tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oktaalijärjestelmä

Oktaalijärjestelmä eli kahdeksanjärjestelmä on lukujärjestelmä, jonka kantaluku on 8. Se käyttää vain numeroita 0–7, mutta toimii muuten samalla tavoin kuin desimaalijärjestelmä. Esimerkiksi oktaaliluvun 123 arvo kymmenjärjestelmässä lasketaan formula_1.
Oktaalilukuja käytetään yleisesti tietotekniikassa, jossa yhdellä oktaalijärjestelmän numerolla voi ilmaista kolmen bitin ryhmän. Oktaalijärjestelmä oli suosittu etenkin 1970-luvulla ja sitä aikaisemmin, kun käytössä oli paljon tietokoneita kuten UNIVAC 1050, PDP-8, ICL 1900 ja IBM:n suurtietokoneet, joissa sananpituus oli kolmella jaollinen (6, 12, 24 tai 36 bittiä). Nykyään heksadesimaalijärjestelmä on suurimmalta osin syrjäyttänyt oktaalijärjestelmän.
Joissakin ohjelmointikielissä, esimerkiksi C:ssä, oktaaliluvut merkitään lisäämällä alkuun 0-merkki (nolla), esimerkiksi formula_2.
Leijona (Eläinradan merkki)

Leijona eli jalopeura (Leo) on viides "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin eläinrata varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 120–150 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin vuosittain 22. tai 23. heinäkuuta ja siirtyy seuraavaan Neitsyen merkkiin elokuun 23. päivän aikoihin. Sitä aikaa vuodesta, jonka Aurinko on tämän merkin alueella, on vanhastaan sanottu myös mätäkuuksi.
Merkki on saanut nimensä Leijonan tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Kaksosten merkki vastaa suunnilleen Kravun tähdistöä.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä leijona käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Neitsyt (Eläinradan merkki)

Neitsyt (Virgo) on kuudes niistä "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 150–180 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin vuosittain elokuun 23. päivän aikoihin ja siirtyy seuraavaan, Vaa'an merkkiin syys­­päivän­tasauksena 22. tai 23. syyskuuta. 
Merkki on saanut nimensä Neitsyen tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Neitsyen merkki vastaa suunnilleen Leijonan tähdistöä.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä neitsyt (tai Neitsyt) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Vaaka (Eläinradan merkki)

Vaaka (Libra) on seitsemäs niistä "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 180–210 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin syys­päivän­tasauksena 22. tai 23. syyskuuta ja siirtyy seuraavaan, Skorpionin merkkiin loka­kuun 23. päivän aikoihin.
Merkki on saanut nimensä Vaa'an tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Vaa'an merkki vastaa suunnilleen Neitsyen tähdistöä.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä vaaka (tai Vaaka) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Skorpioni (Eläinradan merkki)

Skorpioni (Scorpio) on kahdeksas niistä "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 210–240 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin suunnilleen 23. lokakuuta ja siirtyy seuraavaan, Jousi­miehen merkkiin marras­kuun 22. päivän aikoihin.
Merkki on saanut nimensä Skorpionin tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Skorpionin merkki vastaa suunnilleen Vaa'an tähdistöä.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä skorpioni (tai Skorpioni) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Jousimies (Eläinradan merkki)

Jousimies (Sagittarius) on yhdeksäs niistä "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 240–270 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin marras­kuun 22. päivän aikoihin ja siirtyy seuraavaan, Kauriin merkkiin talvi­päivän­seisauksena 21. tai 22. joulukuuta.
Merkki on saanut nimensä Jousi­miehen tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Jousi­miehen merkki vastaa suunnilleen Skorpionin ja Käärmeenkantajan tähdistöä. Käärmeen­kantajan tähdistön mukaan kuitenkaan ei ole nimetty Eläin­radan merkkiä, vaikka ekliptika kulkeekin myös tämän tähdistön kautta.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä jousimies (tai Jousimies) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Kauris (Eläinradan merkki)

Kauris (lat. Capricornus) on kymmenes niistä "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 270–300 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin talvi­päivän­seisauksena 21. tai 22. joulukuuta ja siirtyy seuraavaan, Vesi­­miehen merkkiin tammi­kuun 20. päivän aikoihin.
Merkki on saanut nimensä Kauriin tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Kauriin merkki vastaa suunnilleen Jousi­miehen tähdistöä.
Kauriin merkin mukaan on saanut nimensä myös Kauriin kääntöpiiri, joka on eteläisin leveyspiiri, josta katsottuna Aurinko on kerran vuodessa suoraan ylhäälläpäin. Tämä tapahtuu pohjoisen pallon­puoliskon talvi­päivän­seisauksena, Auringon saapuessa Kauriin merkkiin. Eteläisellä pallon­puoliskolla on silloin keskikesä.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä kauris (tai Kauris) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Vesimies (Eläinradan merkki)

Vesimies (Aquarius) on 11. niistä "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 300–330 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin suunnilleen 20. tammikuuta ja siirtyy seuraavaan, Kalojen merkkiin helmi­kuun 19. päivän aikoihin.
Merkki on saanut nimensä Vesi­miehen tähdistöstä, joka noin 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Vesi­miehen merkki vastaa suunnilleen Kauriin tähdistöä.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä vesi­mies (tai Vesi­mies) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Kalat (Eläinradan merkki)

Kalat (Pisces) on 12. ja viimeinen niistä "Eläinradan merkeiksi" kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 330–360 astetta kevättasauspisteestä itään tai 0-30 astetta tästä pisteestä länteen. Aurinko saapuu tähän merkkiin suunnilleen helmi­kuun 19. päivän aikoihin ja siirtyy Eläinradan ensimmäiseen, Oinaan merkkiin kevätpäiväntasauksena 20. tai 21. maaliskuuta.
Merkki on saanut nimensä Kalojen tähdistöstä, joka noin 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Kalojen merkki vastaa suunnilleen Vesimiehen tähdistöä.
Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä kala (tai Kala) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.
Transkriptio

