Iltaset

Iltaset oli vuosina 1973–1975 ensin Oulussa ja sitten Helsingissä ilmestynyt iltapäivälehti. "Iltaset"-lehden perusti helmikuussa 1973 oululainen lehti- ja kirjapainoyhtiö Oy Liitto, joka julkaisi myös kaupunkilehti "Oulu"-lehteä ja keskustalaista maakuntalehteä nimeltä "Liitto". Myöhemmin "Iltasten" julkaisijaksi tuli Yhtyneiden Kuvalehtien, WSOY:n ja Otavan perustama Yhtyneet Päivälehdet Oy, joka kuitenkin pian sulautettiin Yhtyneisiin Kuvalehtiin.
Alun perin pohjoissuomalaiseksi tarkoitetun kolmipäiväisen iltapäivälehden ideoija oli "Liiton" toimitusjohtaja Esko Kauppinen. "Liitto" oli hankkinut ensimmäisenä pohjoissuomalaisena lehtitalona offset-painokoneen, ruotsalaisen Solnan, ja sille piti saada painotöitä koska koneen hankinta oli raskaasti lainoitettu.
"Iltaset"-lehden nimen keksi oululainen mainosmies Esko Häme. Oy Liiton johtokunnan puheenjohtajana oli lehteä perustettaessa haapavetinen ministeri-kansanedustaja, myöh. eduskunnan puhemies Ahti Pekkala (kesk.). "Iltaset"-lehden päätoimittajana toimi sen Oulussa ilmestyessä Hemmo Kuuranhalla ja toimitussihteerinä Joni Skiftesvik. Urheilutoimituksen päällikkö oli Jouko Siitonen ja toimittajana oli Raimo Pehkoranta. Kuvaosaston päällikkönä toimi Veikko Aitamurto ja kuvaajana Antti Syväjärvi. Toimittajia olivat mm. Eino Nykänen, Ilkka Tönkyrä, Heljä Tuoriniemi, Osmo Palonen, Reijo Perkkiö, Pentti Manninen, Ilkka Pekkala, Usko Määttä, Marja-Liisa Keinänen ja Kauko Kujala. Piirtäjänä oli Matti ”Nacci” Lassila ja toimitustyöntekijänä Arja Rantala.
Lehdellä oli sen Oulussa ilmestyessään ajoittain hyvinkin tiheä avustajaverkosto Tukholmaa ja Lontoota myöten. Lehti otti vaikutteita sisältöön ja ulkoasuun ruotsalaisista iltapäivälehdistä "Aftonbladetista, Kvällspostenista" ja "Expressenistä" sekä saksalaisesta "Bild-Zeitungista". Sillä oli yhteistyötä Pohjois-Ruotsissa ilmestyvien "Norrländska Socialdemokratenin" ja "Kurirenin" aluetoimittajien kanssa.
"Iltasten" kolumnisteina toimivat mm. kirjailijat Erno Paasilinna ja Väinö Kirstinä sekä taiteilija-elokuvaohjaaja Eeli Aalto. Lehden jakelupäällikkönä oli Juha Salmi. Ilmoitusmyynnistä vastasivat Pekka Karhumaa ja Erkki Kolkka. Kotimaassa lehti teki uutisyhteistyötä Helsingissä ilmestyneen "Nya Pressen" -iltapäivälehden kanssa uutisia ja laajempiakin juttukokonaisuuksia vaihtaen.
Liitto myi tappiota tuottaneen "Iltaset"-lehden syksyllä 1973 WSOY:n ja Otavan omistaman Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n tytäryhtiölle Yhtyneille Päivälehdille. Kilpailevana ostajaehdokkaana oli lehtikustannusyhtiö Apu. Lehtikauppaa olivat järjestelemässä Yhtyneiden Kuvalehtien puolelta Mikko Pohtola, Ahti Sirkiä ja Jorma K. Virtanen. Liitto halusi päästä lehdestä eroon sen tappiollisuuden takia. Levikki oli jäänyt budjetoidusta 10 000 kappaleesta noin puoleen. Ilmoitustulot olivat minimaaliset. Liiton toimitusjohtaja Esko Kauppinen sai lehtiprojektin takia työnantajaltaan epäluottamuslauseen ja joutui eroamaan loppuvuodesta 1974. Ahti Pekkala säilytti Liiton johtokunnan puheenjohtajuuden. Lehden painatus siirtyi Oulusta Hufvudstadsbladetin painoon Helsinkiin, jossa oli vapaata kapasiteettia "Nya Pressenin" juuri lakattua ilmestymästä.
