Helena Ranta

Meri Helena Ranta (o.s. "Tamminen", s. 11. kesäkuuta 1946 Kajaani) on suomalainen oikeushammaslääkäri Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen laitoksella. Ranta sai professorin arvonimen vuonna 2006.
Ranta tunnetaan etenkin työstään uhrien tunnistamisessa konfliktialuiella ja onnettomuuspaikoilla.
Elämä ja ura.
Ranta syntyi Kajaanissa 1946 perheen neljäntenä ja nuorimmaisena lapsena. Perheen äiti oli Grotenfeltien kulttuurisukuun kuuluva matemaatikko ja Kajaanin kauppakoulun rehtori, isä puunjalostusteollisuudessa työskentelevä kemisti. Rannan ollessa 5-vuotias perhe muutti Imatralle isän työn vuoksi. Vuonna 1965 Ranta valmistui ylioppilaaksi ja aloitti samaan vuonna hammaslääketieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän tapasi tulevan puolisonsa Kari Rannan ylioppilaskunnan edustajiston liberaalien ryhmässä ja he avioituivat 1969. Liitto oli lapseton ja päättyi eroon 1990-luvulla.
Ranta valmistui hammaslääketieteen lisensiaatiksi 1972 ja työskenteli sen jälkeen jonkin aikaa yksityisena hammaslääkärinä ennen siirtymistään tutkijaksi. Hän teki jatko-opintojaan Bristolissa, Englannissa 1976–1977 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1978. Ranta siirtyi oikeusministeriön ylihammaslääkäriksi 1989. Vuonna 1993 hän työskenteli tutkijana Norjassa. Ranta tunnisti Estonian onnettomuuden uhreja 1994. Vuodesta 2001 hän toimi Helsingin yliopiston oikeuslääketieteellisen laitoksen oikeushammaslääkärina.
Ranta on toiminut useiden kansainvälisten oikeuslääketieteellisten tutkijaryhmien johtajana ja jäsenenä. Hän on ollut näissä tehtävissä Bosnia ja Hertsegovinassa 1996–1997, Kosovossa 1998–2001, Kamerunissa 2002, Perussa 2002, Irakissa 2004, Kaakkois-Aasian hyökyaalto-onnettomuuden selvittelyissä 2005 sekä Tšetšeniassa 2005 ja Nepalissa 2006–2010. Lisäksi hän on ollut mukana Etelä-Amerikkaan kohdistuneissa oikeuslääke- ja oikeushammaslääketieteellisissä koulutusprojekteissa muun muassa Perussa 2002 ja Kolumbiassa 2009.
Ranta tutki EU:n toimeksiannosta Kosovon tapahtumia ja oli todistajana Haagissa Slobodan Miloševićin oikeudenkäynnissä 2003.
Suomessa Ranta oli vuonna 2006 mukana arkeologian professori Mika Lavennon johtamissa Lappeenrannan Huhtiniemen joukkohautojen vainajien tutkimuksissa. Näiden oletettiin aluksi olleen toiseen maailmansotaan ja laittomiin teloituksiin liittyviä. Tutkimukset kuitenkin osoittivat löydön unohtuneeksi sotilashautausmaaksi ja ajoittivat luut 1850-luvulle. Ranta on tutkinut myös Venäjän tsaari Nikolai II:n kallon hampaita ja epäillyt ettei kallo olisi Nikolain.
Ranta on toiminut myös Suomen Akateemisten Naisten Liiton, Plan Suomi Säätiön hallituksen (2004–2008) ja Suomen UN Womenin puheenjohtajana.
Tunnustuksia.
Ranta on nimetty vuoden naiseksi 2005, vuoden Eevaksi 2005, vuoden käyttäytyjäksi ja Helsingin yliopiston vuoden alumniksi 2004. Hän on myös Suomen Akateemisten Naisten Liiton sekä Suomen forensisen arkeologian ja osteologian seuran FAFAAn kunniajäsen.
Perun katolinen yliopisto (Pontificia Universidad Católica del Perú) nimitti Rannan kunniaprofessoriksi merkittävästä työstä oikeuslääketieteellisen antropologian alalla vuonna 2009.
Vuonna 2017 Rannalle myönnettiin kansainvälinen rauhanvälityksen Lysistrata-palkinto.
Vuonna 2018 arkkipiispa Kari Mäkinen myönsi Rannalle Pyhän Henrikin ristin hänen ulkomaille suuntautuneista humanitaarisista ansioistaan. 
Julkaisut.
Ranta on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita seuraavilta aloilta: