tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jari Räsänen (muusikko)

Jari Rainer Antero Räsänen (s. 1960) on kotkalainen rockmuusikko, säveltäjä, sanoittaja, laulaja ja lauluntekijä. Räsänen on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Ypö-Viis, Avo Heyskanen ja Dynamo. Koulutukseltaan Räsänen on lastentarhanopettaja.
Ypö-Viis.
Räsänen liittyi Ypö-Viiden basistiksi kevättalvella 1979. Yhtye oli perustettu vajaata kahta vuotta aikaisemmin Miika Söderholmin, Mikko Holmströmin ja Rabbe Johanssonin toimesta. Ensimmäiseltä Hilselp:ltä löytyvä Pelkään pimeää on Räsäsen ensimmäinen äänite Ypö-Viiden riveissä. Tutuimmat Räsäsen Ypö-Viis-kappaleet ovat "Hyvät, pahat ja ypöt", "Rakkauskirjeet" ja "Kaupunki muistaa nuoria" (sanoitus).
Avo Heyskanen.
Keväällä vuonna 1987 Räsänen (laulu/kitara) perusti Avo Heyskanen -yhtyeen yhdessä Pekka Strikkisen (kitara/laulaja), Ismo Forssin (basso) ja Juha Lampikarin (rummut/laulu) kanssa. Räsänen ja Strikkinen olivat jo vaikuttaneet 1980-luvun alussa Avo Heiskanen -bändissä, jonka toiminta päättyi vuonna 1983. Avo Heyskanen käytti aivan uransa alussa niinkin repeisevää nimeä kuin Suomen Veryappelsiinit. 
Valikoituja kappaleita.
Avo Heyskanen julkaisi kaksi pitkäsoittoa, Avo Heyskanen ja Tekokuun toinen, vuosien 1989 ja 1990 välillä. Avo Heyskanen on jatkanut toimintaansa esiintyen satunnaisesti.
Dynamo.
Ypö-Viiden varjossa toiminut Dynamo-yhtye muistetaan yhdestä single-julkaisusta "Hamina on kaupunki/Emman pojat". Dynamossa vaikuttivat niin ikään Räsänen (laulu/basso), Strikkinen (kitara) sekä Juha Karlsson (kitara) ja Johansson (rummut). Singlen takakannessa "veljekset" esiintyvät taiteilijanimillä Josef, Bohuslav, Aero ja Rudolf Dynamo. Hamina on kaupunki on julkaistu muutamilla kokoelmalevyillä. Dynamo teki uransa aikana kaksi live-esiintymistä. Haminassa.
Muu musiikillinen toiminta.
Uransa aikana Räsänen on esiintynyt lukuisissa erilaisissa kokoonpanoissa. Niistä tunnetuimpia lienevät Tö Keripukit ja Faceboogies sekä duokokoonpanot, joissa toisena osapuolena ovat olleet muun muassa Simo Sahari, Sami Parkkinen ja Pekka Strikkinen. Musiikillisen toimeliaisuutensa Räsänen on käyttänyt yli 300 kappaleen tekemiseen, joiden joukossa on hyvin erilaista materiaalia aina lastenlauluista punk-ilmaisuun. Lisäksi hän on tehnyt suomennoksia muutamiin ulkomaalaisiin kappaleisiin muun muassa Ypö-Viiden "Metsään" kappale on alkujaan "Let's Dance".
Hilkka Soininen

Hilkka Sirkku Soininen (s. 28. elokuuta 1950 Kuopio) on suomalainen lääkäri ja kansainvälisesti tunnustettu muistisairauksien ja etenkin Alzheimerin taudin tutkija, joka on toiminut pitkään Itä-Suomen yliopiston neurologian professorina.
Soininen tuli ylioppilaaksi Suonenjoen yhteislyseosta (1969). Hän opiskeli lääkäriksi Helsingin yliopistossa (LL 1975) ja teki tohtoriopintonsa Kuopion yliopistossa, josta hän valmistui lääketieteen tohtoriksi (LKT 1981). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1981) käsittelee vanhuuteen liittyvää dementiaa. Tutkimus on otsikoitu "Senile dementia : a clinical, neurochemical and etiological study". Neurologian erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1983. Soininen on ollut Kuopion yliopiston dosentti vuodesta 1985–.
Soininen työskenteli tohtoriksi valmistuttuaan Kuopion yliopiston luennoitsijana (1981–1987), neurologian apulaisprofessorina (1987–1988), Suomen Akatemian tutkijana (1988–1991 ja 1992–1995) ja vierailevana apulaisprofessorina Yhdysvalloissa Etelä-Illinois’n yliopistossa (Southern Illinois University School of Medicine, Springfield, Illinois, 1988–1989). Hän on toiminut pitkään Kuopion yliopiston, sittemmin Itä-Suomen yliopiston neurologian professorina (1989–1990, 1995–1999 ja 2000–2017; sekä 2018–). Päätyönsä ohessa hän on ollut myös yliopiston Terveystieteiden tiedekunnan dekaani (2012–2017).
Soininen on tutkimustyössään on keskittynyt muistisairauksiin. Aiheena on ollut dementia ja erityisesti Alzheimerin tauti: näiden sairauksien biomarkkerit, genetiikka, neurokuvantaminen, hoito ja ennaltaehkäisy. Häntä on luonnehdittu kansainvälisesti arvostetuksi Alzheimerin taudin tutkimuksen uranuurtajaksi. Aihepiiri on tärkeä, sillä pelkästään Suomessa oli jo vuonna 2009 noin 120 000 dementiapotilasta, ja heistä yli puolella on Alzheimerin tauti. Soininen on erittäin tuottelias ja runsaasti viitattu tutkija, joka on yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa jaatinut yli 500 tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua.
Soininen on palkittu tutkimustyöstään muun muassa Pohjolan ja Suomi-yhtiön lääketieteen palkinnolla (2009). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2010. Hän on myös Euroopan tiede- ja taideakatemian jäsen (vuodesta 2016).
Dennard-skaalaus

