tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Carl Gotthard Langhans

Carl Gotthard Langhans (15. joulukuuta 1732 Landshut, Sleesia – 1. lokakuuta 1808 Grüneiche, lähellä Breslauta) oli preussilainen arkkitehti. Hän suunnitteli eräitä Saksan varhaisimpia uusklassista arkkitehtuuria edustavia rakennuksia. Parhaiten Langhans tunnetaan Berliinin Brandenburgin portin suunnittelijana.
Langhans oli koulutukseltaan matemaatikko ja juristi, ja hän ryhtyi arkkitehdiksi itseoppineena. Häntä innoittivat muun muassa Vitruviuksen teos "Arkkitehtuurista" ("De architectura") sekä Johann Joachim Winckelmannin kirjat antiikin taiteesta. Langhans ehti jo saada tunnustusta rakennusmestarina, ennen kuin suoritti välttämättömät arkkitehdin perusopinnot Italiassa tilaajansa Hatzfeldin ruhtinaan varoilla. Myöhemmin hän teki Preussin kuninkaan myöntämillä varoilla opintomatkoja myös Englantiin, Hollantiin ja Ranskaan. Langhansista tuli vuonna 1775 Breslaun kaupungin ylirakennusmestari. Kuningas Fredrik Vilhelm II kutsui hänet vuonna 1788 Berliiniin hovin rakennusviraston ylijohtajaksi. Tunnetuimmat työnsä hän suunnitteli tätä seuranneina vuosina.
Langhansin arkkitehtuuri sijoittuu täysbarokin ja uusklassismin välivaiheeseen, ja hän yhdisteli piirteitä eri tyyleistä. Omaa persoonallista tyyliä hänelle ei syntynyt. Charlottenburgin linnan puistossa sijaitseva näkötorni (1788–1790) sisältää vielä viittauksia barokkiin, mutta esimerkiksi Ateenan Akropoliin Propylaiaan viittaava Brandenburgin portti (1791) edustaa jo uusklassismia. Uusklassistinen oli myös hänen Berliinin Gendarmenmarktille suunnittelemansa saksalainen kansallisteatteri (1800–1802), jonka paikalla on nykyään Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema uudempi rakennus. Brandenburgin portti kohosi Saksan kansallissymboliksi vasta Langhansin kuoleman jälkeen Napoleonin sotien seurauksena.
Edmundo Ros

Edmundo William Ros (7. joulukuuta 1910 Port of Spain, Brittiläinen Länsi-Intia – 21. lokakuuta 2011 Alicante, Espanja) oli trinidadtobagolainen latinalaisamerikkalaisen viihdemusiikin esittäjä. 
Rosin äiti oli afrovenezuelalainen ja isä skotti. Vanhemmat erosivat pian pojan synnyttyä, ja tämä asui Caracasissa vuodet 1927–1937. Ros kiinnostui musiikista sotilaskoulussa ja lähti vuonna 1937 opiskelemaan Lontooseen Royal Academy of Musiciin. 
Ros perusti vuonna 1939 rumbayhtyeen Rumba With Ros. Hän nousi nopeasti suosioon, ja vuonna 1949 albumia "The Wedding Samba" myytiin kolme miljoonaa kappaletta. Rosilla oli vuosina 1944–1974 levytyssopimus Deccan kanssa. 
Ros vetäytyi 65-vuotiaana Jáveaan Espanjan Alicanteen ja esiintyi viimeisen kerran julkisesti 8. tammikuuta 1994. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 2000. Ros kuoli Alicantessa 21. lokakuuta 2011 satavuotiaana.
Kansainvälinen polaarivuosi

Kansainvälinen polaarivuosi () on laaja kansainvälinen napa-alueiden tutkimusohjelma. Polaarivuoden pääjärjestäjinä toimivat Maailman ilmatieteen järjestö WMO ja Kansainvälinen tiedeneuvosto ICSU. Sellainen on järjestetty tähän mennessä neljä kertaa:
Polaarivuosi 2007–2009.
Neljäs kansainvälinen polaarivuosi alkoi maaliskuussa 2007 ja se kesti maaliskuuhun 2009.
Polaarivuoden aikana järjestettiin runsaasti arktiseen alueeseen ja Etelämantereeseen liittyviä tutkimusprojekteja. Hanke työllisti tuhansia tutkijoita 60 valtiosta eri tutkimusohjelmissa. Tavoitteena oli lisätä nykyistä tietämystä muun muassa mannerjäätiköiden ja merijää- sekä lumipeitteen kehityksestä, ilmaston lämpenemisen vaikutuksista napa-alueisiin ja paikallisten ihmisyhteisöjen elämästä.
Suomessa polaarivuoden avausseminaari pidettiin 1. maaliskuuta 2007 Rovaniemen Arktisessa keskuksessa. Vuoden viralliset avajaiset järjestettiin samana päivänä Pariisissa. Monissa maissa, myös Suomessa, julkaistiin postimerkkejä polaarivuoden kunniaksi.
EISCAT osallistui polaarivuoteen usealla tavalla, esimerkiksi Huippuvuorilla sijaitseva ionosfääriä mittaava tutka toimi poikkeuksellisesti koko vuoden ajan.
Anthony Mamo

Anthony Joseph Mamo (9. tammikuuta 1909 – 1. toukokuuta 2008) oli maltalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1974–1976 maansa ensimmäisenä presidenttinä.
Mamo nousi presidentiksi heti Maltan tultua tasavallaksi ja oli tätä aiemmin toiminut vuodesta 1971 sen kenraalikuvernöörinä. Häntä seurasi Maltan presidenttinä Anton Buttigieg.
Kuollessaan 1. toukokuuta 2008 Anthony Mamo oli 99-vuotias.
Harald Genzmer

Harald Genzmer (9. helmikuuta 1909 Bremen – 16. joulukuuta 2007 München) oli saksalainen säveltäjä.
Genzmer opiskeli vuosina 1928–1934 Paul Hindemithin johdolla Berliinissä. Hän työskenteli oopperassa ja soitti myös klarinettia.
Genzmer osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti olympiapronssia soolo- ja kuoromusiikista teoksella "Der Läufer".
Genzmer alkoi 1940-luvun lopulla kokeilla teoksissaan elektronisia soittimia ja omistautui varsinkin Friedrich Trautweinin kehittämälle "trautoniumille". Hän työskenteli myöhemmällä urallaan muun muassa Münchenin musiikkikorkeakoulussa.
Genzmerin säveltämät teokset edustavat lukuisia tyylilajeja. Tuotantoon kuuluu kamarimusiikki-, orkesteri- ja kuoroteoksia.
Henrik Ryti

Karl Johan Henrik Ryti (29. joulukuuta 1916 Helsinki – 15. tammikuuta 2002 Espoo) oli suomalainen tieteilijä ja Teknillisen korkeakoulun professori. 
Ryti toimi Valtion lentokonetehtaan suunnittelijana toisen maailmansodan ajoista vuoteen 1957 ja sen jälkeen vuosina 1958–1983 Teknillisen korkeakoulun lämpötekniikan ja koneopin professorina. Hän nosti lämpötekniikan teoreettisen tutkimuksen ja opetuksen korkealle kansainväliselle tasolle. Hän paneutui syvällisesti teknillisten mittajärjestelmien kehittämiseen. Hän oli "Tekniikan käsikirjan" päätoimittaja 1954–1965.
Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1935, diplomi-insinööriksi vuonna 1940 ja väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1949. 
Henrik Ryti oli presidentti Risto Rytin poika. Hänen veljensä oli Teknillisen korkeakoulun paperiteknologian professori Niilo Ryti (1919–1997) ja sisarensa lääketieteen lisensiaatti Eva Saxén (1922–2009).
Carl Hårleman

