tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hyvinkää–Karjaa-rata

Hyvinkää–Karjaa-rata on Suomen rataverkon osuus Hyvinkään ja Karjaan välillä. Rataosuuden pituus on 99 kilometriä, se on yksiraiteinen ja sähköistetty vuoden 2024 lopussa. Rataosalle valmistui joulukuussa 2009 kulunvalvonta ja kauko-ohjaus, jolloin radioloppuopastinjärjestelmä poistettiin käytöstä. Samalla Kirkniemen junasuoritus lopetettiin.
Rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä, kalustonsiirtoliikennettä ja satunnaista museojunaliikennettä. Radan tärkeimpiin teollisuusasiakkaisiin kuuluu Sappi-konsernin Kirkniemen paperitehdas. Radalla kulkee neljä tavarajunaparia päivässä.
Historia.
Tämä rata on alkuaan osa Hyvinkään ja Hangon välistä, Suomen ensimmäistä yksityisin varoin rakennettua leveäraiteista rautatietä. Rataosuus rakennettiin vuosina 1871–1873, ja sen rakentamisen rahoittivat pietarilaiset liikemiehet. Hankkeen etuna nähtiin Hangon edullinen sijainti talvisatamana, joka pysyi pitkään jäätymättömänä ja mahdollisti siten ulkomaankaupan talviaikanakin. Toiminta osoittautui kuitenkin tappiolliseksi, pietarilaiset liikemiehet menettivät omaisuutensa ja rata päätyi valtion omistukseen parin vuoden kuluttua sen avaamisesta.
Henkilöliikenne.
Säännöllistä henkilöliikennettä radalla on ollut viimeksi vuonna 1983. Museojunia liikennöidään kuitenkin usein.
Kesällä 2025 henkilöjunaliikenne palasi määräajaksi uudelleensähköistetylle Hyvinkää–Karjaa-radalle Espoon kaupunkiradan rakennustöiden katkaistessa väliaikaisesti liikennöinnin rantaradalla. Riihimäen ja Hangon välillä oli mahdollista matkustaa H-lähijunalla 23. kesäkuuta – 27. heinäkuuta 2025 välisenä aikana. Lähijunayhteys oli erittäin suosittu ja kaikki kesän vuorot myytiin loppuun 26. kesäkuuta mennessä. Juna pysähtyi Riihimäen ja Karjaan välillä ainoastaan Hyvinkään Hangon radan rautatieasemalla eli Suomen Rautatiemuseolla. Karjaasta eteenpäin Hangon radalla juna pysähtyi normaalisti H-lähijunan asemapaikoilla ja seisakkeilla. Pysähtyminen Hyvinkään ja Karjaan välisillä asemapaikoilla Lohjalla, Vihdissä ja Nurmijärvellä olisi vaatinut kunnilta investointeja väliaikaisiin seisakkeisiin. Lohja ja Vihti päättivät kustannussyistä jättäytyä kokeilun ulkopuolelle.
Sähköistys.
Hankesuunnitelma Hyvinkää–Karjaa–Hanko-radan sähköistämiseksi valmistui vuonna 2019, ja helmikuussa 2021 Traficom hyväksyi suunnitelman. Sähköistys rakennettiin vuosina 2021–2024. Hankkeeseen sisältyi myös rataosalla olevien tasoristeysten turvallisuuden parantaminen niitä poistamalla tai muilla järjestelyillä. Hankkeen kustannusarvio oli 62 miljoonaa euroa, josta sähköistyksen osuus oli 46 miljoonaa euroa.
Hei me soitetaan... oikeesti!

Hei me soitetaan... oikeesti! on nimenä Tiktakin 3. marraskuuta 2004 julkaisemilla minialbumilla sekä DVD:llä.
Albumilta julkaistiin promootiosinglenä kappale ”Rannaton” 30. syyskuuta 2004. Kappaleeseen on tehty myös musiikkivideo.
DVD:n sisältö.
DVD on myynyt vuonna 2007 kultaa. DVD palkittiin myös vuoden 2004 kotimaisena Musiikki-DVD -Emma-palkinnolla 26. helmikuuta 2005. 
Kuvagalleria.
Yli 200 promo- ja livekuvaa 
Diskografia.
Kaikken albumien- ja singlejen kansikuvat ja biisilistat 
Videogalleria.
+ piiloraitoja...
Toimintasäde

Toimintasäde on matka, jonka alus tai lentokone voi kulkea suorittaakseen tietyn tehtävän ilman välipysähdyksiä ja palata sen jälkeen takaisin lähtöpisteeseen; ts. tukikohdan ympärille kartalla piirretty ympyrä, jonka säde on toimintasäde, ilmoittaa aluksen toiminta-alueen. 
Toimintasäde on karkeasti puolet ilma-aluksen lentomatkasta. Muun muassa ajoneuvojen yhteydessä saatetaan toimintasäteellä virheellisesti tarkoittaa toimintamatkaa.
Aladobi

Aladobi (, arkikielessä myös alatoopi, syltty, punsa, tytinä, tutina, hytisevä) on ruokalaji, kylmä ja jäykkä viipaleiksi leikattava liha-, kala- tai kasvishyytelö. Lihahyytelö valmistetaan yleensä vasikan tai sian päästä tai sorkista, mutta myös lampaan-, hirven- ja naudanliha ovat yleisiä. Myös kieli ja potka sopivat aladobin raaka-aineeksi. Lisäksi myös kasvis- ja kala-aladobeja valmistetaan.
Sanan aladobi sanotaan tulevan ranskan kielen termistä "à la daube" tai italian kielen termistä "dobba", mutta nykyranskassa tai -italiassa näitä termejä ei tunneta. Sen sijaan "daube" ja "en daube" merkitsevät viinissä mausteyrttien tai vihannesten kanssa keitettyä lihaa. Nykyisin aladobin kaltaista ruokalajia kutsutaan sekä ranskaksi että englanniksi joko nimellä "aspic" (senkin sanan alkuperä on epäselvä) tai kieltä ynnä muuta pään osia sisältävää versiota nimellä ”pääjuusto”, ranskaksi "fromage de tête" ja englanniksi "head cheese".
Aladobin kaltaiset ruoat tunnetaan perinneruokina ympäri Suomen. 1980-luvulla toteutetussa pitäjäruokaprojektissa jonkinlaisen aladobin, useimmiten lihahyytelön, valitsivat nimikkoruoakseen ainakin Humppila, Joensuu, Jyväskylä, Kangasala, Kiukainen, Kotka, Kuusankoski, Lahti, Marttila, Mouhijärvi, Myrskylä, Nastola, Pirkkala, Suodenniemi ja Tuusula.
Suomessa tarjottiin aladobin kanssa aiemmin laimennettua väkiviinaetikkaa, mikä ei kuulu ranskalaiseen keittiöön.
Witten

Witten on kaupunki Saksan Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Ruhrin metropolialueen eteläosassa. Kaupungissa oli 96 897 asukasta vuoden 2022 lopussa, ja sen pinta-ala on 72,37 neliökilometriä.
Historiallisissa teksteissä Witten mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1214. Kaupunki rajoittuu Bochumin, Dortmundin, Herdecken, Wetterin, Sprockhoevelin ja Hattingenin kaupunkeihin. Witten tunnetaan varsinkin Witten/Herdecken yliopistosta, joka on Saksan ensimmäinen yksityinen yliopisto.
Ystävyyskaupungit.
Lähde:
Charles Grigsby

Charles Jason Grigsby, Jr. (s. 15. syyskuuta 1978 Oberlin, Ohio) on yhdysvaltalainen laulaja, joka sijoittui yhdenneksitoista American Idol -kykyjenetsintäkilpailun toisella tuotantokaudella. Hän putosi American Idolista 19. maaliskuuta 2003.
Hänen esikoisalbuminsa on nimeltään "Charles Grigsby", joka julkaistiin vuonna 2005.
Clas Ohlson