Dennard-skaalaus (engl. "Dennard scaling"; tunnetaan myös nimellä MOSFET-skaalaus) on transistoreiden tehotiheyteen liittyvä skaalauslaki. Laki perustuu Robert H. Dennardin alun perin vuonna 1974 julkaistuun työhön, jossa pääpiirteittäin esitettynä sanotaan, että transistorien pienentyessä niiden tehotiheys säilyy vakiona. Näin ollen transistorien energiankulutus on suoraan suhteessa pinta-alaan, jolloin myös sekä virta että jännite laskevat transistoreiden pienentyessä. Laki piti paikkansa noin 30 vuotta, kunnes vuosina 2005–2007 todettiin, että transistoreiden käyttäytyminen ei enää korreloinut Dennard-skaalauksen kanssa. 
Yksi merkittävistä Dennard-skaalauksen historiallisista vaikutuksista liittyy CMOS-virtapiireihin, joiden dynaaminen energiankulutus on positiivisesti verrannollinen kellotaajuuteen. Dennardin lakia noudattaen transistorien energiankulutusta on voitu pienentää, jolloin säästetty energia pystytään käyttämään piirin kellotaajuuden nostamiseen ilman, että järjestelmä vie merkittävästi enemmän energiaa. Korkeampi kellotaajuus taas mahdollistaa mikroprosessorien suorituskyvyn nostamisen.
Mooren lain ja Dennard-skaalauksen yhteys suorituskykyyn.
Vuonna 1965 Gordon Moore julkaisi havainnon (Mooren lain), jonka mukaan komponenttien määrä mikropiirillä kasvaa tasaisin väliajoin. Tästä seuraa, että tietokoneiden ja elektronisten laitteiden laskuteho kasvaa eksponentiaalisesti ajan suhteen hinnan pysyessä samana tai laskiessa.. Kun Mooren lain yhdistää Dennardin skaalauksen kanssa saadaan väite, jonka mukaan transistorien suorituskyky kasvaa wattia kohden, sillä niiden pienentyessä myös vaadittu energiamäärä pienenee. Tämä ilmiö on myös linjassa Koomeyn lain kanssa, jonka mukaan puolentoista vuoden aikana saman työkuorman laskemiseen vaadittava energiamäärä puolittuu.
Skaalauksen hajoaminen.
Kun transistorien koko pienenee alle 130 nanometriin, niissä ilmenee kasvavassa määrin lämpökarkaamista. Tämän seurauksena, kun Mooren lakia seuraten transistorien koko pienenee ja määrä kasvaa, yksittäisen transistorin säästetty energiankulutus mitätöityy ylimääräisen lämpökarkaamisen sekä virtahukan seurauksena.
Vuosina 2005–2007 huomattiin transistorien energiankulutuksen pienemisen hidastuneen edellä mainituista syistä. Vaikka transistorien lukumäärä kasvaa edelleen, kellotaajuuden kasvattaminen prosessoreissa ei ole perinteisellä tapaa enää mahdollista ilman ylenpalttista lämpenemistä. Prosessorivalmistajat ovat pyrkineet kiertämään Dennard-skaalauksen hajoamisen käyttämällä moniytimellisiä prosessoreja yksiydinprosessorien sijaan.
Sigfox

Sigfox on 868 megahertsin radiotaajuudella toimiva esineiden internetiä varten suunniteltu tietoliikenneverkko, joka on suunniteltu pienten datamäärien välittämiseen esimerkiksi paikannuslaitteista sekä palovaroittimien, murtohälyttimien, vesivuotovahtien ja lämpömittareiden sensoreista. Sigfox-verkkoon kytketty laite saa siirtää enintään 12 tavua dataa kymmenen minuutin välein ja 140 kertaa vuorokaudessa. Takaisin päin saa siirtää vain kahdeksan tavua. Esimerkiksi GPS-paikannuskoordinaattien siirtämiseen kuluu kuusi tavua ja lämpötilalukema vie kaksi tavua.
Sigfoxissa toimivat lähettimet tarvitsevat matalan lähetystasonsa vuoksi vain hyvin vähän sähkövirtaa, mikä tekee verkosta energiatehokkaan sekä taloudellisesti kilpailukykyisen, koska antureiden paristot tarvitsee vaihtaa vain noin kerran kymmenessä vuodessa. Sigfoxin matalataajuuinen säteily läpäisee myös erittäin hyvin seinä- ja muita rakenteita jo alhaisella lähetysteholla.
Sigfox perustettiin vuonna 2009 Ranskassa. Sigfox avattiin Suomessa vuonna 2016, ja sillä oli aloitusvuonna 40 prosentin väestöpeitto. Verkkopeiton kerrotaan olevan noin 85 prosenttia Suomen väestöstä vuonna 2021. 
Sigfox-tukiasemia on asennettu samoihin mastoihin, joissa sijaitsevat puhelintukiasemat. Sigfoxin käyttämällä taajuusalueella saavutetaan maaseudulla jopa yli 200 kilometrin kantama. 
Suomessa Sigfox-verkkoa operoi Connected Finland.
Jari Räsänen

Jari Räsänen -nimisiä henkilöitä ovat:
Mary Britton

Mary Ellen Britton (16. huhtikuuta 1855 Lexington, Kentucky, Yhdysvallat – 27. elokuuta 1925 Lexington, Kentucky, Yhdysvallat) oli afroamerikkalainen lääkäri, opettaja, suffragisti, journalisti ja kansalaisoikeusaktivisti. Britton toimi lähinnä hydroterapian ja elektroterapian alalla. Hänet muistetaan ensimmäisenä afroamerikkalaisena naislääkärinä Lexingtonissa, Kentuckyssa. Britton toimi aktiivisesti liikkeessä, joka kumosi lain tumma- ja valkoihoisten matkustamisesta eri linja-autoilla. Hän ei koskaan mennyt naimisiin eikä täten saanut lapsiakaan. 
Yksi hänen sisaruksistaan Julia (1852–1942) toimi myös kansalaisoikeusaktivistina.
Etenemisviive

Etenemisviive tarkoittaa aikaa, joka joltakin suureelta kuluu edetä määränpäähänsä. Se voi liittyä tietoliikenteeseen, elektroniikkaan tai fysiikkaan.
Tietoliikenteessä.
Etenemisviipeellä tarkoitetaan tietokoneverkoissa aikaa, joka lähetteen (signaalin) päältä kestää kulkea lähettimestä vastaanottimeen. Se voidaan laskea yhteyden pituuden ja etenemisnopeuden suhteena tietylle väliaineelle.
Etenemisviive on "d" / "s", missä "d" on matka ja "s" signaalin etenemisnopeus. Langattomissa sähkömagneettisissa yhteyksissä "s"="c" eli valonnopeus. Kuparijohdossa nopeus "s" on yleensä 0,59"c"...0,77"c". Tämä viive on suurin suurnopeustietokoneiden kehityksen este, ja sitä kutsutaan IC-järjestelmissä yhdistämisen pullonkaulaksi.
Elektroniikassa.
Etenemisviipeellä tarkoitetaan elektroniikassa, digitaalipiireissä ja digitaalisessa elektroniikassa ajan pituutta sillä välillä, kun loogisen portin tulolähetetteestä tulee vakaa ja muutoskelpoinen, ja kun loogisen portin lähdöstä tulee vakaa ja muutoskelpoinen. Se viittaa usein valmistajien ilmoittamissa teknisissä tiedoissa aikaan, jonka lähtö vaatii saavuttaakseen puolet lopullisesta tasostaan, kun tulo muuttuu 50% lopullisesta tasostaan. Digitaalisten piirien etenemisviipeiden pienentäminen mahdollistaa nopeamman tiedonkäsittelyn ja kohentaa kokonaissuorituskykyä. Yhdistetyn piirin etenemisviipeen määrityksessä pitää määrittää etenemisviipeiden pisin reitti tulosta lähtöön, ja lisätä kaikki reitin prosessointiviipeet mukaan.
Loogisen piirin osien etenemisviipeiden erot ovat suurin syy asynkronisten piirien häiriöille, ja ne ovat seurausta kilpailutilanteesta (engl. race condition).
Loogisen työskentelyn periaate hyödyntää etenemisviipeitä samaa loogista lauseketta toteuttavien ohjelmien vertaamiseen.
Etenemisviive kasvaa käyttölämpötilan mukana, koska johteiden sähkövastus kasvaa yleensä lämpötilan mukana. Pienikin jännitteen nousu voi kasvattaa etenemisviivettä, koska ylempi kynnysjännite eli VIH (ilmaistaan usein prosentteina suurjännitevirtakiskosta) kasvaa luonnostaan suhteellisesti. Lähtökuorman sähkövastuksen kasvu, joka johtuu usein useiden tulojen kytkemisestä lähtöön, kasvattaa myös etenemisviivettä. Kaikki nämä tekijät vaikuttavat toisiinsa RC-aikavakion kautta: mikä tahansa kuormakapasitanssin kasvu kasvattaa kapasitanssia (C), lämmön aiheuttama sähkövastus resistanssia (R), ja syötettävän kynnysjännitteen kasvu vaikuttaa siihen, tarvitaanko kynnysarvon saavuttamiseksi useampia aikavakioita. Jos loogisen portin lähtö on kytketty pitkään virtapiiriin tai sitä käytetään ohjaamaan monia muita portteja, etenemisviive kasvaa merkittävästi.
Sähköjohtojen etenemisviive on noin 1 ns 15 senttimetrin pituutta kohden. Loogisten porttien etenemisviipeet voivat olla pikosekunneista yli kymmeneen nanosekuntiin riippuen käytettävästä tekniikasta.
Fysiikassa.
Fysiikassa, varsinkin sähkömagneettisista kentistä puhuttaessa, etenemisviive tarkoittaa aikaa, joka signaalilla kestää kulkea määränpäähänsä. Se on esimerkiksi aika, joka kuluu sähköisen signaalin kulkuun johdon läpi.
Reguel Lundqvist