Carl Hårleman (27. elokuuta 1700 Tukholma, Ruotsi – 9. helmikuuta 1753) oli ruotsalainen arkkitehti. 
Hårleman aloitti arkkitehtuurin parissa työskentelyn Göran Josuæ Adelcrantzin alaisuudessa. Saatuaan valtion apurahan Hårleman lähti vuonna 1721 hakemaan oppia ulkomailta. Hän opiskeli Pariisissa neljän vuoden ajan Ranskan kuninkaallisessa arkkitehtuuriakatemiassa sekä Ranskan taideakatemiassa. Myöhemmin hän siirtyi Italiaan, ja Venetsiassa oltuaan hänet kutsuttiin takaisin Ruotsiin. Arkkitehti Nicodemus Tessin nuoremman kuoltua vuonna 1728 Hårleman nimitettiin hovi-intendentiksi. Vuonna 1741 hänet ylennettiin yli-intendentiksi, ja vapaaherran arvo hänelle myönnettiin vuonna 1747. 
Hårlemanin kädenjälki on nähtävissä muun muassa Tukholman kuninkaallisen linnan sisätiloissa. Hän oli myös vastuussa Uppsalan tuomiokirkon restaurointitöistä. Hänen muihin töihinsä lukeutuvat Tukholman vanha observatorio, Övedsklosterin linna, Kristinebergin linna sekä Fredrikshovin linna.
Hårlemanin työstä oli Ruotsin taiteen kannalta merkittävänä seurauksena, että rokokoo levisi Ruotsiin hänen linnan sisustustöitä varten ulkomailta tuomien piirustusten ja ammattitaitoisten työntekijöiden mukana.
Kazuo Ōno

Kazuo Ōno (; 27. lokakuuta 1906 Hokkaido, Japani – 1. kesäkuuta 2010) oli japanilainen butōtanssija. Hän kehitti butōtanssin 1950- ja 1960-luvuilla Hijikata Tatsumin kanssa.
Ōnon isä oli kalastaja. Hän aloitti varsinaisen tanssinopiskelun vuonna 1933 opettajanaan japanilaisen ekspressionistisen tanssin uranuurtaja Baku Ishii. Oltuaan armeijan palveluksessa yhdeksän vuotta hän jatkoi tanssia. Hän teki koreografioita ja esitti oman soolokoreografiansa ensimmäisen kerran 1949. Hän työskenteli vuodesta 1960 alkaen Hijikata Tatsumin (k. 1986) kanssa. Yhteistyön syntyminen Hijikata Tatsumin kanssa oli käännekohta hänen urallaan. Hän kehitti tämän luomaa buto-tanssin estetiikkaa ja harjoitusmenetelmiä edelleen. Elämänsä loppuvaiheissa hän joutui turvautumaan pyörätuoliin ja kehitti tanssin jossa hän käytti vain ylävartaloa, kasvoja ja käsiä. Ōno tanssi viimeisen kerran satavuotiaana. "La Argentina Sho" -esitys oli hänen pitkäaikaisin koreografiansa. Hän esiintyi myös poikansa Yoshito Ōnon kanssa. Ōno esiintyi eri puolilla maailmaa, ja hänet nähtiin myös Suomessa vuonna 1991.
Mark Pinger

Mark Pinger (s. 26. kesäkuuta 1970) on Saksasta kotoisin oleva entinen vapaauimari. Pinger voitti viestijoukkueen jäsenenä yhteensä kaksi hopeamitalia kesäolympialaisissa vuosina 1992 ja 1996 miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Vuoden 1992 olympialaisissa Saksan kisajoukkueseen kuuluivat Pingerin lisäksi Christian Tröger, Dirk Richter ja Steffen Zesner. Tröger ja Pinger olivat vielä mukana vuonna 1996, kun he kisasivat veljesten Bengt ja Björn Zikarskyn kanssa.
Roska-astia

Roska-astia (tai roskakori, arkikielessä myös roskis) on astia, johon jätteitä kerätään. Jätteet lajitellaan usein kierrätystä varten omiin astioihinsa, minkä vuoksi jäteastoita on monenlaisia (esimerkiksi biojäteastioita, sekajäteastioita ja paperinkeräysastioita).
Roska-astioita sijaitsee sisä- ja ulkotiloissa. Yleensä kodeissa keskeisin roska-astia sijaitsee keittiössä. Kuitenkin usein esimerkiksi työhuoneessa on roskakori, johon heitetään esimerkiksi paperijäte. Kodin roska-astioissa on yleensä roskapussi, johon jätteet laitetaan. Pussi voi olla joko varta vasten valmistettu tai esimerkiksi normaali kaupan muovikassi, jossa kannetaan ostokset. Talojen piha-alueilla on isompia jäteastioita, joihin sisältä tulevat pussit viedään. Liikuttelun ja tyhjentämisen helpottamiseksi jäteastioiden alla on usein pyörät.
Julkisilla alueilla on myös roska-astioita. Näitä on etenkin sellaisten kulkuteiden varsilla, joissa on säännöllistä liikennettä, kuten kaupungin keskustan kaduilla ja puistoissa sekä esimerkiksi linja-autopysäkeillä. Pyrkimyksenä on välttää roskaamista kaduille yleisen viihtyvyyden parantamiseksi. Yleisillä alueilla olevat roska-astiat on yleensä kiinnitetty maahan tai seinään varkauksien estämiseksi. Roska-astiat saattavat joutua myös ilkityön kohteeksi.
Jätteiden lajittelua helpottaa, että oikeat roskat pannaan oikeaan roska-astiaan.
Leopold Vietoris

Tohtori Leopold Vietoris (4. kesäkuuta 1891 Bad Radkersburg, Itävalta-Unkari – 9. huhtikuuta 2002 Innsbruck, Itävalta) oli itävaltalainen matemaatikko, joka sai lisämainetta poikkeuksellisesta pitkäikäisyydestään. Mayerin-Vietorisin jono on nimetty osin hänen mukaansa. 
Vietoris opiskeli Wienin yliopistossa ja sai filosofian tohtorin arvon 1920. Hän erikoistui topologiaan ja oli lisäksi vuorikiipeilyn harrastaja.
Vietoris kuoli huhtikuussa 2002, jolloin hän oli 110 vuoden ikäinen. Hän on Itävallan kaikkien aikojen vanhin mies, jonka ikä on varmuudella todettavissa.
Jüri Ratas

Jüri Ratas (s. 2. heinäkuuta 1978 Tallinna) on virolainen poliitikko, joka toimi Viron pääministerinä marraskuusta 2016 tammikuuhun 2021. Aiemmin hän toimi Tallinnan pormestarina vuosina 2005–2007. Hän oli Viron keskustapuolueen puheenjohtaja vuosina 2016–2023.
Pääministerinä.
Keskustapuolueen Paidessa järjestetyssä puoluekokouksessa marraskuussa 2016 Ratas valittiin uudeksi puheenjohtajaksi miltei kahden kolmasosan enemmistöllä päihittäen näin vastaehdokkaansa, europarlamentaarikko Yana Toomin. Toom oli ollut edeltävän puheenjohtajan Edgar Savisaaren suosikki.
Savisaaren väistyminen ja Rattaan nousu puolueen johtoon avasi keskustapuolueelle oven hallitukseen. Pian Rattaan valinnan jälkeen Taavi Rõivasin johtama hallitus kaatui epäluottamusäänestykseen Rõivasin Reformipuolueen hallituskumppanien vedettyä siltä tukensa pois. Rattaan keskustapuolue aloitti tämän jälkeen hallitusneuvottelut sosiaalidemokraattien ja Isänmaan ja Res Publican liiton kanssa.
Vuoden 2019 vaalit voittaneen Reformipuolueen puheenjohtaja Kaja Kallas nimitettiin ensin hallitustunnustelijaksi, mutta jo aiemmin Rattaan keskustapuolue oli käynyt epävirallisia hallitusneuvotteluja Konservatiivisen kansanpuolueen (EKRE) ja Isänmaan kanssa. Neuvotteluissa puolueet sopivat hallituksen muodostamisesta ja Rattaan jatkamisesta pääministerinä. Kallaksen epäonnistuttua hallituksen muodostamisessa presidentti Kersti Kaljulaid nimitti virallisesti Rattaan hallitustunnustelijaksi, minkä jälkeen Riigikogu hyväksyi tämän esittämän hallituksen äänin 55–44.
Ratas erosi pääministerin virastaan 13. tammikuuta 2021 korruptioepäilyistä johtuen, sillä hänen epäillään sopineen miljoonan euron puoluerahoituksesta omalle puolueelleen. Vastapalveluksena keskusta olisi varmistanut, että Tallinnan kaupunki rakentaa sopuhinnalla tiet uuteen Porto Franco -kauppakeskukseen Tallinnassa.
Perhe.
Jüri Ratas meni naimisiin puolisonsa Karinin kanssa syyskuussa 2005. Heillä on neljä lasta, joista nuorin syntyi syyskuussa 2018.
Širak

Širak () on yksi Armenian maakunnista ("marz"). Maakunta sijaitsee Armenian luoteisosassa ja lännessä naapurina on Turkki ja pohjoisessa Georgia. Maakunnan pinta-ala on 2 681 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 257 242 (2001). Asukkaista miehiä oli 118 021 ja naisia 139 221. Širakin pääkaupunki on Gjumri.
Širakin naapurimaakunnat ovat Lorri idässä ja Aragatsotn etelässä. Lännessä maakunta rajautuu Turkkiin ja pohjoisessa Georgiaan.
Kaupungit ja kunnat.
Širakin maakunta muodostuu 119 yhteisöstä ("hamaynkner"), joista kolme on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 116 yhteisöä ovat maalaiskuntia.
Kelttimeri

Kelttimeri (, , kymriksi "Y Môr Celtaidd", , suomeksi joskus myös "Kelttienmeri") on merialue Atlantin valtameressä Irlannin etelärannikon edustalla. Se ulottuu idässä Pyhän Yrjön kanaaliin, Bristolin kanaaliin ja Englannin kanaaliin sekä Walesin, Cornwallin, Devonin ja Bretagnen rannikoihin.
Aikaisemmin merialueella ei ollut nimeä, mutta kun alueelta alettiin etsiä öljyä, tuli tarve nimellekin. Öljynetsijät yrittivät keksiä mahdollisimman neutraalin nimen. Kelttiläinen perintö merta ympäröivillä alueilla kuten Irlannissa vaikutti nimeen ja E. W. L. Holt teki ensimmäisen kerran ehdotuksen nykyisestä nimestä vuonna 1921. Yhteiselle ja yleiselle nimitykselle oli tarve alueen yhteisen geologian ja hydrologian takia. Nimeä käytetään nykyään varsinkin öljyteollisuuden työntekijöiden ja kalastajien parissa.
Eteläinen ja läntinen raja on vaikeampi määritellä kuin muut rajat. Tämän takia on ehdotettu, että raja kartoitettaisiin topografisesti, kansainvälinen merikartoitusjärjestö (IHO) käyttäisi luotausta siirtäessään rajaa edelleen etelämmäksi.
Humlegården

Humlegården on puisto Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on suurin Tukholman keskustan alueen puistoista. Sen alueella sijaitsee Ruotsin kansalliskirjasto.
Puisto oli alun perin kuninkaallinen hedelmätarha, jonka perusti Juhana III 1500-luvulla. Hedelmien lisäksi kasvatettiin mausteita kuten humalaa, siitä periytyy puiston nimi ("humle = humala"). Julkisena puistona se on ollut vuodesta 1869. Puiston keskelle pystytettiin vuonna 1885 Carl von Linnén patsas.
Conrad Leonard

George Conrad Leonard (10. lokakuuta 1898 – 19. huhtikuuta 2003) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti.
Leonard opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa. Hän esiintyi 1930-luvulta alkaen muun muassa Fred Astairen, Cole Porterin ja Gracie Fieldsin kanssa. Hän kirjoitti yli 400 balladia, kuten "My Love Is Only For You" (1946) ja "I Heard A Robin Singing" (1948). 
Leonard toimi vuoteen 1969 saakka sovittajana musiikkiyhtiössä. Hän jatkoi esiintyvän muusikon uraansa yli 100-vuotiaaksi. Hän sai British Academy of Composers and Songwriters Golden Badge -palkinnon vuonna 1999 ja kuoli 104-vuotiaana vuonna 2003.
Windmill Hill

Windmill Hill on kivikautinen ympyräkaivanto ja arkeologinen löytöpaikka Länsi-Englannissa. Se liittyy neoliittiseen maanviljelykulttuuriin, ja voi olla joko markkina- tai rituaalipaikka.
Windmill Hill on osa samaa Unescon maailmanperintökohdetta kuin läheiset Avebury ja Stonehenge.
Kaivannossa on kolme sisäkkäistä samankeskistä, mutta katkeilevaa ympyränmuoroista kaivantoa. Kohteesta on löytynyt suuri määrä eläinten luita, mikä voi viitata ruokajuhliin, uhrimenoihin tai eläinmarkkinoihin, tai mahdollisesti näiden yhdistelmään.
Koiran, sian, vuohen ja nautaeläinten luiden lisäksi paikalta on löytynyt pirstaleita yli 1 300 astiasta ja yli 95 000 piikiviesinettä. Ne on ajoitettu jaksolle 3600–3000 eaa. Osa esineistä on valmistettu raaka-aineista, jotka on tuotu yli sadan kilometrin päästä.
Windmill Hillin kulttuuri.
Kukkulaa tutki ensimmäisenä 1920-luvulla Alexander Keiller. Hän oli auto-onnettomuudessa 1929, ja hänen tuloksiaan julkaisi Stuart Piggott, joka määritteli löytöjen perustella niin sanotun Windmill Hillin kulttuurin. Nykyisin käsite on jäänyt pois käytöstä.
Navigare

Navigare oli suomalainen veneily- ja purjehdusohjelma. MTV3 esitti sarjasta vuonna 2004 26, vuonna 2005 40 ja vuonna 2006 40 jaksoa. Lähes jokainen jakso uusittiin niin Urheilukanavalla kuin vuonna 2006 MTV3+:lla. Navigaren neljäs tuotantokausi 2007 sisältää noin 43 jaksoa, jotka ensiesitetään Nelosella ja uusitaan JIMillä ja Nelosella.
Navigarella oli 2008 (52 jaksoa) ja 2009 (52 jaksoa) joka viikko ensiesitykset Nelosella ja viikoittaiset uusinnat niin JIMillä kuin Urheilukanavalla/Nelonen Sportilla. Samoin 2010 Navigarella oli Nelosella jokaviikkoiset 52 jaksoa, jotka uusittiin kerran JIMillä ja kahdesti Nelonen Sportilla.
2011 esitettiin JIMillä 52 jaksoa, samoin 2012, ja molempina vuosina lukuisia uusintoja esitettiin Nelonen Sportilla tai Prolla. Kymmes tuotantokausi (2013) käsitti FOXilla 30 jakso ja niiden 96 uusintaa.
Herb Brooks

Herbert Paul Brooks (5. elokuuta 1937 – 11. elokuuta 2003) oli yhdysvaltalainen jääkiekkopelaaja ja -valmentaja. Toimiminen Lake Placidin olympialaisissa 1980 kultaa voittaneen Yhdysvaltain joukkueen päävalmentajana on hänen tunnetuin saavutuksensa. Brooks toimi Naganon olympialaisissa 1998 Ranskan joukkueen valmentajana. Hän palasi Yhdysvaltojen olympiajoukkueen päävalmentajaksi Salt Lake Cityn olympialaisiin 2002 valmentaen Yhdysvallat hopealle. 
Brooks syntyi Saint Paulissa Minnesotassa. Jääkiekkoilijana hän oli mukana Yhdysvaltojen olympiajoukkueessa Innsbruckissa 1964 ja Grenoblessa 1968 – vuonna 1960 hän oli saanut tyytyä seuraamaan olympialaisia televisiosta loukkaannuttuaan vain viikkoa ennen kisoja. Brooks valmensi Minnesotan yliopiston kolmeen NCAA-mestaruuteen vuosina 1974, 1976 ja 1979. Brooks valmensi Yhdysvallat jääkiekon olympiakultaan vuonna 1980, jolloin hän johti joukkueensa voittoon ylivoimaisesti lajia hallinnutta Neuvostoliittoa vastaan. Myöhemmin voittoa alettiin kutsua nimellä ”Miracle on Ice”. Brooks kuoli kesällä 2003 auto-onnettomuudessa Minnesotassa 66 vuoden ikäisenä. Vuonna 2004 hänestä tehtiin elokuva nimeltä "Miracle".
Akalla