Clas Ohlson AB on samannimisen ruotsalaisen liikemiehen vuonna 1918 perustama kauppaketju, joka myy pääasiassa teknisiä laitteita ja kodintarvikkeita. Yritys on noteerattu Tukholman pörssissä. Clas Ohlsonilla oli vuonna 2018 yli 220 myymälää Suomessa, Isossa-Britanniassa, Ruotsissa ja Norjassa.
Historia.
Clas Ohlson (1895–1979) perusti nimeään kantavan polkupyöräkorjaamon ja postimyyntiyrityksen vuonna 1918 Taalainmaan Insjönissä. Ensimmäinen varsinainen Clas Ohlson -myymälä avattiin Insjönissä vuonna 1927. Myymäläverkoston kasvattamisesta oli käyty yhtiön sisällä keskustelua pitkään ja lopulta toinen Clas Ohlson avattiin Gallerian-kauppakeskuksessa Tukholmassa vuonna 1989. Tuolloin päädyttiin hakemaan uusia liikepaikkoja nimenomaan kaupunkikeskustoista. Seuraava myymälä avattiin Osloon vuonna 1991, mutta jo aiemmin Norjassa oli toiminut Clas Ohlsonin postimyynnistä vastaava tytäryhtiö.
Vuonna 2018 Clas Ohlsonilla oli toimintaa viidessä maassa: Ruotsissa, Norjassa, Suomessa, Britanniassa (ensimmäinen myymälä avattiin Lontoossa 2008) ja Saksassa (ensimmäinen myymälä avattiin Hampurissa 2016). Vuoden 2017 loppuun asti yhtiöllä oli myös kaksi franchise-myymälää Dubaissa. Britanniasta ja Saksasta päätettiin kuitenkin vetäytyä joulukuussa 2018.
Suomen ensimmäinen Clas Ohlson avattiin Helsingissä marraskuussa 2002. Loppuvuodesta 2018 Suomessa oli 42 Clas Ohlson-myymälää.
Liiketoiminta.
Clas Ohlsonilla on kahdeksan omaa tuotemerkkiä, Asaklitt (vapaa-ajan tuotteet), Capere (keittiötarvikkeet), Cocraft (työkalutarvikkeet), Cotech (sähkölaitteet), Coline (kodin sähkölaitteet), Exibel (elektroniikka) ja Northlight (valaisu).
Clas Ohlson markkinoi tuotteitaan myös postimyyntinä.
Vanessa Olivarez

Vanessa Denae Olivarez (s. 3. helmikuuta 1981 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen laulaja ja esiintyjä, joka sijoittui kahdenneksitoista "American Idol" -kykyjenetsintäkilpailun toisella tuotantokaudella 2003. "American Idolin" jälkeen hän esiintyi vuonna 2004 Torontossa "Hairspray"-musikaalissa.
"American Idolin" alkukarsinnoissa Olivarez esitti Queenin kappaleen ”Bohemian Rhapsody”. Paula Abdul ei ollut paikalla alkukarsinnoissa, mutta Simon Cowell ja Randy Jackson olivat otettuja hänen taidoistaan ja hän selvisi jatkoon. Hän sijoittui lopulta kahdenneksitoista, eli oli ensimmäisenä kilpailusta pudonnut finalisti. Olivarezin esikoissingle oli myöhemmin vuonna 2003 julkaistu ”The One”, joka ylsi Kanadan singlelistalla kymmenen parhaan joukkoon.
Olivarez esiintyi vuonna 2004 Torontossa "Hairspray"-musikaalissa. Hän näytteli musikaalin keskeisintä roolia, Tracy Turnbladia. "Hairspray" esitettiin Torontossa 264 kertaa, ja se keräsi noin 350 000 katsojaa. Olivarez sai roolistaan Dora-palkintoehdokkuuden (jaetaan Toronton teatteriesityksille) parhaasta naispääosasta musikaalissa.
Vuonna 2009 Olivarez muodosti countryduon nimeltä Granville Automatic kitaristi-lauluntekijä Elizabeth Elkinsin kanssa. He ovat tehneet muun muassa konseptialbumin Yhdysvaltain sisällissodasta.
Ultron

Ultron on Marvel-kustantamon luoma miltei tuhoutumattomasta adamantiumista rakennettu robotti. Ultron uskoo orgaanisen elämän olevan mitätöntä ja koneiden ottavan vielä joskus vallan. Ultron tuhoaa tunteettomasti halveksimiaan elollisia olentoja tai muuttaa ne kyborgeiksi. Ultron esiintyi ensimmäisen kerran Avengers-lehden numerossa 54 ja sen loivat Roy Thomas ja John Buscema. 
Vuonna 2009 Ultron oli listattu sijalle 23 IGN-sivuston laatimassa kautta aikain sata suurinta sarjakuvarikollista.
James Spader näytteli hahmoa vuonna 2015 elokuvassa ".
Historia.
Henry Pym, nerokas tiedemies loi primitiivisen Ultron-1 robotin, joka tuntemattomasta syystä kääntyi luojaansa vastaan. Ultron-5 oli ensimmäinen, joka taisteli Kostajia vastaan. Vasta Ultron-6 robotin suurimman edun, kun se uudelleenrakensi itsensä adamantiumista. Sen jälkeen Ultron on voitettu useasti, mutta se on aina palannut. 
Ultron on yksi kostajien vaarallisimmista vihollisista, sillä edes Thorin vasara ei pysty tuhoamaan sen kuorta. 
Kun Salatuissa Sodissa Galactus imi Ultronin voimat, Tohtori Doom käynnisti sen uudelleen. Tällä kertaa Ultron totteli vain Tohtori Doomia, jolloin hän pystyi johtamaan vihollisjoukkoa. Ultron tuhoutui tämän jälkeen, mutta palasi taas. 
Länsirannakon Kostajat onnistuivat kuitenkin pysäyttämään hänet, ennen kuin se muutti suurimman osan Kalifornian väestöstä roboteiksi. (Sarjakuvalehdet: 4, 8/92 Avengers West Coast 65-68.)
Ultron on luonut liittolaisia ja vastustajia: Se loi Hullun Haihattelijan antamasta Ihmissoihdun ruumiista Visionin, josta tuli Kostajien jäsen. Ultron loi myös Jocastan, joka oli myös tuhoutumattomasta adamantiumista tehty robotti. 
Ultron halusi Jocastasta vaimonsa, mutta se siirtyi Kostajien puolelle. Ultron oli tehnyt ennen Jocastaa Alkheman, joka kääntyi Ultronia vastaan ja on ollut myös pitkäaikainen Kostajien vihollinen. Ultron nauhoitti robotteihinsa aivokäyriä. 
Jocastalla oli Ampiaisen aivokäyrä ja Alkhemalla Matkijalinnun. Visionilla oli Ihmemiehen aivokäyrät. Ultronilla oli luojansa, Henry Pymin aivokäyrät.
Voimat ja varusteet.
Ultron jaksaa nostaa noin 70-90 tonnia, riippuen mikä Ultron on kyseessä. Ultron yrittää aina parannella itseään ja tulee koko ajan vahvemmaksi. Ultron voi ampua kaikenlaisia säteitä käsistään. Salatuissa sodissa Tohtori Doom asensi Ultroniin eräänlaisen atomihajottajan, mutta se ei ollut myöhemmin käytössä.
Ultron on yhtä nerokas kuin Henry Pym, koska robotilla on hänen aivokäyränsä.
Mieletön maailmanhistoria