Transkriptio on biologinen tapahtuma, jossa RNA-polymeraasi valmistaa kohteena olevaa DNA:ta vastaavan RNA-molekyylin. RNA-molekyyli on emäsjärjestykseltään DNA-mallijuosteelle komplementaarinen eli vastakkainen. Transkriptio on proteiinisynteesin ensimmäinen vaihe. 
Transkriptiossa valmistetaan pääasiassa kolmenlaisia RNA-molekyylejä: lähetti-RNA:ta, siirtäjä-RNA:ta ja ribosomaalista RNA:ta, joilla on merkittävä osa proteiinisynteesissä. Prosessin kautta syntyy siirtäjä-RNA:n ja ribosomaalisen RNA:n lisäksi myös muuta ei-koodaavaa RNA:ta, joka säätelee solujen toimintaa.
Transkription yleinen kulku.
Transkription alussa RNA-polymeraasi kiinnittyy DNA-molekyyliin. Tämä prosessi vaatii tuekseen promoottoreita sekä avustavia proteiineja. Eukaryooteissa transkriptiota säätelevät myös vahvistajat (engl. "enhancer").
RNA-polymeraasi kulkee DNA:ta pitkin ja avaa sen kaksoiskierteen. RNA-polymeraasi käyttää toista juostetta mallinaan RNA:n valmistamiseen.
Eukaryootit.
Transkription aloitus.
Eukaryooteissa transkriptio alkaa transkriptiofaktoreiden liittymisellä DNA:han. Transkriptiofaktorit tunnistavat geenissä promoottoreita ja vahvistajia. Usein ensimmäisenä transkriptiofaktorit sitoutuvat geeniä edeltävän TATA-sekvenssin kohtaan ja muodostavat geenin säätelyalueella transkription aloituskompleksin. Transkriptiofaktoreiden aktiivisuuden säätely on merkittävä proteiinisynteesin säätelykohta. Transkriptiofaktorit vaikuttavat myös transkription käynnistymiseen, sillä RNA-polymeraasi kiinnittyy DNA:han transkriptiofaktoreiden avulla. Jotta faktorit voisivat kiinnittyä DNA:han, niiden täytyy ensin poistaa DNA:ssa kiinni olevat histonit tai muuttaa nukleosomien järjestäytymistä. 
Transkription aloitusta voidaan säädellä myös kromatiinin tasolla. Transkriptio ei onnistu kromosomin heterokromatiiniksi järjestäytyneellä alueella. Myös histonien deasetylointi deaktivoi geenin.
Transkription eteneminen.
Transkriptiokoneisto liikkuu geeniä pitkin valmistaen RNA-ketjua. RNA-polymeraasiin on kiinnittyneenä useita elongaatiotekijöitä, jotka avustavat etenemistä. Sekä geenin eksonit että intronit valmistetaan RNA:ksi, joskin introneja poistetaan myöhemmin. RNA-ketjua muokataan sen tuottuessa: muun muassa ketjun päähän valmistetaan muunnelluista guaniininukleotideistä koostuva "hattu" (, koska se on ketjun ns. 5'-päässä).
Hašek

Hašek on yleinen tšekkiläinen sukunimi. Tunnettuja sukunimen omaavia henkilöitä ovat muun muassa:
Benicio del Toro

Benicio Monserrate Rafael del Toro Sánchez (s. 19. helmikuuta 1967 San Germán) on puertoricolainen Oscar-palkittu näyttelijä. Häntä on luonnehdittu luonnenäyttelijäksi. 
Lapsuus ja nuoruus.
Del Toron vanhemmat Gustavo ja Fausta olivat molemmat ammatiltaan asianajajia. Hänen äitinsä menehtyi hepatiittiin Benicion ollessa yhdeksänvuotias. Del Toro kävi lapsena katolista koulua Puerto Ricossa ja ollessaan 13-vuotias muutti perheensä mukana Mercesburgiin, Pennsylvaniaan, jossa kävi Mercersburg Academy -nimistä sisäoppilaitosta. Del Toro opiskeli myöhemmin liiketaloutta Kalifornian yliopiston San Diegon kampuksella, mutta siirtyi opiskelemaan näyttelemistä. 
Näyttelijänura.
Del Toro teki ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 1987, jolloin hän vieraili yhdessä televisiosarja "Miami Vicen" jaksossa, ja ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1988 perhekomediassa "Big Top Pee-wee". Vuonna 1989 hän esitti Darioa, Bond-konna Franz Sanchezin apuria elokuvassa "007 ja lupa tappaa".
Läpimurtoroolinsa del Toro teki vuonna 1995 Bryan Singerin ohjaamassa rikoselokuvassa "Epäillyt", jossa hän esitti Fred Fensteriä. Hän sai roolityöstään parhaan miessivuosan Independent Spirit Awardin. Hän sai saman palkinnon myös seuraavana vuonna roolistaan Benny Dalmauna Julian Schnabelin ohjauksessa "Basquiat". 
Vuonna 2001 del Toro sai useita palkintoja, muun muassa parhaan miessivuosan Oscarin, BAFTA-palkinnon ja Golden Globen sekä parhaan miesnäyttelijän Hopeisen karhun suorituksestaan elokuvassa "Traffic", jossa hänellä oli huumepoliisi Javier Rodriguezin rooli. Hänestä tuli kolmas Oscarin saanut puertoricolaisnäyttelijä José Ferrerin ("Cyrano – miekan sankari") ja Rita Morenon ("West Side Story") jälkeen. Hän oli ehdolla sivuosa-Oscarin saajaksi myös vuonna 2004 roolistaan ex-vanki Jack Jordanina elokuvassa "21 grammaa", mutta jäi tuolloin ilman palkintoa.
Del Toro esitti Che Guevaraa Steven Soderberghin ohjaamassa kaksiosaisessa elämäkertaelokuvassa "Che", joka sai ensi-iltansa vuonna 2008. Hän sai suorituksestaan Cannesin elokuvajuhlien parhaan miesnäyttelijän palkinnon (Prix d'interprétation masculine) vuonna 2008 sekä parhaan miespääosan Goya-palkinnon vuonna 2009. 
Yksityiselämä.
Del Torolla on elokuussa 2011 syntynyt tytär Kimberly Stewartin kanssa.
Jonna

Jonna on suomalainen naisen etunimi. Se on lyhentymä nimestä Johanna, joka on Johannes-nimen sisarnimi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimen Jonna on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut noin 9 460 naista ja muutama mies.
Nimi yleistyi nopeasti 1970-luvulla. Vuonna 1970 se annettiin vasta 18:lle mutta vuonna 1976 jo yli 300 henkilölle. Jonna on ollut Uudellamaalla yleisempi nimi kuin muualla Suomessa.
Jaan Kross

Jaan Kross (19. helmikuuta 1920 – 27. joulukuuta 2007) oli virolainen kirjailija. Kross tunnetaan erityisesti Viron historiaa käsittelevistä historiallisista romaaneistaan, joihin kuuluvat muun muassa Uppiniskaisuuden kronikka ja Keisarin hullu. Häntä pidetään yhtenä Viron kansainvälisesti tunnetuimpana kirjailijana.
Elämä.
Tallinnassa vuonna 1920 syntynyt ja Kalamajassa lapsuutensa viettänyt Kross kävi edistysmielistä Westholmin poikalyseota. Hän valmistui 1944 Tarton yliopistosta lakimieheksi. Saksalaiset miehittäjät vangitsivat hänet virolaiseen vastarintaliikkeeseen osallistumisen takia vuonna 1944. Vuonna 1946 neuvostoliittolaiset vangitsivat kansallismielisyydestä syytetyn Krossin, joka joutui vankileirille ja tuli myöhemmin karkotetuksi, kuten suuri osa Viron älymystöä (kyyditettiin Siperiaan). Vapauduttuaan 1954 Kross palasi Neuvosto-Viroon, jossa hän aloitti uran runoilijana ja kääntäjänä. 1970-luvulta alkaen Kross kirjoitti proosaa, aluksi pitkään historiallisia kertomuksia, joissa päähenkilöinä on usein tunnettu tai tuntematon virolainen merkkihenkilö. 1980-luvulta alkaen Kross siirtyi oman aikansa kuvaamiseen ja käytti romaaneissaan paljon omaelämäkerrallista aineistoa.
Kross sai ensimmäisen Eeva Joenpelto -palkinnon vuonna 1988.
Kross osallistui Viron uudne itsenäisyyden alkuvaiheisiin. Hänestä tuli syyskuussa 1992 valitun riigikogun jäsen Maltillisten listalta, mutta 23. syyskuuta 1993 hän erosi riigikogusta ja Toivo Jellinen korvasi hänet riigikogussa. Jaan Kross toimi ammatillisen Viron sortopolitiikkaa tutkivan kansallisen komission puheenjohtajana vuosina 1992-1993.
Krossin puoliso oli virolainen runoilija, kääntäjä ja lastenkirjailija Ellen Niit (1928-2016). Kross kuoli vuonna 2007 Tallinnassa.
Tuotanto.
Jaan Krossin historialliset romaanit käsittelevät usein Viron ja virolaisten historiaa. Useat hänen romaaneidensa päähenkilöistä ovat historiantutkimuksen kannalta marginaaliin kuuluvia virolaisia, joiden kautta Kross koki saavansa verrattain vapaat mahdollisuudet kuvata historian ja yhteiskunnan kehityskulkuja. Toinen Krossin historiallisille romaaneille tyypillinen piirre on niiden perustuminen hyvin tarkkaan ja yksityiskohtaiseen historiantutkimukseen.
Krossin pääteoksena pidetään neliosaista vuosina 1970–1980 ilmestynyttä "Uppiniskaisuuden kronikkaa", joka kuvaa Liivinmaan kronikan koonneen Balthasar Russowin elämäntarinan kautta Viron historiaa. Toinen Suomessa laajalti luettu historiallinen romaani on "Keisarin hullu" (1978). Teos on kertomus liiviläisestä aatelismiehestä Timotheus von Bockista, joka Venäjän keisarin Aleksanteri I:n uskottuna upseerina uskaltautuu ehdottomaan tsaarinvallan korvaavaa perustuslaillista hallitusmuotoa ja joutuu lopulta radikaalien ajatustensa vuoksi vankilaan.
Hannele