Sigfrid Reguel Lundqvist (26. maaliskuuta 1879 Uusikaarlepyy – 20. maaliskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi valtiokonttorin vt. ylijohtajana. 
Reguel Lundqvistin vanhemmat olivat merikapteeni, laivanvarustaja Gustaf Lundqvist ja Maria Catarina Sundström ja puoliso vuodesta 1919 Sofia Bjelousoff (o.s. Jadiga). Lundqvist tuli ylioppilaaksi 1897 ja suoritti oikeustutkinnon ja hallintotutkinnon 1902, varatuomarin arvon hän sai 1904. Lundqvist toimi valtionrautateiden palveluksessa apulaisasiamiehenä 1908–1910 ja notaarina 1910–1912, senaatissa maanviljelystoimiston kanslistina 1910–1912, valtiovaraintoimituskunnan ja sittemmin valtiovarainministeriön protokollasihteerinä 1915–1922 ja vanhempana hallitussihteerinä 1923–1927. Valtiokonttorin lainoppinut johtaja hän oli 1927–1943 ja vt. ylijohtaja 1937–1940. Asianajajana Lundqvist työskenteli 1905–1910 ja valmisteverovalvojana 1922–1933 sekä 1937–1943.
Sinusta sinuun

Sinusta sinuun on suomalaisen iskelmälaulajan Anna Erikssonin kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 2005. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 4, ja pysyi listalla yhteensä 20 viikkoa. Albumi on myynyt platinalevyn oikeuttavan määrän.
Elna Nieminen

Elna Hilkka Hellikki Nieminen (o.s. Tuunainen, 18. joulukuuta 1921 Suistamo – 18. joulukuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen Lääkelaboratorion professori ja Apteekkitavaraintarkastus Oy:n toimitusjohtaja. Hänellä oli farmasian tohtorin arvo. Nieminen valittiin Vuoden naiseksi 1966. Hän kuoli vuoden 2016 joulukuussa 95-vuotispäivänään.
Nieminen oli syntynyt Suistamossa Ida Tuunaisen (o.s. Hoffrén) aviottomana tyttärenä. Hän avioitui Aimo Niemisen kanssa vuonna 1944.
Mana (albumi)

Mana on Anna Erikssonin yhdeksäs albumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2012. Se debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla ja pysyi listalla yhteensä 24 viikkoa. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Gloria (Anna Erikssonin albumi)

Gloria on Anna Erikssonin joulualbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2015. Se nousi ylimmillään Suomen virallisen listan sijalle 19, ja pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa.
Storytel

Storytel on älypuhelimelle tai tabletille ladattava digitaalinen kirjapalvelu, jonka kautta voi kuunnella ja lukea äänikirjoja ja e-kirjoja. Storytel-sovelluksen voi ladata iPhone- tai Android-laitteelle App Storesta tai Google Playsta.
Storytel-kirjapalvelu toimii kuten Spotify tai monet muut digitaaliset suoratoistopalvelut. Kirjat voi striimata suoraan sovelluksessa tai ladata offline-tilaan, jolloin palvelua voi käyttää myös ilman internet-yhteyttä. Storytelin valikoimasta löytyy kirjallisuutta suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, venäjäksi, espanjaksi ja italiaksi. Yli 200 000 tuotteen valikoimaan kuuluu kirjojen lisäksi podcasteja, kielten oppimateriaaleja ja ääniartikkeleja. Storytel julkaisee myös itse suoraan kuunneltaviksi kirjoitettuja Storytel Original -äänikirjasarjoja sekä podcasteja.
Storytel on Pohjois-Euroopan johtava äänikirjapalvelu ja toimii tällä hetkellä yli 20 eri maassa. Yritys on listattu Tukholman pörssiin ja palvelulla on maailmanlaajuisesti yli miljoona aktiivista käyttäjää. Paitsi digitaalinen kirjapalvelu Storytel on myös useasta kustantamosta koostuva kustannuskonserni.
Historia.
Jonas Tellander ja Jon Hauksson perustivat Storytelin Ruotsissa vuonna 2005 nimellä Bokilur. Samana vuonna julkaistiin myös mobiilisovelluksen ensimmäinen java-sovelma. Yrityksen nimi vaihdettiin Storyteliksi vuonna 2007 kansainvälistymisen edistämiseksi. Storytelin toimitusjohtaja Jonas Tellander osallistui vuonna 2009 SVT:n Draknästet-ohjelmaan (Suomessa TV-formaatti tunnetaan nimellä Leijonan kita / Leijonan luola) hakeakseen lisärahoitusta liiketoiminnalleen. Pääomasijoittaja Richard Båge päätti sijoittaa Storyteliin. Vuonna 2013 Storytel osti Storyside ja Earbooks -äänikirjakustantamot ja alkoi tuottaa ja julkaista omia äänikirjasisältöjä. Vuonna 2016 Storytel herätti laajaa huomioita ostamalla Norstedtsin, Ruotsin toiseksi suurimman kirjakustantamon. Suomessa Storytel aloitti toimintansa keväällä 2016. Storytel omistaa myös Suomen vanhimman kustantamon Gummerus Kustannuksen sekä Aula &amp; Co -kustantamon.
Toiminta-alue.
Storytel on kansainvälistynyt viime vuosina voimakkaasti ja palvelu toimii tällä hetkellä Ruotsin, Suomen, Norjan, Tanskan, Islannin, Hollannin, Puolan, Venäjän, Turkin, Bulgarian, Espanjan, Italian, Meksikon, Intian, Arabiemiraattien, Singaporen, Saksan, Belgian, Brasilian, Thaimaan, Etelä-Korean, Israelin ja Egyptin markkinoilla.
Laura Stark