Mieletön maailmanhistoria () on vuonna 1981 valmistunut Mel Brooksin komediaelokuva, joka parodioi historian kuuluisia tapahtumia ja historiallisia draamaspektaakkeleita.
Elokuva alkaa ihmisen nousemisesta kahdelle jalalle, jatkuu kymmenen käskyn tarinalla ja etenee Rooman valtakuntaan, josta stand-up-filosofia esittävä Brooks joutuu pakenemaan Juudeaan. Siellä hän toimii tarjoilijana Jeesuksen ja opetuslasten viimeisellä ehtoollisella. Tästä hypätään Espanjan inkvisitioon, jonka kuuluisin kohtaus lienee munkkien ja nunnien tanssi- ja laulukohtaus. Elokuvan viimeinen näytös on Ranskan vallankumous, jonka tapahtumissa Brooks tekee kaksoisroolin näytellen sekä kuningas Ludvig XVI:ta että pissapoikana toimivaa kuninkaan kaksoisolentoa. Vallankumouksen pelossa kuningas ja pissapoika vaihtavat paikkoja ja odotetusti pissapoika joutuu mestattavaksi giljotiinilla. Elokuvan yllättävä loppuratkaisu on ollut suuri puheenaihe ja se onkin antanut elokuvalle tosikkoja kammottavan maineen.
Aivan elokuvan lopussa on valetraileri, jossa mainostetaan kuvitteellista jatko-osaa "History of the World, Part II". Tämänniminen sketsisarja julkaistiin lopulta vuonna 2023, ja Brooks on sen tuottaja ja yksi käsikirjoittajista.
Hadrianus II

Hadrianus II (792–872) oli paavina 14. joulukuuta 867 – marras-joulukuulle 872. Hän oli arvostetun roomalaisperheen vesa, josta tuli paavi varsin kypsällä iällä. Ennen paaviksi tuloaan hän oli naimisissa, ja vaimo ja tytär olivat vielä elossa Hadrianuksen valinnan aikaan. He joutuivat kuitenkin Hadrianuksen vastustajan surmaamiksi.
Hadrianus osallistui edustajiensa välityksellä Konstantinopolin neljänteen kirkolliskokoukseen, jossa Konstantinopolin patriarkka Fotioksen tuomittiin nousseen laittomasti patriarkaksi.
Mac Mini

Mac Mini (tyyliteltynä "Mac mini") on Applen pienikokoinen henkilökohtainen tietokone, joka on mini-PC:n kokoluokassa. Se on kooltaan 16,51 cm x 16,51 cm x 5,1 cm ja se painaa 1,3 kg. Laite on suunnattu kuluttajamarkkinoille, jossa se edustaa Applen tietokonemalliston helppokäyttöistä ja edullista vaihtoehtoa. Apple ilmoitti laitteen kehittämisestä 11. tammikuuta 2005 Macworld Conference &amp; Expo -messuilla. Laite tuli myyntiin Yhdysvalloissa 22. tammikuuta 2005, ja muualla 29. tammikuuta 2005. Mac ministä julkaistiin ensimmäinen päivitetty versio 26. kesäkuuta 2005 ja Intel-pohjaiset Mac minit tulivat myyntiin 28. helmikuuta 2006. 
Uudemmat Mac minit julkaistiin 16. lokakuuta 2014. Vuoden 2020 marraskuussa julkaistiin uuden sukupolven Mac Mini, jossa on M1-järjestelmäpiiri. 
Mallit.
PowerPC G4 -mallit.
Tammikuu–heinäkuu 2005.
Alkuperäisen julkaisun yhteydessä markkinoille saatettiin kaksi mallia:
Molemmissa malleissa oli
Heinäkuu–lokakuu 2005.
Suurin muutos uusissa malleissa oli RAM-muistin kaksinkertaistaminen 512 Mt:n.
Lokakuu 2005 – helmikuu 2006.
Mallit päivitettiin hiljaisuudessa hieman nopeammiksi ja näyttömuistia lisättiin 64 Mt:n.
Intel Core -mallit.
Helmikuu 2006–syyskuu 2006.
Ensimmäiset Intel-suorittimilla varustetut Minit julkistettiin 28. helmikuuta 2006:
Ominaisuuksia:
Syyskuu 2006–elokuu 2007.
Syyskuussa Apple päivitti hitaamman Minin suorittimen 1.66 GHz Core Duo:on [MA607LL/A], ja nopeamman 1.83 GHz:iin [MA608LL/A].
Intel Core 2 -mallit.
Elokuu 2007.
7. elokuuta 2007 julkistettiin päivitetyt versiot
Maaliskuu 2009.
Maaliskuussa julkistettiin päivitetyt mallit: uutta oli mm. nVidia GeForce 9400M -näytönohjain, kaksi näyttöliitintä (mini-DVI ja mini DisplayPort), viides USB-liitäntä ja FireWire 800 -liitäntä.
Saatavilla oli kaksi perusmallia, jotka erosivat ainoastaan RAM-muistin ja kiintolevyn koon suhteen:
Kumpaakin mallia oli mahdollista tilata 2,26 GHz:n suorittimella ja enimmillään 4 Gt:n RAM-muistilla varustettuna.
Lokakuu 2009.
20. lokakuuta 2009 julkaistiin päivitetyt mallit, joissa oli seuraavat muutokset:
Lokakuu 2014.
Lokakuussa 2014 julkaistiin uusi Mac mini jossa on 500 Gt:n kiintolevy, Intel HD Graphics 5000, 4 USB 3.0 -porttia, 2 Thunderbolt-porttia, HDMI-portti, SDXC-portti, Intel core i5 -suoritin.
Vuonna 2014 julkaistiin vielä kaksi muuta mallia, joissa on suurempi kiintolevy ja tehokkaampi suoritin.
Bertel Strömmer

Bertel Evert Strömmer (11. heinäkuuta 1890 Ikaalinen – 18. huhtikuuta 1962 Tampere) oli suomalainen arkkitehti. 
Strömmer pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui arkkitehdiksi 1913. Hän työskenteli eri piirustustoimistoissa vuoteen 1918 saakka ja toimi sitten vuosina 1918–1953 Tampereen kaupunginarkkitehtina hoidettuaan sitä ennen kolme vuotta apulaiskaupunginarkkitehdin virkaa. Strömmer suunnitteli yksityisiä ja julkisia rakennuksia pitkälle toista sataa, joista suurimman osan Tampereelle. Tunnettuja Strömmerin töitä Tampereella ovat muun muassa Hotelli Tammer ja linja-autoasema, muualla Suomessa esimerkiksi Kemin kaupungintalo. Strömmer suunnitteli myös oppikouluaikaisen luokkatoverinsa kirjailija F. E. Sillanpään "Saavutus"-huvilan Hämeenkyrössä. 
Valokuvausta harrastaneelta Strömmeriltä jäi noin 10 000 valokuvanegatiivia, jotka hänen perikuntansa sittemmin lahjoitti kotiseutuyhdistys Tampere-Seuralle. Kuvia ja Strömmerin talvisodan aikaista päiväkirjaa käyttäen on koottu Tampereen sota- ja jälleenrakennusaikaa käsittelevä teos "Tampereen sota ja rauha".
Bertel Strömmerin isä oli Ikaalisten apteekkari Sven Evert Strömmer. Hänen äitinsä oli Elin Ida Fredrika o.s. Fabritius, jonka vanhemmat olivat Zachris Wilhelm Fabritius ja Fredrika von Wright. Fredrika von Wrightin veljiä olivat taiteilijat Magnus, Wilhelm ja Ferdinand von Wright. Strömmerin puoliso suodesta 1914 lähtien oli Ros-Mari Nordenswan. Pariskunnan lapset olivat arkkitehti ja pianisti Gunnar ”Goony” Strömmer, Helena (s. 1916), Einar (s. 1918), Erik (”Pete”, s. 1921), Valter (s. 1923), Anita (s. 1928), Rainer (s. 1932) ja Mattias (s. 1933).
Joulukuussa 2019 Tampereen yhdyskuntalautakunta päätti nimetä aukion ja puistoalueen Strömmerin mukaan. Bertel Strömmerin aukio on kaupungin pääkadun, Hämeenkadun, varressa Hatanpään valtatien liittymän yhteydessä lähellä Hämeensiltaa. Bertel Strömmerin pihaksi nimettiin Pyynikin ammattioppilaitoksen tontilla sijaitseva puistomainen alue.
Fotios Suuri

