tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Herman Alaskalainen

Pyhittäjä Herman Alaskalainen (1756 Serpuhov - noin 13. joulukuuta 1837 Alaska) oli Valamon luostarista tuolloin Venäjän keisarikuntaan kuuluneeseen Alaskaan lähetetty ortodoksinen munkki ja lähetystyöntekijä, joka puolusti alkuasukkaiden oikeuksia venäläisen siirtomaahallinnon harjoittamia sortotoimia vastaan, toteuttaen samantyyppisiä ajatuksia jotka myöhemmin on liitetty ns. vapautuksen teologiaan.
Herman oli munkkina Valamon luostarissa, mutta hänen luostarikilvoituksensa siellä päättyi 1793, kun luostarista lähetettiin kuuden munkin ja neljän noviisin joukko arkkimandriitta Ioasafin johdolla tekemään lähetystyötä tuolloin Venäjälle kuuluneelle Kodiakin saarelle nykyisen Alaskan etelärannikolle.
Suomessa Pyhittäjä Hermanin muistopäivä on hänen kanonisointipäivänsä 9. elokuuta. Herman kanonisoitiin Amerikassa vuonna 1970, ja ortodoksit pitävät häntä Amerikan suojeluspyhimyksenä.
Herman Alaskalaiselle pyhitetyt kirkot ja tsasounat Suomessa ja niiden praasniekat.
Suomessa on yksi isä Herman Alaskalaiselle pyhitetty kirkko sekä neljä hänelle pyhitettyä tsasounaa:
Marc Ravalomanana

Marc Ravalomanana (s. 12. joulukuuta 1949) on madagaskarilainen poliitikko. Hän oli Madagaskarin presidentti vuosina 2002–2009.
Ravalomananasta tuli Madagaskarin pääkaupungin Antananarivon pormestari vuonna 1999. Hän osallistui presidentinvaaleihin 16. joulukuuta 2001 ja voitti ne. Kun Ravalomanana julisti voittaneensa vaalit, hänen vastustajansa ja edellinen presidentti Didier Ratsiraka teki samoin. Erinäisten konfliktien jälkeen Ravalomanana julistautui Madagaskarin presidentiksi 22. helmikuuta 2002. Oikeusistuin vahvisti hänen voittonsa 29. huhtikuuta, ja hän astui virkaan virallisesti 6. toukokuuta 2002. Presidenttiys oli kuitenkin kiistanalainen siihen asti kunnes Ratsiraka menetti suuren osan maakunnista ja joutui 5. heinäkuuta 2002 lähtemään maanpakoon.
Madagaskarilla järjestettiin tammi-helmikuussa 2009 mielenosoituksia hallitusta ja Ravalomananaa vastaan. Mielenosoituksiin osallistui kymmeniätuhansia opposition kannattajia, jotka vaativat Ravalomananan eroa. Oppositiojohtaja Andry Rajoelina syytti Ravalomananaa julkisten varojen väärinkäytöstä ja maan ajamisesta kohti diktatuuria. 7. helmikuuta 2009 poliisi ampui 28 mielenosoittajaa ja haavoitti yli kahtasataa. Vastalauseena tapaukselle puolustusministeri Cecile Manorohanta ilmoitti eroavansa. Mielenosoitusten aikana kuoli yli sata mielenosoittajaa.
Armeija otti 16. maaliskuuta 2009 haltuunsa presidentinpalatsin ja keskuspankin ja ilmoitti pyrkivänsä presidentin syrjäyttämiseen. Seuraavana päivänä Ravalomanana ilmoitti eroavansa. Hän siirsi presidentin ja pääministerin valtuudet armeijalle. Armeija nimitti maan uudeksi presidentiksi oppositiojohtaja Andry Rajoelinan.
Ravalomanana on kristitty. Maaliskuussa 2004 hän avioitui bulgarialaisen Gergana Georgievan kanssa.
Joulukuun 2018 presidentinvaaleissa Ravalomanana hävisi toisella kierroksella toiselle entiselle presidentille Andry Rajoelinalle. Ravalomanana ei tunnustanut tulosta vaan syytti vaalivilpistä. Madagaskarin perustuslakituomioistuin julisti tammikuussa 2019 Rajoelinan voittajaksi, ja Rajoelina aloitti Madagaskarin uutena presidenttinä.
Brasilianportugali

Brasilianportugali on Brasiliassa käytettävä portugalin kielen murre. Sitä puhuu Brasiliassa 210,4 miljoonaa ihmistä. Lisäksi sitä puhuvat maahanmuuttajat ja heidän jälkeläisensä erityisesti Kanadassa, Yhdysvalloissa, Portugalissa ja Japanissa. Myös Brasilian portugali jakautuu useisiin eri murteisiin, jotka ovat kaikki keskenään ymmärrettäviä. 
Portugalissa asuvat portugalin kielen puhujat ymmärtävät Brasilian portugalia yleensä ongelmitta. Brasilialaisilla voi kuitenkin olla ongelmia Portugalissa puhuttavan portugalin ymmärtämisessä pääasiassa ääntämiserojen takia.
Brasilianportugalin ja portugalinportugalin välinen ero on suunnilleen yhtä iso kuin englannin englannin ja amerikanenglannin välillä. Suurimmat erot Brasilian portugalilla ja Portugalin portugalilla ovat ääntämisessä ja sanastossa.
Kielioppi.
Sinuttelu/teitittely eroaa hieman: euroopanportugalissa käytetään muotoja tu, você ja o senhor/a senhora joista tu-muotoa käytetään yleensä hyvien ystävien, ja nuorison kesken, você-muotoa käyttävät esimerkiksi kollegat keskenään työpaikalla ja o senhor/a senhora muotoa käytetään yleisesti teitittelynä. Brasilianportugalissa tu-muotoa ei käytetä lainkaan, sen on korvannut täysin você-muoto ja teitittely on harvinaisempaa.
Sanasto.
Sanasto on suurimmilta osin sama, mutta myös siinä on joitakin eroja Portugalin ja Brasilian välillä. Brasilian portugalissa on muun muassa joitakin lainasanoja, joita muualla puhutussa portugalissa ei esiinny. Myös 1900-luvun uusien keksintöjen nimet eroavat yleensä toisistaan. Lainasanoja on saatu muun muassa tupi-guaraní-kielistä ja espanjasta.
Lähde:
Oikeinkirjoitus.
Oikeinkirjoituserojakin on, esimerkiksi brasilianportugalissa portugalin sana directório kirjoitetaan diretório. Brasiliassa sanojen kirjoitusasu on lähempänä lausuntaa, ja useista sanoista on pudotettu ääntymättömiä konsonantteja. Brasilian ja Euroopan Portugalin eroja pyritään häivyttämään "Acordo Ortográfico da Língua Portuguesa de 1990" -sopimuksella, joka muutti kaikissa sopijamaissa käytettyä oikeinkirjoitusta pääasiassa foneettiseen (Brasilian) suuntaan.
Portugalin ja Brasilianportugalin oikeinkirjoituksen säännölliset erot. *(tähti) silloin, kun sanalla on olemassa säännönmukaisesti poikkeava brasilialainen oikeinkirjoitusasu.
Seuraavat ohjeet pätevät näissä tapauksissa:
Harmaakirjovahakas