Hannele on kansainvälinen naisen etunimi. Saksassa sitä käytetään Johannan puhuttelumuotona. Toisaalta sen voidaan ajatella tulevan heprean armoa tarkoittavasta Hannah-nimestä, kuten esimerkiksi Hanna. 
Suomessa Hannele on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu nimeksi 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 93 156 naiselle ja alle viidelle miehelle. Erityisen suosittu Hannele on ollut jälkimmäisenä etunimenä. Suomessa Hannan hellittelymuotona on käytetty myös nimeä Hanneli. Se on virallisena nimenä noin 550 naisella ja muutamalla miehellä.
Nimipäivä.
Hannele viettää Suomessa nimipäivää sekä suomen- että ruotsinkielisen almanakan mukaan 21. heinäkuuta. Samana päivänä juhlivat myös Johanna, Hanna, Jenni, Jenna, Jonna, Hanne ja Joanna. Suomenkielisessä almanakassa se on ollut vuodesta 1951 ja ruotsinkielisessä vuodesta 1973.
Atšehin kieli

Atšeh on austronesialainen kieli. Sitä puhutaan lähinnä Sumatran saarella, Indonesiassa sijaitsevassa Aceh’n provinssissa. Kielellä on noin 3 500 000 puhujaa, mutta lähes kaikki heistä käyttävät myös indonesiaa.
Asema.
Vaikka Atšehilla ei ole minkään lain takaamaa virallista asemaa, se on "de facto" -virallinen kieli Acehin provinssissa.
Murteet.
Kielellä on muutamia murteita:
Kirjaimisto.
Aikoinaan atšehia kirjoitettiin jawilla, joka pohjautuu arabialaiseen kirjoitusjärjestelmään, mutta nykyisin latinalaiset aakkoset ovat tyypillisempiä. Ne levisivät hollantilaisten mukana 1600-luvulta alkaen ja 1920-luvulle tultaessa latinalainen kirjaimisto oli jo yleisessä käytössä..
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Aché

Aché on tupi-guaranilaisten kielten ryhmään kuuluva kieli, jota käytetään pääasiassa Paraguayssa. Achén kielellä on enää noin 1 000 puhujaa (2006) ja siitä on jäljellä kolme eri murretta. Monet achén puhujat osaavat puhua myös guarania, mutta kielen puhujista 50 on täysin yksikielisiä. Äidinkielenään puhuvista 20 % on lukutaitoisia. Kielelle on käännetty osia Raamatusta vuosina 1978–2007.
Enskede-Årsta

Enskede-Årsta on yksi Tukholman kunnan 18 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kunnan eteläosassa ("söderort"). Vuonna 2004 Enskede-Årstassa oli 46 072 asukasta, ja sen pinta-ala on 12,72 km². Pohjoisessa Enskede-Årsta rajoittuu Årstavikenin lahteen, jonka vastarannalla on Södermalm. Enskede-Årstan kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Enskedefältet, Enskede Gård, Gamla Enskede, Johanneshov, Stureby, Årsta ja Östberga.
Kaupunginosan läpi kulkee Tvärbanan-pikaraitiotie, joka yhdistää kaksi maanalaisen linjaa.
Savela (Helsinki)

Savela () on parintuhannen asukkaan asuinalue Koillis-Helsingissä, pääradan ja Vantaanjoen välissä, Pukinmäen kaupunginosassa.
Historiaa.
Savela eli "Savikylä" on perustettu Pukinmäen kartanon "Söderäng"- eli "Eteläniitty"-nimiselle alueelle vuosien 1907-1912 välisenä aikana. Suunnitelmissa oli palstoittaa pienempiä tontteja junaradan eteläpuolelta Savelasta suomenkielisille työläisille. Radan pohjoispuolella Pukinmäessä tuli myyntiin suurempia tontteja ruotsinkieliselle herrasväelle. Kielijako ei kuitenkaan toteutunut aivan suunnitelmien mukaan.
Savelan maaperä on hyvin savista, mistä juontuu alueen nimikin. Tonttien alla saattaa olla savea jopa 30 metriä. Ensimmäiset talot olivat puisia omakotitaloja. Vuoden 1942 rakennussuunnitelmassa alue vahvistettiin asuinalueeksi. 1960-luvulla vanhat talot olivat jo rappeutuneet. Alueelta puuttui kunnallistekniikka ja se oli Vantaanjoen tulva-aluetta. Savelaa uhkasikin 1960- ja 1970-luvun vaihteessa kaavoitus osittain viheralueeksi ja omakotitonttien joutuminen kaupungille. Lopulta alue muutettiin kuitenkin omakotialueesta kerrostaloalueeksi.
1980- ja 1990-luvuilla alueelle on rakennettu lähinnä matalia kerrostaloja.
Palvelut.
Savelassa on skeittipuisto, K-Market Savela, Hesburger, Päiväkoti Savela sekä Shell Pukinmäki.
CPAN

Comprehensive Perl Archive Network (CPAN) on laaja kokoelma Perlillä kirjoitettuja tietokoneohjelmia, moduuleita ja dokumentaatiota. Sen pääsivusto on samannimisessä .org-osoitteessa, minkä lisäksi arkisto on peilattu moniin muihin paikkoihin Internetissä. CPAN:in on perustanut suomalainen Jarkko Hietaniemi vuonna 1995. Hietaniemi ylläpiti sivustoa omissa nimissään 1995–2010 ja toimii sen pääkirjastonhoitajana.
Perlin moduulit.
Kuten monissa muissa ohjelmointikielissä, Perlissä voi käyttää ulkoisia kirjastoja, jotka sisältävät uudelleenkäytettävää koodia. Niitä kutsutaan "moduuleiksi". Moduulit asennetaan UNIX-tyyppisissä järjestelmissä yleensä hakemistoihin "/usr/lib/perl5", "/usr/local/lib/perl5" ja niiden alihakemistoihin.
Perl sisältää muutamia päämoduuleita, joita tarvitaan usein. Esimerkiksi "ExtUtils::MakeMaker", jota käytetään laajennusmoduulien kääntämiseen ja CGI.pm, jota käytetään CGI-ohjelmien toteuttamiseen.
CPAN:in tarkoitus.
CPAN:in päätarkoitus on auttaa ohjelmoijia löytämään helposti moduulit ja skriptit jotka eivät tule normaalin Perl-jakelun mukana. Sitä käytetään myös uusien Perl-versioiden levittämiseen, kuten myös rinnakkaisprojektien, kuten Parrotin levittämiseen.
CPAN on tärkeä lähde Perl-ohjelmoijille. Sen sisältämät 9000 moduulia voivat säästää ohjelmoijalta helposti viikon työn. Jotkut niistä, kuten DBI-moduulit, joita käytetään SQL-tietokantojen käsittelyyn, ovat lähes korvaamattomia. Toiset, kuten "List::Util"-moduuli on vain erittäin hyödyllinen moduuli, joka sisältää muutaman yleisesti käytetyn funktion.
Suuri osa CPANin moduuleista on lisensoitu Artistic License -lisenssillä, joka on Perl-säätiön yleisesti huonosti tunnettu lisenssi.
Samuel Scheidt

Samuel Scheidt (kastettu 3. lokakuuta 1587 Halle – k. 24. maaliskuuta 1654) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja opettaja barokin ajan alussa.
Samuel Scheidt syntyi Hallessa mutta muutti musiikinopintojen jälkeen Amsterdamiin opiskelemaan säveltäjä Jan Pieterszoon Sweelinckin johdolla. Palattuaan Halleen hän ryhtyi hoviurkuriksi ja myöhemmin kapellimestariksi Brandenburgiin. Toisin kuin monet muut saksalaiset muusikot hän jäi kolmikymmenvuotisen sodan ajaksi Saksaan. Hän tuli toimeen opettajan tehtävissä ja tekemällä muita tilapäistöitä, kunnes tilanne rauhoittui ja hän pääsi palaamaan kapellimestariksi.
Scheidt oli ensimmäinen merkittävä saksalainen barokkisäveltäjä ja -urkuri. Hänen myötään alkoi kehittyä tyypillinen pohjoissaksalainen tyyli, johon uskonpuhdistus merkittävästi vaikutti. Etelä-Saksassa ja eräissä muissa Euroopan valtioissa Roomasta tulevat vaikutteet olivat yhä vahvoja, joten suurin osa musiikista noudatti Italian mallia. Juuri Rooman vaikutuksen alta irtautuneet protestanttiset alueet sen sijaan loivat uutta ja kehittivät erilaisia tyylittelyjä kuin naapurinsa.
Scheidtin musiikin voi jakaa kahteen osaan: soitinmusiikkiin, lähinnä urkumusiikkiin, ja laulumusiikkiin, jota esitetään joko "a cappella" tai basso continuon tai muun ajalle ominaisen soittimen säestyksellä. Hänen urkumusiikkiaan arvostettiin tuohon aikaan hyvin paljon, vaikka se nykyisin on Johann Sebastian Bachin teosten varjossa. Suurimman osan soitinmusiikistaan hän sävelsi uruille.
Hanne

Hanne on kansainvälinen naisen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Hanne-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla vuoden 2019 loppuun mennessä noin 2160 naista, joista yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä, sekä noin 70 miestä. Nimen alkuperä on heprealainen nimi Hannah, "armo". Hannea voidaan käyttää myös Johanna-nimen puhuttelumuotona.
Nimipäivä.
Hanne viettää nimipäivää 21. heinäkuuta, jolloin juhlivat myös Johanna, Hanna, Jenni, Jenna, Jonna, Hannele ja Joanna. Kalenterissa Hanne on ollut vuosina 1984–1988 ja uudestaan vuodesta 1995.
Suurmetsä

Suurmetsä () on 15 500 asukkaan kaupunginosa Koillis-Helsingissä. Suurmetsään kuuluvat osa-alueet Puistola, Heikinlaakso, Tattarisuo, Alppikylä ja Jakomäki. Suurmetsän nimi vahvistettiin vuonna 1962, jolloin kaupunginosa myös jaettiin nykyisiin osa-alueisiinsa. Suurmetsän alue liitettiin Helsinkiin Helsingin maalaiskunnasta suuressa alueliitoksessa vuonna 1946. Helsingin piirijaossa Puistola, Heikinlaakso, Tattarisuo ja Alppikylä kuuluvat "Puistolan peruspiiriin", ja Jakomäki muodostaa oman peruspiirinsä.
Historiaa.
Suurmetsän kaupunginosaan kuuluvat vanhan Tapaninkylän koillisosa sekä vähäinen alue Ala-Tikkurilasta. Siihen saakka talonpoikaistaloille kuuluneiden maiden palstoituksen pani vuonna 1906 alulle "Ab Parkstad-Vanda-Puistokylä" -yhtiö. Vuodesta 1908 aina 1930-luvulle jatkuneen osittamisen tuloksena alueelle muodostui varsin huomattava esikaupunkiasutus ennen sen liittämistä Helsinkiin. Kaupunginosan nimen perustana oleva Storskog esiintyy paikannimenä jo 1760-luvun kartoissa. Suurmetsä vahvistettiin kaupunginosan nimeksi vuonna 1962 ja samalla se jaettiin Puistolan, Tattarisuon, Heikinlaakson ja Jakomäen osa-alueisiin.
Huokotien pohjoispuoli.
Suppeammassa merkityksessä Suurmetsäksi kutsutaan tietyissä yhteyksissä ainoastaan Huokotien pohjoispuolella olevaa kaupunginosaa eli Pohjois-Jakomäkeä, jonka läheisyydessä sijaitsee Vantaan Vaarala. Suurin osa Suurmetsän kerrostaloasunnoista on omistusasunto-osakkeita tai yksityishenkilöiden niitä vuokraamia. Suurmetsää alettiin rakentaa 1970-luvulla, jolloin alueelle valmistui asunto-osakeyhtiöitä Mätästielle ja Kalteentielle. Alueen asukkaiden keskuudessa Suurmetsä on vakiintunut nimeksi asuinalueesta jo varhaisessa vaiheessa. Jakomäen kerrostalolähiöllä ja kaupungin vuokrataloilla oli 1970-luvulla huono maine, jonka vuoksi uudelle alueelle haluttiin etenkin asuntoilmoituksissa selkeästi Jakomäestä erottuva nimi, joka viitannee alueen metsäiseen ympäristöön tai karttojen virhetulkintaan siitä, että Suurmetsällä tarkoitettaisiin vain Huokotien pohjoispuolta.
Alueen kaavaan merkityt puistot ovat pääosin metsiä. Kalteentien päätepysäkin lähettyvillä Huokotien pohjoispuolella sijaitsee useita päiväkoteja, Suurmetsän hiekkakenttä, muutamia liikehuoneistoja ja kaksi lähiöravintolaa. 
Suurmetsän viereisiä kaupunginosia ovat Heikinlaakso, Vaarala ja Puistola. Lähempänä Jakomäkeä kuin Suurmetsä tai Heikinlaakso sijaitsevat Alppikylä alikulkusillan päässä Jakomäestä ja Tattarisuo.
Atari Lynx

