tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilmarinen (höyrylaiva)

Ilmarinen oli Suomen ensimmäinen höyrylaiva, joka rakennettiin Kiteen Puhoksessa vuonna 1833.
Laivan rakennutti pohjoiskarjalainen teollisuusmies Nils Ludvig Arppe, ja sen rahoitukseen osallistui viipurilaisen Hackman &amp; Co -kauppahuoneen johtaja Johan Fredrik Hackman. Laivan rakennusmateriaalina oli puu ja se oli tyypiltään siipiratashinaaja, mitoiltaan 26,2 × 4 m. Englantilaisen Clarken konepajan valmistaman höyrykoneen teho oli 34 hevosvoimaa.
Ilmarinen hinasi lotjia mm. Utran, Puhoksen ja Varkauden sahoilta Joutsenoon ja Lauritsalaan. Sieltä sahatavara kuljetettiin edelleen maitse Viipuriin. Paluukuormina tuotiin elintarvikkeita Savon ja Karjalan kauppiaille. 
Ilmarinen lopetti purjehduksensa 1844. Todennäköisesti se romutettiin Puhoksessa samana vuonna. Vuonna 1933 julkaistun lehtiuutisen mukaan laivan omistanut Hackman myi sen 1870-luvulla venäläiselle kauppiasyhtymällä. Laiva vietiin Saimaan kanavan ja Pietarin kautta Laatokalle, jossa se muutettiin jauhonkuljetusta varten rahtilaivaksi. Laiva upposi kuitenkin jo toisena liikennöintikesänään korkeassa aallokossa Laatokan syvyyksiin.
Laiva maksoi tiettävästi 40 000 ruplaa. Se tuotti ensimmäisinä toimintavuosinaan voittoa.
Nils Ludvig Arppe tunnetaan myöhemmiltä vuosiltaan muun muassa Värtsilän ja Möhkön ruukkien omistajana.
Yhdysvaltain kauppaministeriö

Yhdysvaltain kauppaministeriö (, lyh. DOC) on Yhdysvaltain hallinnon talouskasvusta ja kauppamahdollisuuksista vastaava toimeenpano-osasto. DOC tekee yhteistyötä yritysten, yliopistojen, yhteisöjen ja kansakunnan työntekijöiden kanssa edistääkseen työpaikkojen luomista, talouskasvua, kestävää kehitystä ja amerikkalaisten elintason parantamista.
Kauppaministeriön johtajana toimii Yhdysvaltain kauppaministeri. Kauppaministeriön pääkonttori sijaitsee Herbert C. Hoover Buildingissa.
Castlegar

Castlegar on kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Se sijaitsee Selkirk-vuorilla Kootenay- ja Columbiajokien yhtymäkohdassa. 
Castlegarin asuu runsas 8 000 ihmistä (2016) ja kaupungin pinta-ala 19,7 neliökilometriä. Kaupungissa sijaitsee muun muassa Selkirk College ja lentoasema.
Castlegarissa on etnis-uskonnollisen ryhmän duhoborien perinteitä säilyttävä Doukhobor Discovery Centre.
La finta giardiniera

La finta giardiniera, KV 196 () on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. 
Oopperan synty.
Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian III tilasi "La finta giardinieran" Münchenin karnevaaleihin 1775. Mozart aloitti sävellystyön syyskuussa 1774, ja joulukuun alussa hän matkusti isänsä kanssa Müncheniin viimeistelemään oopperan. Oopperan kantaesitys oli valtava menestys. Mozart kirjoitti äidilleen Salzburgiin: "Jumalan kiitos! Oopperani esitettiin eilen 13. päivänä, ja se oli sellainen menestys että minun on mahdotonta kuvailla suosionosoituksia Mamalle. Ensinnäkin koko teatteri oli niin täynnä että monia ihmisiä jouduttiin käännyttämään pois. Lisäksi joka aarian jälkeen oli valtava meteli, kättentaputuksia ja Viva Maestro! -huutoja."
Serpettan esittäjän sairastuttua oopperan toinen esitys jouduttiin keskeyttämään, ja kolmannen esityksen jälkeen "Giardiniera" jäi kokonaan pois Münchenin oopperan ohjelmistosta.
Mike McCready

Michael ”Mike” McCready (s. 5. huhtikuuta 1966 Pensacola) on Pearl Jam -yhtyeen kitaristi.
McCready syntyi Pensacolassa, Floridassa, mutta muutti perheineen Seattleen pian syntymänsä jälkeen. Hän sai ensimmäisen kitaransa 11-vuotiaana. Kouluaikanaan hän perusti ensimmäisen yhtyeensä, Warriorin, jonka uudeksi nimeksi otettiin pian Shadow. Kun yhtye hajosi ehtimättä levyttää mitään, McCready liittyi Love Chileen. Pearl Jamissa hän on toiminut sen perustamisvuodesta 1990 lähtien. McCready on soittanut myös Temple of the Dogissa ja Mad Seasonissa. 
McCready sairastaa Crohnin tautia. Hän meni toukokuussa 2005 naimisiin Ashley O’Connorin kanssa Mauissa. Pari asuu Seattlessa.
Bobby Driscoll

Robert Cletus ”Bobby” Driscoll (3. maaliskuuta 1937 – 30. maaliskuuta 1968) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä, joka näytteli esimerkiksi Disneyn näytelmäelokuvassa "Salainen aarresaari" (1950) ja Disneyn piirrosanimaatiota ja näytelmäelokuvaa yhdistävässä elokuvassa "Vanhat tarinat". Lisäksi Driscoll ääninäytteli Peter Pania Disneyn piirroselokuvassa "Peter Pan" (1953).
Driscollin viimeinen elokuvaesiintyminen tapahtui vuoden 1958 "The Party Crashersissa". Sen jälkeen hän vetäytyi julkisuudesta ja ajautui rappiolle. Driscoll kuoli maaliskuussa 1968 hylätyssä asunnossa New Yorkissa ilmeisesti huumeiden yliannostukseen.
Mätäsvaara

Mätäsvaara on kylä Lieksassa. Se sijaitsee Pielisen itäpuolella Lieksan ja Nurmeksen välillä 27 kilometrin päässä Lieksan keskustasta. Kylällä on kaivosmenneisyys. Kaivos tunnetaan myös Forsströmin louhoksena. 
Mätäsvaara ennen kaivosta.
Mätäsvaaralla vaelsi 1800-luvulla nilsiäläinen maallikkosaarnaaja Paavo Ruotsalainen. Saarnapaikkanaan hän piti Konnanvaaran taloa.
Kaivos.
Rakennusliike A. Palmberg sai alkuvuodesta 1939 rakennusurakan. Keskelle korpimetsää tehtiin suurkaivos siihen kuuluvine laitoksineen: yli 80 asuinrakennusta, joista osa itsensä arkkitehti Alvar Aallon piirtämiä tyyppitaloja, rikastuslaitos, korjaamoja, valtavat 900 tonnin betonisiilot murskatulle malmille sekä höyryvoimalaitos 62 metriä korkeine piippuineen. Kaivos palveli tärkeänä molybdeenin lähteenä. Molybdeeniä vietiin jatkosodan aikana Saksaan, jossa sitä käytettiin jaloteräkseen. Toiminta ajoittui vuosille 1939–1947.
Konserttipaikka.
Kaivos suljettiin sotien jälkeen ja sadevesi täytti osan kaivannosta. Laguunin keskelle on nykyisin rakennettu esiintymislava, jossa suurin osa Lieksan Vaskiviikon Mätäsvaaran kaivoksen konserteista esitetään. 350-paikkaisessa avoimessa katsomossa konserttielämyksiä on miellyttävä seurata. Konserttipaikkaa ympäröivät graniitti-gneissikalliot nousevat yli 40 metrin korkeuteen ja takaavat erinomaisen akustiikan.
Pensacola

