Uusivuosi

Uusivuosi on juhla, jolla juhlistetaan vuoden vaihtumista, kun vanhan vuoden viimeinen päivä eli uudenvuodenaatto vaihtuu uuden vuoden ensimmäiseksi päiväksi eli uudenvuodenpäiväksi. Uuttavuotta juhlitaan ympäri maailmaa eri tavoin esimerkiksi ilotulituksilla. Uuden vuoden alkaessa on tapana muistella menneen vuoden tapahtumia sekä tehdä suunnitelmia alkavan vuoden varalle. "Uusivuosi" yhteen kirjoitettuna tarkoittaa tapahtumaa, jota vietetään viimeisenä päivänä. Erikseen kirjoitettuna "uusi vuosi" viittaa koko seuraavaan vuoteen.
Nykyisessä länsimaisessa ajanlaskussa vuoden viimeinen päivä on 31. joulukuuta ja vuoden ensimmäinen päivä 1. tammikuuta. Uudenvuodenpäivä on useissa maissa yleinen pyhä- ja vapaapäivä.
Eri kulttuureissa.
Eri maissa vuoden vaihdetta vietetään eri tavoin ja eri aikaan. Elinkeinollisista ja historiallisista syistä vuodenvaihde on ollut eri vuodenaikoina. Muinaisten babylonialaisten vuodenvaihde oli kevätpäiväntasauksena. Heillä oli myös toinen vuodenvaihde syyspäiväntasauksena. Egyptiläiset aloittivat vuoden kesäpäivänseisauksesta. Vuoden ensimmäisen päivän sijoittaminen tammikuun ensimmäiseen päivään on roomalainen käytäntö. Juutalaisuudessa, kristinuskossa ja islamissa vuosi vaihtuu eri aikoihin. Suomessa vuodenvaihde oli vanhastaan syksyllä kekrin aikoihin, kun maataloustyöt oli saatu päätökseen.
Länsimaat ja kristinusko.
Roomalaiset alkoivat ennen ajanlaskun alkua viettää uutta vuotta tammikuun ensimmäisenä päivänä, kun aikaisemmin sitä oli vietetty maaliskuussa. Kristityt pyrkivät korvaamaan kalendae-juhlan jouluun liittyvällä paastopäivällä. Myöhemmin päivä nimettiin Jeesuksen ympärileikkaamisen muistopäiväksi ja sittemmin myös Jeesuksen nimipäiväksi. Katolinen kirkko viettää tammikuun ensimmäistä Neitsyt Marian juhlana, kun taas luterilaiset ja ortodoksit Kristuksen ympärileikkaamisen muistoksi.
Juutalaisuus.
Juutalainen vuosi vaihtuu syyspäiväntasauksen tienoilla. Juutalaisen perimätiedon mukaan maailma luotiin 7. lokakuuta vuonna 3761 eaa. juliaanisen kalenterin mukaan.
Islam.
Islamilaisessa kalenterissa ajanlasku aloitettiin 16. heinäkuuta 622. Islamilaisen perimätiedon mukaan profeetta Muhammad pakeni tuona päivänä Mekkasta Medinaan.
Kiinalainen uusivuosi.
Vanhan kiinalaisen kalenterin mukainen vuodenvaihe on silloin, kun uusikuu sattuu toisen kerran talvipäivänseisauksen jälkeen. Aurinko on tällöin Eläinradalla Vesimiehen merkissä. Länsimaisen kalenterin mukaan kiinalainen uusivuosi sattuu tavallisimmin helmikuuhun, joskus tammikuun lopulle. Vuodet seuraavat toisiaan kuudenkymmenen vuoden jaksoissa. Vuodet nimetään ”taivaallisen rungon” ja ”maallisen oksan” merkkien perusteella.
Venäläinen uusivuosi.
