaa katse kuvan taakse) siten, että kahden sijasta hän näkeekin kolme kuvaa. Näistä keskimmäinen näyttää kolmiulotteiselta. Stereokuvaparien katselu ilman stereoskooppia voi olla vaikeaa ja vaatii harjoitusta.
Max Lundgren

Max Lundgren (22. maaliskuuta 1937 Landskronassa – 27. toukokuuta 2005 Malmössä) oli ruotsalainen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka muun muassa kirjoitti "Harjuvaaran pallokerho" -kirjat ("Åshöjdens BK"). "Harjuvaaran pallokerho" -kirjoista hän käsikirjoitti myös sarjakuvaversion "Harjumäen sisu", joka ilmestyi Buster-lehdessä, ja elokuvaversion, joka ilmestyi 1985. Myös toinen hänen kirjasarjansa sai sarjakuvaversion. "IFK Trumslagaren" ilmestyi suomenkielisessä Busterissa nimellä "Rummuttajat".
Vuonna 2009 Lundgrenin nuortenromaani "Kultafarkut" ja siitä tehty televisiosarja "Pojken med guldbyxorna" (1975) pääsivät mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Lundgrenille myönnettiin Astrid Lindgren -palkinto vuonna 1991.
Häkä Virtanen

Heikki ”Häkä” Atte Virtanen (s. 4. syyskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen basisti. Virtanen on Gramexin tilastojen mukaan Suomen kolmanneksi eniten levyttänyt studiomuusikko, jolla oli vuonna 2008 tilillään 4 922 levytystä.
Virtanen alkoi soittaa Mosaic-yhtyeessä vuonna 1968 ollessaan vasta 14-vuotias. Topmostin basisti Heimo ”Holle” Holopainen antoi Virtaselle lempinimen ”Häkä”. Holopaisen ansiosta Virtanen sai kiinnityksen Soulset-yhtyeeseen kesällä 1968 Matti Bergströmin lähdettyä siitä. Tuona vuonna Virtanen soitti myös ensi kertaa levyllä. Seuraava kesä meni Danny-show’ssa ja kaksi seuraavaa Markku Aron taustayhtyeessä.
Ammattimuusikon ura käynnistyi varsinaisesti vuonna 1972 Tasavallan Presidentissä, kuten myös kontrabasso-opinnot Helsingin konservatoriossa. Tasavallan Presidentin hajottua 1975 Virtanen alkoi soittaa erityisesti iskelmämusiikkiartistien levytyssessioissa ja työskenteli tuon ajan keskeisten iskelmätuottajien kanssa.
Vuonna 1986 Virtanen suoritti musiikkitieteen loppututkinnon ja keskittyi entistä enemmän jazzmusiikkiin. Hän sai Suomen Jazzliiton Yrjö-palkinnon vuonna 1987. 1990-luvulla Virtanen soitti muun muassa "BumtsiBum!"-ohjelman studio-orkesterissa. Tällä hetkellä hän kuuluu muun muassa "Aboriginal Pig Band" -kokoonpanoon. Suomen Big Band -yhdistys, Suomen pop- ja jazzarkisto, sekä Imatra Big Band Festival nimesivät Virtasen vuoden 2012 jazzlegendaksi numero 23.
Virtaselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Kaurapuuro