Atari Lynx oli ensimmäinen ja ainoa Atarin julkaisema käsipelikonsoli ja myös ensimmäinen värinäytöllinen käsikonsoli. Se julkaistiin vuonna 1989 Nintendon Game Boyn ja myöhemmin myös Sega Game Gearin kilpailijaksi. 
Lynxin suunnitteli Epyx, jossa se tunnettiin nimellä "Handy". Kaksi laitteen suunnittelijoista, Dave Needle ja R.J. Mical, olivat toimineet myös Amigan suunnittelussa.
Nintendo onnistui markkinoimaan omaa käsikonsoliaan paremmin eikä Atari lopulta onnistunut tekemään lopullista läpimurtoa käsikonsolillaan.
Tekniikka.
Teknisiltä ominaisuuksiltaan Lynxiä on luonnehdittu "tasku-Amigaksi": laitteistoon kuului muun muassa blitteri, rautapohjainen sprite-zoomaus, 4 096 väriä ja nelikanavainen digitaaliääni. Kovatasoisesta tekniikastaan huolimatta Lynx ei menestynyt kovinkaan hyvin, koska se oli kohderyhmälleen liian kallis ja melko isokokoinen. 
Vastaanotto Suomessa.
Mikrobitti kehui arvostelussaan konsolin värikästä näyttöä, ääniominaisuuksia, muotoilua, pelaamisen yleistä mukaansatempaavuutta sekä Electrocop- ja Gates of Zendocon -pelejä. Moitteita arvostelija antoi näytön pienestä katselukulmasta ja konsolin virrankulutuksesta.
Jenni

Jenni on suomalainen naisen etunimi. Jenni, samoin kuin sen muun muassa englanninkielisissä maissa esiintyvä vastine Jenny, on alkujaan muunnos nimestä Johanna tai sen lyhentymästä "Jane", mutta nykyisin se käsitetään yleisimmin Jennifer-nimen lyhentymäksi.. Se voidaan kirjoittaa myös Jennie, joka oli yleisin kirjoitusasu ennen 1900-lukua.
Suomalaisessa almanakassa Jennin nimipäivä on vuodesta 1951 lähtien ollut 21. heinäkuuta. Vuosina 1908–1928 nimipäivä oli 5. toukokuuta. 
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jenni oli annettu Suomessa 19 901 ja Jenny 16 673 naiselle. Yli puolet Jenni-nimisistä on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.
Unix-aika

Unix-aika tarkoittaa useissa käyttöjärjestelmissä (mm. Linux ja muut POSIX-yhteensopivat järjestelmät) käytettävää ajan tallennustapaa. Unix-aika on (yleensä etumerkillinen 32-bittinen) kokonaisluku, joka ilmaisee ajan sekunteina ajanhetkestä 1. tammikuuta 1970 kello 0.00.00 UTC (epookki, 1970-01-01T00:00:00Z). Negatiiviset arvot ilmaisevat aikaa ennen epookkia. Muutamissa käyttöjärjestelmissä codice_1 aikaleima on etumerkitön eikä voi esittää aikaa ennen epookkia (mm. QNX).
Unix-aika ei ole täysin ongelmaton ajantallennustapa, koska se ei ota huomioon karkaussekunteja, vaan joka päivä kellonaikaan lisätään tasan 86 400 sekuntia.
Unix-aika muunnetaan gregoriaanisen kalenterin ajaksi Unixin c-kirjaston funktioilla codice_2, codice_3, codice_4 ja toisinpäin codice_5 hyödyntäen zoneinfo-aikavyöhyketietokantaa.
Y2038-ongelma.
Koska Unix-ajan tallentamiseen käytetään historiallisista syistä yleensä etumerkillistä 32-bittistä kokonaislukutietotyyppiä, tulevat tietotyypin rajat vastaan lopulta – tarkemmin sanoen 19. tammikuuta 2038, jolloin vuoden 1970 alusta tulee kuluneeksi 2 147 483 647 sekuntia ja laskuri pyörähtää ympäri −2 147 483 648 sekuntiin. Ongelman ratkaisemiseksi monissa järjestelmissä on siirrytty tai ainakin ollaan siirtymässä 64-bittiseen aikatietotyyppiin; esimerkiksi 64-bittisissä Linux-järjestelmissä ajan tallennukseen käytettävä codice_1-tietotyyppi on 64-bittinen, joka on lisätty myös 32-bittisille alustoille.
64-bittinen aikaleima riittää 292 miljardiksi vuodeksi.
Didier Comès

Didier Comès (11. joulukuuta 1942 Sourbrodt – 7. maaliskuuta 2013) oli belgialainen sarjakuvapiirtäjä.
Comès sai syntyessään nimen Dieter Hermann Comès, koska hänen synnyinkaupunkinsa oli saksalaisten miehittämä. Sodan jälkeen hänen nimensä kuitenkin muutettiin Didieriksi. Comès työskenteli aluksi teollisena suunnittelijana ja piirsi sarjakuvia vapaa-ajallaan. Hänen ensimmäiset ammattimaisesti piirretyt sarjakuvansa ilmestyivät "Le Soir" -lehden nuorisoliitteessä. Hän piirsi Le Soirille muun muassa sarjoja ”Hermann”, ”Sventebold” ja ”Les Cheeses”. Hänen ensimmäinen iso sarjansa ”Ergün l'Errant” ilmestyi "Pilotessa" 1973. Sarja lopetettiin lyhyeen, mutta jatkui "À Suivre" -lehdessä nimellä ”Le Maître des Ténèbres” vuonna 1980. Vuosina 1976 ja 1977 hän loi tarinan ”L'Ombre du Corbeau” belgialaiselle "Tintin"-lehdelle. 
1980-luvulla hän piirsi sarjakuva-albumeja, kuten "Silence" (1979, suom.), "La Belette" (1981–1982, suom. "Lumikko") ja "Iris" (1990–1991, osittain suom. "Tapiiri"-lehdessä 1991). "À Suivre" -lehdelle hän teki sarjat "Eva" (1984, suom. "Tapiiri"-lehdessä 1986–1988 ja albumina), "L'Arbre-Coeur" (Sydänpuu, 1985–1987, suom. Tapiiri 1988–1989 ja albumina) sekä "La Maison où Rêvent les Arbres" (suom. "Uneksivien puiden talo"), jotka ovat ilmestyneet myös albumeina. Vuonna 2000 ilmestyi albumi "Les Larmes du tigre" ja vuonna 2006 albumi "Dix de der".
Colditz

Colditz on kaupunki Saksassa Saksin osavaltiossa Muldejoen rannalla, lähellä Leipzigia. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 9 207 asukasta.
Colditz sijaitsee keskellä Leipzigin, Dresdenin ja Chemnitzin muodostamaa kolmiota.
Colditzissa sijaitsee vuonna 1014 rakennettu Colditzin linna, jota on sittemmin käytetty mielisairaalana ja vankilana. Vuosina 1829-1924 se oli ylellinen parantola "mieleltään järkkyneille" aatelisille ja varakkaille.
Linnassa säilytettiin toisen maailmansodan aikana liittoutuneiden sotavankeja, varsinkin upseereita joiden arveltiin yrittävän karata. Linnasta tehtiin erilaisia tunneleita, ja kaikkiaan 130 pakoyritystä on kirjattu. 32 vankia onnistui karkaamaan.
Vankileiriä johti Wehrmacht, vaikka SS yritti saada ajoittain linnan hallintaansa. Wehrmacht kohteli vankeja asiallisesti, eikä kidutukseen tai muihin raakuuksiin syyllistytty, vaan vankien kohtelu oli Geneven sopimuksen mukaista.
Lemmini