Laura Michelle Stark (vuosina 1996–2002 Stark-Arola; s. 6. huhtikuuta 1966 Chico, Kalifornia, Yhdysvallat) on suomalais-yhdysvaltalainen filosofian tohtori, joka toimii Jyväskylän yliopiston kansatieteen professorina.
Stark opiskeli perustutkintonsa Kalifornian yliopiston Davisin kampuksella (kandidaatti yleisen kielitieteen alalta 1989, maisteri antropologiasta 1991). Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1995 ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta kansantieteen alalta vuonna 1999. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli "Magic, body and social order". Hän on ollut Helsingin yliopiston folkloristiikan ja sukupuolitutkimuksen dosentti vuodesta 2001.
Stark työskenteli Suomen Akatemian rahoittamana post doc -tutkijana (1999–2003), ja Helsingin yliopiston Tutkijakollegiumin tutkijana (2003–2005). Hänet on toiminut Jyväskylän yliopiston kansatieteen professorina vuodesta 2005. Hän oli Suomen Akatemian varttuneena tutkijana vuosina 2010–2011.
Stark on tutkimustyössään käsitellyt 1800-luvun suomalaista maatalouskultturia, taikuutta ja noituutta, kansanperintöä, sukupuoliteoriaa, kehon ja kulttuurin tematiikkaa, pyhiinvaelluksia, sekä Suomen modernisaatiota. 
Suomalainen Tiedeakatemia myönsi Starkille Kalevala-palkinnon (2001). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Stark on ollut vuodesta 2013.
WM-Strecke

WM-Strecke ja Gästrappet ovat laskettelurinteitä SkiStar Åren talviurheilukeskuksessa Åressa Ruotsissa.
Rinteet kulkevat niiden keskivaiheilla samassa hakkuuaukossa ja ne yhtyvät lopussa ennen VM8:an-tuolihissin ala-asemaa. Rinteillä on järjestetty vuosien 1954, 2007 ja 2019 alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailujen naisten kilpailut, miesten kilpailut on käyty viereisellä Olympia-rinteellä. Rinteiden erikoisuus on sen yhteinen lopputasanne, jonka alla on vuonna 2005 rakennettu Eurooppatie 14:n 130 metriä pitkä tunneli, joka korvasi aiemman 30 metrisen sillan.
Gästrappet.
Gästrappet sijaitsee Olympia- ja WM-Strecke-rinteiden välissä. Rinteellä on järjestetty MM-kilpailujen naisten tekniikkalajikilpailut, sekä maailmacupin naisten tekniikkalajikilpailuja.
Vuonna 1996 rinteeseen asennettiin siihen mennessä maailman valovoimaisin laskettelurinteen valaistus.
WM-Strecke.
WM-Strecke eli VM-Störtloppet tunnetaan lähinnä MM-kilpailujen isäntäpaikkana. Rinteellä on kilpailtu naisten vauhtilajien maailmanmestaruuksista, siinä on järjestetty myös maailmacupin naisten vauhtilajikilpailuja. 
Reitti.
Syöksylaskun lähtö sijaitsee 1 060 metriä merenpinnan yläpuolella ja super-g:n lähtöpaikka alempana 971 metriä merenpinnan yläpuolella.
WM-Strecke alkaa pitkällä mutkittelevalla kapeahkolla liukuosuudella. Liukuosuudella sijaitsevat "Sápmikurvan" (Sápmimutka) ja "Nallesvängen". Liukuosuus päättyy jyrkkään oikealle kääntyvään mutkaan, jota seuraa hyppy "Hummelkanten"-jyrkänteelle.
Hummelkantenin jälkeen tulee "Double trouble" (Kaksoisongelma) ja "Älgkoviken". Sitä seuraa "Bräckevägen" ja "Årevägen", joissa on laajoja S-mutkia. Årevägenin jälkeen tulee "Lienhoppet" (Lienhyppy) ja oikealla kääntyvä mutka jossa on myös hyppy. Sitä seuraa S-mutkat ennen "Målhoppet" (Maalihyppy) -hyppyä.
Målhoppetin jälkeen tulee lyhyt loppujyrkänne ennen maalia, joka sijaitsee 396 metriä merenpinnan yläpuolella Åren taajamassa.
Pieni karkulainen

Pieni karkulainen ("Little Fugitive" tai "The Coney Island Kid") on yhdysvaltalainen ”vapaata elokuvaa” edustava, pienellä budjetilla tehty mustavalkoelokuva pienen pojan karkumatkasta New Yorkin Coney Islandille. Vuonna 1953 ensi-iltaan tulleen elokuvan ovat käsikirjoittaneet, tuottaneet ja ohjanneet Morris Engel, Ray Ashley ja Ruth Orkin, ja Engel toimi myös kuvaajana. He olivat käsikirjoituksesta Oscar-ehdokkaina ja voittivat elokuvallaan Venetsiassa Hopeisen leijonan.
Juoni.
Seitsenvuotias, New Yorkin Brooklynissä asuva Joey on 12-vuotiaan isoveljensä Lennien vastuulla yön yli viikonloppuna, kun äiti on katsomassa sairasta isoäitiä. Äidin lähdettyä Joey joutuu Lennien ja tämän kavereiden kepposen kohteeksi: he antavat Joeyn ampua leikkipyssyllä veljeään ja näyttelevät ketsupin avulla, että tämä vuotaa verta ja kuoli. Pojat sanovat poliisin nyt etsivän Joeya pannakseen tämän vankilaan. Joey lähtee itkien karkuun, ottaa kotoa äidin jättämät ruokarahat, juoksee juna-asemalle ja hyppää Coney Islandin rantahuvipuistoon vievään junaan. 
Perillä Joey ihastuu huvipuiston tunnelmaan ja unohtaa pian, miksi on pakomatkalla. Kun äidin ruokarahat on käytetty, vieras poika neuvoo Joeya keräämään pulloja jotta tämä saisi lisää rahaa laitelippuihin. Joey jopa yöpyy rantalaiturin alla. Huvipuiston poniaitauksen hoitaja alkaa epäillä pienen pojan olevan puistossa yksin. Hän narraa poikaa kertomaan missä asuu ja saa selville puhelinnumeron. Kotona oleva Lennie saa puhelun ja tulee pian Coney Islandille etsimään pikkuveljeään, mutta tämä on taas kadonnut ponienhoitajalta, ja poikaa on vaikea löytää ihmispaljoudesta. Vasta illalla uimarannan tyhjennyttyä Joey löytyy ja on hämmentynyt, kun veli onkin elossa. Pojat palaavat kotiin juuri ennen äitiään. Äiti ei tiedä karkumatkasta mitään, vaan löytää pojat katsomasta televisiota ja on iloinen, kun pojat ovat pärjänneet keskenään kotona niin hyvin. Hän lupaa viedä heidät palkkioksi Coney Islandille!
Vastaanotto ja myöhempi arvostus.
Ammatikseen valokuvaajina toimineen kolmikon pienellä budjetilla tekemä elokuva sai riemastuneen vastaanoton ja on kohonnut ”vapaan elokuvan” klassikoksi. Sitä on esitetty paljon koululaisnäytännöissä Yhdysvalloissa. Elokuvan käsivaralta tehdyn kuvauksen ja katkonaisen leikkauksen sanotaan vaikuttaneen voimakkaasti ranskalaisen elokuvan uuden aallon syntymiseen. Muun muassa François Truffaut on sanonut filmin vapaan ja välittömän tunnelman inspiroineen häntä elokuvan "400 kepposta" teossa.
Tekijäkolmikko oli Oscar-ehdokkaana parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen sarjassa. Elokuva voitti National Board of Review -järjestön palkinnon ja Venetsian elokuvajuhlien Hopealeijonan. 
"Pieni karkulainen" valittiin vuonna 1997 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Freeman 2

