Kyrillos Aleksandrialainen

Kyrillos Aleksandrialainen (; n. 376–444) oli Aleksandrian arkkipiispa ja patriarkka sekä merkittävä varhaiskristillinen teologi. Hän vastusti nestoriolaisuutta. Hänet on luettu pyhien joukkoon ortodoksisessa ja katolisessa kirkossa. Katolinen kirkko on julistanut hänet kirkonopettajaksi.
Elämä.
Kyrillos syntyi kristittyyn perheeseen Theodosiopoliissa, nykyisen Al-Mahalla al-Kubran lähellä Egyptissä. Hän sai klassisen hellenistisen koulutuksen, johon kuului kieliopin, retoriikan ja filosofian opiskelu. Tämän lisäksi hän opiskeli Raamattua ja teologiaa. Kyrillos kilvoitteli munkkina Makarioksen luostarissa Nitriassa kuuden vuoden ajan. Kyrilloksen vihki lukijaksi sekä myöhemmin diakoniksi ja papiksi hänen setänsä, arkkipiispa Theofilos.
Kyrillos valittiin arkkipiispaksi edeltäjänsä Teofiloksen kuoltua vuonna 412. 
Hän toimi kolmannen ekumeenisen kirkolliskokouksen puheenjohtajana vuonna 431. Tämä kokous johti Konstantinopolin arkkipiispa Nestorioksen erottamiseen.
Kyrillos johti Aleksandrian kirkkoa 32 vuotta. Hän kuoli vuonna 444 sairasteltuaan ja heikennyttyään terveydellisesti.
Pyhän Kyrillos Aleksandrialaisen muistopäivä on katolisen kirkon pyhimyskalenterissa 27. kesäkuuta, ortodoksisessa kirkossa 9. kesäkuuta ja 18. tammikuuta.
Teologia.
Kyrillos opetti, että Jeesuksen Kristuksen inkarnaation kautta koko ihmiskunta voi olla osallinen alkuperäisestä ihmisyydestä, joka menetettiin syntiinlankeemuksessa. Jeesuksen kirkastuminen () vaikutti myös uskovaisiin.
Kyrillos on kirkkohistoriassa kuuluisa Neitsyt Marian nimityksen "Jumalansynnyttäjä" puolustamisesta. Nestorioksen mukaan Kristus ei ollut täysin Jumala, joten Mariaa ei voi sanoa Jumalansynnyttäjäksi. Kyrillos osoitti, että vaikka Poika oli syntynyt Isästä ajan ulkopuolella, hän oli syntynyt ajallisesti Neitsyt Mariasta ajassa. Tämän vuoksi Mariaa voidaan Kyrilloksen mukaan sanoa Jumalansynnyttäjäksi.
Kyrilloksen kaksiluonto-opin mukaan Kristuksella oli kaksinainen luonto (ihminen ja Jumala) mutta vai yksi persoona "(prosopon)". Luontoja ei kuitenkaan saa erottaa tai jakaa, vaan ne kuuluvat "yhdelle Kristukselle". Sekä Nestorioksen että Kyrilloksen ongelmaksi jäi kysymys, miten kaksi täydellistä persoonaa (ihminen ja Jumala) voivat kuitenkin olla "yksi ja sama"? Nestorios näyttää hajottavan Kristuksen kun taas Kyrillos tuntuu häivyttävän Kristuksen ihmisyyden. 
Teokset.
Kyrillos oli merkittävä kirjailija, jonka useat teokset ovat säilyneet.
Patrologia Graecassa on niteissä 68-77 säilyneitä Kyrilloksen kirjoituksia.
Kirkkorunoudessa.
Tropari: 
Ylistäkäämme nyt hartaasti maailman valistajaa ja puheentaitajien johtajaa, / ainaisen Neitseen
Mariaan puolustajaa ja puolesta taistelijaa, / joka tulisin opein totisesti poltti inhottavan
Nestorioksen hirveän harhaopin jumalattomat ja Kristuksen vastaiset sanat, // ja lausukaamme: Oi
jumalallinen Kyrillos, rukoile, että Kristus lujittaisi oikean uskon.
Kontakki:
Vapahtajan lähteistä Sinä, autuas, / selvästi vuodatit meille Jumalan tuntemisen oppien syvyyden, /
joka hukuttaa harhaopit, mutta varjelee lauman aaltojen vahingolta. // Sinä, pyhittäjä, olet maan
äärien opettaja, joka jumalallisia salaisuuksia ilmoitat.
Kritiikki.
Kyrilloksen perintöä on myös kyseenalaistettu, koska hänet on liitetty novatiolaisten (novatiolaisia olivat vastapaavi Novatianuksen kannattajat, jotka vastustivat luopioiden ottamista takaisin kirkkoon ja kuolemansyntien anteeksiantamista kirkon pyhyyden tähden) ja juutalaisten karkottamiseen Aleksandriasta, naisfilosofi Hypatian erittäin raakaan murhaan sekä Aleksandrian kirjaston tuhoamiseen.