Pensacola on Escambian piirikunnan pääkaupunki Yhdysvaltain Floridassa. Virallisen arvion mukaan Pensacolan asukasmäärä vuonna 2017 oli 52 689. Kaupunkia ympäröivän metropolialueen, joka käsittää Escambian ja Santa Rosan piirikunnan, asukasluku on yli 476 700. Pensacolan maapinta-ala on 59 km². Ilmasto on subtrooppinen. 
Pensacolan pormestarina toimii Grover C. Robinson, IV.
Historia.
Pensacola oli eurooppalaisten siirtolaisten ensimmäisiä asutuksia Yhdysvalloissa. Espanjalainen Juan Ponce de León saapui alueelle vuonna 1513. Kolme vuotta myöhemmin Don Diego Miruelosta tuli ensimmäinen Pensacolanlahden läpi purjehtinut. Kaupunki nimettiin aluetta asuttaneen intiaaniheimon mukaan. Siihen viitattiin nimellä "Panzacola" ensimmäistä kertaa 1686. Kaupunki oli Ison-Britannian vallassa Seitsenvuotisen sodan aikana. 
Kaupunki oli 1870-luvulla suomalaisten laivojen tärkein satamapaikka Yhdysvalloissa.
Väestö.
Vuonna 2000 Pensacolassa oli 56 255 asukasta, 24 524 taloutta ja 14 665 perhettä. Väestötiheys oli 956,8/km². 
Pensacolan asukkaista 64,91 % on valkoisia, 30,58 % afroamerikkalaisia, 1,77 % aasialaisia, 0,52 % intiaaneja, 0,06 % Tyynenmeren saarelaisia ja loput muista roduista. Väestöstä on 93 % kristittyjä. Kaupungissa on ollut 1700-luvulta lähtien myös juutalainen yhteisö. Siellä on kaksi synagogaa.
Oliver Platt

Oliver James Platt (s. 12. tammikuuta 1960 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on diplomaatti Nicholas Plattin poika ja yhdysvaltalaisen arkkitehdin Geoffrey Plattin lapsenlapsi.
Platt avioitui Camilla Campbellin kanssa vuonna 1993, ja heillä on kolme lasta.
Black Diamond (Stratovariuksen kappale)

Black Diamond on suomalaisen power metal -yhtye Stratovariuksen kappale vuonna 1997 ilmestyneeltä "Visions"-albumilta. Samana vuonna japanilainen Victor Entertainment julkaisi ”Black Diamondin” myös singlenä. ”Black Diamond” on yksi Stratovariuksen tunnetuimmista kappaleista, ja esimerkiksi Radio Rockin suurimmissa se äänestettiin Stratovariuksen parhaaksi kappaleeksi. 
Kappale alkaa ytimekkäästi kosketinsoittaja Jens Johanssonin cembalomelodialla. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Timo Tolkki ja sanoittanut laulaja Timo Kotipelto. Kappaleen sanoitusten voi tulkita käsittelevän mahdotonta rakkaussuhdetta, vaikka Kotipelto onkin kertonut sanoitusten syntyneen hänen ajatellessaan kissaansa.
Radiomafian Millenniumin kovin metallikappale -äänestyksessä ”Black Diamond” voitti kotimaan sarjan.
"Visions"-albumin Japanin painoksella julkaistiin bonuskappaleena ”Black Diamondin” demoversio, joka on yli puoli minuuttia lyhyempi kuin albumiversio ja poikkeaa siitä myös lyriikoiltaan.
Kaposvár

Kaposvár [] () on Somogyn läänin pääkaupunki Unkarissa. Se sijaitsee Budapestista 186 kilometriä lounaaseen. 
Kaposvárin pinta-ala on 113,59 km² ja väkiluku 67 663 (vuonna 2009). 
Historia.
Kaposvárin alueella oli asutusta jo noin vuonna 5 000 eaa. Kelttiläiset heimot saapuivat noin 400 eaa. Kaupunki mainittiin asiakirjoissa nimellä Kapos ensimmäistä kertaa vuonna 1009. Ottomaanit hallitsivat kaupunkia vuodesta 1555 vuoteen 1686. 
Kaposvárista tuli läänin pääkaupunki vuonna 1749. Sen merkitys kasvoi 1800-luvulla sen sijaitessa Budapestin ja Zagrebin välisen rautatien varrella. 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla kaupunkiin liitettiin Kaposszentjakabin, Kaposfüredin, Toponárin ja Töröcsken kylät. Kaposvárin yliopisto perustettiin vuonna 2000.
Ystävyyskaupungit.
Lähde:
Vaarallinen tehtävä III

Vaarallinen tehtävä III (lyhennettynä M:i-III) (), on J. J. Abramsin ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2006. "M:i:III" on kolmas elokuva. Tom Cruise jatkaa roolissaan Ethan Hunt -nimisenä agenttina. Muita elokuvan näyttelijöitä ovat Philip Seymour Hoffman, Ving Rhames, Michelle Monaghan, Billy Crudup, Keri Russell, Jonathan Rhys-Meyers, Maggie Q, Sasha Alexander, Simon Pegg ja Laurence Fishburne.
Freddie Highmore

Alfred Thomas "Freddie" Highmore (s. 14. helmikuuta 1992 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Finding Neverland – tarinan lähteillä", "Jali ja suklaatehdas", "Santapeikko", "Arthur ja minimoit", "August Rush"," Kultainen kompassi", "Spiderwickin kronikat" ja "Toast," sekä roolistaan Norman Batesina televisiosarjassa "Bates Motel". Hän on näytellyt myös draamasarjassa "The Good Doctor" vuodesta 2017 alkaen.
Yksityiselämä.
Highmore syntyi Camdenissa Lontoossa showalan perheeseen. Hänen äitinsä Sue Latimer on kykyjenetsijä, jonka asiakkaita ovat muun muassa Daniel Radcliffe ja Imelda Staunton, ja hänen isänsä Edward Highmore on näyttelijä. Freddie Highmorella on vuonna 1995 syntynyt veli Albert eli Bertie. Highmore asuu Highgatessa, joka sijaitsee Pohjois-Lontoossa.
Highmore harrastaa klarinetin- ja kitaransoittoa, ja on innokas jalkapallofani. Hänen suosikkijoukkueensa on Arsenal FC. Vuonna 2010 hänet hyväksyttiin Emmanuel Collegeen Cambridgen yliopistoon opiskelemaan espanjaa ja arabiaa.
Ura.
Highmoren ura alkoi pienillä televisiorooleilla hänen ollessaan seitsemänvuotias. Hän on näytellyt kahdessa elokuvassa perheenjäsentensä kanssa: elokuvassa "Women Talking Dirty" veli Bertie esitti hänen veljeään, ja elokuvassa "Jaakko ja pavunvarsi" isä Edward näytteli hänen isäänsä.
Vuonna 2004 Highmore teki läpimurron elokuvassa "Finding Neverland – tarinan lähteillä", jossa hänen sivupääroolinsa Peterinä sai paljon ylistävää kritiikkiä. Hän sai myös useita ehdokkuuksia ja palkintoja, muun muassa Screen Actors Guild -palkinnon. Vuonna 2005 Highmore näytteli Jalia elokuvassa "Jali ja suklaatehdas", ja siihen häntä suositteli Johnny Depp. Depp oli esiintynyt elokuvassa "Finding Neverland", ja oli tuolloin vaikuttunut Highmoren kyvyistä näyttelijänä.
Seuraavaksi Highmore näytteli kahta roolia elokuvassa "August Rush" vuonna 2007, ja hänen rinnallaan näyttelivät muun muassa Keri Russell, Jonathan Rhys Meyers ja Robin Williams. Seuraavana vuonna hän näytteli elokuvassa "Spiderwickin kronikat", jossa hän näytteli kaksosroolin Simon ja Jared Gracena.
Vuonna 2010 Highmore näytteli pääroolin televisioelokuvassa "Toast", joka perustuu kokki Nigel Slaterin omaelämäkertaan.
Highmore näyttelee vuonna 2017 alkaneessa "The Good Doctor" -lääkärisarjassa, jossa hän esittää pääosaa Shaun Murphya.
RT-2UTTH Topol-M

RT-2UTTH Topol-M () on Venäjän eräs kehittyneimmistä, joulukuussa 1997 käyttöön otettu mannertenvälinen ballistinen ohjus (ICBM). Se tunnetaan NATO-koodinimellä SS-27 Stalin tai Sickle B.
Topol-M on 22,7 metriä pitkä ja halkaisijaltaan 1,95 metriä. Kolmivaiheisen, kiinteää polttoainetta käyttävän ohjuksen massa on 47,2 tonnia ja kantama 11 000 kilometriä. Ohjuksen laukaisuvaiheessa starttiraketti toimii vain lyhyen aikaa, jotta kohteen valvonnan on vaikeampi huomata laukaistua ohjusta ja siten torjua Topolia. Hyötykuormana on yksi 550 kilotonnin ydinkärki START II -rajoituksen mukaisesti. Ohjukseen voidaan tarvittaessa silti asettaa enimmillään kuusi 550 kilotonnin ydinkärkeä kerrallaan. Paluulaite on suunniteltu immuuniksi kaikille ohjustentorjuntakeinoille; se kykenee muuttamaan suuntaansa lennon loppuvaiheissa ja kestää torjuntaohjuksen ydinräjähdyksen 500 metrin päässä sekä kaikki laseraseet. Tarkkuudeksi on ilmoitettu 350 metriä (CEP).
Topol-M:n kehitystyö alkoi 1980-luvun loppupuolella vastineeksi Yhdysvaltain ohjustentorjuntaohjelmalle. Ohjus suunniteltiin uudelleen 1992. Ensimmäinen koelaukaisu tapahtui 20. joulukuuta 1994, ja ensimmäiset ohjukset sijoitettiin muunnettuihin SS-19-siiloihin joulukuussa 1997. Ensimmäinen kymmenen ohjuksen rykmentti julistettiin toimintavalmiiksi 1998 ja seuraavat kolme vuosina 1999, 2000 ja 2003. Toukokuussa 2008, Venäjän Strategisilla Ohjusjoukoilla oli 48 ohjusta sijoitettuina siiloihin ja kolme liikkuvaa alustaa niille.
Topol-M:ää on sijoitettu siilojen lisäksi raskaille kuorma-autoalustoille ja junavaunualustoille. Sukellusveneestä laukaistava versio on kehityksessä ja tunnetaan nimellä Bulava suom. "Nuija" tai SS-NX-30.
MIRV-muunnos Topol-M:sta tunnetaan nimellä RS-24. Sitä testattiin ensimmäistä kertaa 29. toukokuuta 2007.
David Garibaldi

David Garibaldi (s. 4. marraskuuta 1946) on funk/soul -yhtyeen Tower of Powerin rumpali. Garibaldi syntyi Oaklandissa, Kalifornian osavaltiossa ja kasvoi San Franciscon itäosissa.
David aloitti soittamisen 10-vuotiaana. Ensimmäisen rumpusettinsä David sai lukioaikana vamhemmiltaan. Varsinaisen ammattilaisuran hän aloitti 17-vuotiaana vuonna 1966, mutta Vietnamin sota aiheutti epävarmuutta. Hän odotti kutsua armeijaan, mutta tulevaisuudensuunnitelmat muuttuivat kun häntä ehdotettiin värvättäväksi USA:n ilmavoimiin ilmavoimien orkesterin jäseneksi. Asepalveluksesta päästyään David palasi kotiseudulleen San Franciscoon ja liittyi Tower of Poweriin vuonna 1970.
Garibaldi on ollut mukana erinäisissä studio- ja tv-projekteissa ja muissa bändeissä, joista maininnan arvoisia ovat The Yellowjackets ja Wishful Thinking. David Garibaldi ei soittanut Tower of Powerissa vuosina 1978–1998, jonka jälkeen hän liittyi jälleen bändiin.
David on tehnyt myös muutamia kirjoja ja videoita rumpujen soitosta. Viime vuosina hän on ollut mukana Tower of Powerin baritonisaksofonistin Stephen "Doc" Kupkan projektissa The Strokeland Superband.
Konon (paavi)

Konon (630–21. syyskuuta 687) oli paavina 23. lokakuuta 686 – 21. syyskuuta 687. Hänet valittiin kompromissikehdokkaana kahden ryhmittymän, sotilaiden ja papiston, kiistellessä vallasta Roomassa. Konon oli sisilialainen upseerin poika, joka opiskeli papiksi Roomassa. Hän oli myös keisari Justinianus II:n suosiossa.
Kapustin Jar

Kapustin Jar (, suomeksi: "Kaalikallio") on Venäjän rakettien koe- ja laukaisupaikka Astrahanin alueella Volgogradin ja Astrahanin välillä lähellä Znamenskia. Se perustettiin Astrahanin alueen aavikkoiseen päähän 13. toukokuuta 1946, ja siellä kokeiltiin aluksi Saksasta siirrettyä teknologiaa. Ensimmäinen yhdestätoista Saksasta tuodusta V-2-raketista laukaistiin 18. lokakuuta 1947.
Vuonna 1948 rakettikoekeskus alkoi laajentumaan voimakkaasti ja sinne rakennettiin uusia ohjusten laukaisujalustoja. Alueella kehitettiin mm. R-1 -ohjusta sekä ballistista R-5 -ohjusta 1950-luvun alussa. Kapustin Jarilla tehtiin useita ohjuskokeita, joihin lukeutuivat myös mannertenväliset risteilyohjukset.
Valtion koealue 8 (GNIIP-8, koealue-S) perustettiin 1951. Kasvun myötä Kapustin Jarista tuli avaruuskeskus. Alueelta tehtiin ensimmäinen avaruuslaukaisu 27. lokakuuta 1961, joka tosin epäonnistui. Ensimmäinen onnistunut laukaisu tehtiin Kosmos 2 -raketilla 16. maaliskuuta 1962.
Alkuvaiheessa avaruuskeskuksen työntekijät asuivat teltta- ja parakkikylissä Kapustin Jarin tuntumassa. Hiljalleen alue kehittyi kaupungiksi, joka sai nimekseen Znamensk. Tätä suljettua ja salaista kaupunkia ei löytynyt kartoista ja se oli tarkoitettu vain tiedemiehille, heidän perheilleen sekä tukihenkilöstölle. Länsi sai tietoja Kapustin Jarista Saksaan palanneilta tiedemiehiltä. Se keräsi tietoa myös vakoilulentojen avulla. Ensimmäisen lennon teki 1953 RAF.
Kapustin Jar on myös lukuisien neuvostoaikaisten rakettikokeisiin liittyvien UFO-havaintojen lähde.
Kesäkuussa 2008 Kapustin Jarista laukaistiin avaruuteen kuusi OrbComm-tietoliikennesatelliittia Kosmos-3M kantoraketilla. Ne olivat ensimmäiset satelliitit sitten vuoden 1998.
Yrtti

Yrtit ovat aromaattisten kasvien osia, joita käytetään tuoreina tai kuivattuina esimerkiksi mausteeksi, juomien aineksena, rohdoksena tai kosmeettisissa valmisteissa. Käytettäviä kasvinosia ovat etenkin lehdet tai latvaversot ja nuput mutta myös kukat, siemenet, marjat, juuret tai koko kasvi.
Lääkinnälliset vaikutukset.
Yrttien käyttöä hoitona kutsutaan fytoterapiaksi. Kasvit valmistavat puolustautumiseen tarkoitettuja aineita. Nämä aineet vaikuttavat usein ihmiseen lääkitsevästi. Ennen vanhaan yrttejä käytettiin myös eläimiin. Esimerkiksi kanervaa käytettiin myös vararehuna karjalle. Monien lääkkeiden vaikuttavat aineet on eristetty kasveista, myös monet synteettisesti valmistetut lääkeaineet jäljittelevät kasvien vaikuttavia aineita. Kosmetiikassa hyödynnetään paljon kasvien vaikuttavia aineita.
Ensimmäinen suomalainen, joka on kirjoittanut yrttien lääkinnällisistä vaikutuksista, oli Elias Lönnrot teoksessaan "Flora Fennica – Suomen Kasvisto" (1860).
Muut vaikutukset.
Kaikkien kasvien vaikuttavat aineet eivät ole hyödyksi ihmisille. Vakavimpia seurauksia ovat myrkytys- ja huumaustilat. Tosin monet myrkylliset kasvit ovat tehokkaita lääkintäkasveja. Tästä syystä joidenkin kasvien yliannostusta kannattaa välttää.
Käyttö.
Sisäisesti käytettävät ja ravinnoksi tarkoitetut yrtit täytyy pitää erillään vain ulkoisesti käytettävistä yrteistä, sillä jotkut niistä saattavat olla myrkyllisiä. On hyvä opetella yrttien vaikutukset tarkkaan ennen niiden kotikäyttöä. Sisäisesti yrttejä voidaan käyttää mausteena ruokiin ja teenä. Ulkoisesti yrttejä käytetään voiteissa, öljyissä, hauteissa ja pesuaineissa. Hajusteina käytetään erityisesti joistain kasveista saatavia eteerisiä eli haihtuvia öljyjä. Monissa kasveissa on myös kankaiden ja lankojen värjäykseen sopivia väriaineita.
Alpakka (villa)