Freeman 2. on suomalaislaulaja Freemanin soolouran toinen studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1977. Albumin tuotti kitaristi Antero Jakoila ja suurin osa kappaleista on Freemanin omia sävellyksiä.
Loppuvuodesta ilmestynyt albumi myi edellisenä vuonna julkaistuun debyyttialbumiin verrattuna heikosti eikä saanut kriitikoilta kovin hyvää palautetta.
Albumi julkaistiin Love Records -levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Sitä ei ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä, mutta debyyttialbumin vuoden 1995 ja 2009 CD-painokset sisältävät levyn kappaleet ”Meeri, Meeri”, ”Soitan vain”, ”Valmiina kaikki on taas”, ”Yöbaari”, ”Oolrait!” ja ”Susannalle”.
Kappaleet.
Kappaleen ”Ensi suudelmain” nimi on kirjoitettu vinyylilevyn kanteen virheellisesti ”Ensi suudelma”.
Sanna-Kaisa Tanskanen

Sanna-Kaisa Tanskanen (s. 10. tammikuuta 1965 Tampere) on suomalainen kielentutkija. Tutkimustyössään hän on paneutunut erityisesti englanninkieliseen suulliseen, kirjoitettuun ja digitaaliseen diskurssiin ja vuorovaikutukseen. Hän on toiminut Helsingin yliopiston englannin kielen professorina vuodesta 2015.
Tanskanen valmistui ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta (Rellu) vuonna 1984. Hän opiskeli Turun yliopistossa, ja valmistui sieltä filosofian maisteriksi 1990, lisensiaatiksi 1995 ja tohtoriksi 2000. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2000) oli otsikoitu "Collaborating towards coherence : lexical cohesion across spoken and written discourse in English". Hän on ollut Turun yliopiston englannin kielen diskurssintutkimuksen dosentti vuodesta 2005.
Tanskanen työskenteli Turun yliopiston englantilaisen filologian oppiaineessa assistenttina, tohtoriassistenttina ja yliopistonlehtorina vuosina 1990–2009. Hän on ollut Suomen Akatemian tutkija 1992–1995 ja 1996–1999 sekä tutkijatohtori 2004–2007. Hänen tutkijavierailunsa ovat suuntautuneet Liverpoolin yliopistoon (1997), Kalifornian yliopistoon (UCLA Los Angeles; 2001–2002) ja Cambridgen yliopistoon (2005–2006). 
Tanskanen on ollut vuodesta 2017 Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Chatzí

Chatzí () on vuori Píndos-vuoristossa Thessaliassa keskisessä Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Chatzí-vuori sijaitsee Tríkalan alueyksikössä. Sen korkeimman huipun nimi on Koryfí (Κορυφή, ”Huippu”). Muut korkeimmat huiput ovat Xirovoúni (Ξηροβούνι, ) ja Vromerí (Βρωμερή, ). Vuoren juurella sijaitsee Ratzóreman rotko (Φαράγγι Ρατζόρεμα, "Farángi Ratzórema").
Kaliakoúda

Kaliakoúda () on vuori Keski-Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Kaliakoúda sijaitsee Evrytanían alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Se on eteläisen Píndos-vuoriston kaakkoinen jatke, ja sijaitsee Vardoúsia-, Tymfristós- ja Panaitolikó-vuorten välillä. Vuoren huipulle johtaa autotie.
Kóziakas

Kóziakas () eli Kerkétio (Κερκέτιο) on vuori Thessaliassa keskisessä Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Kóziakas sijaitsee Tríkalan alueyksikön alueella Läntisen Thessalian tasangon laidalla ja se on osa keskisen Píndos-vuoriston itäosaa. Tríkalan kunnan osa Kóziakaksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.
Tulta tai jäätä

Tulta tai jäätä on pop-laulaja Freemanin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
Vérno

Vérno () eli Vítsi (, ) on vuori ja vuorijono Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Nimi Vítsi viittaa erityisesti vuorijonon korkeimpaan huippuun, mutta sitä käytetään myös koko vuoresta.
Vérno-vuori sijaitsee Länsi-Makedonian alueella, tarkemmin Flórinan alueyksikön eteläosissa ja Kastorián alueyksikön koillisosassa. Vuoren kaakkoispuolella sijaitsee Áskio-vuori ja pohjoispuolella suureksi osaksi Pohjois-Makedonian alueella Baba-vuori. Vérnosta lounaaseen sijaitsee pohjoinen Píndos-vuoristo.
Vérnon Vítsin huippu on Natura 2000 -aluetta. Vuorella elää Kreikassa uhanalaisia lajeja, kuten karhuja, sekä harvinaisia lintulajeja, kuten monen lajisia haukkoja ja kotkia.
Kastorián kunnan osa Vítsin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.
Tános

Tános (), antiikin Tanos (, ) tai Tanaos (, ), on joki, joka virtaa Peloponnesoksen niemimaan itäosissa Kreikassa. Sen pituus on noin 65 kilometriä. Joki saa alkunsa Párnonas-vuorelta ja se laskee Egeanmereen kuuluvaan Argoliinlahteen lähellä Vóreia Kynourían kunnan Parálio Ástroksen ja Káto Vérvenan kyliä.
Antiikin ajan klassisella kaudella joki toimi Argoliin ja Lakonian rajana. Euripides sijoitti sen tällä perusteella kyseisten alueiden rajajoeksi myös herooisella kaudella.
Tanus

Tanus on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 29 kilometriä Albin kaupungista koilliseen.
Tanusin kunnan ja sen pohjoispuolella olevan Tauriac-de-Naucellen kunnan rajalla olevan Viaurjoen ylittää Viaurin viadukti, joka on vuonna 1903 käyttöönotettu rautatiesilta.
Trapezítsa

Trapezítsa () on vuori Píndos-vuoristossa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Sen korkeus on metriä.
Trapezítsa-vuori sijaitsee Ioánninan alueyksikön alueella. Se luetaan osaksi Pohjoista Píndosta. Kónitsan kaupunki sijaitsee vuoren juurella sen länsipuolella. Trapezítsan eteläpuolella sijaitsee Týmfi-vuori, ja vuorten välissä virtaa Aóos-joki muodostaen rotkon. Trapezítsan koillispuolella sijaitsee Kreikan toiseksi korkein vuori Smólikas.
Lumikuningatar (albumi)

Lumikuningatar on Laura Voutilaisen joulualbumi vuodelta 1997.
Luettelo Batman-videopeleistä

Tässä listassa on kaikki Batman- videopelit. Tässä ne nyt ovat:
Batman (1986)
Batman the caped crusader (1989)
Batman (1989)
Batman (1989)
Batman (1990)
Batman (1990)
Batman return of the joker (1991)
Batman returns (1992)
Batman the animated series (1993)
The adventures of Batman and Robin (1994)
Batman forever (1995)
Justice league task force (1995)
The adventure of Batman and Robin: Activity center (1996)
Batman forever the arcade game (1996)
Batman &amp; Robin (1998)
Batman beyond return of the joker (2000)
Batman chaos in gotham (2001)
Batman gotham city racer (2001)
Batman vengeance (2001)
Justice league in justice gor all (2002)
Batman dark tomorrow (2003)
Batman justice unbalanced (2003)
Batman toxic chill 
kyseinen sivu on kesken.
Etelän yössä