Lemmini ("sopulit") on pienikokoisten jyrsijöiden sukuryhmä eli tribus, jonka jäseniä esiintyy pääasiassa pohjoisilla alueilla. Ne kuuluvat osana varsinaisten myyrien alaheimoon (Arvicolinae).
Lemmini-tribus käsittää kolme sopulisukua:
Suomessa tavataan kahta sopulilajia, tunturisopulia ("Lemmus lemmus") ja metsäsopulia ("Myopus schisticolor"). Muita sopulilajeja ovat esimerkiksi amurinsopuli ("Lemmus amurensis"), siperiansopuli eli ruskosopuli ("Lemmus sibiricus") ja kanadansopuli ("Lemmus trimucronatus"). 
Lemmini-sukuryhmä edustaa myyrien alaheimossa selvästi rajattua, monofyleettistä evoluutiohaaraa, mutta se ei kuitenkaan sisällä kaikkia sopuleiksi kutsuttuja sukuja ja lajeja. Lemmini-sukuryhmään kuulumattomia sopulisukuja ovat kaulussopulit ("Dicrostonyx") sekä arosopulit ("Lagurus") ja kelta-arosopulit ("Eolagurus"), jotka luetaan muihin tribuksiin.
Sopulit, erityisesti tunturisopuli, ovat tunnettuja massavaelluksistaan, joita esiintyy populaation koon saavuttaessa kriittisen kynnyksen. Sopulilaumojen heittäytyminen alas mereen jyrkänteiltä on kuitenkin vain myytti , jonka eräs kuvausryhmä loi saadakseen dokumenttielokuvaansa sopuleista lisää draamaa. Vaeltaessaan sopulit liikkuvat ravintoa etsien jokien varsilla ja muiden vesistöjen lähettyvillä. Sopulit osaavat myös uida.
Separatismi

Separatismi on liikehdintää, jossa jokin ryhmä pyrkii saavuttamaan itsenäisyyden suuremmasta hallintoelimestä. Separatistista ryhmää voi määrittää esimerkiksi yhteinen etnisyys, kieli, maantiede tai uskonto. Separatistit voivat havitella itsehallintoa tai omien sosiaalisten rakenteiden luomista ryhmänsä identiteetin säilyttämiseksi ja suojelemiseksi ulkopuolisilta kulttuurisilta vaikutteilta.
Jotkin separatistiset liikkeet ovat maltillisia ja aiheuttavat korkeintaan paikallista väkivaltaa. Toiset separatistiset liikkeet kärjistyvät vallankumouksiksi ja sisällissodiksi.
Separatistiset liikkeet saattavat jäädä voimattomiksi sellaisissa monimuotoisissa ja moniarvoisissa maissa kuten Yhdysvalloissa, jossa ihmiset samastuvat usein useisiin eri ryhmiin. Tällaisen maan hallitus voi sietää separatismia niin kauan kuin se ei uhkaa yleistä järjestystä ja turvallisuutta.
Linkola

Linkola on suomalainen sukunimi. Marraskuussa 2025 nimi on 99 henkilöllä. Useat tunnetut Linkola-nimiset ovat alkujaan itäsuomalaista Collan-sukua. Tunnettuja nimen kantajia ovat:
Grönlanninhylje

Grönlanninhylje ("Pagophilus groenlandicus", aiemmin "Phoca groenlandica") on hyljelaji, joka elää Pohjois-Atlantilla ja Jäämerellä. Se on sukunsa "Pagophilus" ainoa laji. Grönlanninhylkeen kanta jakautuu kolmeen populaatioon, jotka eivät kuitenkaan ole omia alalajejaan.
Ulkonäkö ja koko.
Grönlanninhylje on yleisväritykseltään valkoinen, mutta pää ja selän sivut ovat mustat. Naarailla ja nuorilla yksilöillä mustat alueet ovat rajaukseltaan epäselvempiä kuin uroksilla. Vatsapuoli on kummallakin sukupuolella kellertävä. Lajin yksilöt kasvavat 165–200 senttimetrin pituisiksi. Ne voivat painaa yli 130 kilogrammaa.
Levinneisyys.
Grönlanninhylje esiintyy vakituisena Pohjois-Atlantin, Jäämeren ja Vienanmeren rannikoilla Kanadan Newfoundlandissa, Grönlannissa, Islannissa, Norjassa ja Venäjällä. Satunnaisesti sitä tavataan Ranskan, Saksan, Skotlannin ja Yhdysvaltojen Virginian rannikkoalueilla. Laji luokitellaan elinvoimaiseksi eli se ei ole uhanalainen.
Luulöytöjen perusteella tiedetään, että grönlanninhylje esiintyi viime jääkauden jälkeisenä aikana, 5 900–2 800 vuotta sitten eli ainakin noin 3 000 vuoden ajan, yleisenä myös Itämerellä. Suomessa löytöjä on tehty eniten Ahvenanmaalta. Monissa jäänteissä on ollut merkkejä siitä, että lajia metsästettiin; esimerkiksi Närpiöstä on löydetty grönlanninhylkeen luuranko, jonka niskassa oli luinen harppuunankärki. Laji hävisi Itämeren alueelta kivikaudella, kampakeraamisen ajan jälkeen, joskin Kempeleessä tutkitusta hautaröykkiöstä löytynyt grönlanninhylkeen kallo viittaisi siihen, että ainakin Perämerellä laji säilyi varhaisrautakaudelle asti. On arveltu, että ihminen metsästi tämän norppaa kömpelömmän hylkeen alueelta sukupuuttoon, varsinkin tappamalla keväisin sen ulkojäälle syntyneitä poikasia. Tosin myös Itämeren jääpeitteen, suolapitoisuuden ja ravintotilanteen muutoksilla on saattanut olla vaikutusta lajin alueelliseen häviämiseen.
Elinympäristö.
Grönlanninhylje elää pääsääntöisesti merellä kelluvan ajojään päällä, ja voi ajelehtia jäälauttojen mukana pitkiäkin matkoja.
Elintavat.
Grönlanninhylkeet elävät usein suurina laumoina. Sen ruokavalioon kuuluu vähintään 67 kalalajia ja 70 lajia erilaisia selkärangattomia, kuten äyriäisiä. Sen luonnollisia vihollisia ovat jääkarhut, jäähait ja miekkavalaat. Grönlanninhylje voi elää 35-vuotiaaksi.
Vennamo