Harmaakirjovahakas ("Hygrophorus olivaceoalbus", aikaisemmin "harmaankirjava vahakas") on levinneisyysalueensa yleisimpiä korpimetsien sienilajeja. Sienen itiöemä on suhteellisen selvästi erottuva muista lajeista. Läheisimpiä kotimaisia lajeja ovat tammivyöhykkeen ruskokirjovahakas ja pohjoiseen painottuva kupukirjovahakas.
Ulkonäkö ja koko.
Harmaakirjovahakas ei juuri ilmaannu ryhmissä vaan yksitellen, ja koska se on kooltaan vaatimaton, sitä suhteellisen vähän kerätään ruokasieneksi. Lakki on noin 3-5 cm leveä, epäselvän säteinen tai viiruinen. Keskeltä reunoja keskuskohounema on tummempi ja värikkäämpi. Harmaanvihreän lakin lisäksi sienellä on oiva tuntomerkki jalka, jonka mutkaisuus, onttous ja yläosan värittömyys ovat silmiinpistäviä. Heltat valkoiset ja harvassa, lyhytjohteiset, kuten muillakin vahakkailla on tällä lajilla paksut huomattavan heltat. Johtuu sientä ympäröivästä vaatimattomasta limatupesta, että sienen kasvaessa ja limatupen rikkoontuessa erottuu jalan yläosa aivan valkeana, sekä kuivana. Muu osa lakin värisenä, mutta hyvin omintakeisesti vihreänharmaankirjavana.
Levinneisyys.
Yleinen koko maassa, Lapissa harvinainen. 
Kasvupaikka ja elinympäristö.
Kasvaa korvissa, karujen kankaiden kalliojäkälissä, tuoreissa kangasmetsäkuusikoissa kuusen juurisieni, ja sattaa olla männynkin. 
Käyttö.
Harmaakirjovahakas on syötävä sieni. Sitä ei ole luettu kauppasieniin, mutta sen maku on oivallinen ja mieto. Se kelpaa useimpiin sieniruokiin sellaisenaan paistettuna tai omassa liemessä kypsennettynä. Kokonsa vuoksi pelkästään tästä sienestä saadaan harvoin ateriaa, mutta on helppo yhdistää se muihin ruokasieniin.
Enterprise

Enterprise (vanhahtavalta kirjoitusmuodoltaan enterprize), englannin kielen "yritystä" ja "yritteliäisyyttä" tarkoittava sana, on muun muassa useiden laivojen nimi. Seuraavassa luetellaan sanan eri merkityksiä.
Laivoja ja veneitä.
Enterprise tai Enterprize on annettu nimeksi seuraaville vesikulkuneuvoille:
Avaruusaluksia.
Seuraavat avaruusalukset on nimetty Enterpriseiksi:
Muita merkityksiä.
Enterprise on myös seuraavien asioiden nimi:
USS Enterprise (CV-6)

USS Enterprise (runkonumero CV-6) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1936 vesillelaskettu Yorktown-luokan lentotukialus, joka palveli vuoteen 1947. Alus oli toisen maailmansodan menestyneimpiä lentotukialuksia, jonka lentokoneet ja ilmatorjunta pudottivat 911 vihollislentokonetta, upottivat 71 alusta ja vahingoittivat 192 muuta.
Valmistus.
Aluksen hankinta vahvistettiin 16. kesäkuuta 1933 kongressissa lailla. Alus tilattiin Newport News Shipbuilding &amp; Dry Dock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1936 kumminaan laivastoministeri Claude A. Swansonin puoliso Lulie H. Swanson ja otettiin palvelukseen 12. toukokuuta 1938 Norfolkin laivastotukikohdassa ensimmäisenä päällikkönään Newton H. White.
Palvelus.
Japanilaisten hyökätessä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 "Enterprise" oli palaamassa tukikohtaansa Pearl Harboriin Waken saarelta, jonne se oli vienyt merijalkaväen hävittäjälaivueen.
Alus osallistui Midwayn taisteluun, jossa sen Douglas TBD Devastator -torpedopommittajat kärsivät suuria tappioita. Torpedopommittajien tuho mahdollisti syöksypommittajien hyökkäyksen, jonka seurauksena keisarillisen Japanin laivaston lentotukialukset "Akagi", "Kaga" ja "Hiryū" tuhoutuivat. Elokuussa 1942 Guadalcanalin taistelussa alukseen osui useita keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien pommikoneista pudotettuja pommeja. Aluksen vauriot korjattiin Pearl Harborissa. Lokakuussa "Enterprise" osallistui Santa Cruzin saarten taisteluun, jossa se vaurioitui uudelleen ja joutui palaamaan telakalle korjattavaksi. Aluksen palattua palvelukseen sen kannelta lähteneet lentokoneet upottivat taistelulaiva "Hiein" ja muutamia muita, pienempiä sotalaivoja.
Alus oli vuoden 1943 loppupuolen modernisoitavana, minkä jälkeen se osallistui iskuihin japanilaisten hallussa pitämiin kohteisiin. Aluksen lentokoneet osallistuivat japanilaisten taistelulaivojen "Fusōn" ja "Musashin" upottamiseen.
Alukseen osui 14. toukokuuta 1945 kamikaze, joka tuhosi aluksen lentokonehissin. Iskussa kuoli 14 miestä ja haavoittui 34. Vaurioiden vuoksi alus jouduttiin siirtämään telakalle, missä se oli sodan lopun.
"Enterprise" palasi palvelukseen 17. helmikuuta 1947 suurena miehistönkuljetusaluksena. Viimeisenä tehtävänään se vei Euroopan rintamalta kotimaahan yli 10 000 miestä. Yhdysvalloissa alus siirrettiin reserviin, jossa se luokiteltiin heinäkuussa 1953 uudelleen sukellusveneentorjunta-alukseksi (CSV-6). Se ei kuitenkaan palannut enää palvelukseen. Alus yritettiin pelastaa museokäyttöön, mutta se kuitenkin myytiin 1. heinäkuuta 1958 romutettavaksi.
Siilinkari

Siilinkari on pieni luoto Näsijärvellä Tampereella Särkänniemen kaupunginosassa. Luodolla on vuonna 1906 rakennettu pieni, noin 6,5 metriä korkea apuloistotorni turvaamassa sisävesiliikennettä. Höyrylaiva Kuru upposi Siilinkarin lähellä vuonna 1929.
Kevättalvisin Siilinkarilla on tavattu järjestää koko perheen ulkoilutapahtumia. Loistotornin ulkonäköä uusittiin vuonna 2004 muun muassa maalaamalla se uudestaan valkoiseksi sekä poistamalla kanaverkot ja piikkilangat ylätasanteen kaiteilta ulkonäköä pilaamasta. Alun alkaen ylätasanteelle on päässyt ulkoapäin tikkaita, mutta ilkivallan takia tikkaat on poistettu. Valohuonetta kiertävä ulkotasanne pantiin tikkaidenkin kohdalta yhtymään tasanteen toisen päädyn kanssa. Alaosassa on ollut myös ikkunatkin, mutta samasta syystä nekin on pantu umpeen hitsaamalla niihin teräslevyt. Aluksi kivijalka oli harmaanvärinen, mutta se maalattiin myöhemmin mustaksi.
Syksyllä 2015 majakan säähavaintoasema poistettiin väliaikaisesti käytöstä majakan remontin vuoksi. Siilinkarin valolaite vaihdettiin samalla kirkkaan oranssiin LED-valoon, koska valo näkyi aiemmin järveltä rantautuvien opastukseen huonommin kuin nykyinen LED-valo. Siilinkarille on Naistenlahdesta matkaa noin 1,2 kilometriä ja Mustalahden kohdalta suunnilleen saman verran.
Siilinkarilla on säähavaintoasema.
Meuse

Meuse on departementti Lorrainen alueella koillisessa Ranskassa. Meuse on saanut nimensä sen läpi virtaavasta Maasjoesta (). Meuse oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin Barrois’n provinssista sekä Toulin, Metzin ja Verdunin hiippakunnista. Departementin rajat ovat säilyneet lähes muuttumattomina siitä lähtien.
Meusen departementin pääkaupunki on Bar-le-Duc, mutta sen kuuluisin kaupunki lienee Verdun, jossa käytiin verisiä taisteluita ensimmäisen maailmansodan aikana. Seutu on harvaan asuttua ja maatalousvaltaista. Vuonna 2006 departementin asukasluku oli 193 701 ja väestötiheys vain 31,2 asukasta neliökilometrillä. Vähäväkisyyteen ovat vaikuttaneet sekä maaltamuutto että ensimmäinen maailmansota, jonka jäljiltä monia tuhoutuneita kyliä ja kokonaisia kuntia on jätetty rakentamatta uudelleen. Kuudessa kunnassa (Beaumont-en-Verdunois, Bezonvaux, Cumières-le-Mort-Homme, Fleury-devant-Douaumont, Haumont-près-Samogneux ja Louvemont-Côte-du-Poivre) ei ole yhtään asukasta (2006 väestönlaskenta), mutta hallinnollisesti ne ovat edelleen olemassa ja niitä johtavat kolmihenkiset neuvostot.
Patricia Cornwell

Patricia Cornwell (o.s. "Daniels", s. 9. kesäkuuta 1956 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli toimittajana ja käsitteli lähinnä rikosaiheita. Cornwell asuu Massachusettsissa.
Cornwellin "Scarpetta"-sarjan päähenkilö on Kay Scarpetta, joka on sarjan alkaessa Virginian johtava kuolinsyyntutkija. "Scarpetta"-sarjan lisäksi hän on kirjoittanut muutaman poliisiromaanin (päähenkilönä Andy Brazil) sekä joitakin tosipohjaisia teoksia. Rikoskirjallisuuden ja televisiosarjojen patologiamuodin katsotaan saaneen alkunsa Cornwellin teoksista. Cornwellin teoksia on käännetty yli 20 kielelle.
Cornwell vieraili Suomessa vuonna 1997. Suomessa hänen kirjojaan julkaisee Otava.
Cornwellin puoliso on neuropsykologi Staci Gruber. Lesbosuhteessa elävä Cornwell on aktiivinen homojen ja lesbojen puolestapuhuja. Hänellä on takanaan avioliitto Charles Cornwellin kanssa.
George Easton

George Wylie Easton (1883 Bo'ness – 13. maaliskuuta 1966 Surbiton) oli Suomessa pitkään vaikuttanut skottilainen liikemies ja urheilija. Puutavara-alalla toiminut Easton asui Suomessa 1900-luvun alusta vuoteen 1939, jolloin hän muutti takaisin Skotlantiin.
Easton saapui Pietarsaareen vuonna 1903 ja aloitti kaupungissa välittömästi jalkapallotoiminnan. Kolme vuotta myöhemmin hän muutti naapurikaupunkiin Kokkolaan, jossa Eastonin ansiosta levisi myös suuri innostus lajiin. Myöhemmin Easton toimi jalkapallon parissa pääasiallisesti Viipurin Reippaan vapaaehtoisena pelaajavalmentajana. Vuonna 1908 hän voitti Suomen mestaruuden Unitaksen riveissä.
Jalkapallon lisäksi Easton kunnostautui lyhyen matkan juoksussa. Vuonna 1910 hän juoksi 200 m aikaan 23,4 s, mikä oli 0,2 s alle silloisen Suomen ennätyksen. Mestaruustitteliä ei Eastonille ulkomaan kansalaisena katsottu voitavan antaa. Eastonin aika 100 m:llä vuonna 1910 oli 10,8 s. Vuonna 1907 hän oli juossut matkan epäviralliseen aikaan 10,4 s.
Vuonna 1909 George Easton hankki curling-välineet Viipurin Reippaalle. Seuraavana talvena Eastonin johtama suomalaisjoukkue voitti Viipurin talvikisoissa Pietarin englantilaisjoukkueen lukemilla 15–10. 1920-luvulla Viipurin Reippaan pelaajavalmentajan tehtävistä vetäytyneen Eastonin viimeinen urheilutapahtuma lienee ollut jalkapallon veteraaniottelu Helsingissä 1933.
Cyrus Vance

Cyrus Roberts Vance (27. maaliskuuta 1917 – 12. tammikuuta 2002) oli Yhdysvaltain ulkoministeri presidentti Jimmy Carterin kaudella vuosina 1977–1980. Hänen johtoajatuksenaan oli välttää aseellisia konflikteja ja niiden sijaan ratkaista asioita neuvottelemalla. Vance toimi aktiivisesti aseistariisunnan edistämiseksi erityisesti SALT II -neuvottelujen avulla. Vance piti tiiviisti yhteyttä Neuvostoliittoon ja oli osaltaan järjestämässä Camp Davidin neuvotteluja Israelin ja Egyptin välillä. 
Vuonna 1980 Vance erosi ulkoministerin toimesta vastalauseeksi sotilaallisen voiman käytölle Iranin panttivankien vapausyrityksessä.
Vancen poika Cyrus Vance Jr. toimi New Yorkin Manhattanin piirisyyttäjänä vuosina 2010–2022.
Suomessa Vance antoi aiheen Syksyn sävel -kilpailuun 1979 osallistuneelle laululle Sairas vääns.
Hallavahakas

Hallavahakas ("Hygrophorus hypothejus") on Suomessa myöhäissyksyn merkittävimpiä ruokasienilajeja. Se esiintyy toisinaan vielä lumien aikaan, ja lokakuun loppu sekä marraskuu ovat sienen parasta keruuaikaa. Hallavahakas esiintyy yleensä pienehköissä ryhmissä. 
Ulkonäkö ja koko.
Hallavahakkaan lakki on laakea, kuoppakeskustainen, ohutmaltoinen, oliivinvihertävänruskea tai mustanruskea, keskeltä usein tummin, sekä limapintainen ja noin 2–6 cm leveä. Heltat ovat keltaiset ja lyhytjohteiset, paksut, vahakkaille tyypillisesti harvassa. Jalka noudattelee helttojen kanssa samaa väriä, se on tyvestä punertava, muuten limainen mutta yläosastaan kuiva. Malto on oranssinkeltaista ja maku mieto. Yleensä sieni tulee esiin vasta loppusyksystä, ensimmäisten pakkasten jälkeen.
Levinneisyys.
Hallavahakas on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. 
Kasvupaikka ja elinympäristö.
Lajia tapaa yleisenä kangasmetsissä ja jäkäläkankailla männyn seuralaisena. Se on männyn juurisieni.
Käyttö.
Miedonmakuista hallavahakasta voi käyttää kaikin tavoin ruokasienenä. Se ei ole lainkaan harvinainen, mutta itiöemien esiintyminen sattuu myöhäiseen syksyyn. Sitä on myös käytetty värjäykseen.
Hallavahakasta muistuttaa lähimmin harmaakirjovahakas ("Hygrophorus olivaceoalbus").
Keltahelttavahakas

Keltahelttavahakas ("Hygrophorus karstenii") on suomalaisten kuusimetsiköiden sienilaji, joka on helppo tunnistaa.
Laji ei ole harvinainen, sitä on koko maassa ehkä Tunturi-Lappia lukuun ottamatta.
Laji on päältä ja jalasta valkoinen, sillä on vahakasmaiseen tapaan paksut heltat ja vaalea itiöpöly. Helttojen johteisuus ja punertavankeltainen väri ovat lähes pettämätön tuntomerkki. Sienen lakki on suunnilleen kahdesta kuuteen senttimetriä leveä ja kupera. Kaiken kaikkiaan laji muistuttaa hallavahakasta, mutta ei ole yhtä myöhäinen syyslaji. Tätäkin lajia esiintyy pienissä ryhmissä.
Keltahelttavahakas on erittäin maukas mieto ruokasieni. Kauppasienilajiksi tätä ei ole kelpuutettu, ehkä olemattoman kysynnän puutteessa. Sienen lienee ensimmäisten joukossa kuvannut suomalainen sienitieteilijä Peter Adolf Karsten, jonka mukaan laji on saanut tieteellisen nimensä.
Friedrichshafen FF 49