Etelän yössä on Laura Voutilaisen neljäs albumi, joka julkaistiin syyskuussa 1998. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 4, ja pysyi listalla yhteensä 8 viikkoa.
Vesa-Matti Loirin diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Vesa-Matti Loirin diskografiaa.
Kristiina Wähälä

Kristiina Wähälä (s. 1955) on suomalainen filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston orgaanisen kemian professori.
Wähälä tuli ylioppilaaksi Aurajoen yhteiskoulusta vuonna 1974. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui ensin farmaseutiksi (1978), luonnontieteen kandidaatiksi (1984), filosofian maisteriksi (1985) ja tohtoriksi (1992). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa Helsingin yliopistoon (1992) oli otsikoitu "Synthesis of isoflavonoid phytoœstrogens, their precursors and metabolites". Hän on ollut Helsingin ja Turun yliopiston dosentti vuodesta 1995. 
Hän oli Helsingin yliopiston assistentti (1990–1996) ja sitten yliassistentti (1997–2002). Tänä aikana hän toimi postdoc-tutkijana Waikaton yliopistossa Uudessa-Seelannissa (1992–1993) ja apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa (1997–1998), Suomen Akatemian vanhempana tutkijana (2000–2001) ja vierailevana professorina Universite des Sciences et Technologies de Lille Ranskassa (2000). Vuosina 2001–2003 hän oli sekä Helsingin yliopiston väliaikainen professori että Oulun yliopiston professori 2001–2003. Helsingin yliopiston orgaanisen kemian professori hän on ollut vuodesta 2003. 
Wähälän tieteelliseen tuotantoon kuului yli 180 julkaisua (vuoteen 2007 mennessä). Tieteellisten julkaisujen määrä on sittemmin lisääntynyt.
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Wähälä on ollut vuodesta 2014.
Tiffany Haddish

Tiffany Haddish (s. 3. joulukuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan elokuvassa "Girls Trip" (2017).
Elämä ja ura.
Haddish syntyi Los Angelesissa etiopianjuutalaistaustaiselle isälle ja afroamerikkalaiselle äidille. Isä poistui kuvioista pian Haddishin syntymän jälkeen. Haddish kasvoi South Centralin kaupunginosassa. Hänen ollessaan 9-vuotias hänen äitinsä sai vakavan aivovamman autokolarissa, minkä jälkeen hän joutui huolehtimaan sisaruksistaan. 12-vuotiaana hänet sijoitettiin sijaiskotiin, ja 15-vuotiaana hän asettui asumaan sisaruksiensa kanssa isoäitinsä luokse.
Haddish aloitti uransa stand up -koomikkona. Hän on kertonut asuneensa uransa alkuvaiheessa autossaan. Saatuaan huomiota esiinnyttyään "Who’s Got Jokes?" -ohjelmassa vuonna 2006 hän alkoi tehdä myös näyttelijänrooleja. 
Vuonna 2016 Haddish näytteli elokuvassa "Keanu". Hän teki läpimurtoroolinsa vuoden 2017 elokuvassa "Girls Strip," josta hän sai muun muassa BET Awards -palkinnon. Marraskuussa 2017 Haddish juonsi ensimmäisenä afroamerikkalaisena naiskoomikkona "Saturday Night Live" -ohjelmaa, mistä hänelle myönnettiin Emmy-palkinto. Hän julkaisi omaelämäkerrallisen kirjan "The Last Black Unicorn" vuonna 2017, joka oli Grammy-palkinnon ehdokkaana. Vuonna 2018 hän alkoi näyttelemään "The Last O.G." -televisiosarjassa.
Calshotin linna

Calshotin linna on Henrik VIII:n 1500-luvun puolivälissä rakennuttama tykkilinnake, joka on valittu Scheduled monument -suojeluohjelmaan hyvin säilyneenä esimerkkinä aikakautensa linnoista. Siinä on nähtävissä Calshotin merkitys Southamptonin ranta-alueen puolustuksessa.
Linnaan sijoitettiin 1800-luvun lopulla valonheittimiä tukemaan kaakossa sijainnutta tykkipatteria, joka valmistui 1897. Viimeinen merkittävä muutostyö rakenteisiin tehtiin vuonna 1907, kun kattoa vahvistettiin kestämään tykkien asentaminen.
Unelmien tanssi

Unelmien tanssi ("The Waterdance") on Neal Jimenezin käsikirjoittama ja yhdessä Michael Steinbergin kanssa ohjaama omaelämäkerrallinen draamaelokuva vuodelta 1992. Neliraajahalvauksen vammauttaman kirjailijan toipumisesta kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät Eric Stoltz, Wesley Snipes, William Forsythe, Helen Hunt ja Elizabeth Peña.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fräntille "Unelmien tanssi" oli todenmakuinen, vakaumuksella ja ymmärtämyksellä tehty pieni marginaalielokuva. Se toi hänen mieleensä Fred Zinnemannin elokuvan "Miehet" vuodelta 1950. Ohjausta hän piti epävarmana etenkin elokuvan alkujaksoissa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Unelmien tanssin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Marta Orellana

Marta Elena Orellana (s. 29. joulukuuta 1973) on argentiinalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti maataan vuoden 1996 Olympiakisojen naisten 800 metrin juoksussa. Hän jäi alkuerässään kuudenneksi eikä näin selviytynyt jatkoon.
Hän pitää myös hallussaan Argentiinan ennätystä naisten 800 metrin juoksussa. Hän juoksi ennätysaikansa 24. maaliskuuta 1995 Mar del Platassa, Argentiinassa.
Rosa Godoy

Rosa Liliana Godoy (s. 19. maaliskuuta 1982 Rio Cuarto, Córdoba) on argentiinalainen keski- ja pitkänmatkan juoksija. Hän pitää hallussaan maansa ennätyksiä mailin, 3000 metrin, 5000 metrin, 10000 metrin sekä puolimaratonin juoksuissa.
Godoy edusti Argentiinaa vuoden 2016 Rion olympialaisisten naisten maratonilla. Hänen loppusijoituksensa oli 110. Vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoissa Godoy kilpaili naisten estejuoksussa. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa Torontossa Godoy kilpaili naisten 10000 metrin juoksussa sijoittuen kisassa yhdeksänneksi.
Eija Ventola