Kaurapuuro on puuro, jota nautitaan yleensä aamiaiseksi. Sitä syödään etenkin Pohjoismaissa, Baltiassa, Venäjällä, Skotlannissa ja Irlannissa. Kaurapuuro on mielletty olennaisesti skotlantilaiseksi ruoaksi.
Yli 40 prosenttia suomalaisista syö päivittäin puuroa.
Valmistus.
Puuro keitetään yleensä kaurahiutaleista joko maitoon tai veteen. Se voidaan valmistaa myös kaurasuurimoista
Puurosta tulee maittavinta, kun se haudutetaan hitaasti miedolla lämmöllä. Jos puuroa hämmennetään voimakkaasti keittämisen aikana, sen tärkkelykset muodostavat pitkiä ketjuja (sama ilmiö kuin taikinan sitko) ja siitä tulee venyvää liisteriä. Myös puuron nesteen lämpötilalla on merkitystä. Mikäli hiutaleet lisätään kiehuvaan nesteeseen, ne jäävät irtonaisemmiksi. Kylmään nesteeseen lisättynä ne liisteröityvät enemmän.
Ravintosisältö.
Kaurapuurossa on hieman kuituja, joista liukoisella beetaglukaanilla on kolesterolia alentava vaikutus. Yhdessä kaurapuuroannoksessa on noin kolmasosa suositellusta beetaglukaanitarpeesta.
Annospakkauksesta keitetyssä valmiiksi maustetussa pikapuurossa saattaa olla jopa 6 grammaa lisättyä sokeria.
Yksi kaurapuuroannos painaa noin 280 grammaa. Tavallisista kaurahiutaleista veteen keitetyn kaurapuuron energiaravintoaineet, ja merkittävimmät vitamiinit ja kivennäisaineet 100 grammaa kaurapuuroa kohden:
Lähde:
Margriet de Moor

Margriet de Moor (oikealta nimeltään "Margaretha Antonette Neefjes", s. 21. marraskuuta 1941) on alankomaalainen kirjailija. 
Ennen kirjallista uraansa de Moor toimi klassisena laulajana ja pianistina. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten kahdeksannesta romaanistaan "Kreutzersonaatti" ("Kreutzersonate", 2001; suom. Titia Schuurman, Like 2004). "Kreutzersonaatti" on muusikko- ja avioliittoromaani. Sen esikuvana on toiminut Leo Tolstoin samanniminen novelli. Kun Tolstoita on innoittanut Beethovenin sonaatti, de Moorin romaanin taustalla soi Janáčekin samanniminen musiikkiteos.
Louis Jourdan

Louis Jourdan (19. kesäkuuta 1921 Marseille, Ranska – 14. helmikuuta 2015 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Gigi" (1958) sekä James Bond -elokuvassa "Octopussy - mustekala" (1983), jossa hän näytteli pääkonna Kamal Khania. Hänen ensimmäinen merkittävä Hollywood-työnsä oli palveluja Andre Latourin rooli Alfred Hitchcockin ohjaamassa elokuvassa "2 pisaraa viiniä" (1947).
Uran alku ja toinen maailmansota.
Alun perin Louis Gendre -nimisenä syntynyt Jourdan teki debyyttinsä vuonna 1939 ranskalaisissa komedioissa ja draamoissa. Toisen maailmansodan alettua ja Saksan vallattua Ranskan ura näyttelijänä pysähtyi, kun hän kieltäytyi näyttelemästä Saksan propagandaelokuvissa Gestapon pidätettyä hänen hotellinomistaja-isänsä. Tämän jälkeen Jourdan liittyi Ranskan vastarintaliikkeeseen kahden veljensä kanssa. Hänen toimeensa kuului muun muassa vastarintaliikkeen lehden julkaisu.
Ura Hollywoodissa.
Sodan jälkeen Jourdan muutti Yhdysvaltoihin David O. Selznickin kutsusta. Hän tuli tunnetuksi rooleistaan tyylikkäänä hurmurina. Iän karttuessa hän siirtyi enemmän luonnerooleihin. Jourdan muistetaan muun muassa elokuvista "Kirje tuntemattomalta naiselta" (1948) ja "Gigi" (1958) sekä kenties tunneituimmasta roolistaan pääkonna Kamal Khanina Bond-elokuvassa "Octopussy – mustekala" (1983). Myös hänen tulkintansa kreivi Draculasta BBC:n televisiosarjassa on jäänyt monien mieleen. Jourdan päätti uransa elokuvaan "Komeettakanuunat" (Year of the Comet, 1992).
Teatteriura.
Jourdan esiintyi urallaan myös Broadwaylla näytelmissä "Tonight in Samarkand" (1955), "The Immoralist" (1958) ja "13 Rue de l’Amour" (1978). Lisäksi Jourdan esiintyi myös muissa teatteriproduktioissa.
Yksityiselämä.
Jourdan oli vuodesta 1944 lähtien naimisissa Berthe Frédérique ”Quique” Jourdanin kanssa, joka kuoli vuonna 2014. Heillä oli yksi poika, joka kuoli lääkkeiden yliannostukseen vuonna 1981. Masennuksesta kärsinyt Henry Jourdan löydettiin huoneestaan kuolleena, mutta ei selvinnyt, oliko kyseessä itsemurha vai tahaton yliannostus.
Lempimusiikikseen Jourdan mainitsi Richard Wagnerin, ja vuonna 1985 hän antoi haastattelun, jossa kertoi lukevansa Friedrich Nietzscheä ja Arthur Schopenhaueria. Vuonna 2010 Jourdan vastaanotti Los Angelesissa Ranskan korkeimman siviilille annettavan mitalin Kunnialegioonan. 
Jourdan kuoli kotonaan Beverly Hillsissä lauantaina 14. helmikuuta 2015.
Korvapuusti