Akalla on kaupunginosa Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se kuuluu Kistan kaupunginosa-alueeseen. Akalla oli vuosina 1905–1970 armeijan harjoitusalueena. Sinne ryhdyttiin rakentamaan kerrostaloja miljoonaohjelman mukaisesti 1970-luvun puolivälissä. Nykyään alueen asukkaista enemmistö on maahanmuuttajia. Alueella on usein levottomuuksia, ja siellä on paljon jengiväkivaltaa.
Akallan kadut ovat saaneet Suomeen liittyvät nimet kuten "Finlandsgatan" ja "Helsingforsgatan". Vastaavasti Husbyssä on Norjaan ja Kistassa Tanskaan liittyvät kadunnimet. Pääkatuna on Jean Sibeliusta kunnioittava Sibeliusgången.
Akallassa on myös Akallan metroasema, joka on sinisen linjan (linja 11) pääteasema.
Ukyō Katayama

Ukyō Katayama (, s. 29. toukokuuta 1963, Tokio) on japanilainen, uransa lopettanut Formula 1 -luokan kuljettaja. Hän osallistui urallaan kaikkiaan 97 F1-kilpailuun ilman mainittavaa menestystä. Katayama oli uransa aikana kahdesti viides kauden Brasilian ja San Marinon osakilpailuissa.
Ura.
Japanin juniorisarjat.
Katayama ajoi Japanissa yksipaikkaisten autojen juniorisarjaa, jonka mestaruuden hän voitti vuosina 1983-84.
Formula 3 ja 3000.
Vuonna 1985 Katayama ajoi Japanin Formula 3 -sarjassa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Ranskaan ajamaan Formule Renault ja Ranskan Formula 3 -sarjoja. Hän palasi Japaniin ajamaan Japanin Formula 3000 -sarjaa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1991.
Formula 1.
1992 Sponsoriensa tuella Katayama sai paikan F1-sarjan heikoimpiin talleihin kuuluneeseen Venturi-Larrousseen. Tiimi saavutti kaudella vain yhden MM-pisteen tallitoveri Bertrand Gachot'n ajamana. Kanadan osakilpailussa Katayama joutui keskeyttämään viidenneltä sijalta moottoririkon vuoksi. Hänen parhaat sijoituksensa olivat Brasilian ja Italian kilpailujen yhdeksännet sijat.
1993 Katayama siirtyi edelliskaudella valmistajien taulukossa kuudenneksi sijoittuneen Tyrrellin leipiin. Tyrrellin auto oli kuitenkin jo kolme vuotta vanha, eikä sillä enää taisteltu MM-pisteistä. Katayama olikin otsikoissa enemmän lukuisten kolareiden kuin hyvien tulosten ansiosta. Paras sijoitus oli Unkarin GP:n 10. sija.
1994 Tyrrellin auto oli kilpailukykyisempi kuin edelliskaudella, mutta Katayama jatkoi kolarointeja eikä päässyt maaliin kuin 4:ssä kauden 16:sta osakilpailusta. Niistä kolmessa hän saavutti MM-pisteitä. Hän jäi kuitenkin selvästi tallitoverinsa Mark Blundellin varjoon, joka pääsi jopa palkintokorokkeelle Espanjan kilpailussa. Kausi oli Katayaman paras ja hän sai 17.sijan.
1995 Katayamalla tuotti maaliinkin pääseminen ajoittain suunnattomia vaikeuksia, ja edelliskauden tapaan hän näki ruutulipun vain neljästi. Hänen suomalainen tallitoverinsa Mika Salo teki paljon tasaisempaa jälkeä ja hankki tallille viisi MM-pistettä. Katayama jäi nollille ja loukkaantui Portugalin GP:ssä.
1996 Katayama ja Salo jatkoivat Tyrrellin kuskikaksikkona japanilaisen hävitessä jälleen tallitoverilleen. Parhaaksi sijoitukseksi jäi Unkarin GP:n 7. sija. Katayama ja Salo hylättiin Euroopan GP:ssä 1996.
1997 Katayama ajoi vielä vuoden Minardilla parhaina saavutuksinaan 10. sijat Monacosta ja Unkarista. Tämän jälkeen hän ei saanut enää tallipaikkaa F-ykkösistä.
Muut sarjat.
Katayama lopetti F1-uransa kauden 1997 jälkeen ja ryhtyi harrastamaan vuorikiipeilyä sekä ajamaan muissa sarjoissa. Lopettamispäätöksensä lisäksi Katayama ilmoitti samana vuonna sairastavansa syöpää, mikä oli todettu hänellä jo vuonna 1994. Hän ajoi Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1988, 1992, 1998-99 sekä 2002-2003, joissa hän voitti oman luokkansa vuonna 1999 sijoittuen kokonaistuloksissa toiseksi. Lisäksi hän voitti vuoden 2000 Japanin GT:n Festival in Malaysia GT500-kilpailun.
Rieju

Rieju on vuonna 1934 perustettu espanjalainen moottoripyörävalmistaja, joka on erikoistunut mopoihin ja kevytmoottoripyöriin.
Historia.
Riejun perusti vuonna 1934 kaksi nuorta yrittäjää Luis Riera Carré ja Jaime Juanola Farrés. Yhtiön toimialana oli valmistaa polkupyörätarvikkeita. Yhtiön nimi muodostui kummankin perustajan sukunimistä: Riera Carré ja Juanola Farrés.
Yrittäjät ostivat maata, jolle he alkoivat rakentaa tehdasta, mutta Espanjan sisällissota pilasi suunnitelmat. Tasavallan hallitus takavarikoi keskeneräisen rakennuksen ja käytti sitä kuorma-autovarikkona. Sodan päätyttyä yhtiö pääsi vuonna 1940 takaisin tiloihin jatkamaan polkupyörätarvikkeiden tuotantoaan.
Vuonna 1942 yhtiö rekisteröitiin Sociedad Limitada -muotoon miljoonan pesetan pääomalla, ja se alkoi valmistamaan osia ensimmäistä polkupyörää varten. Yhtiö työllisti 35 työntekijää, jotka valmistivat noin 30 pyörää viikossa.
Vuonna 1947 yhtiö valmisti ensimmäinen moponsa yhden polkupyörämallinsa pohjalle. Mopossa oli 38-kuutioinen moottori, joka oli kytketty takapyörään. Moottori tuotti noin yhden hevosvoiman, ja sen huippunopeus oli 40 kilometriä tunnissa. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1949 tehtiin moposta toinen versio, jossa oli tehokkaampi moottori ja itse suunniteltu vaihteisto. Myöhemmät mallit (3 ja 4) antoivat jo kuvaa moottoripyörän ulkonäöstä.
Vuonna 1964 Rieju teki sopimuksen Minarellin kanssa lisenssistä Jaca-mallin moottorin valmistukseen, jossa oli 11 hevosvoimaa ja huippunopeus 90 km/h, joka tosin oli rajoitettu 45 kilometriin mopon säännösten mukaan. Jaca-moottorista kehittyi 1960-1970-luvuilla Confort ja TT-malliset moottorit. Rieju kehitteli vuonna 1978 myös automaativaihteista mopoa, mutta hanke kaatui.
Tuotanto kasvoi tasaisesti koko 1980-luvun ajan, ja samalla syntyi uusia ja monipuolisempia malleja. Riejun pyörät voittivat useita palkintoja eri kansainvälisissä enduro-kilpailuissa, mikä kohotti yhtiön profiilia. Vuonna 1996 yhtiö laajensi markkinoita ja alkoi viedä tuotteitaan Eurooppaan. Vuonna 2006 viennin osuus myynnistä oli 60 prosenttia.
Moottoripyörämallit.
Rieju valmistaa tehtaillaan mopoja sekä kevytmoottoripyöriä.
Suomen jääkärien elämäkerrasto

Suomen jääkärien elämäkerrasto on Preussin kuninkaallisessa jääkäripataljoona 27:ssä palvelleiden suomalaisten sotilaiden eli "jääkärien" matrikkeli. Se on julkaistu vuonna 1938 ja sisältää 1 896 jääkärin tiedot. 915-sivuisen teoksen on toimittanut puolustusministeriön sotahistoriallinen toimisto, ja se on julkaissut Werner Söderström Osakeyhtiö. Teoksen ainoaksi jäänyt täydennysosa julkaistiin vuonna 1957. Vuonna 1975 julkaistiin uusi laitos nimellä "Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975".
Suomen jääkärien elämäkerrasto: I täydennysosa.
Matrikkelin ensimmäinen täydennysosa ilmestyi Jääkäriliiton julkaisemana vuonna 1957. Se käsittää 224 sivua. Teos kattaa ilmoitetut muutokset matrikkelitiedoissa 31. joulukuuta 1956 asti. Teoksen on toimittanut ja marraskuulle 1954 päivätyn esipuheen kirjoittanut kenraalimajuri evp Väinö H. Vainio, joka myös esitteli teosta seuraavana vuonna ilmestyneessä "Jääkäriliike 40 vuotta" -julkaisun artikkelissaan "Jääkärimatrikkeli". Täydennysosan laatimisen rahoitti Hallansäätiö.
Vainio kuvaa täydennysosan tietojen hankkimista hankalaksi: ensimmäiseen aineistopyyntöön jatkosodan jälkeen ei saatu juurikaan vastauksia. "Tuskin mikään palvelus Lockstedtin leirillä tai Libaussakaan lienee ollut jääkäreille niin vastenmielinen kuin omien elämäkertatietojen lähettäminen", Vainio kirjoittaa. Hankintaprosessia tehostettiin ja välineinä alettiin käyttää sanomalehtiä, kirjeenvaihtoa, puhelinsoittoja sekä sotilasviranomaisten ja papiston apua.Sotilaallisesta toiminnastaan jääkärit kertoivat niukasti. Vainio pitää tätä hyveenä, osoituksena jääkärien vaatimattomuudesta. Täydennysosaan haluttiin tietoja paitsi jääkärien itsensä vaiheista, myös heidän jälkeläisistään. Tältä osin saadut tiedot vaihtelivat niin paljon, että lopulta päädyttiin matrikkeliin sisällyttämään vain lasten lukumäärät ja sukupuolet.
Gebroeders Ko

Gebroeders Ko on alankomaalainen kahden jäsenen lauluyhtye (duo).
Michael Collins (elokuva)

Michael Collins on Neil Jordanin ohjaama elämäkerrallinen draamaelokuva, joka kertoo irlantilaisesta vapaustaistelija Michael Collinsista. Elokuva valmistui vuonna 1996 ja nimiroolissa on Liam Neeson.
Juoni.
"Michael Collins" on tositapahtumiin perustuva elokuva samannimisen Irlannin kansallissankarin elämästä. Elokuva alkaa vuoden 1916 Irlannin pääsiäiskapinan surullisesta lopusta, brittiläisten miehittäjien väkivaltaisista toimista irlantilaisten kansannousua vastaan. Pääsiäiskapinan epäonnistuminen tai vankila ei lannista Michael Collinsia (Liam Neeson) vaan tämä jatkaa taistelua vankilasta päästyään ja voittaa irlantilaisten luottamuksen puolelleen loistavana puhujana, Collins johtaa IRA:n aseellista toimintaa voitokkaasti brittejä vastaan läpi monien ratsioiden ja kahakoiden. Collins, joka kutsuu itseään ”sekasortoministeriksi” terrorisoi brittien siirtomaaherruutta ja niittää mainetta näiden kustannuksella. Lopulta nurkkaan ajetut britit suostuvat neuvotteluihin Collinsin luoman sekasorron ansiosta ja tämä lähetetään Lontooseen neuvottelemaan. Neuvottelujen seurauksena Iso-Britannia suostuu tunnustamaan Irlannin vapaavaltion. 
Collinsin varjoon jäänyt kateellinen Éamon de Valera (Alan Rickman) syyttää Collinsia maanpetoksesta, koska tämä ei saanut neuvoteltua Irlannille täydellistä itsenäisyyttä ja kiihottaa kansaa tätä vastaan. Erimielisyyksistä syntyy surullisenkuuluisa Irlannin verinen sisällissota, joka vaatii uhrinsa, myös Collinsin. Collins joutuu petetyksi ja uhraa itsensä rauhan vuoksi. Kaiken väkivallan keskellä pilkottaa kaunis rakkaustarina Kitty Kiernanin (Julia Roberts) ja Collinsin välillä, mutta se saa kuitenkin traagisen lopun. 
Elokuvan henkilösuhteet on kuvattu selkeästi ja katsojaystävällisesti, siitä saa hyvän kuvan Michaelin suhteista suurmiehiin kuten Irlannin tulevaan presidenttiin Éamon de Valeraan ja moneen muuhun tulevaan IRA:n johtohahmoon. Elokuvassa on myös hyvin nähtävänä Michaelin ystävyyssuhde Harry Bolandiin (Aidan Quinn), joka muuttuu vihamieliseksi Kitty Kiernanin rakkauden takia ja johtaa lopulta Bolandin kuolemaan. Elokuvassa on havaittavissa tietynlainen klassinen ”hyvä–paha”-asetelma, Jordan on kuitenkin omalla tavallaan antanut suhteille monipuolisemman säväyksen eikä ole sortunut Hollywood-tyyliseen mustavalkoiseen vastakkainasetteluun.
Palkinnot ja saavutukset.
Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta ja, voitti LAFCA-palkinnon parhaasta kuvauksesta, Evening Standard British Film Awardsin palkinnon parhaasta pääroolista, Venetsian filmifestivaaleilla Kultaisen leijonan ohjauksesta sekä Volpi Cupin parhaasta pääosaroolista.
Presque vu

Presque vu (ranskaa, suomeksi ’melkein nähty’) tarkoittaa sitä, että yksilö lähes muistaa jonkin asian mutta ei kuitenkaan muista. ”Kielen päällä” -tunnetta voidaan sanoa "presque vu" -ilmiöksi. Ilmiöstä puhutaan kansankielisesti ”kielen päällä olemisena”. Yleensä "presque vuta" luonnehditaan erittäin turhauttavaksi, sillä asia, jonka haluaisi palauttaa mieleen, jää kovasta yrityksestä huolimatta muistamatta ja voi jäädä vaivaamaan yksilöä pitkäksikin aikaa.
Ilmiötä kuvaili 1800-luvulla kirjailija Anton Tšehov novellissaan "Hevosenkaltainen sukunimi" (1885). Psykologi William James tarkasteli sitä teoksessaan "The Principles of Psychology" (1890). Psykoanalyysin perustaja Sigmund Freud tutki kirjassaan "Arkielämämme psykopatologiaa" (1901) tiedostumattomia psyykkisiä tekijöitä, jotka estävät tuttujen asioiden mieleenpalauttamista.
Abbotsford