Pyhä Fotios Suuri (, noin 820–893), oli Konstantinopolin ekumeeninen patriarkka vuosina 858–867 sekä 877–886. Ortodoksinen kirkko pitää häntä yhtenä suurimmista patriarkoista sitten Johannes Khrysostomoksen ja on kanonisoinut hänet pyhien joukkoon. Fotioksen paavinvastaisia kirjoituksia ja puheita on pidetty yllytyksenä idän ja lännen kirkkojen väliseen skismaan; Konstantinopolin neljäs kirkolliskokous vuonna 869 tuomitsi Fotioksen ottaneen laittomasti patriarkan arvon itselleen.. Myöhemmin vuosina 879–880 pidetty Konstantinopolin paikallinen kirkolliskokous palautti Fotiokselle patriarkan arvon ja tuomitsi hänen erottamisensa.
Osa Fotioksen nimiin laitetuista paavinvastaisista kirjoituksista on kuitenkin satoja vuosia myöhemmin syntyneitä tekstejä.
Fotioksen tärkeimmät teokset ovat:
Nikolaus I

Nikolaus I Suuri (n. 800–867) oli paavina 24. huhtikuuta 858 – 13. marraskuuta 867. Hän oli syntyisin Roomasta. Hän voimisti paavin auktoriteettia ja valtaa ja oli osaltaan nostamassa Rooman piispan merkitystä läntisen Euroopan kristittyjen kirkkojen johtohahmoksi. Hän nimitti myös valtakaudellaan Pyhän Ansgarin lähettilääkseen Pohjois-Eurooppaan. Lisäksi hän lähetti lähetyssaarnaajat käännytystyöhön Bulgariaan. Hänen muistopäiväänsä vietetään 13. marraskuuta.
Medal of Honor (pelisarja)

Medal of Honor (lyhennettynä "MoH") on Electronic Artsin julkaisema ja osittain DreamWorks Interactiven, EA Los Angelesin ja 2015 Incin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapelisarja. Pelisarjan osissa pelaaja taistelee liittoutuneiden puolella toisessa maailmansodassa. Pelisarjan vuoden 2010 peli "Medal of Honor" sijoittuu edellisistä osista poiketen Afganistanin sotaan. ' (2012) vie pelaajan ainakin Somalian rannikoille ja Filippiineille. Pelisarjan uusin osa on joulukuussa 2020 julkaistu ', joka on pelisarjan aiemmista osista poiketen pelattavissa virtuaalitodellisuuslaseilla.
Nicodemus Tessin vanhempi

Nicodemus Tessin vanhempi () oli yksi 1600-luvun Ruotsin tärkeimmistä arkkitehdeista. Hänestä tuli vuonna 1661 Tukholman kaupunginarkkitehti ja vuonna 1676 hoviarkkitehti.
Tessin syntyi Stralsundin kaupungissa, Pommerissa. Hän lähti Ruotsiin ollessaan vielä nuori. Ruotsissa hän alkoi työskennellä arkkitehti Simon de la Valléen kanssa. Hän teki töitä valtakunnankansleri Axel Oxenstiernalle, ennen kuin lähti opiskelemaan Saksaan, Italiaan, Ranskaan sekä Alankomaihin, jossa hän oppi tuolloin uuden barokki-tyylisuunnan. 
Tessin vanhemman kuoltua hänen poikansa Nicodemus Tessin nuorempi jatkoi hänen hankkeitaan.
Onni Mantere

Onni Olavi Mantere (30. tammikuuta 1911 Keuruu – 25. huhtikuuta 1970 Ähtäri) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 13. Siviiliammatiltaan hän oli metsäteknikko. Mantere oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta.
Jatkosodassa Onni Mantere toimi panssarintorjuntatykin ampujana 19. divisioonan Jalkaväkirykmentti 16:ssa (JR 16). Sotamies Mantere tuhosi yhdessä taistelussa seitsemän vihollisen hyökkäysvaunua ja vaurioittaen kahdeksatta samalla haavoittuen molempiin jalkoihinsa. Näistä ansioista korpraaliksi ylennetty Mantere nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 16. syyskuuta 1941. 
Onni Mantere oli yksi niistä harvoista ylennetyistä, jonka ylennys käsiteltiin puhelinkeskustelun perusteella, mikä osoittaa, että jotain poikkeuksellisen merkittävää oli tehty. Nimitysperusteluissa mainitaan hänen tähdänneen rauhallisesti vihollisen tulituksesta ja tykin tähtäinvirheestä huolimatta saaden lähes jokaisella laukauksella täysosuman.
Sodan jälkeen hän oli metsäteknikkona Tuomarniemen metsäopistolla 1945–1970. Hänet ylennettiin kersantiksi 4. kesäkuuta 1968. 
Mantere osallistui Mannerheimin hautajaisissa ritarien seppeleenlaskuun yhtenä kolmesta ritarista.
Onni Mantere kuoli Ähtärissä 59-vuotiaana 25.huhtikuuta 1970.
Mannerheim-ristin ritariksi.
”"Ylipäällikkö on pvm:llä 16.9.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi korpraali Onni Olavi Mantereen, joka pst.-tykin ampujana ja tykinjohtajana erittäin huolellisesti suunnatulla tulella tuhosi [Kiteen pitäjän Koivikkomäellä] useita vihollisen hyökkäysvaunuja. Tankkien kiivaasta tulesta huolimatta suuntasi hän tarkasti ja rauhallisesti jokaisen laukauksen ja siitä johtui, että jokseenkin joka laukaus oli täysosuma, huolimatta siitä, että suuntauslaitteet kuljetuksen aikana olivat saaneet kolauksen. Aikaisemmissa taisteluissa saamansa kokemuksen perusteella saattoi hän arvioida tähtäyspisteen oikein ja suunnata laukaukset täysosumiksi".”
Valamon Jumalanäiti

Valamon Jumalanäiti eli "Valamolainen Jumalanäiti"-ikoni on ainoa Jumalanäitiä eli Neitsyt Mariaa esittävistä ikonityypeistä, joka on syntynyt Valamon luostarissa Laatokan Karjalassa. 
Ikonin on maalannut Valamon luostariin vuonna 1875 tullut "Aleksei Konstantinov" (synt. 1861 Rybinsk, Jaroslavlin kuvernementti -Valamo 1901) vuonna 1878. Ikonimaalarista tuli noviisi Alipi vuonna 1879, munkki 1884 ja pappi 1893. Ikoni oli Vanhan Valamon luostarissa välillä varastossakin, mutta sen arvostus nousi. Nykyään kuva on yksi Suomen ikonitaiteen arvokkaimmista teoksista ja eräs harvoista ihmeitätekevänä kunnioitetuista ikoneista. Heinäveden Uuden Valamon luostarin pääkirkon vuonna 2010 käyttöönotetussa, pietarilaisen Dimitri Mironenkon suunnittelemassa ikonostaasissa Valamon Jumalanäidin ikoni sijoitettiin aiempaa keskeisemmälle kunniapaikalle ikoniseinän keskiosan vasemmalle puolelle.
Ikonista on tehty useita kopioita, joista yksi on saman luostarialueen Kaikkien Valamon pyhien kirkossa (Uuden Valamon vanha kirkko).
Ortodoksinen kirkko viettää Jumalanäidin muistojuhlaa Valamon ikonin kunniaksi vuosittain elokuun 7. päivänä.
Nicodemus Tessin nuorempi