Korvapuusti (ruotsinsuomeksi myös kanelipulla) on kanelilla, sokerilla ja voilla täytetty pulla. Ylimääräinen rasva täytteessä lisää sen säilyvyyttä tavalliseen vehnäpullaan verrattuna.
Korvapuusteja leivotaan löysähköstä, usein kardemummalla maustetusta leivinhiivalla kohotetusta vehnätaikinasta. Taikina kaulitaan levyksi ja voidellaan voilla, jonka päälle sirotellaan kanelia ja sokeria. Levy rullataan kääretortun tapaan ja tämän jälkeen leikellään vinoon viipaleiksi. Viipaleet nostellaan pellille vino leikkauspinta ylöspäin, minkä jälkeen painetaan sormilla pullan keskelle. Tämä aiheuttaa korvapuustin leviämisen, ja sen myötä korvapuustin korvamainen rakenne pääsee esille. Tämän jälkeen korvapuustit kohotetaan, voidellaan kananmunalla, ripotellaan raesokeria päälle ja paistetaan uunissa.
Kardemumman voi hyvin jättää pois taikinasta.
Suomessa vietetään kansallista korvapuustipäivää vuosittain 4. lokakuuta. Tapa on lainattu Ruotsista, jossa on vietetty "Kanelbullens dag" -päivää vuodesta 1999 lähtien.
Silmukkamenetelmä

Silmukkamenetelmä (myös silmukkavirtamenetelmä) on eräs sähköisten virtapiirien ja verkkojen ratkaisuun liittyvä systemaattinen menetelmä. Silmukkamenetelmässä käytetään Kirchhoffin jännitelakia ja tällöin saadaan selvitettyä virtapiirin silmukoissa kulkevat virrat.
Laskuesimerkki.
Selvitetään piirissä kulkevat silmukkavirrat sekä haaroissa kulkevat yksittäiset virrat.
formula_2
formula_3
formula_4
formula_8
formula_9
formula_10
formula_11
The Rocky Horror Picture Show

The Rocky Horror Picture Show on Jim Sharmanin ohjaama musikaalielokuva vuodelta 1975. Elokuvan pääosia esittävät Tim Curry, Barry Bostwick sekä Susan Sarandon. Valmistuttuaan elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton. Vuonna 1976 sitä alettiin esittää ns. midnight screeningeissä, joiden myötä elokuvasta muodostui kultti-ilmiö, ja sitä esitetään Yhdysvalloissa edelleen. Usein myös ns. shadow cast esittää elokuvan pukeutuneina sen hahmoiksi elokuvan pyöriessä taustalla.
Elokuva perustuu "The Rocky Horror Show" -näytelmään, jota esitettiin Lontoossa vuonna 1973, ja myöhemmin Los Angelesissa sekä Broadwaylla vuosina 1974 ja 1975. Elokuvassa Bradin ja Janetin roolit menivät amerikkalaisnäyttelijöille Twentieth Century Foxin toiveesta; muut teatterituotannossa olleet uusivat roolinsa.
Elokuvalla on vuonna 1977 perustettu fanikerho, The Rocky Horror Picture Show Fanclub, jota johtaa sen perustaja Sal Piro.
Marko Kiprusoff