Abbotsford on kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa, aivan Yhdysvaltojen rajan tuntumassa. Sen väkiluku on noin 133 500 (2011), joten se on provinssin viidenneksi suurin kaupunki ja suurin Vancouverin metropolialueen ulkopuolinen kaupunki. Kaupunkiin on muuttanut paljon siirtolaisia Etelä-Aasiasta ja vain 71 % asukkaista puhuu englantia ensimmäisenä kielenään.
Abbotsfordin kylä perustettiin vuonna 1892, ja se sai nimensä rautatieyhtiön johtajan mukaan ja pääministerin veljen mukaan. Vuonna 1995 Abbotsfordiin liitettiin ympäröiviä kuntia ja se sai kaupunkioikeudet.
Abbostrfordin suurin työllistäjä on maatalous ja siihen liittyvät elinkeinot.
Brampton

 Brampton on Suur-Torontoon kuuluva kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se perustettiin vuonna 1853. Kaupungissa asui vuonna 2011 noin 524 000 ihmistä ja se on yksi Kanadan nopeimmin kasvavista kaupungeista maahanmuuttajien suuren määrän vuoksi. Bramptoniin on tullut paljon ihmisiä etenkin Etelä-Aasian maista. 
Kaupungin tunnetuin elinkeino on kasvihuoneviljely ja erityisesti leikkokukkien kasvatus.
AIK Fotboll

AIK Fotboll on vuonna 1896 perustettu ruotsalainen jalkapalloseura, joka kuuluu jaoksena vuonna 1891 perustettuun AIK-urheiluseuraan. Seuran kotikaupunki on Solna.
AIK on 11 Ruotsin-mestaruudellaan ja 79 kaudellaan Allsvenskanin maratontaulukossa kolmas. Ensimmäisen jalkapallomestaruutensa seura voitti jo vuonna 1900 ja uudelleen heti seuraavana vuonna. Mestaruuksista viisi on tullut nykyisen, vuonna 1924 perustetun Allsvenskan-mestaruussarjan aikana. AIK on myös pelannut Mestarien liigassa vuonna 1999 ja voittanut Ruotsin cupin kahdeksan kertaa.
AIK on pelanut kotiottelunsa vuodesta 2013 Strawberry Arenalla, jonne mahtuu noin 54 329 katsojaa.
AIK sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 269.
Seuran värit.
AIK:n päävärit ovat musta ja keltainen. Valkoinen on vaihtoehtoinen väri.
Yleisö.
AIK on perinteisesti kiinnostanut yleisöä ja sillä on ollut 34 kaudella Ruotsin suurin yleisömäärä. Siihen ei ole mikään muu ruotsalaisseura pystynyt. Asiaa kuvastaa myös hyvin se, että kaudella 2005 seuran yleisökeskiarvo oli koko Ruotsin neljänneksi suurin huolimatta siitä, että se ei edes pelannut kyseisellä kaudella pääsarjassa, vaan Ruotsin toiseksi ylimmällä sarjatasolla.
Kannattajat.
AIK omaa suurimman kannattajamäärän Ruotsissa. Seuran tärkeimmät kannattajaryhmät ovat Black Army, Smokinglirarna, Ultras Nord, Firman Boys ja Sol Invictus.
Black Army - Tukholma (Black Army - Stockholm), ennen "AIK Black Army", on AIK:n suurin kannattajayhdistys. Black Army on perustettu vuonna 1981 ja perustajina toimivat Jonas Almqvist, Gösta Mölleby, Jan Schensström sekä Roger Nilsson. Ryhmä on nimetty Manchester Unitedin kannattajien "Red Army" mukaan.
Edustusjoukkue.
Pelaajat.
"Päivitetty 29. elokuuta 2024."
Lainalla olevat pelaajat.
"Päivitetty 16. heinäkuuta 2024."
Valmennusjohto.
"Päivitetty 29. elokuuta 2024."
Kilpailijat.
Seuran päävastustaja on tukholmalainen Djurgårdens IF, joka on myös perustettu 1891, vain muutama viikko AIK:n perustamisen jälkeen. Seurojen väliset paikallisottelut on joskus listattu kymmenen parhaan joukkoon Euroopassa. Toinen ankara kilpailija on Hammarby IF, joka on myös Tukholmasta. Suurin Tukholman ulkopuolinen kilpailija on IFK Göteborg. AIK:n ja IFK Göteborgin väliset ottelut ovat hyvin usein johtaneet koviin tappeluhin ja mellakoihin kannattajien välillä. Vuonna 2002 kuollut IFK Göteborgin kannattaja oli Ruotsin ensimmäinen kannattajien välisissä yhteenotoissa surmansa saanut henkilö.
Jeffrey Sachs

Jeffrey David Sachs (s. 5. marraskuuta 1954 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen ekonomisti.
Sachs toimii Columbian yliopiston The Earth Instituten johtajana. Aiemmin hän on opiskellut ja työskennellyt Harvardin yliopistossa.
Sachs on toiminut useiden valtioiden ja kansainvälisten järjestöjen neuvonantajana.
Sachs kutsuttiin Boliviaan 1985 presidentti Víctor Paz Estenssoron ja tämän talouspoliittisen neuvonantajan Gonzalo Sánchez de Lozadan avuksi taistelemaan hyperinflaatiota vastaan. Maassa alettiin toteuttaa tiukkaa rakennesopeutusta, valtionyritykset yksityistettiin, valtionhallinnon menoja ja työpaikkoja karsittiin ja finanssipuolta modernisoitiin. Muun muassa puolet maan 40 000 tinakaivostyöläisestä joukkoirtisanottiin vuonna 1985. Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) mukaan Bolivia oli makrotaloudellisten uudistusten mallimaa, ja Sachsin suunnittelemaa inflaatiokuria kutsuttiin ”Bolivian ihmeeksi”. Kahdessa vuodessa inflaatio laski 20 000 %:sta vuodessa 11 %:iin.
Sachs alkoi neuvoa Puolan Solidaarisuus-liikettä ennen sen nousua hallitusvastuuseen elokuussa 1989. Puolassa otettiin 1. tammikuuta 1990 käyttöön niin sanottu ”šokkiterapia”, nopeat liberaalit talousuudistukset. Puolan elintaso kohosi ”20 vuodessa enemmän kuin missään muualla” ja vuonna 2008 Puolan bruttokansantuote oli 77 % korkeampi kuin 1989. 
Puolan malli yritettiin toistaa Venäjällä vuoden 1991 jälkeen. Sachs oli paikalla Boris Jeltsinin hajottaessa Neuvostoliiton ja aloitti talousuudistukset Jegor Gaidarin kanssa. Ulkomaiset säätiöt olivat saaneet jalansijan maassa jo Mihail Gorbatšovin aikana. Poliittisista syistä uudistuksia tehtiin kuitenkin paljon vähemmän ja osa niistäkin vedettiin takaisin, mutta valtion omaisuus onnistuttiin yksityistämään maassa toimiville ja kansainvälisille toimijoille Anatoli Tšubaisin ohjaamana.
"Time"-lehti nosti Sachsin maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle vuosina 2004 ja 2005.
Gandharan kulttuuri

