Kartano

Kartano tarkoittaa suurtilaa tai sen isoa päärakennusta. Kartanolle ei ole tarkkaa määritelmää. Kartano on yleensä suurtila, joka on vauras ja sen omistukseen liittyy paljon metsää ja maata. Kartanoon liittyy usein puutarha. 
Taustaa.
Alkujaan kartano perustui yleensä säterivapauteen tai läänitykseen, ja se oli omavarainen elintarvikkeiden ja muidenkin tavaroiden suhteen. Siellä vietettiin yleensä säädynmukaista elämää. Lisäksi kartanoilla oli usein torppia ja runsaasti peltoa ja metsää. Kartanoita asuttivat alun perin aateliset, mutta myöhemmin kartanoita siirtyi myös talonpoikien omistukseen. 
Etymologisesti nimitys juontuu ruotsin sanasta "herrgård" ’herraskartano’, tarkemmin sanasta "gård" ’piha, aitaus, linnoitus’.
Kartanoiden omistajat olivat aiemmin yleensä aatelisia tai muita säätyläisiä, mutta myöhemmin kartanoita saattoivat omistaa myös talonpojat. 
Kuninkaankartanot.
Kartanoita on ollut itsenäisiä ja niin sanottuja kruununkartanoita (kuninkaan omistamia). Kuninkaankartanot olivat kruunun omistamia suuria maatiloja. Ne olivat valtion hallinnon keskuspaikkoja, joihin kerättiin veroja. Lisäksi ne toimivat mallikartanoina talonpojille. Kuninkaankartanot olivat yleensä voudin tai lampuodin hoitamia. Kuninkaankartanoista käytettiin eri nimityksiä kuten: herraskartano, karjakartano ja mallikartano. 
Kartanot Suomessa.
Suomessa kartanoihin luetaan rälssisäterit, kruununkartanot sekä muunlaiset suuret tilat, jotka historiallisesti ovat olleet säätyläisten omistuksessa. Komeita aatelissukujen omistamia kartanoita on kutsuttu herraskartanoiksi ja Itä-Suomessa hoveiksi. Herraskartanot ovat voineet olla sekä tehokkaita maa- ja metsätaloustiloja että säätyläisten seuraelämän näyttämöitä. Suomen vanhoista herraskartanoista yli puolet sijaitsee Varsinais-Suomessa. Toinen alue, jolle niitä rakennettiin, oli Helsingin seutu. Kolmantena keskittymäalueena on mainittava Savo, erityisesti Rantasalmi ja Joroinen. 
Valtion omistamia, kruununkartanoita vaatimattomampia tiloja on kutsuttu "latokartanoiksi". Myös ensimmäisiä 1600- ja 1700-luvuilla perustettuja rautaruukkeja ja suurempia sotilasvirkataloja voidaan pitää kartanoina. 
Viron moisiot.
Virossa herraskartanoa kutsutaan moisioksi. Kadonneen baltiansaksalaisen kulttuurin muistomerkkinä Virossa on säilynyt runsaasti moisioita, vaikka niistä suuri osa on aikojen saatossa rappeutunut tai hylätty. Moisioiden alkumuotona pidetään muinais-Viron ylimysten yksityistiloja, ja ensimmäisten moisioiden lasketaan syntyneen 1200-luvun alussa. Moisioita oli 1500-luvun alussa yli 200 ja 1800-luvun puolivälissä jo noin 1 120. 
Myös paikoin Varsinais-Suomessa sana "moisio" on tarkoittanut kartanoa, muualla Suomessa kuitenkin lähinnä peltoa.
Kartanot Euroopassa.
Englannin kielisissä maissa kartanoa kutsutaan termillä "manor house" tai "mansion". Rakennukset kuitenkin eroavat toisistaan siinä, että manor house oli alkujaan feodaaliherran asunto ja hallintokeskus kun taas mansion varakkaan yläluokkaisen kuten vaikkapa porvarin, ylimystön tai aateliston asumus. Ranskassa vastaava termi on "château" joka voidaan toisaalta kääntää myös palatsiksi tai linnaksi. Useimmin "château" tarkoittaa Ranskassa palatsia tai isoa maalaistaloa kuin varsinaista linnaa. Tämä tulee esimerkiksi hyvin vastaan vaikkapa Versailles’n palatsissa joka oli alun perin Ranskan kuninkaan metsästysmaja. 
Kartanoa voidaan myös joissain tapauksessa kutsua plantaasiksi.