Eija Maritta Ventola (s. 8. toukokuuta 1951, Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä, joka on Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun talouselämän viestinnän, erityisesti kansainvälisen yritysviestinnän emeritaprofessori. Sitä ennen hän toimi vuodesta 2004 Helsingin yliopiston englantilaisen filologian professorina. 
Ventola tuli ylioppilaaksi Riihimäen tyttölyseosta 1971. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta humanististen aineiden kandidaatiksi 1975 ja maisteriksi 1978. Hän suoritti maisteritutkinnon myös Australian Sydneyssä (M.A., Macquarien yliopisto, 1977) sekä tohtoritutkinnon Sydneyn yliopistossa (Ph.D., 1985). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1985) oli otsikoitu "Can I Help You? A Systemic-Functional Exploration of Service Encounter Interaction", ja tätä työtä ohjasivat tohtorit J. R. Martin ja M. A. K. Halliday. Hän on englannin kielen dosentti Jyväskylän yliopistossa (vuodesta 1987) ja Helsingin yliopistossa (1988–1995, 2011–). 
Ventola on työskennellyt englannin opettajana ammatillisissa ja iltakouluissa Jyväskylässä, ollut Jyväskylän yliopiston kielikeskuksen opettaja ja virkaa tekevä apulaisprofessori Jyväskylän ja Joensuun yliopistossa (1978–1986) sekä Helsingin yliopiston Kielikeskuksen johtaja (1986–1995). Tästä ajasta hän toimi Åbo Akademin Donner-professorina (1988–1989), Helsingin yliopiston yliassistenttina (1990–1992) ja virkaa tekevä apulaisprofessorina (1993–1995). Hän on vieraillut ja työskennellyt laajalti ulkomailla: British Councilin postdoc-tutkijana Britanniassa (1985–1986), Alexander von Humboldt -säätiön palveluksessa Saksassa (1992–1993), englannin ligvistiikan professorina Martin-Luther-Universität Halle-Wittenbergissä (1995–2000) ja Salzburgin yliopistossa (2000–2004), joiden aikana vierailevana professorina Johns Hopkinsin yliopistossa (1999–2000), vierailevana professorina Sao Paolon katolisessa yliopistossa (2004). Hän oli Helsingin yliopiston englantilaisen filologian professori aiheenaan kielitiede ja moderni englannin kirjallisuus (2004–2009), jonka jälkeen oli jonkin aikaa Suomen Akatemian vanhempi tutkija (2009–2010) ennen siirtymistään Aalto-yliopistoon (2010). Hän on toiminut lisäksi vierailevana professorina Castilla–La Manchan yliopistossa (Espanja, 11/2007), Adelaiden yliopistossa (Australia, 1–6/2009), ja Singaporen kansallisessa yliopistossa.
Ventolan tutkimustyön aihepiiri on ollut monipuolinen: yleinen kielitiede, tekstilingvistiikka ja diskurssianalyysi, liike-elämän kieli, neuvottelukieli, konferenssikieli, akateeminen kommunikaatio, interkulttuurinen kommunikaatio, multimodaalinen ja multimediaalinen kommunikaatio, kirjallisuuden lingvistinen tutkimus, Australian kirjallisuus ja kulttuuri.
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Ventola on ollut vuodesta 2011.
Teoksia.
Monet teoksista on julkaistu tai toimitettu yhdessä professori Anna Maurasen kanssa:
Adelisa Grabus

Adelisa Grabus (s. 26. toukokuuta 1996 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Växjön paidassa
Malcolm Marx

Malcolm Justin Marx (s. 13. heinäkuuta 1994 Germiston) on eteläafrikkalainen rugby union -pelaaja, pelipaikaltaan "hooker". Hän edustaa monikansallisessa Super Rugby -liigassa pelaavaa Lionsia.
Vuonna 2017 Marx valittiin Etelä-Afrikassa sekä vuoden rugbypelaajaksi että vuoden nuoreksi rugbypelaajaksi. Jälkimmäisen palkinnon hän oli voittanut myös vuotta aiemmin. Kaudella 2017 Marx palkittiin lisäksi Super Rugby -kauden arvokkaimpana pelaajana, vuoden pelaajana, kannattajien vuoden pelaajana ja pelaajien vuoden pelaajana.
Marx debytoi Etelä-Afrikan maajoukkueessa syyskuussa 2016. Maaliskuuhun 2019 mennessä hän on pelannut kaikkiaan 23 test-maaottelua.
Sybil Ludington

Sybil Ludington (5. huhtikuuta 1761 Kent, New York – 26. helmikuuta 1839 Catskill, New York) oli Yhdysvaltain vapaussodan sankari. 
16-vuotias Ludington ratsasti yöllä 26. huhtikuuta 1777 varoittamaan New Yorkin Putnamin piirikunnan ja Connecticutin Danburyn miliisijoukkoja lähestyvistä brittijoukoista. Teko muistutti William Dawesin ja Paul Reveren ratsastusta huhtikuussa 1775 Massachusettsissa. Ludington ratsasti Reverea puolet pidempään, vaikka oli miestä paljon nuorempi.
Paikallishistorioitsija Martha Lamb kirjoitti Ludingtonista 1880. Ludingtonin suosio nousi 1900-luvulla. Hänen kunniakseen on pystytetty patsaista, ja hänestä on kirjoitettu kirjoja. Muun muassa ooppera ja maraton on nimetty Ludingtonin mukaan. Vuonna 1975 hänet oli kuvattu yhdysvaltalaiseen postimerkkiin.
Eben Etzebeth

Eben Etzebeth (s. 29. lokakuuta 1991 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen rugby union -pelaaja, pelipaikaltaan lukko ("lock"). Hän edustaa kaudesta 2019–2020 lähtien Ranskan Top 14 -liigassa pelaavaa Toulonia.
Etzebeth debytoi Etelä-Afrikan maajoukkueessa kesäkuussa 2012. Maaliskuuhun 2019 mennessä hän on pelannut kaikkiaan 75 test-maaottelua, ja toiminut ajoittain myös maajoukkueen kapteenina.
Minna Palmroth

Minna Maria Emilia Palmroth (s. 10. toukokuuta 1975 Sahalahti) on suomalainen avaruusfyysikko ja filosofian tohtori, joka toimii Helsingin yliopiston laskennallisen avaruusfysiikan professorina. Hän on saanut arvostettua Euroopan tiedeneuvoston (ERC) rahoitusta johtamilleen tutkimushankkeille.
Elämä ja ura.
Palmroth valmistui ylioppilaaksi Kangasalan lukiosta ja maisteriksi fysiikasta Helsingin yliopistosta 1999. Hän väitteli filosofian tohtoriksi pääaineenaan fysiikka vuonna 2003. Palmrothin englanninkielinen väitöskirja "Solar wind: magnetosphere interaction as determined by observations and a global MHD simulation" käsitteli aurinkotuulen eli auringosta peräisin olevan hiukkassuihkun vuorovaikutusta maapallon magnetosfäärin kanssa havaintoaineistojen ja maailmanlaajuisen magnetohydrodynaamisen simulaation pohjalta.
Työurallaan Palmroth on työskennellyt erityisesti Ilmatieteen laitoksella. Hän oli laitoksen väitöskirjatyöntekijä 1999–2003 ja väiteltyään postdoc-tutkija 2003–2005. Vuonna 2004 hän vieraili Yhdysvaltain ilmakehätutkimuksen keskuksessa. Palmroth oli Suomen Akatemian rahoittama postdoc-tutkija 2005–2008 ja Suomen Akatemian ja Ilmatieteen laitoksen akatemiatutkija 2008–2013. Hän johti Ilmatieteen laitoksen Maata havainnoivaa osastoa 2011–2016 ja toimi samalla vuodet 2013–2016 myös Ilmatieteen laitoksen avaruustutkimuksen tutkimusprofessorina. Vuoden 2017 alusta hän on toiminut Helsingin yliopiston avaruusfysiikan professorina ja toimii vuosina 2018–2025 myös Kestävän avaruustieteen ja -tekniikan huippuyksikön johtajana.
Tunnustuksia.
Palmroth sai vuonna 2016 Väisälän palkinnon. Vuodesta 2018 hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Palmroth on myös Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Hänet kutsuttiin vuonna 2021 myös Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Vuonna 2022 Palmrothille myönnettiin J. V. Snellman -palkinto. Hänet kutsuttiin vuonna 2022 Academia Europæan jäseneksi. Helmikuussa 2023 Palmrothille myönnettiin Kopernikus-mitali uraauurtavasta työstään avaruusympäristösimulaattori Vlasiatorin parissa ja saavutuksistaan avaruusfysiikan edistämisessä.
Ebolaepidemia Kongon demokraattisessa tasavallassa 2018–2020