Marko Kristian Kiprusoff (s. 6. kesäkuuta 1972 Turku) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Kiprusoff oli pelipaikaltaan puolustaja, ja hänet tunnettiin erityisesti syöttötaidostaan ja rannelaukauksestaan.
Pelaajaura.
Kiprusoff aloitti uransa Turun Palloseuran riveissä. Vuonna Montreal Canadiens varasi hänet NHL-liigaan varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 70. Vuonna 1995 Kiprusoff oli mukana voittamassa MM-kultaa Suomen joukkueessa, samoin hän oli Lillehammerin olympiapronssijoukkueessa 1994 ja voittamassa MM-hopeaa 1994, 1998, 1999 ja 2001. Suomen World Cup -joukkueessa hän oli 1996.
NHL:ssä Kiprusoff pelasi kauden 1995–1996 Canadiensissa sekä myöhemmin kauden kauden 2001–2002 New York Islandersissa, mutta kummallakaan kerralla hän ei pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa NHL-joukkueessa. Maalitili Kiprusoffilta jäi NHL:ssä kokonaan avaamatta. Muutaman kiertolaisvuoden jälkeen Kiprusoff palasi jälleen TPS:aan.
Tammikuussa 2011 Kiprusoff teki sopimuksen unkarilaisseura Budapest Starsin kanssa.
Kesällä 2011 Kiprusoff teki 1+1-vuotisen sopimuksen II divisioonassa pelaavan PaKan kanssa. Sopimuksen mukaan Kiprusoff sekä pelaa että toimii kakkosvalmentajana joukkueessa. 31. tammikuuta 2012 Kiprusoff teki loppukauden mittaisen lainasopimuksen Mestiksessä pelaavan KooKoon kanssa. Kiprusoff pelasi KooKoon kanssa myös kaudella 2012–2013. Seuraavalla kaudella Kiprusoff pelasi vielä uransa viimeiset neljä ottelua Kuusamossa ennen lopettamispäätöstään. 
Valmennusura.
Pelaajauransa jälkeen Kiprusoff toimi Miika Elomon aisaparina ensin TPS:n A-junioreiden ja sitten myös edustusjoukkueen valmennusryhmässä.
Muuta.
Marko Kiprusoff on jääkiekkomaalivahti Miikka Kiprusoffin isoveli.
Amadou Dia Ba

 
Amadou Dia Ba (s. 22. syyskuuta 1958 Dakar, Senegal) on senegalilainen entinen 400 metrin aitajuoksija. Hänen paras saavutuksensa aitajuoksussa oli hopeamitali 1988 Soulin olympialaisissa omalla ennätysajallaan 47,23. Hän on edelleen maansa ainoa olympiamitalisti.
Helsingin MM-kisoissa 1983 Amadou Dia Ba oli seitsemäs ajalla 49,61 ja Rooman MM-kisoissa 1987 viides ajalla 48,37. 1985 sisäratojen MM-kisoissa Pariisissa hän juoksi 400 metrin sileällä neljänneksi ajalla 46,94. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa viidenneksi.
Amy Mbacke Thiam

Amy Mbacke Thiam (s. 10. marraskuuta 1976) on senegalilainen juoksija ja maailmanmestari, päämatkanaan 400 metriä.
Amy Mbacke Thiam oli mukana aikuisten arvokisoissa jo 1999 Sevillan MM-kisoissa, joissa hän karsiutui välierissä. Samoin kävi myös 2000 Sydneyn olympialaisissa.
Kuitenkin seuraavana vuonna, 2001 Edmontonin MM-kisoissa Thiam voitti kultamitalin maansa uudella ennätysajalla ja silloisella maailman kauden kärkiajalla 49,86. Kaksi vuotta myöhemmin Pariisin MM-kisoissa hän saavutti pronssia voiton mennessä Meksikon Ana Guevaralle. 
Ateenan olympialaisissa 2004 Thiamin kisataival kuitenkin katkesi jo alkueriin. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän pääsi loppukilpailuun, mutta jäi kahdeksanneksi. Osakan MM-kisoissa 2007 hän karsiutui jo alkuerissä ajalla 54,31.
Syyskuussa 2007 Senegalin yleisurheiluliitto langetti Thiamille vuoden kilpailukiellon sopimattomista kommenteista Osakan MM-kisoissa. Kilpailukielto esti hänen osallistumisensa Pekingin olympialaisiin 2008. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui välierissä ajalla 51,70.
Maailmanmestaruudesta huolimatta Thiam ei ole olympialaisissa kertaakaan saanut mitalin eikä myöskään koskaan selvinnyt finaaliin, hänen parhaakseen jäi 12 sija Sydneyssä vuonna 2000.
Neuvostoliiton presidentti