Friedrichshafen FF 49 oli saksalaisen Friedrichshafen Flugzeugbaun suunnittelema ja valmistama kaksipaikkainen kaksitasoinen yksimoottorinen tiedustelulentokone, joka kehitettiin Friedrichshafen FF 33j:n pohjalta, prototyyppi näki päivänvalon alkuvuodesta 1917 ja ensimmäiset FF 49B-koneet luovutettiin Saksan keisarikunnan laivaston lentojoukoille syyskuussa 1917. FF 49 oli käytössä Suomen lisäksi ainakin Puolassa, Saksassa ja Tanskassa.
Valmistus.
Toukokuussa 1917 esitelty Friedrichshafen FF 49c muistutti suuresti Friedrichshafen FF 33j:tä. Konetyyppien välissä on kuitenkin Friedrichshafen FF 49, jota valmistettiin neljätoista kappaletta. Perusmalli osoittautui kuitenkin alitehoiseksi, joten siihen asennettiin 240 hevosvoiman Benz Bz IV -moottori. Tehon parannus osoittautui onnistuneeksi ja rakenteiden vahvistamisen jälkeen saatiin aikaiseksi luotettava ja toimintavarma lentokone. Ulkonäöltään kone muistutti FF 33j:tä ollen kuitenkin merkittävästi suurempi. Ohjainten tasapainottaminen paransi käsiteltävyyttä ja vähensi lentäjän työkuormaa, mikä oli merkittävä etu pitkillä partiomatkoilla. Tähystäjällä oli käytössään konekivääri samoin kuin radiolähetinvastaanotin. Koneen valmistus jatkui sodan päättymiseen, mihin mennessä oli valmistettu kaikkiaan 235 lentokonetta.
Erityinen pommikoneversio valmistettiin tunnuksella FF 49b. Se oli muuten identtinen, mutta lentäjä siirrettiin takaohjaamoon ja tähystäjällä ei ollut konekivääriä. Versiota valmistettiin ainoastaan 25 kappaletta.
Käyttö.
Suomen ilmavoimat.
Suomen ilmavoimille ostettiin helmikuussa 1918 Saksasta kahdeksan lentokonetta, joista kaksi oli FF 49C-tyyppiä, saksalaiselta tunnukseltaan 1749, suomalaiselta F18 (myöh. C.59/18) ja vastaavasti 1750, F22 (myöh. C.72/18 ja 2A300). Edellinen saapui höyrylaiva "Virgolla" Vaasaan 20. huhtikuuta 1918 ja jälkimmäinen kesällä 1918. Lisäksi Tallinnan saksalaiselta lentoasemalta ostettiin 26. marraskuuta 1918 kaksi FF 49C- ja yksi FF 49B-kone. C-mallit olivat saksalaisilta tunnuksiltaan 1807, suomalaisilta C.82/18 (myöh. 2B306) ja 1810, C.85/18 (myöh. 2C302). B-malli oli saksalaiselta numeroltaan 1546 ja suomalaiselta tunnukseltaan C.84/18 (myöhemmin 2B307). Friedrichshafen FF 49-koneet, jotka saivat Suomessa lempinimen "Fredrika", olivat käytössä vuoteen 1923.
Puolan meri-ilmavoimat.
Danzigista ostettiin 1920 neljä vesilentokonetta: Friedrichshafen FF 33E, Friedrichshafen FF 33L, Friedrichshafen FF 49b ja Lübeck-Travemünde F4. FF 49 tuhoutui kuitenkin onnettomuudessa jo vuonna 1921.
Tanskan laivasto.
Laivasto vastaanotti toukokuussa 1919 viisi FF 49 -konetta, jotka saivat tanskalaisen tyyppimerkinnän H.B.II. Laivasto toteutti hankinnan yhteistoiminnassa julkistentöidenministeriön kanssa, mikä halusi tutkia ilmakuljetusten mahdollisuutta postinjakelussa. Koneet olivat palveluksessa vuoteen 1926.
Aconcagua

Aconcagua on vuori Andien vuoristossa Argentiinassa Mendozan maakunnassa lähellä Chilen rajaa. Se on korkeudeltaan 6 961 metriä ja sitä korkeampia vuoria on vain Aasiassa.
Aconcagualla on kaksi huippua, joista korkeampi on pohjoinen huippu. Huipun voi nähdä Chilen rannikolta 160 kilometrin päästä. Vuoren ympärillä on useita muitakin yli viiden kilometrin korkuisia huippuja. Aconcagua on rauhoitettu luonnonpuisto.
Etymologia.
Aconcaguan nimen alkuperästä on kaksi teoriaa. Yhden teorian mukaan nimi tulee ketšuankielisistä sanoista "akun", "ka" ja "agua", jotka yhdessä tarkoittavat ”huippu, jota pelätään tai ihaillaan”. Toisen teorian mukaan nimi tulee mapucheilta, joilla "Aconca-Hue" viittaa Aconcaguajokeen ja tarkoittaa ”tulee toiselta puolelta”.
Historia.
Aconcagua on suhteellisen nuori vuori. Se syntyi mannerliikunnoissa, kun Nazcan laatta liukui Etelä-Amerikan laatan alle.
Luonnontieteilijä Charles Darwin kävi vuorella vuonna 1835 keräämässä näytteitä. Vuoren rinteiltä 5 300 metrin korkeudelta löydettiin vuonna 1985 muinainen inkojen hautausmaa.
Eliöstö.
Aconcaguan rinteillä on useita jäätiköitä. Kasvillisuutta on etupäässä neljän kilometrin alapuolisilla rinteillä. Kasvillisuus on lähinnä matalaa pensaikkoa, joka on sopeutunut kylmyyteen, ohueen maaperään ja koviin tuuliin. Suurista eläimistä vuorella liikkuvat esimerkiksi kondori, deguhaukka, laama, puuma, jänis ja punakettu.
Ilmasto.
Alarinteillä lämpötila ylittää harvoin nollaa, ylhäällä pakkasasteita on usein 20 tai enemmän. Tyyneltämereltä tulee kosteita tuulia, jotka ovat myös pääsyy vuorella esiintyviin tuuli- ja lumimyrskyihin.
Kiipeily.
Aconcagua soveltuu vuorikiipeilyyn, ja siellä on olemassa perusleirejä ja erilaisia reittivaihtoehtoja. Aconcaguan huipulle kiipesi ensimmäisenä Matthias Zubriggen 14. helmikuuta 1897.
Ristinolla