Gandharan kulttuuri (tunnetaan myös nimellä Swatin kulttuuri) oli varhainen indoiranilainen kulttuuri noin 1600–500 eaa. Se vaikutti nykyisen Peshawarin lähistöillä. Tuolta ajalta on löydetty hautoja, joissa on vainajia polvet koukuissa ja uurniin haudattuna. Niinpä kulttuuria pidetään ainakin myöhemmissä vaiheissaan yleensä arjalaisvaikutteisena.
Edeltäjiä.
Gandharan kulttuuria edelsi esiharappalainen ja harappalainen kulttuuri. Varhaiset kulttuurit, muun muassa indus-kulttuuri, levitti vaikutuksensa tänne. Alueella viljeltiin jo varhain riisiä.
Gandharan kulttuuri.
Gandharan kulttuuri vallitsi pohjoisen Induslaakson ja Afganistanin itäisten vuorien rajalla pohjoisessa Pakistanissa aivan Himalajasta länteen noin 1600–500 eaa. 
Kulttuuri levisi Swat- ja Dir-joelle pohjoisessa sekä Taxilajoelle kaakossa, ja Gomaljoelle etelässä. Nämä joet ovat Induksen haaran Sindhujoen latvoilla.
Kulttuurille oli ominaista vainajien polttohautaaminen uurniin, joissa oli vainajan kasvot tyyliteltynä kohokuvana. Kulttuuri nousi Gandharan alueella noin 1500 eaa. Tämän kulttuurin yhteyksistä muihin ajan kulttuureihin on huomattavaa väittelyä. Jotkut tutkijat pitävät Gandharan kulttuuria indoiranilaisena eli arjalaisena.
Parpolan mukaan paimentolaisten Gandharan kulttuuriin liittyvää arjalaista asutusta olisi ollut Luoteis-Pakistanissa Swatin seuduilla noin 1600 eaa. ja seuraavassa vaiheessa noin 1300 eaa. Gandharan haudat levisivät Pohjois-Punjabiin. Tämä toinen aalto liittyi puru- ja bharata-heimojen saapumiseen ehkä Kandaharin seuduilta sikäläisen Sarasvati-joen varrelta. Nämä arjalaiset hyökkäsivät myös BMAC-kulttuurin kimppuun.
Kulttuurin jako.
Italialaisten tekemä Swatin kulttuurin jako
Ajoitukset ovat edelleen verraten epätarkkoja.
Muita varhaisia vedalaisen ajan kulttuureja ja löytöpaikkoja.
Näihin aikoihin suuret kaupunkikeskukset hajosivat
Track &amp; Field II

Track &amp; Field II on Konamin Track &amp; Field -pelisarjaan kuuluva urheilupeli, joka julkaistiin vuonna 1988 Nintendo Entertainment Systemille ja MSX:lle.
Edelliseen Track &amp; Field peliin verrattuna peliin on lisätty pelimuodot, jotka ovat training, olympic (Euroopan julkaisussa nimellä championship) ja versus, sekä kansalaisuuden valinta olympic/championship pelimuodossa. Pelissä on kaiken kaikkiaan 15 pelattavaa lajia, joista kaksi on lisätasoina olympic/championship pelimuodossa.
Vastaanotto.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle 86 pistettä sadasta kahteen kertaan.
Heijastusnäyttö

Heijastusnäyttö (, HUD) on yleisesti sotilaslentokoneissa, sittemmin myös siviilikoneissa käytetty näyttö, joka heijastaa lentäjän silmien eteen ja mittaritaulun yläpuolelle sijoitettuun läpinäkyvään levyyn kulloinkin tarvittavat tiedot esimerkiksi suunnistamista tai asejärjestelmien käyttöä varten.
Heijastusnäytön etuna on lentäjän työmäärän vähentyminen, sillä lentoarvotietoja ei tarvitse erikseen katsoa mittareista, koska ne on heijastettu näyttöön. Tämä helpottaa erityisesti mittarilentoa. Tästä syystä HUD-näytöt ovat 2000-luvulla tehneet tuloaan myös liikenne- ja liikelentokoneisiin. Esimerkiksi Air Canadan Boeing 737 MAX -koneissa on ensimmäisenä MAX-operaattorina maailmassa heijastusnäyttö kummallekin ohjaajalle erikseen. Boeingin nimitys ratkaisulle on Heads-Up Guidance System (HGS), ja se sallii esimerkiksi ilman autopilottia lennetyt erittäin matalan näkyvyyden lähestymiset. Boeingin koneista laitteet otettiin ensimmäisenä käyttöön Alaska Airlinesin 727-laivastossa vuonna 1986. Myös osassa Finnairin MD-80-laivastoa oli HUD-näytöt, mikä oli 1980–1990-luvuilla hyvin harvinaista. 
Heijastusnäytöt ovat alkaneet yleistyä myös autoissa.
Vastaavaa tekniikka käytetään myös kypäränäytöissä kuten Eurofighter Typhoonin HMSS.
George Abbott

George Francis Abbott (25. kesäkuuta 1887 – 31. tammikuuta 1995) oli yhdysvaltalainen Broadway-ohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä. Hän voitti urallaan viisi Tony-palkintoa ja yhden Pulitzerin. 
Abbott on päässyt American Theatre Hall of Fameen. Hän esiintyi näyttelijänä ensi kertaa vuonna 1913 ja oli aktiivinen vielä kuollessaan 107-vuotiaana vuonna 1995. Abbott työsti myös lukuisia elokuvia, kuten "Pyjamaleikki" ("The Pajama Game", 1957) ja "Mitä Lola tahtoo?" ("Damn Yankees", 1958).
Suomeksi Abbottin näytelmistä on tuotettu "Charley’s Aunt" (suom. "Charleyn täti" tai "Missä on Charley?") ja "Broadway".
George Abbott oli naimisissa kolmesti. Hänen tyttärestään Judithista tuli näyttelijä.
Gatineau (kaupunki)

Gatineau on kaupunki Etelä-Québecissä Kanadassa. Se sijaitsee Ottawajoen pohjoisrannalla Ottawan kaupunkia vastapäätä ja kuuluu Suur-Ottawaan, jonka alueella asuu noin 1,2 miljoonaa ihmistä. Gatineaussa asuu 276 245 ihmistä (2016). Väestöstä 80 prosenttia puhuu äidinkielenään ranskaa ja 10 % englantia. Väestön valtaosa on roomalaiskatolisia. Koska kaupunki on Kanadan pääkaupunkiseudulla, sinne on perustettu useita liittovaltion ja Québecin virastoja (esimerkiksi Kanadan kansallisarkisto).
Nykyinen Gatineau syntyi vuonna 2002 voimaanastuneessa kaupunkiliitoksessa, jossa yhdistettiin viisi kaupunkia Québecissä (Hull, Gatineau, Aylmer, Buckingham ja Masson-Angers). Gatineau on alueen suurin kunta sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan, joten uusi kaupunki sai nimensä sen mukaan, vaikka Hull on alueen merkittävin keskus. 
Gatineauta on aina pidetty Ottawaa vapaamielisempänä kaupunkina. Jo 1800-luvulla ottawalaiset poliitikot kävivät rentoutumassa silloisessa Hullissa, sillä kaupungin alkoholilainsäädäntö oli vapaampi kuin Ottawassa. Alkoholin myynnin ikäraja on vielä nykyäänkin Gatineaussa alhaisempi. Huoleton ilmapiiri ulottuu jopa kaupungin virastoihin, ja esimerkiksi kaupungintalon yhteyteen on rakennettu meditaatiokeskus kaupungin työntekijöitä varten.
Gatineaussa on eräs Kanadan merkittävimmistä museoista, Kanadan Kulttuurien museo (), jossa esitellään maan historiaa yli 1000 vuoden ajalta. Museon pääsalissa on mittava kokoelma toteemipaaluja Kanadan länsirannikolta. Museorakennuksen on suunnitellut kanadalainen arkkitehti Douglas Cardinal ja se valmistui vuonna 1989 Ottawajoen rannalle parlamenttitaloa vastapäätä.
Markham

Markham on Suur-Torontoon kuuluva kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Kaupungissa asuu noin 260 000 ihmistä ja se on yksi Kanadan nopeimmin kasvavista kaupungeista – väkiluku kasvoi 25 % vuosina 2001–2006. Asukkaista 34 % on valkoisia ja 34 % kiinalaista syntyperää. Koostaan huolimatta Markham ei ole saanut suurkaupungin (city) asemaa.
Markham mainostaa olevansa ”Kanadan teknologiapääkaupunki”, sillä kaupungissa toimii useita teknologiayrityksiä, kuten IBM, Motorola, Lucent, Apple ja ATI, jonka pääkonttori on kaupungissa.
Historia.
Markhamin kylä perustettiin 1793. Se sai nimensä Yorkin arkkipiispan William Markhamin mukaan. Vuotta myöhemmin seudulle saapui William Berczyn johdolla 75 saksalaissyntyistä perhettä New Yorkin osavaltiosta. 1800-luvun alussa kylään muutti mennoniittejä Pennsylvaniasta ja vuodesta 1830 alkaen irlantilaisia ja skotteja, jotka pakenivat kotimaassaan vallitsevaa nälänhätää ja ylikansoitusta. Vuonna 1872 kylästä rakennettiin rautatieyhteys Torontoon.
Etta Moten Barnett