Alpakka on tekstiilikuitu, jota saadaan alpakkaeläinten karvasta. Maailman suurin alpakanvillan tuottajamaa on Peru, jossa alpakantuotanto toimii suomalaisen porotalouden tapaan. Australialaisessa alpakanvillateollisuudessa alpakkalankaan sekoitetaan toisinaan myös merinolampaan karvaa. Alpakka muistuttaa lampaan villaa, mutta on kevyempää, silkkisemmän tuntuista, lämpimämpää, ei pistele eikä sisällä lanoliinia, jonka takia se ei yleensä aiheuta allergioita.
Alpakka on tavallisesti vaaleanruskeaa, mutta värimuunnoksia tunnetaan yli 20. Valkoinen väri on saatu aikaan sisäsiitoksella ja sitä suositaan erityisesti teollisessa käytössä, sillä sitä pystytään helpoimmin värjäämään. Värejä on valkoisesta täysmustaan, eri ruskeansävyiset, harmaat ja violettiin vivahtavat harmaat. Lisäksi on monivärisiä eläimiä, mutta ne eivät ole villantuottajien suosiossa, sillä villa joudutaan erottelemaan laadun lisäksi myös värin mukaan. Samassa eläimessä eriväriset säikeet voivat olla eri paksuisia.
Accyo-rodun alpakoita on erityisesti jalostettu villantuotantoa varten.
Edwardinjärvi

Edwardinjärvi on yksi Afrikan suurista järvistä. Se on osa Itä-Afrikan hautavajoaman pohjalla olevaa järviketjua muutamia kilometrejä päiväntasaajan eteläpuolella. Edwardinjärvi on läntisin Niilin lähdejärvistä. Järven pinta-ala on noin 2 200 neliökilometriä, ja sen pinta on 912 metriä merenpinnan yläpuolella.
Tutkimusmatkailija Henry Stanley kävi järvellä vuonna 1888 ja nimesi sen silloisen Walesin prinssi Edvardin mukaan. Järvi oli jonkin aikaa nimetty Idi Aminin mukaan Aminjärveksi ja Idi Amin Dadan järveksi, mutta vanha nimi palautettiin Aminin suistuttua vallasta.
Mustahämähäkkiapina

Mustahämähäkkiapina eli koata ("Ateles paniscus") on hämähäkkiapinalaji, joka esiintyy Etelä-Amerikassa Brasiliasta Guyanaan ja Ranskan Guayanaan.
Koko ja ulkonäkö.
Mustahämähäkkiapina on Etelä-Amerikan suurimpia apinalajeja. Uros voi painaa 9 kiloa, naaras pari kiloa vähemmän. Niiden turkki on musta ja raajat pitkät suhteessa vartalon kokoon. Mustahämähäkkiapinan kasvojen väri vaihtelee mustasta vaaleanpunaiseen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Mustahämähäkkiapinaa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa ja Surinamessa. Sen levinneisyysalueen etelärajana on Amazon ja länsirajana Rio Negro- ja Rio Branco -joet. Pohjoisessa sitä ei tavata enää aivan rannikkotasangolla. Mustahämähäkkiapinat elävät pääosin vain aarniometsissä, mutta niitä tavataan joskus myös talousmetsissä.
Elintavat.
Mustahämähäkkiapina on latvustojen eläin, eikä niitä juurikaan tavata aluskasvillisuudessa. Ne elävät jopa 20–30 yksilön laumoissa, mutta ne usein viettävät aikaa, ruokailevat tai liikkuvat pienemmissä ryhmissä. Mustahämähäkkiapinaryhmien elinpiirien rajat uskotaan olevan tarkat, eikä ryhmien elinpiirit mene päällekkäin.
Mustahämähäkkiapinan ravinto koostuu noin 85-prosenttisesti hedelmistä ja niiden siemenistä. Ne syövät kuitenkin myös muun muassa lehtiä ja kukkia, joita laji käyttää ravinnoksi kuivan kauden alussa, kun hedelmiä on huonosti saatavilla. Mustahämähäkkiapina on monien puiden ja liaanikasvien merkittävä levittäjä, sillä ne syövät kypsiä hedelmiä siemineen päivineen. 1980-luvulla tehtyjen tutkimusten mustahämähäkkiapinat levittivät peräti 138 lajin siemeniä ulosteensa kautta.
Aiheesta muualla.
Michigan Zoo Museum
Suhoi Su-15

Suhoi Su-15 (, ) oli kaksimoottorinen torjuntahävittäjä, joka kehitettiin Neuvostoliitossa 1960-luvulla Suhoi Su-11:n seuraajaksi.
Prototyyppi T-58 teki ensilentonsa 30. toukokuuta 1962. Se perustui merkittävästi uudistettuun, levennettyyn Su-11:n runkoon, johon oli sovitettu kaksi Tumanski R-11 -suihkumoottoria ja Su-9:n eturunko, jota oli lisäksi jatkettu Oriol-D-tutkan (Naton koodinimi Skip Spin) asentamiseksi. Tutka oli luultavasti aikansa paras, koska se kykeni Nato-vastineistaan poiketen havaitsemaan kohteita eteenpäin suunnatun keilan lisäksi sekä ylhäältä että alhaalta. Ison-Britannian asevoimat pääsivät tutkimaan tutkaa lähemmin vuonna 1966, kun Jakovlev Jak-28 putosi Berliinin brittien sektorilla sijaitsevaan Havelseehen. Koneen käyttöönottoa viivästyttivät 1960-luvun alulle tyypilliset epäilyt miehitettyjen torjuntahävittäjien käyttökelpoisuudesta ilmatorjuntaohjuksiin verrattuina. Ensimmäinen Su-15F (Nato-koodi Flagon-A) tuli Neuvostoliiton ilmapuolustusjoukkojen (V-PVO) käyttöön vuonna 1967.
Koneen pääasiallisena aseistuksena olivat R-8-ilmataisteluohjukset (myöhemmin R-98, Nato: AA-3 Abab), joita oli varhaisissa versioissa kaksi ja Flagon-D:stä alkaen neljö. Kuten monia Neuvostoliiton ohjuksista, R-98:ta valmistettiin sekä infrapuna- että tutkahakeutuvana. Hävittäjissä niitä käytettiin pareittain osumistodennäköisyyden parantamiseksi. Flagon-F:ssä oli usein kaksi R-98 sekä yksi tai kaksi R-60-ohjusta (AA-8 Aphid). Keskimatkan R-23 (AA-7 Apex) oli sijoitettavissa R-98:n tilalle ja koneeseen voitiin asentaa UPK-23-250- GŠ-23L-tykkikotelot runkoripustimiin.
V-PVO:n pääasiallisena kalustona Su-15 osallistui muutamiin merkittäviin ulkomaisiin ilma-aluksiin liittyneisiin tapauksiin. Näistä ensimmäisessä Su-15 ampui 20. huhtikuuta 1978 ohjuksen kohti Korean Airin lentoa 902 Murmanskin yläpuolella. Vaikka siviilikone kesti rakenteellisesti osuman, se putosi ja kaksi matkustajaa sai surmansa. Toinen tapaus sattui kolmea vuotta myöhemmin, kun Bakusta noussut Su-15 törmäsi iranilaisen Canadair CL-44:n kanssa. Su-15-kone ampui myös syyskuussa 1983 alas Korean Airin lennon 007 Ohotskin meren yllä, ja koneessa olleet 246 matkustajaa ja 23 miehistön jäsentä saivat surmansa.
Neuvostoliiton ilmapuolustuksen oleellisena osana Su-15-koneita ei viety edes Varsovan liiton maihin. Osa koneista jäi valtion hajotessa 1990-luvun alussa Georgialle ja Ukrainalle, mutta nämä olivat tuskin lentokelpoisia. Venäjällä Su-15 poistettiin käytöstä vuonna 1993, ja korvattiin Su-27- ja MiG-31-hävittäjillä.
English Electric Lightning