Kreivi Nicodemus Tessin nuorempi (23. toukokuuta 1654 – 10. huhtikuuta 1728) oli ruotsalainen arkkitehti. Hänet ylennettiin hoviarkkitehdiksi vuonna 1676, ja Tukholman kaupunginarkkitehtina hän toimi vuosina 1682–1715. Hänen rakennustyylissään yhdistyvät myöhäisbarokin piirteet Palladiolta ja ranskalaiselta klassismilta saatuihin vaikutteisiin.
Tessin nuorempi opiskeli maineikkaan arkkitehti-isänsä, Nicodemus Tessin vanhemman opastuksella. Vuosina 1673–1680 hän matkusti Euroopassa, ja vieraili Englannissa, Ranskassa sekä Italiassa. Tessin nuorempi omaksui opintomatkoillaan italialaisen ja ranskalaisen klassismin. Roomassa ollessaan Tessin tutustui Gian Lorenzo Berniniin ja Carlo Fontanaan Ruotsista karkotetun kuningatar Kristiinan myötävaikutuksella. Euroopan kiertueella oli suuri vaikutus Tessin nuoremman arkkitehtuuriin.
Tessin nuorempi seurasi isäänsä Drottningholmin linnan arkkitehtina ja Tukholman kaupunginarkkitehtina. Tessin suunnitteli itselleen upean palatsin Tukholmaan vuosina 1692–1700. Tyylikäs rakennus toimi Tessinin taitojen mainoksena ja osoitti hänen hallitsevan täydellisesti sekä ranskalaisen että italialaisen barokkityylin.
Vuonna 1697 tulipalo tuhosi Tukholman kuninkaanlinnan, ja Tessin nuorempi laati nopeasti uuden kuninkaanlinnan piirustukset. Kuninkaanlinna on hänen päätyönsä. Se on ulkoasultaan italialaistyylinen ja sisustukseltaan ranskalaisvaikutteinen. Linnan rakennustyöt kestivät kuitenkin erittäin kauan, sillä Ruotsin valtion varat olivat huvenneet kuningas Kaarle XII:n sodissa Tanskaa, Puolaa ja Venäjää vastaan. Nicodemus Tessin nuorempi ehtikin kuolla ennen linnan valmistumista. Tessinin kuoleman jälkeen kuninkaanlinnan rakennustöitä valvoivat hänen poikansa kreivi Carl Gustaf Tessin ja arkkitehti Carl Hårleman. Kuninkaanlinna valmistui vuonna 1753.
Tessinin muita huomattavia töitä ovat Stureforsin linna, Karlskronan Trefaldighetskyrkan sekä Drottningholmin linnan kirkko ja barokkipuutarha.
Pietarsaaren rata

Pietarsaaren rata on Suomen rataverkon osuus Pohjanmaan radalla Pedersören kunnassa sijaitsevalta Pännäisten rautatieasemalta Pietarsaareen ja edelleen Alholmaan. Rataosan pituus on 14 kilometriä, se on yksiraiteinen, sähköistetty, ja sillä on ainoastaan tavaraliikennettä. Rata avattiin liikenteelle vuonna 1887.
Parannustyöt ja sähköistys.
Ratahallintokeskus uusi 2006–2007 radan päällysrakenteen väliltä Pännäisten rautatieasema – Luodontien tasoristeys (yhteensä 12 km). Puiset ratapölkyt vaihdettiin tällöin betonisiin, kiskotus uusittiin ja lyhytkiskoraide korvattiin yhteenhitsatulla raiteella. Työn yhteydessä myös levennettiin ratapengertä, uusittiin huonokuntoisia ojarumpuja ja parannettiin tasoristeyksiä. Työn kustannukset olivat noin viisi miljoonaa euroa.
Rataosuuden sähköistämisestä päätettiin vuonna 2014. Rakennustyöt aloitettiin syksyllä 2015. Sähköistämisen tavoitteena oli parantaa kustannustehokkuutta ja vähentää päästöjä. Hanke valmistui huhtikuussa 2017.
Pännäisiin valmistui kolmioraide helmikuussa 2019, minkä jälkeen etelästä tulevien junien ei enää tarvitse käydä Kokkolassa kääntymässä, vaan ne voivat ajaa suoraan Pietarsaareen. Kolmioraiteen rakentaminen aloitettiin syksyllä 2017 ja uutta rataa rataa rakennettiin noin kilometrin verran. Ratahanke maksoi noin 5,6 miljoonaa euroa.
Litani

Litani (; "Nahr al-Lytany") on joki Etelä-Libanonissa. Se alkaa Baalbekista Bekaan laaksosta ja laskee Välimereen Tyroksen pohjoispuolella. 140 kilometrin pituisena se on pisin kokonaan Libanonissa oleva joki.
Vuonna 1959 valmistunut Litanin pato Bekaanlaakossa luo keinotekoisen Qaraunjärven ja tuottaa 185 MW sähköä.
Virrattuaan Syyrian rajan suuntaisesti Litani vaihtaa suuntaansa Israelin rajaa ja Golanin kukkuloita lähestyessään länteen. Lähellä tätä mutkaa Litani tulee viiden kilometrin päähän Hasbanijoesta ja neljän kilometrin päähän Israelin rajasta. Länteen virtaavaa osaa nimitetään nimellä Qasimiyeh. Qasimiyeh erottaa historialliset Ylä-Galilean ja pohjoispuoliseen Libanonvuoriston.
Qasmieh-Ras-el-Aïn Qasimiyehin ympäristössä on yksi laajimmin keinokasteltuja alueita Libanonissa ja tärkeä sitrus- ja banaanintuotantoalue.
Aluekiistoja.
Eräiden siionistien mukaan koko Galilea olisi liitettävä Israeliin. Joen veden ohjaamista etelään ehdotettiin jo 1905 Palestiinan tulevien tarpeiden täyttämiseksi. Litania ehdotettiin 1919 liitettäväksi juutalaisten kansallisen valtion yhteyteen, mutta Kansainliitto hylkäsi ehdotuksen. Myöhemmin David Ben-Gurion ja Moshe Dayan vaativat etelä-Libanonin miehittämistä ja Litanin liittämistä Israeliin.
Israelin hyökkäys Libanoniin 1978 ja maan miehitys Qasimiyehia myöten, lukuun ottamatta Tyrosta, tunnettiin nimellä Operaatio Litani.
Riddarfjärden

Riddarfjärden on Mälaren-järvessä, Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa sijaitseva lahti. Se on Mälarenin itäisin lahti. Lahti on noin 2,7 kilometriä pitkä itä–länsi-suunnassa, ja se on kapeimmalta kohdaltaan noin 400 metriä leveä. Sen keskisyvyys on noin 15–20 metriä, syvin kohta on 23 metriä syvä. Rantaviivaa lahdella on 6,4 kilometrin verran. Riddarfjärden rajoittuu pohjoisessa Norrmalmiin ja etelässä Södermalmiin. Riddarfjärdeniä yhdistävät Saltsjönin merenlahteen Mälarenin lasku-uomat Norrström ja Söderström, joiden väliin jää Stadsholmenin saari.
Humppaelämää

Humppaelämää on vuonna Eläkeläisten albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Se on samalla ensimmäinen Eläkeläisten albumi, jolla ei ole yhtäkään lainakappaletta.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset Eläkeläiset.
Mike Holmgren

Michael George Holmgren (s.15. kesäkuuta 1948 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon päävalmentaja. 8. tammikuuta 1999 Holmgren valittiin NFL -joukkue Seattle Seahawksin historian kuudenneksi päävalmentajaksi. Holmgrenin sopimus Seahawksin päävalmentajana päättyi kauden 2008 runkosarjan jälkeen.
Vuosina 1992–1998 Green Bay Packersia valmentaessaan Holmgreniä pidettiin yhtenä koko NFL:n parhaista valmentajista. Eräs Holmgrenin menestyksen takeista onkin todella hyvä pelinrakentajien valmentaminen. Esimerkiksi Pro Football Hall of Fameen valitut Joe Montana, Steve Young sekä tuleva "hall of famer" Brett Favre ovat olleet Holmgrenin valmennettavina. Super Bowlin Mike Holmgren on voittanut sekä ollessaan apulaisvalmentaja San Francisco 49ersissa että päävalmentaja Packersissä kaudella 1996. Lisäksi Seattle Seahawks pääsi Holmgrenin johdolla Super Bowliin kaudella 2005, mutta hävisi ottelun Pittsburgh Steelersille.
Holmgren toimi Cleveland Brownsin johtoportaassa (team president) kausina 2010-2012.
Burnout (pelisarja)