Etta Moten Barnett (o.s. "Moten"; 5. marraskuuta 1901 Weimar, Texas – 2. tammikuuta 2004 Chicago, Illinois) oli afroamerikkalainen näyttelijä ja kontra-alttolaulaja.
Barnett syntyi Texasissa vuonna 1901. Hänen isänsä oli metodistikirkon pastori. Barnett meni nuorena ennen uraansa naimisiin ja sai kolme lasta, ja erosi miehestään alle kolmenkymmenen ikäisenä. Hän opiskeli sen jälkeen laulamista ja suoritti siitä bachelor-tutkinnon Kansasin yliopistossa. Barnett kutsuttiin esiintymään Eva Jessye -kuoroon New Yorkiin vuonna 1931, ja tapasi tuolla matkalla Claude Barnettin, "Associated Negro Press"in perustajan, jonka kanssa hän meni vuonna 1934 naimisiin. Barnett oli vuonna 1933 mukana kahdessa musiikkielokuvassa, ja seuraavana vuonna häntä pyydettiin esiintymään presidentti Franklin Rooseveltin syntymäpäiville, ja hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen nainen joka esiintyi Valkoisessa talossa.
Barnett palasi New Yorkiin vuonna 1942 ja esiintyi siellä muun muassa George Gershwinin kuoleman jälkeen uudelleen tuotantoon otetussa oopperassa "Porgy ja Bess", jota lyhennettiin Broadwayta varten. Hän lopetti esiintymisen vuonna 1952. Barnettilla oli oma radio-ohjelma Chicagossa.
Hän kuoli Chicagossa haimasyöpään 102-vuotiaana.
Profiled

Profiled on rockyhtye Led Zeppelinin vuoden 1990 lokakuussa julkaistu promo-albumi, joka sisältää yhtyeen jäsenten haastatteluja. Se julkaistiin yhtyeen kokoelma-albumin, Box setin, mainostamiseksi. Levy on julkaistu myös osana albumia Remasters.
1. "Led Zeppelin Profile" – 
2.–8. "Station Liners" – 
9.–20. "Interview: Jimmy Page" – 
21.–32. "Interview: Robert Plant" – 
33.–43. "Interview: John Paul Jones" –
Sarah Knauss

Sarah DeRemer Knauss (o.s. Clark) (24. syyskuuta 1880 – 30. joulukuuta 1999) oli yksi historian pitkäikäisimmistä ihmisistä, joiden iästä on saatavilla varmaa tietoa. Hän oli vanhin elossa oleva ihminen huhtikuusta 1998 kuolemaansa 119-vuotiaana. Hän on tiettävästi Yhdysvaltain ja Pohjois-Amerikan vanhin ihminen sekä neljäs henkilö maailmassa, joka on saavuttanut vähintään 117 vuoden ja toinen henkilö, joka on saavuttanut vähintään 118 vuoden iän.
Knauss syntyi Pennsylvaniassa ja meni vuonna 1901 naimisiin Abraham Lincoln Knaussin kanssa. Knauss jäi leskeksi miehen kuoltua vuonna 1965. Maailman vanhin elävä ihminen hänestä tuli Marie-Louise Meilleurin kuoltua 16. huhtikuuta 1998.
Knauss mainitsi vuonna 1995 kokevansa terveydentilansa hyväksi. Tytär Kathryn Sullivan (1903–2005) arveli äitinsä pitkän iän salaisuudeksi tämän rauhallista perusluonnetta. Knauss kuoli Pennsylvaniassa 33 tuntia ennen 2000-luvun alkua. Hänen jälkeensä maailman vanhin elävä ihminen oli Eva Morris.
Knauss on todistetusti maailman kolmanneksi vanhimmaksi elänyt ihminen. Vuonna 1986 kuolleen japanilaismiehen Shigechiyo Izumin uskottiin aiemmin eläneen 120-vuotiaaksi, mutta tämä on sittemmin kyseenalaistettu. Knaussin edellä on todistetusti vain ranskalainen Jeanne Calment, joka kuoli 122-vuotiaana vuonna 1997 sekä Kane Tanaka, joka ohitti Knaussin iän 10. huhtikuuta 2022.
Edna Parker

Edna Ruth Parker (o.s. Scott) (20. huhtikuuta 1893 Morganin piirikunta, Indiana, Yhdysvallat – 26. marraskuuta 2008 Shelbyville, Indiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen nainen, josta tuli maailman vanhin elossa oleva ihminen Yone Minagawan kuoltua 13. elokuuta 2007.
Indianassa syntynyt Parker oli osavaltionsa historian vanhin ihminen. Hän toimi vuosia opettajana kaksihuoneisessa koulutalossa. Hän nai vuonna 1911 Earl Parkerin, joka kuoli vuonna 1938 vain 48-vuotiaana sydänkohtaukseen. Parkerin poika kuoli 84-vuotiaana 1998.
Vuonna 2008 115 vuotta täyttänyt Parker asui Indianan Shelbyvillessä. Hän tapasi huhtikuussa 2007 toisen äärimmäisen pitkäikäisen henkilön, Bertha Fryn, joka kuoli 14. marraskuuta pari viikkoa ennen kuin olisi itsekin täyttänyt 114 vuotta.
Edna Parker kuoli 115-vuotiaana 26. marraskuuta 2008. Parkerin kuoltua maailman vanhimmaksi ihmiseksi nousi portugalilainen Maria de Jesus.
Charlotte Hughes

Charlotte Marion (Milburn) Hughes (1. elokuuta 1877 – 17. maaliskuuta 1993) on yksi maailman vanhimmista ihmisistä. 
Hughes toimi aiemmin opettajana koulussa. Hän meni naimisiin 63-vuotiaana, ja mies kuoli 103-vuotiaana vuonna 1980. Hughes sai myöhempinä vuosinaan runsasta julkisuutta äärimmäisen ikänsä ansiosta. Hän pääsi juomaan teetä pääministeri Margaret Thatcherin kanssa ja kuvasi tätä "henkilökohtaisesti erittäin mukavaksi naiseksi". Täytettyään 110 vuotta Hughes lensi New Yorkiin.
Hughesista tuli Yhdistyneen kuningaskunnan vanhin ihminen skotlantilaisen Kate Begbien kuoltua vuonna 1988. Hughes oli 115-vuotias, kun hän kuoli maaliskuussa 1993. Hän oli vanhin tunnettu Yhdistyneen kuningaskunnan asukas vuoteen 2025, jolloin Ethel Caterham ylitti hänen ikänsä.
Sister Bliss

Sister Bliss (oikealta nimeltään Ayalah Bentovim, s. 30. joulukuuta 1970 Lontoo) on brittiläinen muusikko, tuottaja sekä DJ. Hän aloitti musiikin parissa viisivuotiaana, opetellen aluksi pianonsoittoa ja siirtyen myöhemmin muun muassa viuluun, saksofoniin ja bassoon. Hän on elektronista tanssimusiikkia tekevän Faithlessin alkuperäinen jäsen ja soittaa siinä pääsääntöisesti koskettimia. Studiossa hänet tunnetaan työstään samaan yhtyeeseen kuuluvan Rollon kanssa. He ovat tehneet hittikappaleita ja uudelleenmiksauksia useille artisteille. DJ:nä Sister Bliss on suosittu, keräten yleensä melkoisesti yleisöä, missä sitten soittaakin.
Yksityiselämä.
Sister Bliss on juutalainen. 10. syyskuuta 2006 hän synnytti poikavauvan.