Ristinolla on kahden pelaajan peli, josta on kaksi päävariaatiota. 
Alkeellisimmassa versiossa on 3 x 3 ruudun pelilauta, johon kumpikin pelaajan vuoron perään piirtää oman merkkinsä, joko ristin tai ympyrän. Tavoitteena on saada kolme omaa merkkiä samalle pysty-, vaaka- tai vinoriville. Peli päättyy aina tasapeliin ellei toinen tee virhettä. 
Laajemmissa versioissa, jätkänshakeissa, käytössä on laajempi, mahdollisesti periaatteessa jopa ääretön ruudukko, ja tavoitteena on saada viisi omaa merkkiä peräkkäin pystyyn, vaakaan tai vinoon. Eräänlaisissa variaatioissa peliä voidaan pelata myös useammilla pelaajilla, sekä siten, että tavoitteena on saada esimerkiksi seitsemän tai pelin alussa sovittu määrä merkkejä peräkkäin.
Tietokonesovellukset.
Perusristinollan () yksinkertaisuus on tehnyt siitä suositun välineen kombinatoristen pelien ja tekoälyn pelipuita etsivän osa-alueen opetuksessa. Ristinollassa on pelimahdollisuuksia yhteensä 255 168, symmetria huomioiden 31 896, ja erilaisia pelipuita 26 830. Näin siitä on helppo tehdä täydellinen, aina parhaan mahdollisen siirron valitseva tietokonesovellus. Mahdollisesti kaikkien aikojen ensimmäinen tietokonepeli, EDSAC-tietokoneelle 1952 kehitetty OXO, oli 3 x 3-ruudukon ristinollaa täydellisesti pelaava sovellus.
Kolmi- ja useampiulotteiset versiot.
Ristinollasta on myös kolmiulotteisia versioita. 3 x 3 x 3-laatikossa pelattavassa pelissä pelin aloittaja pystyy voittamaan pelin helposti aina sijoittamalla avausmerkkinsä keskelle. Sen sijaan jo 4 x 4 x 4, jossa tavoitteena on saada neljän rivi, on monimutkaisempi ratkoa. Siinäkin aloittajalla on mahdollisuus voittaa peli aina, kuten Oren Patashnik todisti vuonna 1980.
Myös neli- ja useampiulotteisia jätkänshakkeja on kehitetty.
Ultimate Tic Tac Toe.
Ultimate Tic Tac Toe on normaalin ristinollan variaatio, jossa normaali 3x3-ruudukko sisältää kukin myös oman 3x3-ruudukon. Pelaaja aloittaa laittamalla merkkinsä johonkin ruutuun (yhteensä 81 eri mahdollista aloitusta). Seuraavassa vuorossa olevan täytyy tämän jälkeen laittaa oma merkkinsä pienen ruudukon vastaavaan ison ruudukon johonkin yhdeksästä (3x3-ruudukkoon) ruutuun. Siispä jos peli aloitetaan keskimmäisen ruudukon oikeasta alakulmasta, täytyy seuraavan pelaajan laittaa merkkinsä oikean alakulman pikkuruudukon johonkin ruutuun, Peli jatkuu säännöistä poiketen joko niin kauan että toinen pelaaja saa yhteen ruutuun kolme peräkkäin ja voittaa ruudun, tai siten että voitetusta ruuduista täytyy muodostaa vielä kolmen suora. Jälkimmäisessä pelimuodossa ruudun ollessa jo vallattu, saa vastapelaaja päättää merkkinsä sijainnin vapaasti mikäli joutuisi laittamaan merkkinsä kyseiseen ruutuun.
Microsoft Paint

Microsoft Paint on Windowsin mukana tuleva piirto-ohjelma. Se tukee BMP-, JPEG, GIF-, PNG- ja TIFF-kuvaformaatteja.
Paint perustuu ZSoftin PC Paintbrush -ohjelmaan, jonka Microsoft lisensoi ja toimitti hiirensä mukana. ZSoft siirsi PC Paintbrushin Windowsille ja Microsoft toimitti sen jälleen hiirensä ohjelmapaketin mukana Windows 2.0:lle. Windows 3.0:n myötä Paintbrushista tuli osa Windowsia.
Uusi versio Paintista otettiin käyttöön Windows 95:ssa jolloin nimi muutettiin Paintiksi, tässä käytettyjä kuvakkeita ja väripalettia käytettiin vielä Windows XP:ssä. Windows Vistassa työkalurivin kuvakkeet ja oletus väripaletti muuttuivat. Lisäominaisuuksia tässä versiossa olivat myös kumoamistasojen lisääntyminen, zoomausliukusäädin ja rajaus. Windows 7:ssa Paintiin tuli lisää siveltimiä. Myös tuettujen kuvaformaattien määrä on lisääntynyt uudemmissa versioissa.
Paintin ominaisuuksiin kuuluu muun muassa erilaisia valintatyökaluja, värityökaluja, siveltimiä ja geometrisia kuvioita.
Lisäksi Paintissa on tekoäly, jolla voi luoda kuvia.
Microsoft WordPad

Microsoft WordPad on alkeellinen Windows-käyttöjärjestelmän mukana tuleva tekstinkäsittelyohjelma, joka on Windows Writen seuraaja. Vaikkakin peruskäyttäjän tarpeisiin WordPad usein riittäisi, on se jäänyt käytännössä kokonaan Wordin varjoon. WordPad liitettiin käyttöjärjestelmään Windows 95:n julkaisun yhteydessä korvaten Microsoft Writen. Tuettuja tiedostomuotoja ovat TXT ja RTF. Lisäksi Windows 98:n mukana toimitettu WordPad pystyi tallentamaan DOC-muotoisia tiedostoja – ominaisuus, joka on poistettu myöhemmistä käyttöjärjestelmistä.
Syksyllä 2023 ilmoitettiin, ettei WordPad-ohjelmaa enää päivitetä ja ohjelma poistuu myöhemmin kokonaan tarjonnasta Windowsin uusimmista versioista.
AbiWord

AbiWord on vapaa ja avoimen lähdekoodin tekstinkäsittelyohjelma, joka on julkaistu GPL-lisenssillä. 
AbiWordin kehityksen aloitti AbiSource-projektin osana SourceGear Corporation, joka julkaisi ohjelman lähdekoodit. Kehittäjäyhteisö muodostui projektin ympärille ja SourceGear lopetti sen parissa työskentelyn.
Versio 1.0 julkaistiin 18. huhtikuuta 2002. Julkaisun jälkeen AbiWord sai kehuja nopeudestaan ja pienestä koostaan, mutta taulukko-ominaisuuden puuttuminen vähensi käyttäjiä. Versio 2.0, joka tuki taulukoita, julkaistiin 15. syyskuuta 2003.
AbiWord käyttää oletuksena omaa tiedostomuotoa, mutta voi myös avata ja tallentaa eri muodoissa plugin-laajennuksien avulla.
AbiWord pystyy avaamaan RTF-, HTML-, OpenOffice-, Microsoft Word- ja LaTeX-tiedostoja.
Miinaharava (peli)

Miinaharava () on Robert Donnerin vuonna 1989 tekemä yksinpelattava älypeli. Peli on tehty usealle alustalle ja se tuli suuren yleisön tietoisuuteen 1992, kun se tuli Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmään 3.1 alkaen.
Pelilauta.
Miinaharavassa käytössä on pelilauta, jonka kaikki ruudut ovat alussa paljastamattomia. Laudalla on piilossa miinoja, joiden paikat tulee merkitä lipuilla. Windowsin Miinaharavassa
Lisäksi on käytössä kustomoitu vaikeustaso, jossa laudan koon ja miinojen määrän saa itse päättää.
Säännöt.
Pelaaja klikkaa hiiren vasemmalla näppäimellä paljastamattomia ruutuja: jos ruudussa on miina, se räjähtää ja peli päättyy. Jos ruudussa ei ole miinaa, ruudussa näkyy, monessako ruudun kahdeksasta naapuriruudusta on miina. 
Mikäli klikatun ruudun yhdessäkään naapuriruudussa ei ole miinaa, peli paljastaa ensin kaikki siihen yhteydessä olevat ruudut, joiden naapurissa ei myöskään ole miinaa, sekä lisäksi tämän paljastetun alueen reunalla olevat ruudut, joiden naapurissa on miina. Tämä ei helpota mutta nopeuttaa peliä etenkin suurella laudalla, jossa on vähän miinoja, koska "nollaruutuja" ei tarvitse klikkailla yksitellen.
Oikealla näppäimellä pelaaja voi merkitä lipulla paljastamattoman ruudun, jossa päättelee olevan miinan. Kun kaikki miinattomat ruudut on paljastettu, pelaaja on onnistunut ja hänen tuloksensa on käytetty aika.
Muuta.
Miinaharavassa onnella on myös osuutensa, sillä joskus pelaaja voi joutua summamutikassa paljastamaan ruudun ilman, että voi päätellä sen miinatilanteesta mitään. Ensimmäinen ruutu on aina paljastettava summassa, mutta Windowsin Miinaharavassa ensimmäisellä klikkauksella ei voi osua miinaan (paitsi Windows 7:n versiossa aloittaessa saman kentän uudestaan). Jos ensimmäisessä ruudussa on miina, Windows XP:n versiossa se siirtyy ensisijaisesti vasempaan ylänurkkaan tai muuhun vapaaseen ruutuun.
Microsoft Outlook