Burnout on Criterion Gamesin, Electronic Artsin ja Acclaimin kehittämä ajopelisarja. Sarjan pelit ovat monta kertaa voittaneet vuoden parhaimman ajopelin palkinnon. "Burnout Paradise" ilmestyi PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle vuonna 2008 sekä myöhemmin Microsoft Windowsille vuonna 2009. Se on ainoa toistaiseksi PC:lle julkaistu Burnout -sarjan peli. "Burnout Crash" julkaistiin loppuvuodesta 2011.
Yleistä.
Jokaisen pelin aiheena on silmittömän nopeasti autolla ajaminen keskellä kaupungin vilskettä, useimmiten kilpailijoita vastaan. Mukana on myös kierrosaikojen päihittämistä ja mahdollisimman suuren ketjukolarin aiheuttamista.
Ensimmäinen osa ilmestyi Acclaimin julkaisemana PlayStation 2:lle vuonna 2001 ja toinen osa samalle alustalle vuotta myöhemmin. Electronic Arts julkaisi "in" vuonna 2004. Ensimmäinen ja toinen osa olivat suuren yleisön mielestä melko hyviä pelejä ja ne saivat pelimedioissa arvostusta, mutta myyntiluvut eivät ole haastaneet sen ajan suosituimpia pelejä. Kuitenkin tarjosi paljon uudistuksia ja uutta materiaalia, että se vietti pitkän ajan myyntilistojen kärkipäässä. Vuoden päästä ilmestynyt "Burnout Revenge" ei tarjonnut paljoa uutta, mutta myi kuitenkin hyvin. Nimensä mukaisesti pelissä pyritään kostamaan muiden kilpailijoiden taklaukset. Pian "Revengestä" ilmestyi PlayStation Portablelle oma versio, "Burnout Legends". "Burnout Dominator" muistuttaa "Revengeä" ja "Legendsiä."
Pahvische

Pahvische on Eläkeläisten albumi, joka julkaistiin vuonna 2002.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kappaleet.
Levyllä on lisäksi 25-minuuttinen piiloraita, jota ei ole mainittu levyn kannessa.
Benedictus III

Benedictus III oli paavina heinäkuusta 855 huhtikuun 17. päivään 858. Ennen paaviksi valitsemista Benedictuksella oli oppineen ja hurskaan miehen maine. Hänet valittiin, kun papiston ja kansan alkuperäinen suosikki Hadrianus oli kieltäytynyt. Joukko tärkeitä ihmisiä suosi toista ehdokasta, Anastasiusta, josta tuli vastapaavi.
Benedictus sekaantui frankkien kuningas Lothar I:n poikien väliseen kiistaan, oli muutenkin aktiivinen kansainvälisessä valtapolitiikassa ja otti vankan aseman suhteissa Konstantinopoliin.
Jos legenda Paavi Johannasta on totta, Benedictuksen tosiasiallinen valtakausi jäi muutamiin kuukausiin.
Leo IV (paavi)

Leo IV (790–17. heinäkuuta 855) oli paavina tammikuusta 847 – 17. heinäkuuta 855. Hän oli syntyjään roomalainen. Ennen virkaan astumista hän oli benediktiinimunkkina San Martinon luostarissa Napolissa. Paaviksi hänet valittiin yksimielisesti Sergius II:n seuraajaksi. Leo järjesti kolme synodia, jotka eivät olleet kovin merkittäviä. Englannin kuningas Alfred Suuri vieraili Roomassa vuonna 853. Leo toimi kummina kuninkaan konfirmaatiotilaisuudessa. 
Paavina ollessaan Leo joutui korjaamaan vahinkoja, joita Tunisiasta tulleiden saraseenien, aghlabidien, hyökkäykset olivat vuosina 830 ja 846 aiheuttaneet kaupungille ja sen kirkoille, etenkin Vanhalle Pietarinkirkolle ja Paavalinkirkolle. Hän antoi rakennuttaa Vatikaanin kukkulan ympärille muurin tulevia hyökkäyksiä vastaan ("mura Leonine)". Muureilla ympäröity kukkula sai 1500-luvulta alkaen oman hallintonsa, ja nykyinen Vatikaanivaltio käsittää jotakuinkin tämän alueen, josta käytettiin nimeä "Città Leonina". Leo IV kutsui Napolin, Gaetan ja Amalfin meriliittoon saraseeneja vastaan. Yhdistynyt laivasto onnistuikin jo merellä torjumaan saraseenien seuraavan hyökkäyksen vuonna 849 ja aiheutti näille suuria tappioita. 
Keskiaikaisen legendan mukaan Paavi Johanna oli Leon seuraaja. Nykyisin Johannaa pidetään kuvitteellisena hahmona ja uskotaan, että Benedictus III nousi paaviksi heti Leon jälkeen.
Thylacosmilus

Thylacosmilus oli noin 5–7 miljoonaa vuotta sitten elänyt leopardin kokoinen pussisapelihammaskissa. "Thylacosmilus" ilmestyi mioseenilla 5–7/8 miljoonaa vuotta sitten ja hävisi 2–3 miljoonaa vuotta sitten pleistoseenillä. "Thylacosmilusta" pidetään esimerkkinä konvergenttisestä evoluutiosta, sillä sille kehittyi hyvin samanlaisia piirteitä kuin sapelihammaskissoille näistä riippumatta. "Thylacosmilus" kuului Thylacosmilidae-heimoon.
Piirteet.
Noin kolme miljoonaa vuotta sitten elänyt "Thylacosmilus atrox" kehittyi ehkä hyvin samantapaisesta Argentiinan Chapadmalalan-kaudella 4–3,5 miljoonaa vuotta sitten eläneestä "Hyaenodonops chapalmalensis" -pussikissasta. Sen elinympäristö oli Etelä-Amerikan pampat. "Thylacosmilus" oli noin 1,5 metriä pitkä ja painoi noin 100 kiloa. Lajilla oli lyhyet jalat, ja se lienee pyydystänyt väijyksistä. Sen huomattavampia piirteitä ovat sen sapelihampaat, jotka olivat noin 15 sentin mittaiset. "Thylacosmiluksella" oli vahvat niska- ja leukalihakset, jotka auttoivat sapelihampaiden käytössä, tosin mittauksissa "Thylacosmiluksella" on todettu olleen verrattain vähäinen puruvoima leuoissaan. Hampaat kasvoivat koko sen elinajan, toisin kuin sapelihammaskissoilla. Thylacosmilus metsästi luultavasti Etelä-Amerikan megafaunaan kuuluvia lajeja, kuten esimerkiksi "Marauchenioita". "Thylacosmilus" hävisi, kun merestä kohoava Panamankannas yhdisti Amerikat, ja korvautui "Smilodonilla" ja muilla voimakkailla, kehittyneemmillä sapelihammaskissoilla suuressa Amerikan eläimistövaelluksessa.
Jäännökset.
"Thylacosmiluksen" fossiileja on löytynyt Etelä-Amerikasta Argentiinasta. Lajin löysi ja määritteli Elmer Riggs vuonna 1934.
Sergius I