Neuvostoliiton presidentti, virallisesti Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton presidentti (), oli Neuvostoliiton valtionpäämies 15. maaliskuuta 1990 – 25. joulukuuta 1991.
Mihail Gorbatšov oli ensimmäinen ja ainoa viran haltija sekä samanaikaisesti Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri. Hänet valitsi Neuvostoliiton kansanedustajien kongressieikä hänellä ollut vastaehdokkaita. Hän erosi pääsihteerin virasta vuoden 1991 Neuvostoliiton vallankaappausyrityksen jälkeen.
Virka oli sekoitus Yhdysvaltain ja Ranskan presidenttien virkoja.
Maan johtaja oli ennen presidenttiä Neuvostoliiton korkeimman neuvoston presidiumin puheenjohtaja. Lain mukaan presidentti oli tarkoitus valita suoralla kansanvaalilla, mutta ensimmäisen presidentin valinnasta vastasi poikkeuksellisesti Neuvostoliiton kansanedustajien kongressi.
Neuvostoliiton varapresidenttinä toimi Gennadi Janajev vallankaappausyritykseen asti. Janajev johti vallankaappausta ja toimikin virkaatekevänä presidenttinä kolme päivää. Kun vallankaappaus oli kukistettu, Janajev pidätettiin.
James Clark Ross

James Clark Ross (15. huhtikuuta 1800 – 3. huhtikuuta 1862) oli brittiläinen merivoimien upseeri ja tutkimusmatkailija. Hän tutki pohjoisnapaa setänsä Sir John Rossin ja Sir William Edward Parryn kanssa, ja myöhemmin hän johti omia retkiä Etelänapamantereelle.
Ross syntyi Lontoossa. Hän astui merivoimiin vuonna 1812 John Rossin alaisuuteen, jonka kanssa hän teki ensimmäisen arktisen tutkimusmatkansa luoteisväylän löytämiseksi vuonna 1818. Vuosina 1819–1827 hän otti osaa neljään arktiseen tutkimusmatkaan Parryn alaisuudessa, ja vuosina 1829–1833 jälleen setänsä alaisuudessa. 1. kesäkuuta 1831 he löysivät maan magneettisen pohjoisnavan.
Vuonna 1834 Ross kohosi kapteeniksi, ja vuodesta 1835 vuoteen 1838 hän tutki maapallon magneettikentän vaihtelua. Vuosina 1839–1843 hän komensi aluksia HMS "Erebus" ja HMS "Terror" eteläisillä merialueilla, kartoittaen suurimman osan Etelänapamantereen rantaviivasta. Vuonna 1841 hän löysi Rossinmeren, Victorianmaan ja tulivuoret Mount Erebus ja Mount Terror.
Rossin palatessa hänet lyötiin ritariksi vuonna 1844, ja hän sai korkea-arvoisen ranskalaisen kunniamerkin. Vuonna 1847 hän julkaisi kirjan nimeltä "A Voyage of Discovery and Research to Southern and Antarctic Regions". Hänet valittiin kuninkaalliseen tiedeseuraan vuonna 1848. Samana vuonna hän teki viimeisen tutkimusretkensä, toimien HMS "Enterprise"n kapteenina. Hän kuoli Aylesburyssä.
Sininen muistokilpi osoittaa Rossin kotia Lontoon Blackheathissa.
Hänen mukaansa on nimetty brittiläinen etelänapalaiva "James Clark Ross" ja Rossin jäähylly etelänapamantereella.
Rossin kraatteri kuussa on nimetty yhteisesti James Clarkin ja Frank Elmoren mukaan.