Microsoft Outlook on Microsoft Office -ohjelmistopakettiin kuuluva sähköpostiohjelma. Sähköpostin lisäksi ohjelma sisältää kalenterin sekä yhteystietojen ja tehtävänhallinnan. Outlookia voidaan käyttää itsenäisenä sovelluksena taikka Microsoft Exchange Serverin kanssa. Outlookiin voidaan kytkeä Microsoftin CRM-ohjelmisto.
Outlookin versiot Windowsille ovat:
Windowsin mukana jaeltu Outlook Express oli samankaltaisesta nimestä huolimatta eri ohjelma, joka Windows Vistan julkaisun myötä nimettiin Windows Mailiksi.
Tiedostotyyppi.
Sähköpostit tallentuvat paikallisesti .ost-tiedostoon.
.pst on tiedostotyyppi jota käytetään Microsoft Outlookissa sähköpostien paikalliseen arkistointiin.
Vanhemmissa Outlookin versioissa on ollut 2 gb kokorajoitus pst-tiedostojen koolle.
Reš

Reš tai joissakin murteissa riš on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston 20. kirjain. Se on arabialainen ran, kreikkalaisen rhoon, kyrillisen Р:n ja latinalaisen R:n edeltäjä. Heprealaisessa numerojärjestelmässä rešillä on lukuarvo 200.
Heprean kielessä reš ääntyy [r] tai nykyhepreassa yleensä [ʀ]. Reš on yksi niistä viidestä heprean kirjaimesta, jotka eivät voi kahdentua eli joiden sisässä ei voi olla dageš-pistettä. Kirjaimen nimi tulee päätä tarkoittavasta sanasta. () Talmud selittää vertauskuvallisesti rešin kuvaavan pahaa ihmistä (sana "raša"), josta viereisen kirjaimen qofin ("qadoš", pyhä) kasvot ovat kääntyneet pois. Qofin pieni rašiin päin osoittava uloke kuvaa pyhyyden kruunua, jonka katuva reš voi saada.
Esimerkkejä:
Alan Wilder

Alan Charles Wilder (s. 1. kesäkuuta 1959 Lontoo, Englanti) on brittiläinen muusikko, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja. Hän on Depeche Moden entinen jäsen ja soitti yhtyeessä vuosina 1983–1995 koskettimia ja rumpuja. Wilder sävelsi yhtyeelle viisi kappaletta ”Two Minute Warning”, ”The Landscape Is Changing”, ”If You Want”, ”Fools” ja ”In Your Memory”. Vuodesta 1986 alkaen Wilder on julkaissut omaa musiikkiaan nimellä Recoil.
 "1+2" ja "Hydrology" julkaistiin CD:llä nimellä "Hydrology plus 1+2" (1988).
SKS (ase)

 
SKS (, "7,62 mm Samozarjadnyi Karabin sistemi Simonova, 1945", itselataava karbiini, Simonov 1945) on neuvostoliittolaisen Sergei Simonovin vuonna 1945 suunnittelema itselataava kivääri. 
Toisesta maailmansodasta saatujen kokemusten perusteella Neuvostoliitossa oltiin vakuuttuneita täysitehoisen kiväärinpatruunan vanhentumisesta. Mallia otettiin saksalaisen Gecon kokeilupatruunasta M35 7,75×39,5mm. Kyseistä patruunaa saksalaiset kehittivät toisen maailmansodan loppuun asti. Patruunan läpimitta pudotettiin 7,62 millimetriin. Tämän pohjalta luotiin aluksi M43 7,62×41 -patruuna. Hylsyn pituutta päätettiin lyhentää ja näin luotiin M43 7,62×39mm -patruuna. PTRS-panssarikiväärin sekä itselataavan Simonov M/36 -kiväärin suunnittelija Sergei Gavrilovitš Simonov suunnitteli alkuperäistä 7,62×41-patruunaa varten SKS:n. 
Ensimmäinen prototyyppi valmistui vuonna 1945, ja asetta käytettiin jonkin verran saksalaisia vastaan itärintamalla. Palaute oli hyvä, joten asetta jatkokehitettiin, kunnes vuonna 1949 valmistui lopullinen versio 7,62×39-kaliiperissa. Samalla ase otettiin täysipainoisesti käyttöön neuvostoarmeijassa.
AK-sukuiset aseet kuitenkin syrjäyttivät sen varsin nopeasti, joten 1980-luvulle tultaessa SKS oli enää vain ei-taistelevien joukkojen käytössä. Siitä huolimatta asetta toimitettiin paljon Neuvostoliiton liittolaisille Aasiaan ja Afrikkaan ja se saikin näillä alueilla paljon suosiota, koska se oli helppokäyttöinen ja toimintavarma, ja vaati vähän koulutusta. Tämän vuoksi se sopi hyvin puolisotilaallisille sissiliikkeille Afrikassa, missä SKS on edelleenkin hyvin suuressa suosiossa AK-sukuisten aseitten ohella.
Aseesta on monia eri versioita, ja sitä on valmistettu useissa Neuvostoliiton liittolaismaissa. Kiinassa malli tunnetaan tyyppi 56:na, joka on helppo tunnistaa piikkimallisesta pistimestään. Kiinassa on myös valmistettu pitkälti SKS:n näköistä, mutta lukkomekanismiltaan AK-47:ään perustuvaa, irtolippaalla varustettua Type 68 -rynnäkkökivääriä. Jugoslaviassa SKS kehiteltiin pisimmälle: tyypin 59/66:ssa on kaasuputkensulkija kiväärikranaattien ampumista varten sekä tritium-yötähtäimet.
Atochan rautatieasema

Atochan rautatieasema () on Espanjan pääkaupungin Madridin suurin rautatieasema. Se sijaitsee Atochan kaupunginosassa Arganzuelan alueella, Plaza de Emperador Carlos V:n vieressä. Se on pääteasema Madridin aluetta palveleville lähiliikennejunille, etelästä saapuville paikallis- ja kaukoliikennejunille sekä AVE-suurnopeusjunille. Kaikkia näitä junia liikennöi Espanjan kansallinen rautatieliikenneyhtiö Renfe Operadora.
Asema avattiin 9. helmikuuta 1851 nimellä "Estación de Mediodía". Se oli Madridin ensimmäinen rautatieasema. Rakennus tuhoutui pahasti tulipalossa 1880-luvulla. Neljä vuotta kestäneet uudelleenrakennustyöt aloitettiin vuonna 1888 aiemmin muun muassa Gustave Eiffelin kanssa yhteistyötä tehneen arkkitehdin Alberto de Palacio Elissagnen johdolla. Uusi raudasta ja lasista valmistettu rakennus oli 152 metriä pitkä ja 40 metriä leveä. Plaza de Emperador Carlos V:tä kohti oleva pääty suljettiin, mikä loi asemalle sen tunnusomaisen julkisivun.
Sata vuotta käytössä ollut vanha asemarakennus poistettiin käytöstä vuonna 1992 ja muutettiin liiketilaksi, jossa on kauppoja, kahviloita, yökerho ja 4 000 neliömetrin kokoinen trooppinen puutarha. Sen taakse rakennettiin Rafael Moneon suunnittelema moderni terminaali, joka on nelinkertaistanut aseman kapasiteetin. Aseman läheisyydessä toimii myös kaksi Madridin metron asemaa, "Atocha" ja "Atocha Renfe". Jälkimmäinen otettiin käyttöön uuden terminaalin rakentamisen jälkeen ja on suoraan yhteydessä rautatieasemaan.
Atochan rautatieasema sai osakseen kansainvälistä julkisuutta 11. maaliskuuta 2004 tapahtuneiden terrori-iskujen vuoksi. Sen välittömässä läheisyydessä sijaitsee 1900-luvun taiteeseen keskittynyt Reina Sofían taidemuseo.
Mutageeni