Ebolaepidemia Kongon demokraattisen tasavallassa 2018–2020 oli Kongon demokraattisen tasavallan koillisosista elokuussa 2018 käynnistynyt ebolaepidemia. Se levisi ainakin Pohjois-Kivun ja Iturin maakuntaan. Epidemiaa pidetään historian toiseksi pahimpana. Tautiin oli sairastunut huhtikuun 13. päivään 2019 mennessä 1 251 ihmistä, ja kuolleita oli 803 (vahvistetut ja todennäköiset tapaukset). Yhteensä 371 ihmisen raportoitiin parantuneen sairaudesta kuluvan epidemian aikana. 22. joulukuuta 2019 mennessä tähän vakavaan ebolaepidemiaan kuolleiden määrä oli noussut jo yli 2200:n (oheinen kuva). 
Samanaikaisesti alueella on meneillään Kivun konflikti, joka osaltaan vaikeuttaa ihmisten elämää ja avustustoimia. Terveydenhoitoa alueelle tuoneen Lääkärit ilman rajoja -avustusjärjestön kahdelle ebolaklinikalle (muun muassa Butemboon) tehtiin aseellinen hyökkäys helmikuun lopulla 2019. Tästä syystä lääkärijärjestö lopetti toimintansa Pohjois-Kivun alueella. Toisaalta sairastuneet eivät enää hakeudu hoitoon epäluulon ja viranomaisten käynnistämien pakkokeinojen käyttöönoton jälkeen. 
Ebolarokotusten antaminen aloitettiin elokuussa 2018. Huhtikuun 2019 alkupuoleen mennessä lääkeyhtiö Merckin valmistama rokote (rVSV-ZEBOV) oli annettu jo yli 99 000 ihmiselle. 22. helmikuuta 2020 mennessä jo 297 275 ihmistä oli saanut rokotteen.
WHO julisti epidemian päättyneeksi 25. kesäkuuta 2020.
Flying Cinema Tour of Helsinki

Flying Cinema Tour Of Helsinki on virtuaalielokuvateatteri Helsingin Katajanokalla. Teatteri avattiin 1. joulukuuta 2016. Nimi vaihdettiin kesäkuussa 2018 Flytour Helsingistä nimeen Flying Cinema Tour of Helsinki.
Asko Argillander

Asko Mikael Argillander (s. 14. kesäkuuta 1982) on suomalainen laulaja.
Asko Argillander &amp; The Blue Flame kutsuttiin edustamaan Suomea maailmanlaajuisessa hyväntekeväisyys streamkonsertissa Wake Up, Rise Up- Live4Peace tapahtumassa syyskuussa 2022. Konsertti näytettiin 26:lla eri aikavyöhykkeellä ja keräsi yli 40 miljoonaa katsojaa. Konserttia varten levytettiin myös Elvis Presley cover "If I can Dream".
Argillanderin elämästä ilmestyi kirja "Erään tapon tarina" (Like Kustannus, 2018), kirjan kirjoitti Katariina Vuori 
Asko Argillanderin lapsuuden kokemuksista julkaistiin true crime -kirja: "Erään tapon tarina"- jonka on kirjoittanut Katariina Vuori. Hän esiintyi "Trauma"-dokumentissa vuonna 2021."
Argillander on kotoisin Haapajärveltä, hänellä on kolme lasta jotka ovat syntyneet vuosina 2002, 2004 ja 2019. Hänet valittiin vuoden haapajärviseksi vuonna 2018. Argillander avioitui Annamarja Argillanderin kanssa kesäkuussa 2021.
Portillo

Portillo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Maria Rooth

Maria Elisabeth Rooth (s. 2. marraskuuta 1979 Ängelholm, Skåne, Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Rooth pelasi urallaan hyökkääjänä. Hänen saavutuksiinsa kuuluu hopeamitali naisten jääkiekon talviolympialaisista 2006 sekä pronssimitali talviolympialaisista 2002.
Rooth valittiin vuonna 2015 IIHF Hall of Fameen.
Homo luzonensis

Homo luzonensis on sukupuuttoon kuollut ihmislaji, jonka luita on löytynyt luolasta Luzonin saarelta Filippiineiltä. Laji asui saarella vielä noin 50 000–67 000 vuotta sitten.
Laji nimettiin huhtikuussa 2019 edellisten runsaan kymmenen vuoden aikana löytyneiden luiden perusteella. Luita löytyi 13 kappaletta: seitsemän hammasta ja kuusi muuta pientä luuta. DNA:ta luista ei saatu eristettyä, sillä trooppinen ilmasto on tuhonnut sen.
Koska lajin esi-isät saapuivat Luzoniin arviolta viimeistään 700 000 vuotta sitten, laji on liian vanha edustaakseen denisovanihmisen eteläistä haaraa. Kivityökalujensa perusteella "H. luzonensis" polveutuu ehkä "Homo erectuksesta". Näin ollen sen kehityslinja erkaantui nykyihmisen kehityslinjasta kaksi miljoonaa vuotta sitten. On mahdollista, että "H. luzonensis" eli saarellaan samaan aikaan kuin nykyihminen, joka oli noihin aikoihin levittäytymässä maapallolle. Geenitesteissä ei kuitenkaan ole löydetty todisteita siitä, että se olisi risteytynyt nykyihmisen kanssa.
Lajin pituus oli alle 120 senttiä, ja sillä oli kaareutuvat sormi- ja varvasluut. Kaarevuus on arkaainen piirre ihmisissä. Lajilla oli kuitenkin nykyihmisen tapaan pienet ja muodoltaan yksinkertaiset hampaat. Sen yhdessä ylävälihampaassa oli kuitenkin kolme juurta, mikä on nykyihmisissä harvinaista. 
Päästäkseen Luzonille lajin täytyi kulkea jollakin tavalla avomeren yli, sillä Luzon ei ole koskaan ollut yhteydessä mantereeseen.
King William’s Town

King William’s Town on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 77 700 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Ilmasto.
King William’s Townissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on sateista ja lämmintä, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 600 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 19 millimetriä.
Mdantsane

Mdantsane on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 171 500 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Ilmasto.
Mdantsanessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on sateista ja lämmintä, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 770 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 15 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 28 millimetriä.
Middelburg (Etelä-Afrikka)

Middelburg on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 18 700 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Ilmasto.
Middelburgissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Kesäisin on sateista ja lämmintä, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 370 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 8 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 60 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 11 millimetriä.
Mthatha

Mthatha on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 137 600 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Ilmasto.
Mthathassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on sateista ja lämmintä, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 690 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 12 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 100 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 16 millimetriä.