Sergius I (n. 650–8. syyskuuta 701) oli paavina 15. joulukuuta 687 – 7. syyskuuta 701. Hän oli kotoisin antiokialaisesta, syyrialaistaustaisesta perheestä, joka asettui Palermoon Sisiliaan. Sergius voitti paavinvaalit vehkeilemällä taitavasti kilpailijoitaan vastaan, ja hänet valittiin virkaan 15. joulukuuta 687. Hän kastoi 10. huhtikuuta 689 Wessexin kuninkaan Caedwallan Roomassa. Sergiuksen hylättyä eräitä vuoden 692 Trullon kirkolliskokouksen kaanoneja, määräsi Bysantin keisari Justinianus II hänet pidätettäväksi ja tuotavaksi Konstantinopoliin, mikä ei kuitenkaan ravennalaisten vastustuksen vuoksi toteutunut.
Sergius II

Sergius II (n. 790–27. tammikuuta 847) oli paavina 25. tammikuuta 844 – 27. tammikuuta 847. Hänet kruunattiin heti valintansa jälkeen, ilman vahvistusta frankkien hovista. Keisari Lothar I pahastui tästä ja lähetti armeijan vahvistamaan valta-asemaansa. Sergius kuitenkin sovitteli kiistan taitavasti.
Paaviusaikanaan hän kunnosti Roomaa, osittain hämäräperäisistä lähteistä tulevien varojen turvin.
Hänen aikanaan saraseenit ryöstelivät Roomaa ja vaurioittivat Pietarinkirkkoa ja Paavalinkirkkoa.
Eugenius II

Eugenius II (k. 27. elokuuta 827) oli paavina helmi- toukokuu 824 – elokuu 827. Valinta oli täpärä, toisella ehdokkaalla oli myös paljon kannattajia. Ludvig Hurskas lähetti poikansa, tulevan Lothar I:n Roomaan vahvistamaan paavin valtaa, mutta tämä vahvisti tietysti siinä sivussa myös frankkien valtaa.
Vuonna 826 Eugenius järjesti Roomassa tärkeän 62 piispan kokouksen.
Panaman kannas

Panaman kannas () on Panaman valtion alueella oleva kapea maakaistale, joka erottaa Atlantin ja Tyynenmeren toisistaan ja yhdistää Pohjois- ja Etelä-Amerikan. Panaman kannaksen läpi kulkee Panaman kanava.
Panaman kannaksen muodostuminen ja sen seurauksia.
Vielä 20 miljoonaa vuotta sitten nykyisen Panaman kohdalla oli Atlantin ja Tyynenmeren yhdistävä meri. Pinnan alla kuitenkin Tyynenmeren laatta liukui Karibian laatan alle ja nostatti merenalaisia tulivuoria. Noin 15 miljoonaa vuotta sitten osa vuorista oli noussut jo saariksi. Seuraavien miljoonien vuosien aikana muodostui uusia saaria ja samalla merenpohja nousi hiljalleen, ja noin 3 miljoonaa vuotta sitten Pohjois- ja Etelä-Amerikan yhdistävä kannas oli muodostunut.
Panaman kannaksen muodostuminen esti Atlantin ja Tyynenmeren välisen virtauksen ja muutti näin molempien merien merivirtojen suuntaa. Karibian lämpimät vedet alkoivat virrata koilliseen ja näin lämmittää Eurooppaa. Atlantista tuli myös suolaisempi. Golfvirta kuljetti myös kosteutta pohjoiseen. Talvella tullut lämmin merivirta sulatti jäätä, mikä lisäsi talvista meriveden haihtumista pohjoisessa, ja syntyneiden pilvien salamista lumena maahan, ja lumen muuttumista jäätiköiksi.
Kannas vaikutti myös mantereiden biodiversiteettiin, sillä maasilta teki helpommaksi eläinten ja kasvien siirtymisen mantereelta toiselle. Suurena Amerikan eläimistövaihtona tunnetun tapahtuman seurauksena pussirotat, vyötiäiset ja piikkisiat vaelsivat pohjoiseen ja muun muassa karhut ja laamat etelään.
Georgius Agricola

Georgius Agricola (24. maaliskuuta 1494 – 21. marraskuuta 1555) oli saksalainen tiedemies, joka tunnetaan ”mineralogian isänä”. Hän syntyi Glauchaussa Saksissa nimellä Georg Pawer mutta muutti opiskelujen myötä nimensä latinankieliseen muotoon () → (). Hänen tärkein julkaisunsa on mineraalien louhimista ja käsittelyä käsittelevä, vuonna 1556, eli vuosi hänen kuolemansa jälkeen, julkaistu merkkiteos "De re metallica".
Agricola on yksi iatrokemian uranuurtajista. Häntä pidetään myös vismutin keksijänä. Sitä tosin oli aikaisemminkin löydetty, mutta sitä ei ollut osattu erottaa lyijystä. Agricola kirjoitti myös ensimmäisen perusteellisen kuvauksen taikavarvun käytöstä, vaikka itse pitikin sitä hyödyttömänä.
"De re metallica".
Agricolan merkittävin teos on "De re metallica libri XII". Vaikka teos julkaistiin vasta 1556, se oli omistuskirjoituksen mukaan valmis jo 1550. De re metallica oli yksityiskohtainen ja järjestelmällinen tutkielma kaivostoiminnasta sekä metallurgiasta. Se oli kuvitettu havainnollisin puupiirroksin, jotka käsittelivät kaikkia tuolloin tunnettuja malmien ja metallien louhinta- sekä jalostustapoja. Agricola kuvaa kirjassa myös malmisuonien esiintymistä kallioperässä kehittäen osaltaan aikansa tieteellistä geologista julkaisutoimintaa. Agricola kuvailee kirjassaan myös käytännön maanmittaustoimintaa ja kaivosvaltausoikeuksia yksityiskohtaisesti sekä kulta- ja tinamalmisuonten pesemistä metallien keräämiseksi. Kirja onkin aikansa ensimmäinen täydellinen opas kaivostoimintaan. Kirjassa esitetyt metallipelkistysmenetelmät olivat arvokkaita ja yleisesti käytössä 1900-luvulle asti.
Vuonna 1912 lontoolainen "Mining Magazine" julkaisi "De re metallicasta" englanninkielisen käännöksen. Sen oli tehnyt yhdysvaltalainen kaivosinsinööri Herbert Hoover, myöhempi Yhdysvaltain presidentti, yhdessä puolisonsa Lou Henry Hooverin kanssa.
De Re Fossilium.
Agricola oli jo vuonna 1546 julkaissut teoksen "De Re fossilium", jossa hän käsitteli mineraalien aineellisia ominaisuuksia ja luokitteli mineraalit. Tätä Agricolan teosta pidetään yleisesti mineralogian lähtökohtana jonka peruskiveksi taasen muodostui "De Re Metallica" 
De Veteribus et Novis Metallis.
Teoksessaan "De Veteribus et Novis Metallis" (1546) Agricola paikantaa 1539 tehdyn Lapin varhaisimman kultalöydön Finnmarkeniin.
Paschalis I

Paschalis I (n. 775–11. helmikuuta 824) oli paavina 25. tammikuuta 817 – helmi-toukokuu 824. Hän nousi paaviksi papiston tuella. Hän antoi vuonna 822 Reimsin arkkipiispan Ebbolle tehtävän käännyttää skandinaavit kristinuskoon ja luvan saarnata Tanskassa. Ebbo epäonnistui kolmessa yrityksessään, ja vasta myöhemmin Ansgar voitti kristinuskolle jalansijaa Skandinaviassa.
Stefanus IV

Stefanus IV (n. 770– 24. tammikuuta 817) oli paavina 22. kesäkuuta 816 – 24. tammikuuta 817. Heti valintansa jälkeen hän komensi roomalaiset vannomaan uskollisuutta Ludvig Hurskaalle. Hän kruunasi Ludvigin Reimsissä ja kuoli Roomassa pian palattuaan kruunajaisista.
Stefanus-nimisten paavien numeroinnissa on erilaisia käytäntöjä, sillä ennen Stefanus II:ta ehdittiin valita toinen Stefanus-niminen paavi jota ei ehditty kuitenkaan siunata tehtäväänsä ennen kuin hän kuoli sydänkohtaukseen.
Stefanus III