Mutageeni on jokin mutaatiota aiheuttava tekijä kuten säteily tai kemiallinen yhdiste.
Mutageenien tutkimus alkoi 1920-luvulla. Alan pioneerina pidetään H.J. Mulleria, joka havaitsi röntgensädetyksen lisäävän mutaatiota banaanikärpäsissä. 
Erilaiset mutageenit.
Ionisoiva säteily on tunnetuin ja tutkituin mutageeni. Mutaatioiden määrä on suoraan verrannollinen säteilyannokseen ja ne syntyvät herkimmin jakautumisvaiheessa olevissa soluissa. Kemialliset mutageenit aiheuttavat mutaatiota suorasti puuttumalla DNA-rakenteeseen tai epäsuorasti häiritsemällä esimerkiksi korjaajaentsyymien toimintaa. Myös jotkin virukset aiheuttavat mutaatiota.
Oligarkia

Oligarkia eli harvainvalta ( ”harvat” ja ”hallita”) on valtiomuoto, jossa vallankäyttö on rajattu pienelle, syntyperään tai varallisuuteen perustuvalle eliitille.
Antiikin aikana.
Kreikkalainen filosofi Aristoteles käytti sanaa "oligarkia" tarkoittamaan korruptoitunutta, oligarkkien omaan etuun tähtäävää vallankäyttöä. Jos eliitti sen sijaan käytti valtaansa epäitsekkäästi, yhteistä hyvää ajaakseen, kutsui hän hallintoa "aristokratiaksi".
Spartassa vallitsi spartiaattien harvainvalta, ja monissa kreikkalaisten siirtokunnissa alkuperäisten siirtolaisten oligarkia. Myös Ateenassa yritettiin vuonna 411 eaa. peloponnessolaissodan aikaan perustaa oligarkia. Solonin lakien voimaantulon jälkeen 600–500 lukujen vaihteessa eaa. Solonin oligarkiassa, joka voidaan nähdä myös timokratiana, kansalaiset oli jaettu neljään luokkaan joilla oli vaihteleva määrä oikeuksia ja velvollisuuksia. Vain ylimmillä yhteiskuntaluokilla, joilla oli varallisuutta ja veronmaksukykyä, oli mahdollisuus poliittiseen vaikuttamiseen. 
Roomassa muotoutui 400-luvulla eaa. uusi varallisuuteen perustuva oligarkkinen hallintojärjestelmä, jossa varakkaimmilla kansanluokilla oli kansankokouksissa ehdoton valta.
Nykyaikana.
Nykyaikana oligarkia nähdään yleisesti demokratian vastakohtana. Joidenkin poliittisten filosofien mukaan tämä on kuitenkin totta vain kun katsotaan demokratian retoriikkaa tai sen ideaalia, mutta todellisen maailman demokratiat muistuttavatkin oligarkioita monessa suhteessa. Sosiologi C. Wright Millsin mukaan demokratiassa vallan ottavat yritykset, asevoimat ja hallinnollinen byrokratia, jotka eivät ole vastuussa äänestäjille ja pyrkivät tavoittelemaan vain omaa etuaan yleisen edun kustannuksella.
Italialaisen Gaetano Moscan mukaan kaikista suurista yhteiskunnista tulee lopulta pienen vähemmistön, ”poliittisen luokan”, hallitsemia, koska sillä on korkeaa hallinnollista osaamista, jonka avulla se voi ottaa haltuunsa maan hallintokoneiston.
Oligarkkisia piirteitä voidaan havaita kaikkialla. Selkeimmin oligarkioita ovat olleet nykyaikana apartheidin aikainen Etelä-Afrikka, jossa valta oli valkoisella vähemmistöllä, ja Iranin islamilainen tasavalta, jossa valta on islamilaisella papistolla. Oligarkioita ovat myös olleet monet sotilashallitusten hallitsemat valtiot. Lisäksi Venäjän ja Ukrainan kommunisminjälkeisissä yhteiskunnissa ovat rikkaat oligarkit olleet merkittävässä osassa poliittista elämää.
Oligarkinen kapitalismi.
Oligarkinen kapitalismi on kapitalismin muoto, jossa talouskasvu ei ole tärkeää. Siinä suojellaan ja rikastutetaan pientä väestönosaa. Sen kanssa ilmenee räikeää taloudellista epätasa-arvoa ja korruptiota. Idea on se että taloudellisen vallan keskittyminen tuo mukanaan oligarkisen politiikan, sillä talous ja politiikka ovat toisiinsa toiminnallisesti kytköksissä. Yhdysvalloissa oligarkisen kapitalismin mahdollisuus on sivuutettu 1940-luvulta alkaen kylmän sodan hengessä ja uusfasismin ilmeneminen on kiistetty. Kapitalismin kytky demokratiaan on esitetty "annettuna" ja "vapaan maailman" tosiseikkana.
Angolan portugali

Angolan portugali on Angolassa puhuttava portugalin murre. Jotkut pitävät Angolan portugalia enemmänkin "aksenttina" kuin murteena. 
Angolan portugalia käyttää 60 % Angolan asukkaista eli noin 7,5 miljoonaa ihmistä. "Ethnologuen" mukaan äidinkielenään sitä puhuu kuitenkin vain 87 000 ihmistä, joista 30 000 on Brasiliasta kotoisin. Angolassa puhutaan portugalia, koska Angola oli Portugalin siirtomaa vuosina 1576–1975.
Angolan portugalia lähinnä oleva portugalin murre on brasilianportugali. Suurin osa Angolan portugalin sanastosta on samaa kuin muissa murteissa, mutta joitakin eroja on. Myös Angolan portugali jakautuu useisiin pienempiin murteisiin, joista osa on saanut vaikutteita afrikkalaisista kielistä.
DOSBox

DOSBox on MS-DOS-ympäristön emulaattori, joka on saatavissa sekä Windowsille, Linuxille että macOS:lle. DOSBox emuloi MS-DOS-käyttöjärjestelmän lisäksi x86-suoritinsarjaa sekä useita DOS-kauden IBM PC -yhteensopivien näyttötiloja ja äänikortteja. Ohjelma emuloi myös DOSin komentoriviä.
32-bittiset Windows NT -versiot tukevat DOS:ia NTVDM-komponentin kautta, mutta tämä ei ole tuettu 64-bittisillä x86-64 tai ARM-suorittimilla.
Emulaattori voi olla jopa parempi vaihtoehto kuin alkuperäinen MS-DOS, sillä kaikki DOS-pelit eivät toimi oikein uudella laitteistolla. Esimerkiksi muistinhallinta tai PCI-väyläinen äänikortti, jota ei DOSin valtakaudella tunnettu, saattavat aiheuttaa ongelmia.
DOSBoxin päätarkoituksena on ollut pelien pyörittäminen, mistä ohjelma suoriutuu hyvin. Ohjelmalla voi suorittaa Windows 3.11 -käyttöjärjestelmää Linux-ympäristöissä.
DOSBoxilla on myös mahdollista ottaa kuvakaappauksia ja nauhoittaa videoita ruudusta.
DOSBox on myös siirretty eri mobiililaitteiden käyttöjärjestelmille, kuten Android sekä iOS.
Wine-projekti käyttää DOSBoxia DOS-ohjelmien tukeen Winen versiosta 4.0 lähtien.
Muut versiot.
vDos on DOSBoxista forkattu versio, josta on karsittu grafiikkaa ja pelien emulaatiota vanhojen tekstimuotoisten ohjelmien hyväksi.
DOSBox-X on forkattu versio, joka sisältää emulaatioympäristön myös Windows 3.x, 9x ja ME -versioille.
Lepidus

