Asko Sahlberg

Asko Tapio Sahlberg (s. 30. syyskuuta 1964 Heinola) on suomalainen kirjailija. Hänen teoksensa "Eksyneet" (2001), "Tammilehto" (2004) ja "Herodes" (2013) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina.
Sahlberg on asunut Göteborgissa vuodesta 1996.
Elämäkerta.
Sahlberg suunnitteli kirjailijan uraa jo lapsena. Hänet huomattiin 15-vuotiaana runoilijana vuoden 1980 Nuorison taidetapahtumassa. Sahlberg asui Vesannolla 1975–1982 ja valmistui ylioppilaaksi Vesannon lukiosta vuonna 1982. 1980-luvulla hän asui myös Uudessakaupungissa.
Sahlberg työskenteli Suomessa aiemmin toimittajana, mainostoimittajana ja pienten lehtien päätoimittaja-lehdenkustantajana. Juurettomaksi itsensä kokeva Sahlberg ehti viettää ennen Ruotsiin muuttoa kiertolaiselämää Suomessa, missä hänellä oli lukuisia asuinpaikkakuntia. Sahlberg on kertonut löytäneensä kutsumuksensa esikoisteoksensa "Pimeän ääni" (2000) myötä. Kirjailijana hän on sanonut haluavansa olla ”omalta vähäiseltä osaltaan lenkki ketjussa, osa kirjallisuuden pitkää traditiota”.
Sahlberg on kirjoittanut kirjallisuuskritiikkejä muun muassa "Parnassoon", pakinoinut "Ruotsin Sanomissa" ja tehnyt kuunnelmia Ruotsin radion suomenkieliselle Sisuradio-kanavalle. Kesäisin hän on vetänyt suomenkielistä luovan kirjoittamisen kurssia Pohjoismaisessa kansanopistossa Kungälvissä. Sahlberg on toiminut myös ruotsinsuomalaisen kulttuurijulkaisu "Sheriffin" kirjallisuudesta vastaavana toimittajana.
Vuonna 2006 Sahlberg oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi teoksellaan "Tammilehto". Finlandia-palkintoehdokkaana hänen teoksensa ovat olleet vuosina 2001, 2004 ja 2013. Vuosina 2005 ja 2009 Sahlberg sai ruotsinsuomalaisen Kaisa Vilhuinen -palkinnon. Vuonna 2014 Sahlberg valittiin vuoden ruotsinsuomalaiseksi. Hänen teoksensa "Irinan kuolemat" (2015) oli vuoden 2016 Runeberg-palkintoehdokkaana.
Göteborgissa perustettiin 2018 Asko Sahlberg -palkinto ja sitä jakava yhdistys. Palkinto on suunnattu ruotsinsuomalaisille, ja tarkoitus on kannustaa suomenkielistä kulttuuria Ruotsissa.
Tuotannosta.
Romaanien lisäksi Sahlberg on kirjoittanut kuunnelmia Ruotsin radion suomenkieliselle toimitukselle ja suomentanut muutamia teoksia. Sahlbergin teoksista "Eksyneet" ("De vilsegångna") ja "Tammilehto" ("Eklunden") on käännetty ruotsiksi. Sahlbergin kirjoja on käännetty myös saksaksi ja tšekiksi.
Siirtolaissarjan aloittavassa esikoisteoksessaan "Pimeän ääni" (2000) Sahlberg kuvaa itsensä kaltaista oman tiensä etsijää. Hänen mukaansa tarina ei ole hänen tarinansa, mutta voisi olla: ”Ehkä se on tarina, joka minulta on jäänyt sattuman oikusta kokematta, mutta jota yhtä kaikki laahailen kuin todellista muistoa mukanani.” Kirjan päähenkilö on suomalainen mies, joka haluaa eroon menneisyydestään ja irti pikkuporvarillisen elämän kahleista. Päähenkilöä on verrattu Albert Camus'n sivullisiin. "Hämärän jäljet" on jatkoa esikoisteokselle. Viisi vuotta myöhemmin sama henkilö samassa miljöössä on herännyt ja palannut ihmisten pariin. Esikoisteoksen vihan tilalle on tullut myötätunto. Samaan teemaan Sahlberg palaa Göteborg-sarjan kolmannessa osassa "Paluu pimeään", jossa viiden vuoden jaksoissa elävän miehen kertomus saa päätöksensä.
Esikoisteoksen jälkeen ilmestynyt "Eksyneet" (2001) kertoo yhteiskunnan laitamilla liikuskelevista ihmisistä. Rankan aiheen vastapainona kieli on lyyrisen kaunista. Rujon ja kauniin sovittaminen yhteen on Sahlbergin käyttämä tehokeino. "Höyhen" (2002) kertoo poikkeuksellisesta aiheesta, kehitysvammaisesta pojasta, joka on suljettu oman ruumiinsa lisäksi myös hoitolaitokseen. Sahlberg on työskennellyt Göteborgissa kehitysvammaisten hoitolaitoksissa, joissa aihe kehittyi.
Teoksen "Tammilehto" (2004) taustalla on vuoden 1918 tapahtumia. Teoksen eräs teema on Sahlbergille tyypillisesti sivullisuus, mikä sai kriitikot luonnehtimaan Sahlbergia uuseksistentialismin ääneksi. Teoksessa tapahtuu kerronnan siirtymä kohti eeppistä romaania. Teos ilmestyi ruotsiksi vuonna 2006, ja käännös sai runsaasti kiitosta. Teos palkittiin Ruotsissa ensimmäistä kertaa jaetulla ruotsinsuomalaisella Kaisa Vilhuinen -palkinnolla. "Yhdyntä. Reunahuomautus sotahistoriaan" (2005) kertoo vuodesta 1944, jolloin nainen ja mies kohtaavat sodan keskellä. "Helsingin Sanomien" kriitikon mukaan kirja on pieni taideteos, jonka lauseita voisi kehystää seinälle.
Ruotsissa palkittu "Siunaus" (2007) alkaa päähenkilö Gustafin osoittautessa pedofiiliksi, mutta kirjailija ei ota kantaa vaikeaan aiheeseen vaan vie tämän kokemaan rangaistuksen toista kautta. Aihetta käsitellään jälleen palaten vuoteen 1918, tällä kertaa ajallisesti takaperoisen kerronnan kautta. Vuonna 2010 ilmestynyt "He" on teos kaunasta, kiusaamisesta ja petoksesta. Teoksen keskushenkilöinä ovat veljekset Erik ja Henrik, jotka alkuun näyttäytyvät toistensa vastakohtina, mutta saavat kertomuksen mittaan syvempiä ulottuvuuksia. Teos on muodoltaan historiallinen romaani, mutta sisällöltään yleisinhimillinen.
"Herodes" ilmestyi vuonna 2013 ja oli Finlandia-palkintoehdokkaana. "Yö nielee päivät" (2014) on Sahlbergin Göteborg-sarjan neljäs teos, jota hän sanoo henkiseksi pääteoksekseen.
Sahlbergin kieltä on kuvattu runolliseksi ja tiiviiksi. Teoksia on toisaalta kuvattu myös pateettisiksi ja liioitteleviksi.