English Electric Lightning (myöhemmin BAC Lightning, suomeksi: "Salama") oli brittiläinen kylmän sodan aikainen yliäänisuihkuhävittäjä. Se on ainoa täysin brittivalmisteinen yli 2 machia saavuttanut (huippunopeus 2.27 Machia) hävittäjä. Lisäksi tämä hävittäjäkone kykeni hyvin suureen, yli 18 km lakikorkeuteen.
Lightning oli tulosta English Electric P.1A -koekoneesta, joka lensi elokuussa 1954. Konetta muunnettiin siten, että siitä tuli käyttökelpoinen jokasään hävittäjä. Kolmesta P.1B-prototyypistä ensimmäinen lensi huhtikuussa 1957. Marraskuussa 1958 se sai nimen Lightning ja ylitti 2,0 machia. Koska kone oli täysin uudenlainen, sitä rakennettiin aluksi 20 esituotantokonetta. Tästä huolimatta alkuvaiheiden ongelmat olivat suuria ja oppimiskäyrä jyrkkä.
Ensimmäinen Lightning F.1 lensi lokakuussa 1959 ja toimitukset alkoivat seuraavana kesänä. Kone oli varustettu tehokkaalla tutkalla ja kahdella infrapunahakuisella "Firestreak"-ohjuksella. Mallissa F.1A oli UHF-radio ja lentotankkausmahdollisuus. Parannettu F.2 esiteltiin 1961 ja uusin Rolls-Royce Avon 301R -moottorein ja "Red Top" -ohjuksin varustettu F.3 1964. F.3A, josta tuli myöhemmin F.6, lähes kaksinkertaisti koneen polttoainemäärän ja toimintasäteen. Ohjuksien ohella, oli koneessa kaksi kiinteästi asennettua ja eteenpäin ampuvaa 30 mm ADEN -tykkiä.
Royal Air Force käytti konetta vuoteen 1988. Muihin käyttäjiin kuuluivat kuninkaallinen Saudien ilmavoimat ja Kuwaitin ilmavoimat.
Lightning oli erittäin suorituskykyinen kone, ja mm. nousunopeudessa teki lukuisia ennätyksiä sekä voitti huomattavasti seuraajansa Panavia Tornadon, joka oli paljon raskaampi. Lightningin polttoainesäiliöt olivat hyvin pienet ja siten toimintasäde lyhyt, eikä koneessa ollut tilaa kehittyneelle elektroniikalle.
Lauri Pekurille tarjoutui mahdollisuus lentää koneella Farnborough'n ilmailunäyttelyn yhteydessä syyskuussa 1966. Hän piti konetta erinomaisena lentää aliääninopeudella, mutta yliääninopeudessa kiihtyvyys oli heikko. Nousuaika 16 000 metrin lakikorkeuteen oli hyvä. Lyhyen toimintamatkan vuoksi Pekuri piti konetta kohdetorjuntahävittäjänä. Liikehdinnässä kone menetti nopeutensa nopeasti. Yleisesti kone oli suoritusarvoiltaan Pekurin mielestä huonompi kuin MiG-21, mutta asetekniikaltaan parempi.
Blackburn Buccaneer

Blackburn Buccaneer on brittiläinen Blackburn Aircraftin valmistama rynnäkkökone, joka palveli Kuninkaallisissa ilmavoimissa ja laivaston ilmavoimissa 1960-luvulta vuoteen 1994 asti.
Kehitys.
Buccaneer suunniteltiin merivoimien vuoden 1953 vaatimuksen mukaan tukialuskoneeksi, joka pystyisi lentämään pitkän matkan vihollisen tutkan alapuolella kantaen ydinasetta ja hyökkäämään laivoja ja satamia vastaan. Blackburnin suunnitelma B.103 voitti kilpailun heinäkuussa 1955, ja Blackburnilta tilattiin samassa kuussa 20 koneen esisarja mukaan lukien prototyypit. Esisarjan ensimmäinen prototyyppi, de Havilland Gyron DGJ.1 -moottoreilla varustettu kone lensi ensilentonsa 30. huhtikuuta 1958. Sarjan neljäs kone oli ensimmäinen, joka oli varustettu tukialuskäyttöön soveltuvilla varusteilla; taittuvilla siivillä ja nokkakappaleella, pysäytyskoukulla sekä katapulttilaukaisun mahdollistavilla kiinnityspisteillä. Ensimmäinen laskeutuminen tukialukselle tapahtui tammikuussa 1960, aluksena oli "HMS Victorious". Tukialustestien jälkeen Blackburn sai tilauksen varsinaisten sarjakoneiden valmistuksesta tyyppimerkinnällä Buccaneer S.1. Tilatusta 40 koneen sarjasta ensimmäinen, de Havilland Gyron Junior 101 -moottorein varustettu S.1 lensi ensilentonsa 23. tammikuuta 1962. Ensimmäiset sarjakoneet tulivat Fleet Air Armin käyttöön heinäkuussa 1962.
Käyttö.
Yhdistyneen kuningaskunnan meri- ja ilmavoimien lisäksi Etelä-Afrikka oli ainoa maa joka käytti konetta 1965–1991. Buccaneer jäi käytöstä merivoimissa lentotukialus "Ark Royalista" (R09) luopumisen yhteydessä 1978, jolloin loput koneet siirrettiin ilmavoimiin.
Buccaneerit kutsuttiin 1991 Persianlahdelle kesken sodan, koska kone oli ainoa RAF:n kone, joka pystyi täsmäpommien lasermerkkaukseen. 12 koneyksilöä suoritti yhteensä 250 taistelulentoa, pudottaen merkintätehtävän lisäksi itse 48 laserohjattua pommia ilman omia tappioita.
Viimeiset koneet poistettiin käytöstä maaliskuussa 1994.
Buccaneerilla oli lempinimi "Banana Jet".
Zorron naamio

Zorron naamio () on Martin Campbellin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1998. Pääosissa ovat Antonio Banderas, Catherine Zeta-Jones ja Anthony Hopkins. Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1800-luvun alkupuolelle.
Elokuvalle tehtiin jatko-osa "Zorron legenda" vuonna 2005.
Juoni.
Don Diego de la Vega on vankilasta paennut entinen Zorro, joka etsii itselleen seuraajaa pysäyttämään Don Rafael Montero. Montero surmasi hänen vaimonsa ja anasti heidän tyttärensä Elenan sekä vei Diegon vankilaan, koska sai tietää, että hän on Zorro. Elena vietiin 20 vuotta sitten Eurooppaan.
Kun Montero palaa takaisin, hänen tarkoituksenaan on ostaa Meksikon presidentiltä Kalifornia. Don Diego päättää toimia ja alkaa kouluttaa rikollisille teille ajautuneesta Alejandro Murrietasta uutta Zorroa.
Lahden jäähalli

Lahden jäähalli (sponsorinimeltään Wemasto Areena) on Lahden urheilukeskuksen yhteydessä sijaitseva jäähalli. Jäähallin pääkäyttäjä on jääkiekon SM-liigassa pelaava Lahden Pelicans.
Vuonna 2005 hallin sponsorinimeksi tuli Isku Areena Pelicansin, Lahden Jäähalli Oy:n ja Isku-Yhtymä Oy:n välisellä kymmenvuotisella yhteistyösopimuksella. Vuonna 2025 uudeksi sponsorinimeksi tuli Wemasto Areena.
Jäähallissa oli aiemmin ennen vuotta 2022 yhteensä 5 371 katsomopaikkaa, joista 3 621 on istumapaikkoja ja 1 750 seisomapaikkoja. Lisäksi hallissa on 16 aitiota sekä 200-paikkainen lounasravintola, josta on näköala kaukaloon. Syksyllä 2022 hallissa tehtiin kuitenkin katsomokapasiteetin tarkastuslaskenta, jonka tuloksena katsomokapasiteetti laski 968 paikalla (−18 %) 4 403:een.
Kesällä 2007 tehdyn kunnostuksen jälkeen halliin mahtui 4 910 ihmistä entisen 5 098 sijaan. Halliin tuli kesällä 2009 mediakuutio.
Keväällä 2010 tehtiin uusi halliremontti, jonka myötä Isku Areenaan tuli noin 500–600 uutta katsomopaikkaa ja kuusi aitiota. Lisäksi jäähalliin tuli muutoksia myös ulkoisesti, sekä muun muassa pelaajien pukukopit uudistettiin ja halliin rakennettiin uusi aulatila.
Keväällä 2022 D2-katsomo muuttui yli 1 000 henkeä vetäväksi seisomakatsomoksi, johon myös Pelicansin kannattajat asemoituvat. Entinen fanikatsomo muuttui erinomaisen näkyvyyden tarjoaviksi istumapaikoiksi, ja vierasfanien katsomo siirtyy A5-yläkatsomon kulmaukseen.
Jäähallin istumapaikat on pehmustettu lukuun ottamatta vanhan päädyn D-katsomoja. Lahen Turkoosin, eli Pelicansin kannattajaryhmän fanikatsomo sijaitsee D2-katsomon ja A1-katsomon välissä.
Jäädytetyt pelinumerot.
Lahden jäähallin kattoon on nostettu kolme paitaa: 
Muuta.
Lahden jäähalli oli yksi pelipaikoista jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2001.
Syksyllä 2017 paljastettiin hallin viereen pystytetty Erkki Laineen näköispatsas. Kyseessä on Suomen ensimmäinen jääkiekkoilijalle omistettu nimikkopatsas.
Skede

Skede on taajama Vetlandan kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 278 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ludwig Müller

Johann Heinrich Ludwig Müller (23. kesäkuuta 1883, Gütersloh, Saksan keisarikunta – 31. heinäkuuta 1945, Berliini, Saksa) oli entinen sotilaspastori, joka toimi Adolf Hitlerin neuvonantajana kirkollisasioissa ja kirkon sisäisen kansallissosialistisen ”Saksalaisten kristittyjen uskonliikkeen” päämies. ”Saksalaiset kristityt” olivat kansallissosialistisen puolueen peitejärjestö, joka tuki rodun ja kansallisuuden merkitystä ja hylkäsi rauhanaatteen.
Müller oli yhdistetty kansallissosialismiin jo 1920-luvulta lähtien ja vuonna 1933 hänet nimitettiin valtakunnanpiispaksi. Hän tuki revisionistista käsitystä arjalaisesta Jeesuksesta ja puhdisti kristillisyydestä pois viitteitä juutalaisuudesta. Monet protestantit suuttuivat hänen valinnastaan uudeksi valtakunnanpiispaksi, koska pitivät häntä poliittisesti motivoituneena. 
Hitlerin kiinnostus natsimieliseen kirkkoon kuitenkin kuihtui vuoteen 1937 mennessä, joten Müller yritti voittaa suosiotaan takaisin antamalla Gestapon valvoa kirkkoja ja nuorisotyö päätettiin alistaa Hitler-Jugendin toimintaan. Hitler-nuorten johtaja oli ateisti ja Müllerin natsimyönteisyyden edistäminen kirkon sisällä suututti entisestään protestantteja.
Hän oli vannoutunut natsi aina natsi-Saksan tappioon saakka, minkä jälkeen hän teki itsemurhan.
Tahvonlahti

Tahvonlahti () on lahti ja sitä ympäröivä alue Helsingin Laajasalon etelärannalla. Aikaisemmin Tahvonlahti oli nimenä myös osa-alueella, joka käsitti suuren alueen Laajasalon länsiosasta, mutta vuodesta 2013 lähtien sen nimenä on Kruunuvuorenranta.
Tahvonlahden rannalla on Stansvikin kartano. Tahvonlahteen lasketaan myös Varisluodon ja Pitkäluodon kesämaja-alue Stansvikin kartanon lounaispuolella.
Stansvikin kaivos.
Stansvikin alueelta löydettiin vuonna 1776 rautamalmiesiintymä, ja jo samana vuonna alueella aloitettiin kaivostoiminta. Välillä louhinta lopetettiin, mutta vielä 1800-luvulla se aloitettiin ajoittain uudestaan ja päättyi lopullisesti vasta vuonna 1839. Kaivosalueelta on löydetty ja löydetään toisinaan vieläkin myös muita arvokkaita mineraaleja kuten harvinaisen suuria ametisteja, joita sieltä on viety Pariisin ja Pietarin museoihin.
Tullisaari

Tullisaari () on viheraluevaltainen Helsingin Laajasalon kaupunginosan osa-alue. Tullisaaren alue muodostuu Aino Acktén huvilan ympäristöstä puistoineen. Alue sijaitsee Laajasalon saaren luoteisosassa Tullisaarenselän eteläpuolella. Tullisaaren alueella asuu 1 416 henkilöä (31.12.2024).
Aino Acktén aikoinaan asuttaman, vuonna 1877 valmistuneen huvilan omistaa nykyään Helsingin kaupunki. Viereinen Deckerin huvila on yksityiskäytössä. Tullisaari koostuu pääosin puisto- ja viheralueista (Tullisaarenpuisto). Alueeseen kuuluvat myös Killingholma ja Pyysaari venesatamineen ja kesäravintoloineen sekä osa metsää Kaitalahden ja Koirasaarentien välissä.
Alueen tunnettu historia ulottuu 1500-luvulle. Tullisaaren kartanon ovat omistaneet muun muassa kauppaneuvos Henrik Borgström 1800-luvulla ja Helsingin pormestari Lars Mickelsson (aateloituna Svanström) 1600-luvulla. Kartanon päärakennus tuhoutui tulipalossa 1958. Alue kuuluu nykyään Helsingin kaupungille. Tuurholman eli nykyisin Tullisaaren nimi ei liity tullilaitokseen vaan todennäköisimmin vanhaan ruotsalaiseen miehennimeen ”Tulo”; 1500-luvun lähteissä alueen nimi on ”Tulo holm”. Silloin nimi tarkoitti alueen pohjoisrannalla ollutta pientä erillistä saarta, joka myöhemmin on maankohoamisen vuoksi kasvanut kiinni Laajasaloon. Silloinen salmi kulki nykyisen Tullisaarenpuiston poikki, missä sen paikalla on nykyisinkin selvästi havaittava laakso. Maisemista on louhittu muun muassa kalkkia.
Naapuristossa Tullivuorenselän vastarannalla sijaitsevat Kulosaari ja Herttoniemenranta. Naapurialueita Laajasalossa ovat Yliskylä ja Kruunuvuorenranta.
Greg Kriesel

Gregory David Kriesel (paremmin tunnettu nimellä Greg K., s. 20. tammikuuta 1965 Glendale, Kalifornia) tunnetaan parhaiten The Offspring -yhtyeen hiljaisena, julkisuutta vieroksuvana entisenä basistina. Kriesel oli toinen yhtyeen perustajista Dexter Hollandin kanssa. Kriesel käyttää Ibanezin bassoja.
Hänet erotettiin yhtyeestä 2018 jonka jälkeen hän haastoi entiset bänditoverinsa oikeuteen koskien yhtyeen tavaramerkkiä ja saamiaan korvauksia.
Twiztid