Venäjällä uusivuosi on paljolti ottanut kristillisenkin joulun aseman, sillä se on ajankohdaltaan lähempänä läntisen kristikunnan maissa vietettävää joulua kuin venäläis-ortodoksinen joulu – ortodoksiset kirkothan noudattavat Suomen ortodoksista kirkkoa lukuun ottamatta juliaanista kalenteria, joka on parisen viikkoa jäljessä gregoriaanista. Lahjoja jakava Pakkasukko kulkee venäläisellä kolmivaljaksella ja mukanaan hänellä on lapsenlapsensa Lumityttö eli Lumihiutaletyttö. Uudenvuodenyönä Pakkasukko ja Lumityttö tuovat lapsille lahjoja sekä toteuttavat ihmisten salaisia toiveita. Pakkasukko on Joulupukin vanha ystävä. Kotona uutta vuotta juhlittaessa kutsutaan paljon sukulaisia ja ystäviä pitkille juhlaillalliselle. Kuohuvia maljoja kohotetaan tunneittain siitä lähtien, kun uusi vuosi alkaa Venäjän kaukoidässä.
Suomalainen uusivuosi.
Suomessa on juhlittu uutta vuotta keskitalven aikaan vasta noin 1300-luvulta alkaen ja virallisesti vasta 1500-luvulta alkaen. Uudenvuoden päivä ei näytä olleen muinoin kovinkaan merkittävä suomalaisille. Päivällä ei ollut paljon merkitystä, sillä vuoden katsottiin vaihtuneen kekrinä. Yksi todiste päivän merkityksettöyydestä suomalaisessa muinaisukossa on, että juhlalle ei ole omistettu Suomessa minkään katolilaisen suojeluspyhimyksen juhlaa. Toisin sanoen tuolloin Suomessa merkittävimpänä kirkkona toiminut katolinen kirkko ei kokenut tarvetta korvata minkään uudenvuoden aikaista pakanallista juhlaa omalla juhlallaan. Joitakin vähäisiä tapoja uuteenvuoteen muinaisilla suomalaisilla kuitenkin liittyi. Tinaa valettiin, onnea ennustettiin vedestä ja onnea myös kuunneltiin tienhaaroissa. Nämä tavat tunnettiin kautta maan. Paikoin myös piirrettiin aurinkopyöriä oviin joulun tapaan.
Nykyään suomalaisen uudenvuoden juhlaruokiin kuuluvat esimerkiksi nakit ja perunasalaatti. Kun kello lyö kaksitoista, nostetaan maljat ja toivotetaan hyvää uutta vuotta. Uudenvuodenyönä ravintolat ovat täynnä ja järjestetään tansseja. Arvokkaaseen uudenvuoden viettoon kuuluvat ooppera ja teatteri. Uudenvuoden perinteeseen kuuluu myös tasavallan presidentin uudenvuodenpuhe.
Uuteenvuoteen kuuluu ilotulitteiden ampuminen. Eniten ilotulitteita ammutaan uudenvuodenaaton juuri vaihtuessa uudenvuodenpäiväksi. Viime vuosina ilotulitteiden paukuttelu on jo paikoin aloitettu uudenvuodenaaton vastaisena yönä.
Uudenvuodenaattona tai -yönä alkavan vuoden tapahtumia ennustetaan uudenvuodenkenkien valamisella. Tapa on alun perin liittynyt kekrin juhlimiseen.
Vuosituhannen vaihtuminen.
Monissa maissa järjestettiin erilaisia juhlia vuosituhannen vaihteessa, kun 1000-luku vaihtui 2000-luvuksi. Myös Suomessa järjestettiin rumpu- ja tanssiesitys sekä Suomen suurin ilotulitusnäytelmä, jonka teki japanilainen Hanabi-ryhmä.
Vuoden vaihtuminen eri aikavyöhykkeillä.
Seuraavassa taulukossa näkyy vuoden vaihtuminen maailmalla aikavyöhyke kerrallaan. Osa valtioista on jakautunut useammalle aikavyöhykkeelle. Tällöin kunkin vyöhykkeen kohdalla annetaan suluissa tarkemmat alueet valtion sisällä sekä mahdollinen aikavyöhykkeen nimi. Osalla valtioista on eri aikavyöhykkeillä sijaitsevia erillisiä itsehallintoalueita. Näiden kohdalla emämaa ilmoitetaan "kursiivilla" alueen nimen perässä. Eteläisellä pallonpuoliskolla sijaitsevat maat, joissa on vuodenvaihteen aikana käytössä kesäaika, on merkitty tähdellä.*