Vennamo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Korvahylkeet

Korvahylkeet eli haaremihylkeet (Otariidae) on petoeläimiin kuuluva nisäkäsheimo. Siihen kuuluvat merileijonat ja merikarhut, joita on yhteensä noin 15 lajia. Korvahylkeet ovat eväjalkaisia merinisäkkäitä, mutta eivät ole sopeutuneet vesielämään yhtä hyvin kuin varsinaiset hylkeet (Phocidae).
Korvahylkeet eroavat varsinaisista hylkeistä siinä, että ne käyttävät uidessaan ennen kaikkea rintaeviään. Takajalat ovat säilyneet rakenteeltaan melko käyttökelpoisina maalla liikkumiseen. Korvahylkeillä on pienet mutta kuitenkin ulospäin näkyvät korvat, toisin kuin varsinaisilla hylkeillä. Korvahylkeet ovat sekä rakenteeltaan että käyttäytymiseltään muita hylkeitä yhtenäisempi ryhmä. Kaikkien korvahylkeiden urokset ovat naaraita huomattavasti kookkaampia, mikä liittyy urosten moniavioisuuteen. Suurimmat korvahylkeet, stellerinmerileijonat, voivat painaa jopa yli 1 000 kiloa ja saavuttaa 3,5 metrin pituuden.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”haaremihylkeet”. Suomen kielen lautakunta piti ehdotusta huonosti perusteltuna.
Luokittelu.
Nykyiset korvahylkeet luokitellaan seitsemään eri sukuun. Suvut on perinteisesti jaettu kahteen alaheimoon, merikarhut eli turkishylkeet (Arctocephalinae) ja merileijonat (Otariinae). Merikarhuihin luettiin kaksi sukua, "Arctocephalus" ja " Callorhinus", merileijoniin loput viisi. Tärkein ryhmiä erottava piirre on merikarhuille tyypillinen tiivis pohjaturkki. Merikarhut ei kuitenkaan ole fylogeneettisesti yhtenäinen ryhmä, ja alaheimojaosta on siksi luovuttu.
Katainen

Katainen on suomalainen sukunimi ja voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Karjasilta

Karjasilta on sotien jälkeen rakennettu Oulun kaupunginosa. 
Sijainti.
Karjasilta sijaitsee noin kilometrin Oulun keskustasta kaakkoon Höyhtyän suuralueella. Alueen nimi viittaa sen käyttöön aikoinaan kaupunkilaisten omistamien lehmien laidunmaana. Alueen pohjoispuolen sivuitse virtaa Kaupunginoja, jonka yli karja piti kuljettaa siltaa myöten. Karjasilta on puutaloaluevaltainen kaupunginosa, mutta sen länsilaidalla on myös sotien jälkeen rakennettu ja myöhemmin laajentunut kerrostaloalue. Karjasillalla on viime sotien taistelupaikkoihin viittaavina kadunniminä Summantie, Raatteentie, Kollaantie ja Taipaleentie. Alueen entiseen käyttöön taas viittaa nimi Hakakatu. Karjasilta rajoittuu pohjoisessa Raksilaan ja Karjasillanpuistoon, idässä Kaukovainioon ja Pohjantiehen, etelässä Höyhtyään ja Joutsentiehen, sekä lännessä Pohjanmaan rataan.
Rakennuskanta ja palvelut.
Karjasillan rakennuskanta käsittää 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa rakennettuja rintamamiestaloja, joita alueella on noin 200. Pientalot on mittasuhteiltaan, sijoittelultaan ja materiaaleiltaan toteutettu yhtenäisesti ja pientalo-alueelle on laadittu korjaus- ja rakennustapaohjeet. Niiden tarkoituksena on varmistaa, että Karjasillan pientaloalueen luonne säilyy mahdollisimman hyvin.
Karjalanpuiston ympärillä olevissa kortteleissa on välirauhan aikaan rakennettuja ruotsalaistaloja.
Karjasilta sisältää myös 1950-luvulla ja 1960-luvulla rakennetun kerrostaloalueen. Vasta paljon myöhemmin eli 2000-luvulle siirryttäessä rakennettiin Taka-Lyötyn pohjoisosaan uusi kerrostaloalue erityisesti vanhusväestöä varten, muun muassa Caritas-kylä. 
Karjasillanpuiston tuntumassa sijaitsevat Oulun musiikkikeskus ja Madetojan musiikkilukio. Taka-Lyötyn pohjoinen osa-alue taas on rautatie- ja linja-autoaseman välittömässä läheisyydessä. 
Alueen eteläinen osa on 1990-luvun lopulla kehittynyt kauppakeskukseksi. Siellä on muun muassa Pohjois-Suomen suurin kodin sisustamiseen ja kunnostamiseen liittyvä kauppakeskittymä.
Tekninen keskus, rakennusvalvontavirasto, Oulun seudun ympäristötoimi ja yleiskaavoitus muuttivat Karjasillan uudeksi maamerkiksi Pohjankartanon koulun lähelle vuonna 2011 valmistuneeseen Ympäristötaloksi nimettyyn virastotaloon, samalla kun Höyhtyän puoleisella kulmalla lähellä Karjasillan koulua sijainnut puutarha lopetti toimintansa, asuntorakentamisen tilalle.
Suomen paras asuinalue.
Karjasilta valittiin Suomen parhaaksi asuinalueeksi vuonna 2009 järjestetyssä yleisöäänestyksessä, jossa annettiin yhteensä 6 524 ääntä. Karjasilta sai niistä 23,4 %. Toiseksi sijoittui äänimäärällä 21,4 % Koivuhaka Kokkolassa ja kolmanneksi äänimäärällä 17,3 % Lutakko Jyväskylässä.
Maaoravat

Maaoravat ("Tamias") on oravien heimoon kuuluva suku, jossa on noin 25 lajia. Useimmat maaoravat elävät Pohjois-Amerikassa, mutta yksi laji, siperianmaaorava, myös Aasiassa. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että suvun suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”tikutakut”. Suomen kielen lautakunta kuitenkin piti nimiehdotusta muun muassa tältä osin ”tyylilajiltaan häiritsevän poikkeavana”.
Kaikki maassa elävät oravalajit, kuten murmelit ja siiselit, eivät kuulu maaoravien sukuun.
Maaoravat ovat kaikkiruokaisia. Ne syövät muun muassa jyviä, pähkinöitä, munia ja hyönteisiä. Maaoravat elävät yleensä löyhissä yhdyskunnissa. Kukin yksilö asuttaa omaa koloaan. Ainoastaan lisääntymisaikana urokset vierailevat naaraiden koloissa.
Alasuvut ja lajit.
Luokittelu perustuu Wilsonin &amp; Reederin "Mammal species of the world" -teokseen vuodelta 2005:
Yoshi

Yoshi on useissa Nintendon Mario-peleissä esiintyvä fiktiivinen dinosaurus. Nimeä käytetään peleissä myös kuvaamaan muita samaan lajiin kuuluvia hahmoja. Yoshin ensiesiintyminen tapahtui "Super Mario World" -pelissä 1990-luvulla.
Yoshi tunnetaan vihreästä väristään, mutta muut yoshi-lajin edustajat voivat olla melkein minkä värisiä tahansa. Yosheilla on pitkä, tahmea kieli ja ne kykenevät nielemään lähes mitä tahansa – myös itseään suurempia asioita. Yoshit käyttävät ravinnokseen hedelmiä, mutta ne pystyvät myös nielemään vihollisia. "Super Mario Worldissa" kun yoshit nielaisevat koopan kilpiä, ne saavat erikoiskykyjä: esimerkiksi sininen yoshi osaa kasvattaa itselleen siivet, kun taas punainen yoshi osaa sylkeä tulta.
Gottlieb Daimler