Twiztid on vuonna 1997 perustettu kaksihenkinen yhdysvaltalainen rap/hardcore-yhtye, jonka musiikki on melko samanhenkistä kuin Insane Clown Possen (Twiztid myös levytti ICP:n hallinnoimalle Psychopathic Records -levy-yhtiölle). Myöskään Twiztidin musiikkia ei soiteta radiossa melko omalaatuisten lyriikoiden takia. Alun perin Twiztidin jäsenet olivat osa kolmihenkistä, vuonna 1993 perustettua yhtyettä nimeltä House Of Krazees, joka hajosi kolmannen jäsenen lähdettyä soolouralle. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "2nd Hand Smoke", "Diemotherfuckerdie", "Whatthefuck?!?", "Spin The Bottle", "We Don't Die", "Different", "I'm Alright", "Your The Reason", "Afraid Of Me" ja "Story Of Our Lives".
Violent J

Violent J (oikealta nimeltään Joseph Frank Bruce, s. 28. huhtikuuta 1972, Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen Insane Clown Posse -yhtyeen toinen jäsen (toinen jäsen Shaggy 2 Dope), vapaapainija ja yksi Psychopathic Records-levy-yhtiön ja Juggalo Championship Wrestling-painipromootion (JCW) perustajista. ICP:n ohessa Violent J on tehnyt myös kaksi soololevyä.
Elämä.
Bruce lapsuus kului suhteellisen köyhissä oloissa, sillä hän joutui elämään lähinnä löydettyjen vaatteiden ja tölkkiruokien avulla. Muutettuaan Oak Parkin esikaupunkiin, Bruce tutustui Utsleriin ja ajautuivat mukaan jengielämään. Silloin he ihastuivat rap-musiikkiin ja vuonna 1989 he julkaisivat ensimmäisen singlen nimeltä "Party at the Top of the Hill" nimimerkillä JJ Boys. 90-luvun alussa Bruce päätyi mukaan myös ammattipainiin, ennen kuin perusti Inner City Posse-yhtyeen yhdessä Utslerin ja hänen veljensä Johnin kanssa. Vuonna 1991 he julkaisivat yhden levyn "Bass-Ment Cuts" Psychopathic Recordsin kautta, jonka he olivat perustaneet yhdessä managerin Alex Abbissin kanssa ennen kuin heistä tuli kuuluisa Insane Clown Posse-yhtye. Bruse on aktiivisesti osallistunut eri showpaini-promootioissa, mutta eniten perustamassa Juggalo Championship Wrestling-promootiossa. Hän on otellut myös yhdessä Shaggy 2 Dopen kanssa joukkueena.
Shaggy 2 Dope

Shaggy 2 Dope (oikealta nimeltään Joseph Utsler, s. 13. lokakuuta 1974) on yhdysvaltalainen, Detroitista kotoisin oleva Insane Clown Posse-yhtyeen toinen jäsen, vapaapainija ja yksi Psychopathic Records-levy-yhtiön ja Juggalo Championshit Wrestlingin-painipromootion (JCW) perustajista. ICP:n ohella Shaggy on myös sooloartisti ja hän on tehnyt 2 levyä.
Binga

Binga on kaupunki Zimbabwessa Matabeleland Northin provinssissa Karibajärven rannalla. Kaupunki rakennettiin alun perin tonga-kansaa varten, sillä tekojärvi tuhosi heidän kotiseutunsa. Chibwatatatan kuumat lähteet sijaitsevat Bingan lähellä.
Mors Kochanski

Mors Kochanski (10. marraskuuta 1940 – 5. joulukuuta 2019) oli kanadalainen eränkävijä ja selviytymistaitojen opettaja. Maineeltaan hän on alallaan yksi maailman parhaista. Hän on kirjoittanut selviytymisaiheisia tietokirjoja.
Hänen kerrotaan sanoneen ”mitä enemmän tiedät, sitä vähemmän kannat”.
Maanteiden pääväylät

Maanteiden pääväylät tai maanteiden runkoverkko on luettelo valtakunnallisesti erityisen merkittävistä maanteistä. Runkoverkon määritelmä sisältyy vuoden 2006 alussa voimaan tulleeseen maantielakiin. Maanteiden pääväylistä päätetään liikenne- ja viestintäministeriön asetuksella.
Ensimmäinen ehdotus runkoverkosta tehtiin vuonna 2006, mutta se ei astunut voimaan. Toisen kerran ministeriö esitti runkoverkkoa vuonna 2018.
Luettelo maanteiden pääväylistä.
Liikenne- ja viestintäministeriö esitti maanteiden runkoverkkoa toisen kerran 5. syyskuuta 2018. Lähes kaikki vuoden 2006 runkoverkkoehdotuksen tiet sisältyivät myös uuteen ehdotukseen. Lopullisessa, 1. tammikuuta 2019 voimaan tulleessa asetuksessa nimitys oli vaihdettu maanteiden pääväyliksi ja uusia tieosuuksia lisätty.
Vuoden 2006 ehdotus.
Liikenne- ja viestintäministeriön työryhmä esitti 29. syyskuuta 2006 teiden runkoverkkoon seuraavia valta- ja kantatieosuuksia:
Ehdotetun runkoverkon pituus on 3 140 kilometriä. Runkotie on puhtaasti hallinnollinen käsite, eikä runkoteitä ole tarkoitus mitenkään erityisesti merkitä tieopasteisiin tai tiekarttoihin.
Teiden runkoverkolla halutaan korostaa maan keskeisten keskusten välisiä henkilö- ja tavaraliikenteen yhteyksiä. Ehdotettu runkoverkko oli tarkoitus saada kuntoon vuoteen 2030 mennessä, ja tähän arvioitiin tarvittavan rahaa yhteensä 3 750 miljoonaa euroa eli keskimäärin noin 150 miljoonaa euroa vuodessa. Työryhmä asetti runkotieverkolle seuraavan tavoitestandardin:
Runkoverkon parantamisessa korostuvat "kevyemmät" liikenteen sujuvuutta ja turvallisuutta parantavat toimenpiteet, kuten keskikaiteiden ja ohituskaistojen rakentaminen.
Runkoverkkoon kuuluu myös noin 2 750 kilometriä rautateitä.
Inđija

Inđija () on kaupunki Serbiassa. Se sijaitsee Syrmian alueella ja Vojvodinan autonomisessa provinssissa. Kaupungissa oli 26 025 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Inđija oli olemassa viimeistään vuonna 1496. Ottomaanit hallitsivat aluetta 1500- 1700-luvuilla, jolloin asukkaat olivat pääosin etnisiä serbejä. Nykyiselle paikalleen Inđija perustettiin vuonna 1746. Vuonna 1791 väkiluvuksi laskettiin 1 054. Vuodesta 1918 alkaen Inđija oli osa Jugoslavian kuningaskuntaa. Juuri ennen toista maailmansotaa kaupungin 7 900 asukkaasta 5 900 oli saksalaisia. Nykyisin enemmistö on serbejä, mutta Slankamenački Vinogradin kaupunginosassa asuu slovakkienemmistö.
Inđijan nykyisenä pormestarina toimii Petar Filipović.
Liman yliopisto

Liman yliopisto () on Perun pääkaupungissa Limassa usealla kampusalueella toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1962. Liman yliopistossa on noin 15 000 opiskelijaa. Yliopistossa toimii viisi tiedekuntaa sekä School of Liberal Arts, School of Graduate Studies sekä useita laboratorioita, tutkimuskeskuksia ja muita yksikköjä.
Sijoitus yliopistorankingeissa.
Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-yliopistorankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 vasta Perun 19. parhaaksi yliopistoksi ja maailmanlistan sijalle 5852.
Vuoden 2019 lopulla yliopisto nousi QS Global World Rankingissa sijoille 801–1000.
Nuori Voima