Marcus Aemilius Lepidus (87 ? – 13/12 eaa.) oli roomalainen poliitikko. Lepidus liittyi Caesarin kannattajiin Pompeiusta vastaan vuonna 49 ja valittiin konsuliksi 46 eaa. Hän oli toisen triumviraatin jäsen 44 eaa. ja pontifex maximus. Hän hallitsi Afrikan provinssia vuosina 40–39. Hän yritti sieltä käsin järjestää kapinaa Octavianusta vastaan, mutta ei saanut omia sotilaitaan ajatuksen kannalle. Lepidus syrjäytettiin vuonna 36.
Nika-kapina

Nika-kapina () tapahtui Bysantin valtakunnan pääkaupungissa Konstantinopolissa tammikuussa 532. Kapinan yhteydessä suuria osia kaupungista paloi maan tasalle ja peräti 30 000–50 000 ihmistä sai surmansa.
Antiikin Roomassa ja Bysantissa hevosurheilu oli suosittua ja vaunukilpa-ajojen katsojat olivat järjestäytyneet niin sanottuihin sirkuspuolueisiin. Roomassa puolueita oli ollut neljä, ja ne oli nimetty suosikkijoukkueen käyttämän värin mukaan. 500-luvun Bysantissa oli vain jäljellä kaksi puoluetta, ”siniset” ja ”vihreät”. Kummallakin puolueella oli paljon vaikutusvaltaa. Sirkuspuolueita voitaisiin verrata niin huligaaneihin kuin poliittisiin puolueisiinkin. Sinisten johtajat edustivat maanomistajaluokkaa ja vihreiden johto lähinnä kauppaa ja teollisuutta. 
Puolueiden jäsenillä oli muun muassa tapana huudella keisarille omia vaatimuksiaan kilpa-ajojen yhteydessä. Konstantinopolin hippodromi oli tavallaan koko kaupungin olohuone. Puolueiden kannattajissa oli myös korkea-arvoisia henkilöitä. Esimerkiksi keisari Justinianus I oli sinisten kannattaja. Sirkuspuolueilla oli tapana mellakoida ja esimerkiksi keisari Anastasioksen aikana tapahtui peräti kymmenen mellakkaa, jotka voidaan liittää sirkuspuolueisiin.
Nika-kapinan taustana oli se, että vuonna 531 eräät sinisten ja vihreiden edustajat tuomittiin murhasta ja heidät oli tarkoitus hirttää. Muutama tuomittu pääsi karkaamaan 10. tammikuuta 532. He pakenivat kirkkoon, jonka ympärille kerääntyi kiihtynyt ihmisjoukko. Keisari Justinianus neuvotteli juuri rauhasta persialaisten kanssa ja nyt pääkaupungissa oli samalla syntynyt mahdollinen kriisi. Kansa oli myös raivoissaan korkeasta verotuksesta. Rauhoittaakseen tilannetta Justinianus julisti kilpa-ajot pidettäväksi 13. tammikuuta ja perui tuomiot.
Kilpa-ajot pidettiin niin kuin oli luvattu. Aluksi ihmiset vain huusivat erilaisia solvauksia Justinianukselle, mutta päivän lopulla katsojat alkoivat huutaa ”Nika!” (suom. ”Voitto!”) tavanomaisten ”vihreä” ja ”sininen”-huutojen sijaan. Tämän jälkeen alkoi yleinen mellakka. Ihmismassat yrittivät hyökätä keisarilliseen palatsiin, mutta eivät onnistuneet. Seuraavien päivien ajan palatsi oli käytännössä piiritettynä.
Eräät senaattorit näkivät nyt tilaisuutensa päästä eroon Justinianuksesta, jota pidettiin nousukkaana. Senaatin tukemana mellakoitsijat vaativat, että Justinianus erottaisi kansan erityisesti vihaamia virkamiehiä. Nämä olivat verotuksesta vastaava prefekti Johannes Kappadokialainen ja lainsäädännön uudelleenkirjoittamisesta vastaava kvestori Tribonianus. Lopulta he julistivat uudeksi keisariksi Hypatiuksen, joka oli entisen keisari Anastasiuksen veljenpoika.
Justinianus oli jo valmis pakenemaan pääkaupungista, mutta keisarinna Theodora sai hänet jäämään paikalleen. Tämän jälkeen Justinianus määräsi kenraalinsa Belisariuksen ja kamariherra Narseksen kukistamaan kapinan. Kapinalliset saatiin koottua Hippodromiin, jossa heistä teloitettiin arviolta 30 000. Myös kapinalliset senaattorit ja Hypatius teloitettiin.
Kanadanenglanti

Kanadanenglanti on Kanadassa puhuttava englannin murre. Sitä puhuu ensimmäisenä tai toisena kielenään yli 26 miljoonaa ihmistä.
Kanadanenglannissa on vaikutteita sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa puhuttavista englannin murteista. Kanadassa englantia äännetään pääosin samoin kuin Yhdysvalloissa, mutta joillakin alueilla ääntäminen on lähempänä Isossa-Britanniassa puhuttavaa englantia. Sanastoltaan kanadanenglanti on lähintä sukua amerikanenglannille. Kanadanenglanti jakautuu useaan pienempään murteeseen. Jotkin murteet ovat muita englannin murteita enemmän saaneet vaikutteita ranskasta.
Oikeinkirjoitus.
Kanadalainen oikeinkirjoitus yhdistää sekä brittiläisiä että yhdysvaltalaisia sääntöjä. Huomattavimpana, ranskasta tulevat sanat, jotka amerikan englannissa päättyvät -or tai -er, kuten "color" tai "center", säilyttävät oikeinkirjoituksen lähempänä niiden alkuperäistä kanadalaista tai brittiläistä kirjoitusta ("colour" tai "centre").
Hygrophoraceae

Hygrophoraceae on Agaricales-lahkoon kuuluva heimo. Se sisältää sekä helttasieniä että muunlaisia sieniä.
Hygrophoraceae-heimon vahakkaat ovat valkoitiöisiä sieniä, joiden heltat ovat huomattavan paksut. Paksuus johtuu itiökantojen eli basidioiden suuresta koosta. Useat vahakkaista ovat hyviä ruokasieniä.
Suvut.
Hygrophoraceae sisältää seuraavat suvut:
Johannes Kappadokialainen

Johannes Kappadokialainen oli prefekti Bysantin keisari Justinianus I aikana vuosina 531–541.
Johannes nimitettiin johtamaan ryhmää, jonka tarkoituksena oli kirjoittaa uudelleen valtakunnan lakikokoelma, "Corpus iuris civilis". 
Johannes oli myös Justinianuksen tärkeä neuvonantaja. Hänen vastuullaan oli esimerkiksi verojen kerääminen. Johanneksen määräämät uudet verot olivat niin epäsuosittuja, että vuoden 532 Nika-kapinassa yksi kapinoitsijoiden päävaatimuksista oli Johanneksen ja kvestori Tribonianuksen erottaminen. Justinianus erottikin heidät, mutta heti kukistettuaan kapinan hän nimitti heidät uudelleen. Kapinan jälkeen Johanneksen valta kasvoi entisestään, ja hän pääsi neuvomaan Justinianusta sotilaallisissa asioissa. Hän oli mukana laatimassa "ikuista rauhaa" persialaisten kanssa, ja hän suostutteli Justinianuksen lähettämään Belisariuksen valtaamaan Afrikan pohjoisrannikkoa vandaaleilta.
Keisarinna Theodora vihasi Johannesta, ja vuonna 541 hän syytti tätä petoksesta. Johannes erotettiin virastaan, hänen omaisuutensa takavarikoitiin, hänet vangittiin ja myöhemmin karkotettiin.