Stefanus III oli paavina 1. heinäkuuta 768 – 24. tammikuuta 772. Hän syntyi Sisiliassa vuoden 720 paikkeilla. Hän muutti Roomaan Gregorius III:n ollessa paavina ja nousi palvellessaan seuraavia paaveja yhä ylemmäs kirkollisessa hierarkiassa.
Stefanus III nousi paaviksi, kun vastapaavi Konstantin II pakotettiin eroamaan. Hänen paaviuskautensa politiikka oli kallellaan enemmän langobardeihin kuin frankkeihin päin.
On huomattava, että Stefanus-nimisten paavien numeroinnissa on erilaisia käytäntöjä, sillä ennen Stefanus II:ta ehdittiin valita toinen Stefanus-niminen paavi, jota ei ehditty kuitenkaan siunata tehtäväänsä, ennen kuin hän kuoli sydänkohtaukseen.
Krypton (planeetta)

Krypton on fiktiivinen planeetta DC-universumissa. Se on Teräsmiehen ja Terästytön kotiplaneetta. Sen keksivät Teräsmiehen luojat Jerry Siegel ja Joe Shuster, ja se esiintyi ensimmäisen kerran sarjakuvissa vuonna 1938. Planeetta on nimetty samannimisen alkuaineen mukaan.
Historiaa.
Modernin version mukaan Krypton oli suurin piirtein Maapallon kokoinen, ja se sijaitsi noin kuuden miljoonan valovuoden päässä Maasta. Krypton kiersi punaista aurinkoa, Raoa. Kryptonilaisten tiede oli meitä edistyneempää: esimerkiksi heillä oli itsestään klooneja, joista voitiin ottaa varaosia alkuperäiseen yksilöön.
Kryptonin aurinko, Rao, on punainen, ja tämä yhdessä planeetan (Maapalloon verrattuna) noin kaksinkertaisen painovoiman kanssa aiheuttaa sen, että kryptonilaisilla on Maapallon ja sitä vastaavien aurinkokuntien piirissä yliluonnolliset voimat.
Kryptonin tuho.
Teräsmiehen isä Jor-El oli planeetan johtavia tiedemiehiä. Hän huomasi, että planeetta oli tuhoutumassa epävakaan ytimensä vuoksi, mutta kun hän yritti varoittaa johtajia vaarasta, häntä ei uskottu. Niinpä Jor-El lähetti poikansa, Kal-Elin, avaruuskapselissa kohti Maata, jotta tämä pelastuisi.
Joey Jordison

Nathan Jonas "Joey" Jordison (26. huhtikuuta 1975 Des Moines, Iowa – 26. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen rumpali ja alternative metal -yhtye Slipknotin perustajajäsen. Jordison myös soitti kitaraa Murderdolls-yhtyeessä.
Joey Jordison aloitti soittamisen Avanga-yhtyeessä, mutta perusti pian oman yhtyeen naapurinsa Timin kanssa. Yhtyeen nimeksi tuli Modifidious, ja sen musiikki oli speed metalin ja thrash metalin sekoitusta. Jordison oli yksi Slipknotin alkuperäisistä jäsenistä. Hän piirsi alkuperäisen Slipknotin ”Tribal-S”-tunnuksen.
Jordison toimi Kornin David Silverian ja Metallican Lars Ulrichin sijaisena Download-festivaalilla vuonna 2004 esittäen kappaleet For Whom The Bell Tolls, Creeping Death, Seek And Destroy, Wherever I May Roam, Last Caress, Sad But True, Nothing Else Matters ja Enter Sandman.
Slipknot vahvisti Jordisonin lähtemisen yhtyeestä 13. joulukuuta 2013. Jordison sanoi pian sosiaalisessa mediassa yhtyeen erottaneen hänet ja lisäsi ettei ikinä jättäisi yhtyettä eikä fanejaan. Hän kertoi kesäkuussa 2016 Metal Hammerin Golden Gods -palkintogaalassa lähtönsä syyksi sairastumisensa selkäytimen poikittaistulehdukseen. Jordisonin mukaan hän ei pystynyt soittamaan taudin vuoksi, mutta kävi kuntoutuksessa ja selvisi siitä.
Heinäkuussa 2021 Joey Jordisonin perhe kertoi hänen kuolleen nukkuessaan 46-vuotiaana.
Megatherium

Megatherium on sukupuuttoon kuollut elefantin kokoinen kasvinsyöjänisäkäs. Se kuului laiskiaisten alalahkoon. Sen tieteellinen nimi tarkoittaa suurta petoa. "Megatherium" eli Etelä-Amerikassa myöhäisestä plioseenistä pleistoseenin loppuun.
Ulkonäkö ja koko.
"Megatherium" oli yksi suurimmista maanisäkkäistä, ja ainoastaan jotkut norsueläimistä ja sarvettomista sarvikuonoista pystyivät kasvamaan huomattavasti suuremmiksi. "Megatherium americanum" oli yli kuusi metriä pitkä, 2,1 metriä korkea hartioiltaan ja painoi jopa neljä tonnia. Pystyyn noustessaan eläin saattoi olla yli neljä metriä korkea. Sillä oli lyhyt häntä ja kapea suu. Eläimen eturaajat päättyivät 18-senttimetrisiin kynsiin, joita se käytti lehtien repimiseen ja kaivamiseen.
Käyttäytyminen.
"Megatherium" oli kasvinsyöjä, tosin joidenkin sen sukulaisista uskotaan myös syöneen lihaa. Se kulki yleensä neljällä jalalla, mutta pystyi nousemaan kahdelle jalalle hännän avustamana varsinkin ruokaillessaan. Kokonsa sekä kuuman ja kuivan elinympäristönsä takia eläimen on joidenkin tutkijoiden mielestä täytynyt olla joko hienokarvainen tai kokonaan karvaton norsujen ja sarvikuonojen tapaan.
"Megatherium" eli ruohotasangoilla ja harvahkoilla metsämailla, ja se vältteli luultavasti tiheämpiä metsiä kokonsa takia. Hampaidensa ja kapean suunsa takia takia sen uskotaan syöneen erityisen kuitupitoista ravintoa, varsinkin korkeiden puiden lehtiä, joihin vain maalaiskiaiset ylettyivät. Petojen vähyyden takia laiskiaisen uskotaan olleen aktiivinen päivällä. Ei ole varmaa, oliko eläin laumaeläin vai yksineläjä, mutta kokonsa takia naaras luultavasti synnytti yhden poikasen kerrallaan ja saattoi huolehtia poikasestaan pitkiäkin aikoja.
"Megatherium" oli raskasrakenteinen, ja sen luut ja nivelet olivat erityisen paksut, mikä vakautti eläintä varsinkin, kun se kohottautui täyteen mittaansa. Sukulaistensa tapaan eläin ei ollut nopea, mutta harva petoeläin oli tarpeeksi uhkarohkea haastamaan jätin. Karhu "Arctotherium", sapelihammaskissa "Smilodon populator", jaguaari ja monia koiraeläimiä eli samaan aikaan kuin "Megatherium", mutta nämä olivat joko liian pieniä ollakseen uhka tai metsästivät helpompaa saalista.
Sukupuutto.
Ihmiset levittäytyivät mantereelle samoihin aikoihin kuin "Megatherium" kuoli sukupuuttoon, ja argentiinalaiselta arkeologiselta kaivaukselta onkin löydetty ihmisten teurastamien "Megatheriumin" luita. Metsästystä pidetään ainakin osasyynä "Megatheriumin" katoamiseen ilmastonmuutoksen ohella.