Nuori Voima on vuonna 1908 perustettu kulttuurilehti, jonka avustajakunta koostuu kirjailijoista, kriitikoista, kääntäjistä, filosofeista ja tutkijoista. Lehteä julkaisee Nuoren Voiman Liitto.
Historia.
Lehden perustaja ja päätoimittaja 1908–1909 oli opettaja Ape Rantaniemi. 1920-luvulla lehteen kirjoitti suomalaisen kirjallisuuden kärkijoukko, muiden muassa Martti Haavio, Pentti Haanpää, Uuno Kailas, Mika Waltari, Katri Vala, Toivo Pekkanen, Yrjö Jylhä, Olavi Paavolainen ja Saima Harmaja.
1960-luvulla Kalevi Seilonen (päätoimittajana 1964–1966) ja Juha Virkkunen uudistivat lehteä taiteellisen radikalismin ja avantgardismin hengessä. Lehdessä ilmestyi suomennoksina muiden muassa Henry Millerin, Bertolt Brechtin, John Cagen, E. E. Cummingsin, Alain Robbe-Grillet’n, markiisi de Saden ja Ezra Poundin kirjoituksia.
Vuonna 1991 Nuori Voima sai jälleen uuden suunnan päätoimittajinaan kirjailijat Jyrki Kiiskinen ja Jukka Koskelainen. 1990-luvulla lehdessä alkoivat vaikuttaa mannermainen filosofia sekä uusi kirjallisuus-, taide-, yhteiskuntateoria sekä feministinen ajattelu. Kiiskisen ja Koskelaisen jälkeen lehteä ovat päätoimittaneet Tarja Roinila, Silja Hiidenheimo, Janne Porttikivi, Tuomas Nevanlinna, Markku Paasonen, Teemu Ikonen, Markku Lehtinen, Eino Santanen, Antti Arnkil, Olli Sinivaara, Martti-Tapio Kuuskoski (2009–2014) ja Maaria Ylikangas (2015–2020). Vuodesta 2018 Ylikankaan kanssa lehteä päätoimitti Vesa Rantama. Vuodesta 2020 Rantaman työparina toimi Taija Roiha. Vuonna 2022 Johanna Osváth nimitettiin Roihan työpariksi Rantaman virkavapaan ajaksi. Lehteä päätoimittivat 2024–2025 Johanna Osváth ja Vesa Rantama ja syyskuusta 2025 eteenpäin Johanna Osváth ja Otso Venho.
Nuori Voima sai vuonna 2010 Vuoden laatulehti -palkinnon.
Kritiikki-lehti.
Nuoren Voiman Liitto julkaisi vuodesta 2009 myös puolivuosittain ilmestynyttä "Kritiikki"-lehteä. Vuonna 2012 sen yhteyteen perustettiin kriitikoille myönnettävä palkinto. Palkinto jaettiin kahdelle kriitikolle, joista toisen kritiikki on julkaistu edellisen vuoden aikana "Kritiikki"-lehdessä, toisen jossakin muussa viestimessä. Vuonna 2017 erillinen "Kritiikki"-lehti lakkautettiin, ja kritiikit siirtyivät vahvemmin osaksi Nuorta Voimaa.
Sun Yingjie

Sun Yingjie (, s. 19. tammikuuta 1979 Liaoning, Kiina) on kiinalainen kestävyysjuoksija.
Sun aloitti uransa maratoonarina ja osallistui ensimmäisissä arvokisoissaan Sevillan MM-kisoissa 1999 maratonille sijoittuen kahdenneksitoista. Myöhemmin hän alkoi kilpailla myös lyhyemmillä matkoilla. Hän voitti Aasian kisoissa 2002 kultaa sekä 5 000 että 10 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti molemmilla matkoilla Aasian mestaruudet ja osallistui Pariisin MM-kisoihin, joissa oli 10 000 metrillä kolmas ajalla 30.07,20 ja 5 000 metrillä yhdeksäs.
Vuonna 2004 Sun kilpaili Ateenan olympialaisissa ja sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi ja 5 000 metrillä kahdeksanneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti New Delhissä järjestetyissä puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa ajalla 1.08.40. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli 10 000 metrillä seitsemäs ja 5 000 metrillä yhdestoista. Sun kärähti dopingista lokakuussa 2005 ja sai kärystään kahden vuoden kilpailukiellon.
Lihakauppa

Lihakauppa on kauppa, jossa myydään erilaisia lihoja ja muita lihatuotteita. Lihakauppoja on Suomessa yleensä kauppahalleissa, suurissa tavarataloissa ja ruokakaupoissa. Joskus niillä voi omatkin tilat.
Lihakaupoissa käytetään vaakoja, joiden avulla on helppo määrittää lihan paino ja sen kautta myös hinta. Lihakauppojen myyntitiloissa on tarkat hygieniamääräykset.
Ranskassa, jossa on yhä paljon eri elintarvikeryhmiin erikoistuneita pienmyymälöitä, on perinteisesti ollut omat myymälänsä raa’alle lihalle (), leikkeleille ja muille lihavalmisteille ("charcutier, charcuterie"), sisäelimille ("tripier, triperie"), lintujen lihalle ("volailler") ja jopa hevosenlihalle ("boucherie chevaline"), mutta sielläkin nämä ovat alkaneet yhdistyä kaikkia lihatuotteita myyviksi lihakaupoiksi tai elintarvikemyymälöiden lihaosastoiksi. Aiemmin "boucherie"-tyyppiset lihakaupat tunnettiin Ranskassa verenpunaiseksi maalatusta julkisivusta.
Radalla (elokuva)

Radalla on Roger Kumblen ohjaama ja Nancy Pimentalin käsikirjoittama romanttinen komediaelokuva vuodelta 2002. Sen pääosia esittävät Cameron Diaz, Selma Blair, Christina Applegate, Thomas Jane, Frank Grillo ja Jason Bateman. Elokuva menestyi huonosti Yhdysvalloissa, missä se tuotti 23 miljoonaa dollaria, kun tuotantoon käytettiin 43 miljoonaa. Paremmin se menestyi Yhdysvaltojen ulkopuolella.
Juoni.
Sitoutumista kammoava ja klubeilla viihtyvä Christina tapaa yökerhossa mukavan ja komean uroksen, eikä saa tätä mielestään. Aamulla mies on kadonnut, mutta Christina muistaa tämän puhuneen jotakin häistä. Niinpä hän tekee ystävättärineen spontaanin ratkaisun lähteä kyseisiin häihin naapurikaupunkiin nähdäkseen, oliko tanssilattialla koettu vastakaiku todellista.
Ibrahim Kodra

Ibrahim Shaban Likmetaj Kodra (22. huhtikuuta 1918 Ishmi – 7. helmikuuta 2006) oli albanialainen taidemaalari, joka työskenteli pääosan elämästään Italiassa. 
Kodra muutti vuonna 1936 opiskelemaan italialaiseen kuvataideopistoon. Hän hankki ensimmäisen työhuoneensa Milanosta 1944. Uransa aikana Kodra maalasi muun muassa freskoja useisiin Milanon museoihin ja muihin rakennuksiin. Hänen töitään on nykyään muun muassa Vatikaanin museossa ja yksityiskokoelmissa ympäri maailmaa.
Kodra sai vuonna 1996 Albanialta "kansan kunniapalkinnon". Hän kuoli Milanossa vuonna 2006.
Erkki

Erkki on suomalainen miehen etunimi. Se on skandinaavisen nimen Erik yleisin suomalainen muoto. Erkin nimipäivä on vuodesta 1891 ollut 18. toukokuuta, Eerik Pyhän kuolinpäivänä, jolloin on myös nimien Eero, Eerik, Eerika ja Eerikki nimipäivä. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla 73 942 Erkkiä. Erkin lempinimi on usein "Eki".
Erkin päivään liitetään perinteisesti monia sananparsia, joista monet viittaavat siihen, kuinka kesän tulo edistyy, kuten ”Erkki avaa käen suun”. 
1990-luvulla tuli tavaksi käyttää Erkki-nimeä mitä erilaisimmissa sanonnoissa, esimerkiksi ”Tuosta nyt ei ota selvää Erkkikään”, ”Tätä nyt ei osaa Erkkikään” ja ”Tuota ei syö Erkkikään”.
Erkeillä on oma etunimiseura, Kymenlaaksossa toimiva Erkkien yhdistys.
Muuta.
Yle TV2:ssa oli vuosina 1987–1990 "Erkki!"-niminen varhaisnuorten visailuohjelma. Ohjelmassa jaettiin Erkki-merkkejä.