Eduskuntavaalit 1930

Suomen 14. eduskuntavaalit järjestettiin 1.–2. lokakuuta. Presidentti Lauri Kristian Relander oli antanut määräyksen eduskunnan hajottamisesta ja uusien vaalien järjestämisestä vain runsas vuosi edellisten vaalien jälkeen. Aiheena uusien vaalien pitämiseen oli se, että eduskunta oli jättänyt kommunistilait lepäämään yli vaalien. 
Äänestysvilkkaus nousi edellisvaaleista yli kymmenen prosenttiyksikköä ja vaaliuurnilla kävi ensimmäisen kerran yli miljoona äänioikeutettua. Yleinen poliittinen virtaus oli kuluneen vuoden aikana vienyt vahvasti oikealle, eivätkä vallinnut pula-aika ja poliittisten olojen epävakaus hyödyttäneet vasemmistoa. Sama ilmiö koettiin myös Saksassa; erona oli kuitenkin, että toisin kuin Suomessa, sosialistit olivat olleet hallitsevassa asemassa Saksan Weimarin tasavallassa.
Vasemmisto koki kannatuksensa aallonpohjan, eikä niiltä kommunistien vaalilistoilta, joita oli onnistuttu esittämään, valittu yhtäkään edustajaa. Lapuan liikkeen vasemmistoon kohdistama vaaliterrori piti kommunistien äänestäjät pitkälti poissa vaaliuurnilta, mutta jotkut heistä lienevät antaneen äänensä sosialidemokraateille, joiden paikkaluku lisääntyi seitsemällä. Sen sijaan kokoomus, jonka piirissä lapualaisuus oli saanut eniten vastakaikua, saavutti siihenastisen ennätyksensä, 42 paikkaa. Tätä enemmän kansanedustajia puolue sai vasta melkein puoli vuosisataa myöhemmin, vuoden 1979 vaaleissa. Myös maalaisliitto oli kannatuksensa huipulla saadessaan 59 paikkaa. Kahden kolmasosan määräenemmistönsä ansiosta porvaripuolueiden oli helppo saada kommunistilait ajetuiksi läpi uudessa eduskunnassa. Vaalien loppumetreille asti kahden kolmasosan määräenemmistö oli näyttänyt epävarmalta ja luonut pelkoja Lapuan liikkeen toiminnasta epäsuotuisan tuloksen tapauksessa, mikä johti valtiovallan sekä ulkoparlamentaaristen voimien yhteisiin varatoimenpiteisiin, kuten Per Zilliacuksen määräämiseen väliaikaisdiktaattoriksi mahdollisen kriisitilanteen varalta.
Näissä vaaleissa valittu eduskunta muutti Heimolan talosta uuteen Eduskuntataloon Helsingin Arkadianmäelle vuonna 1931.
Kansanedustajat.
Uusia kansanedustajia olivat muun muassa SDP:n Karl-August Fagerholm, Kaisa Hiilelä, Onni Hiltunen, Urho Kulovaara, Taavetti Nuutinen ja Yrjö Räisänen, maalaisliiton Jussi Annala, Matti Lahtela, J. E. Lampinen ja Matti Miikki, kokoomuksen Arvi Oksala, Jalmari Pilkama, Hilja Riipinen ja Niilo Solja, sekä edistyspuolueen Emil Jatkola. 
Hyvin suurta huomiota vaaleissa herätti entisen presidentin K. J. Ståhlbergin (ed.) paluu eduskuntaan. Muita palanneita olivat muun muassa SDP:n Armas Paasonen, Väinö Tanner ja Matti Turkia, maalaisliiton Erkki Pullinen, kokoomuksen Emanuel Kolkki 20 vuoden tauon jälkeen, ja seuraavana vuonna presidentiksi noussut Pehr Evind Svinhufvud, sekä edistyspuolueen Juho Kaskinen ja Bruno Sarlin. 
Eduskunnan jättivät muun muassa kokoomuksen Onni Talas, sekä edistyspuolueen J. H. Vennola. Eduskunnasta putosivat muun muassa SDP:n Artturi Koskenkaiku ja Hilma Valjakka, maalaisliiton Tilda Löthman-Koponen ja Tyko Reinikka, edistyspuolueen Eemil Linna, sekä RKP:n Immanuel Bäck ja Rafael Colliander.
Tulokset.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|