Gottlieb Wilhelm Daimler (17. maaliskuuta 1834 Schorndorf − 6. maaliskuuta 1900 Stuttgart) oli saksalainen insinööri ja autotehtailija.
Daimler työskenteli 1872–1881 Gasmotorenfabrik Deutzin moottoritehtaassa, jossa hän tutustui Nicolaus Otton nelitahtiperiaatteeseen. Vuonna 1882 Daimler rakensi ja patentoi Maybachin avulla bensiinimoottorin.
Daimlerin ja Maybachin kehitystyön myötä moottori oli saavuttanut paremman käyntinopeuden ja muuttunut vaakatasoisesta pystysuuntaiseksi vuonna 1885, ansaiten lempinimen "Standuhr" eli kaappikello-moottori. Moottori asennettiin samana vuonna puiseen polkupyörän runkoon, luoden ensimmäisen nykyaikaisen polkupyörän kantamuodon. Ajoneuvo sai nimeksi Reitwagen.
Vuonna 1886 Daimler asensi moottorinsa nelipyöräiseen vaunuun. Tämä oli modernin auton alkumuoto. Ensimmäinen todellinen auto rakennettiin 1889. Gottlieb Daimler katsotaan modernin henkilöauton ensikehittäjäksi ja auton isäksi yhdessä Karl Benzin kanssa. Daimler ja Benz kehittivät autonsa kuitenkin toisistaan tietämättä suunnilleen samoihin aikoihin.
Daimler perusti yhdessä Maybachin kanssa vuonna 1890 Daimler-Motoren-Gesellschaft-yhtiön, joka valmisti Mercedes-merkkisiä autoja vuodesta 1900 alkaen, ensimmäisenä näistä ollen Mercedes 35 PS.&lt;ref name="First Mercedes models, 1900/1901"&gt;&lt;/ref&gt; Samaan aikaan Karl Benz kehitti omaa autoa Mannheimissa. Benzin Benz &amp; Cie. ja Daimlerin Daimler-Motoren-Gesellschaft -yhtiöt yhdistyivät vuonna 1926 Daimler-Benz AG:ksi. Vuonna 1998 Daimler-Benz AG ja Chrysler Corporation fuusioituivat ja muodostivat DaimlerChrysler AG:n. Tämä fuusio purettiin vuonna 2007 ja yhtiö muutti nimekseen Daimler AG vuoteen 2022 saakka, kunnes se vaihtoi nimekseen Mercedes-Benz Group.
Juhani Kaskeala

Pauli Juhani Kaskeala (s. 26. heinäkuuta 1946 Kuopio) on eläkkeellä oleva suomalainen amiraali. Hän toimi Suomen puolustusvoimain komentajana 4. kesäkuuta 2001 – 31. heinäkuuta 2009.
Kaskealan komentaja-aikana Suomen puolustusvoimat kansainvälistyi ja tiivisti yhteistyötä Naton kanssa. Suomi osallistui rauhanturvaoperaatioihin muun muassa Afganistanissa ja Tšadissa. Venäjä alkoi varustautua uudelleen, ja Baltian maat liittyivät Natoon 2004.
Kaskeala on naimisissa fysioterapeutti Reija Maarit Kaskealan kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Ura.
Kaskeala valmistui Merisotakoulusta vuonna 1969 ja yleisesikuntaupseeriksi Sotakorkeakoulusta vuonna 1981.
Ennen puolustusvoimain komentajan tehtävää Kaskeala toimi muun muassa kadettikurssin johtajana Merisotakoulussa 1972–1975, YK:n sotilastarkkailijana Lähi-idässä 1975–1976, tykkivene "Karjalan" päällikkönä 1981–1982, tasavallan presidentin adjutanttina (sekä III, II että I adjutanttina) 1982–1989, ohjuslaivueen komentajana 1989–1991, Suomen sotilasasiamiehenä Lontoossa 1991–1993 ja Brysselissä 1993–1994, puolustusneuvoston yleissihteerinä 1994–1997, Turun ja Porin sotilasläänin komentajana 1997–1998 ja Puolustusministeriön puolustuspoliittisen osaston päällikkönä 1998–2001. Kommodoriksi Kaskeala ylennettiin 1992, lippueamiraaliksi 1996, kontra-amiraaliksi 1998, vara-amiraaliksi 2000 ja amiraaliksi 2001. 
Kaskeala avusti 1999 presidentti Martti Ahtisaarta Kosovon rauhansopimuksen tekemisessä.
Kaskeala jäi eläkkeelle Puolustusvoimien komentajan virasta 1. elokuuta 2009 alkaen. Hänen seuraajakseen tuli Ari Puheloinen.
Eläkkeelle jäätyään Kaskeala on muun muassa perustanut konsulttitoimiston ja toiminut vuodesta 2009 Koneen hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2012 muutamia vuosia Nixu Oyj:n hallituksen jäsenenä.
Kaskeala konsultoi yhdysvaltalaisen Boeingin F/A-18E/F Super Hornet -hävittäjäehdokkaan edustajana Suomen HX-hävittäjähankkeessa.
Amiraali Kaskeala toimi myös Suomen Purjehdus ja Veneily ry:n ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 2011–2012. Hän on viimeinen pitkäaikaista valkopohjaista ja kolmetähtistä liiton puheenjohtajan komentoviiriä käyttänyt tämän luottamustehtävän hoitaja. Hänen seuraajansa käyttää uusittua mallia eli venekerhon kommodorin viiriä jossa on SPV:n uusi erikoismerkki.
Hägglund

Hägglund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Yritys:
Kandaharin maakunta

Kandaharin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee valtion eteläisissä osissa. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään Kandahar. 
Maakunnassa on noin 1,4 miljoonaa asukasta. Paštut ovat suurin etninen ryhmä. Maatalous ja karjanhoito ovat tärkeitä elinkeinoja, samoin huumeiden jalostus. Vuonna 2017 arvioitiin, että 13 % väestöstä oli lukutaitoisia. 
2010-luvun alussa Kandaharin maakunta oli Talebanin vahvaa tukialuetta.
Heidi

Heidi on saksalaisperäinen naisen etunimi, joka on yleistynyt myös Suomessa. Saksaksi nimi lausutaan "Haidi". Nimi on lyhentymä vanhasta nimestä Adelheid, joka tarkoittaa jalosäätyistä, jalomuotoista (naista). Nimen yleistymiseen eri puolella maailmaa ovat suuresti vaikuttaneet Johanna Spyrin "Heidi"-kirjat.
Suomessa Heidi-nimisiä naisia on ollut vuoden 2019 loppuun mennessä 25 597. Heistä hieman yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. Vuodesta 1973 lähtien Heidin nimipäivä on ollut unikeonpäivänä 27. heinäkuuta.
Qunduzin maakunta

Qunduzin maakunta (myös: "Kunduzin maakunta") on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Qunduzin kaupungin ympärillä. Qunduzin maakunnan pinta-ala on 8 039 neliökilometriä ja asukasluku noin 1,1 miljoonaa.
Pääosa maakunnasta on tasaista, noin viidennes vuoristoista. Vuorilta alkaa Kunduz-joki monine sivujokineen, ja yhtyy Amudarjaan Kunduzin kaupungin lähellä.
Maakunnan tärkein elinkeino on maatalous, joka on 66%:n pääelinkeino. Teollisuus jalostaa maataloustuotteita kuten puuvillaa.
Paštut ovat suurin etninen ryhmä, siihen kuuluu noin kolmannes väestöstä. Uzbekkeja on noin 27 ja tadžikkeja noin 20 prosenttia. Uskonnoltaan alueen asukkaista 94 % on sunneja, 6% šiioja. Vuonna 2017 arvioitiin, että 20% väestöstä oli lukutaitoisia.
Maakunta jakautuu kuuteen alueeseen: Ali Abad, Archi, Chahar Dara, Imam Saheb, Khan Abad, Kunduz ja Qalay-i-Zal.