"Iltaset"-lehdellä oli ollut koko sen Liiton omistuksessa oloajan voimakas oppositio sanomalehti Liiton toimitusosaston taholta. Osasto katsoi lehden vievän heikossa taloudellisessa tilassa olevan yhtiön voimavaroja ja heikentävän päälehden keskustalaisen "Liiton" toimintoja. Yhtiön sisäistä oppositiota johti Pohjois-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen varapuheenjohtaja, "Liitto"-lehden toimitussihteeri Matti Korhonen.
"Iltaset"-lehteä alettiin suunnata omistajavaihdoksen jälkeen voimallisemmin pääkaupunkiseudun markkinoille "Ilta-Sanomien" kilpailijaksi ja se alkoi ilmestyä omana painoksenaan Helsingissä maaliskuusta 1974 lähtien. 
Päätoimittajia oli eräässä vaiheessa peräti kuusi, muiden muassa Mauno Saari, Veli-Antti Savolainen, Heikki Kekkonen ja Rampe Toivonen. Toimitusjohtajana oli Klaus Bremer, apulaisjohtajana Heikki Lehmusto ja julkaisujohtajana Jorma. K. Virtanen. Toimituskuntaan kuuluivat muiden muassa Markku Saksa, Manu Paajanen, Juha Numminen, Matti Vehviläinen, Kari Varvikko, , Jouko Siitonen, Heljä Tuoriniemi, Raija Parikka, Pentti Manninen, Ulf Stambej, Juha Akkanen, Matti Yrjänä Joensuu, Hemmo Kuuranhalla ja Tarja Laaksonen. Mauri Kunnas teki lehteen sarjakuvaa "Kotlant Jaarti".
Oulussa painettiin omistajavaihdoksen jälkeen erityistä Pohjois-Suomen painosta Oy Liiton kirjapainossa kesäkuuhun 1974 saakka. Painoksilla oli yhteisiä sivuja. Sivufilmien vaihto tapahtui lentorahtina aamuisin. Pohjois-Suomen painoksen lopettamisen yhteydessä myös Oulun paikallistoimitus irtisanottiin.
"Iltaset" ei onnistunut saamaan toimintaansa voitolliseksi. Yhtyneiden Kuvalehtien uuden toimitusjohtajan Olavi Heinosen lyhyeksi jääneellä toimikaudella lehden ilmestyminen päättyi toukokuussa 1975. Kohtalokkaaksi osoittautui lehden irtaantuminen Rautakirjan jakeluverkostosta oman kalliin jakeluverkoston hyväksi, johon hankittiin lentokone ja 25 Fiat-autoa. 
Lehden sisältöä ja linjaa arvosteltiin keskustapuoluelaiseksi. Huhuttiin, että lehti olisi perustettu Ahti Karjalaisen presidenttikampanjaa varten; käsitys vahvistui, kun lehti lakkasi ilmestymästä pian Kekkosen ilmoitettua jatkavansa yhä presidenttinä.
Monet lehdessä työskennelleet toimittajat siirtyivät perustettavaan Uuden Suomen "Iltalehteen". "Iltaset"-lehteä onkin pidetty "Iltalehden" tien avaajana.
"Iltaset"-lehti oli rohkea ja pioneerihenkinen julkaisu. Ensimmäisen kerran Suomessa julkaistiin lehteä, josta tehtiin eri painokset Etelä-Suomea ja Pohjois-Suomea varten kahdella eri paikkakunnalla, Helsingissä ja Oulussa.
"Helsingin Sanomien" Sakari Määttänen kirjoitti toukokuussa 1975 "Iltasten" taustatarinan havainnollistavan sen, ettei lehteä kannata alkaa julkaista pelkällä sormituntumalla. Hänestä oli virhe ostaa lehti keskustalaiselta Liitolta 270 tuhannella markalla ja jatkaa sitä sitten ilman kunnollista liiketoimintasuunnitelmaa.