tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jari Räsänen (hiihtäjä)

Jari Kalevi Räsänen (s. 28. tammikuuta 1966 Maaninka) on suomalainen karjatilallinen ja entinen huipputason hiihtäjä. Räsänen voitti urallaan neljä MM- ja kaksi olympiamitalia, kaikki viesteistä. Hänen parhaat henkilökohtaiset arvokisasijoituksensa ovat viides sija 15 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa Lahden MM-kisoissa 1989 ja kuudes sija takaa-ajohiihdossa Lillehammerin olympialaisissa 1994. Jari Räsänen tuli kaudella 1987/1988 Suomen mieshiihdon kärkeen mm. voittamalla Mikkelissä 15 kilometrin perinteisen tyylin SM:n ja näin lunasti paikkansa ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihinsa Calgaryn olympialaisiin 1988.
Seuratasolla Räsänen edusti Maaningan Mahtia. Jari Räsäsen isä ja valmentaja Veikko Räsänen oli myös aikoinaan huippuhiihtäjä.
Doping-skandaali.
Herjausoikeudenkäynti 1998.
Tammikuussa 1998 Suomen Tietotoimisto väitti uutisessaan Räsäsen ostaneen ja käyttäneen kasvuhormonia. Lisäksi STT väitti Hiihtoliiton johtohenkilöiden olleen kiinnostuneita kasvuhormoneista. Oikeudessa ei löytynyt riittävää näyttöä uutisen tueksi, ja Helsingin käräjäoikeus tuomitsi STT:n päätoimittaja Kari Väisäselle ja toimittaja Johanna Aatsalo-Salliselle ehdolliset vankeusrangaistukset ja sakkoja 19 herjauksesta. Lisäksi STT ja toimittajat tuomittiin yhteisvastuullisesti maksamaan Räsäselle ja Hiihtoliiton johtohenkilöille noin 2,5 miljoonan markan korvaukset. Vuonna 2000 Helsingin hovioikeus hylkäsi korvausvaatimukset 14 hiihtoliittolaisen osalta ja alensi toimittajien rangaistukset sakoiksi. Räsänen sai lopulta korvauksia 130 000 markkaa.
Petosoikeudenkäynti 2011.
Valtakunnansyyttäjänvirasto pyysi vuonna 2008 lisätutkintaa asiassa. Haluttiin selvittää, ovatko herjausoikeudenkäynnissä korvauksia vaatineet syyllistyneet petokseen tai ovatko myöhemmin dopingista kiinni jääneet syyllistyneet perättömän lausunnon antamiseen Niinpä vuonna 2011 Räsänen, entinen lajijohtaja ja päävalmentaja Antti Leppävuori, entinen lajipäällikkö ja toimitusjohtaja Jari Piirainen sekä entinen lajipäällikkö ja päävalmentaja Pekka Vähäsöyrinki joutuivat syytteeseen asioiden salaamisesta vuosien 1999 ja 2000 dopingoikeudenkäynneissä. Räsänen ja Vähäsöyrinki tuomittiin törkeästä petoksesta ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. Räsänen sai vuoden ehdollista vankeutta. Leppävuori ja Piirainen todettiin syyttömiksi. Oikeudessa osoitettiin, että Räsänen käytti vuosina 1996–1997 eli STT:n uutisen tarkoittamana aikana epo-hormonia. Oikeuden mukaan kaikki neljä syytettyä tiesivät, mitä Räsäselle tehtiin vuoden 1997 kisoissa. Räsäsen tapauksessa oli tuomioistuimen päätöksen mukaan raskauttavaa, että hän sai rikoksella itselleen huomattavaa taloudellista hyötyä ja oli itse dopingaineen käyttäjä. Räsänen valitti tuomiosta Helsingin hovioikeuteen. Syyskuussa 2012 hovioikeus ilmoitti pitävänsä voimassa käräjäoikeuden langettamat tuomiot, mutta alensi Räsäsen ja Vähäsöyringin vastapuolelle maksamia oikeudenkäyntikulujen korvaussummia.
Yamaha

Yamaha Corporation () on suuri japanilainen valmistavan teollisuuden yritys. Yamaha Corporationilla on kolme päätoimialaa, jotka ovat soittimet (pianot, digitaaliset soittimet, puhaltimet, jousisoittimet, lyömäsoittimet ja muut musiikkituotteet), äänentoistolaitteet (myös tietoliikennelaitteet) ja muut tuotteet (elektroniset laitteet, ajoneuvojen sisäosien puuosat, teollisuusautomaatio, golftuotteet, vapaa-ajan tuotteet ja jotkin muut liiketoiminta-alueet). Yamaha Corporation on tunnettu esimerkiksi maailman suurimpana soitinvalmistajana. Yhtiö ylläpitää musiikkikouluja, englannin kielikouluja, lomakiinteistöjä ja golfklubia.
Historia.
Torakusu Yamaha rakensi ensimmäisen urkunsa 12. lokakuuta 1887. Vuonna 1897 hän perusti soitinrakennusyrityksen Nippon Gakki Co. 100 000 jenin osakepääomalla Hamamatsussa, Shizuokan prefektuurissa. Nykyinen Yamaha Corporation on tämän yrityksen toiminnan jatkaja. Pianojen rakentamisen yhtiö aloitti vuonna 1900. Tokion pörssiin yhtiö listautui 1949. Vuonna 1954 käynnistetään Yamahan musiikkikoulut. Yhtiön soitinvalmistustausta näkyy yhä yhtiön logossa, jossa on kolme äänirautaa.
Yhtiön johtaja Genichi Kawakami ajoi sota-ajan koneiden valmistuksen myötä moottoripyörien valmistamista yhtiössä. Vuonna 1955 yhtiön moottoripyörädivisioona eriytettiin itsenäiseksi Yamaha Motor Company -yhtiöksi. Urheiluvälineiden valmistus aloitettiin 1958. Ensimmäinen ulkomainen tytäryhtiö perustettiin Meksikoon. Sähköurkujen tuotanto aloitettiin 1959 ja puhallinsoitinten tuotanto 1965. 
Yamaha omisti suuren osan Korgista vuosina 1989–1993. Yamaha osti syntetisaattoreita valmistavan yhdysvaltalaisen Sequential Circuits -yhtiön vuonna 1998 sekä tietokoneisiin musiikkiohjelmistoja valmistavan saksalaisen Steinberg-yhtiön vuonna 2004. 
Itävaltalainen pianotehdas L. Bösendorfer Klavierfabrik GmbH liitettiin osaksi yhtiötä vuonna 2008.
Soittimet.
Yamaha on valmistanut pianoja, kosketinsoittimia, huiluja, kitaroita, bassokitaroita, rumpuja ja musiikkiteknologian välineitä: esim. miksereitä, vahvistimia, kaiuttimia ja mikrofoneja.
Martin Schmitt

Martin Schmitt (s. 29. tammikuuta 1978 Villingen-Schwenningen, Baden-Württemberg, Saksan liittotasavalta) on saksalainen mäkihyppääjä. Hän on voittanut yhden olympiakullan, neljä maailmanmestaruutta ja kahdesti maailmancupin kokonaiskilpailun.
Schmittin kansainvälinen läpimurto tapahtui vuonna 1997, kun hän voitti pronssimitalin MM-kilpailuista Trondheimista. 1998 Naganon olympialaisissa hän oli mukana joukkuemäestä hopeaa voittaneessa Saksan joukkueessa.
Kausina 1998–1999 ja 1999–2000 Schmitt voitti mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailun. 1999 Ramsaun MM-kisoissa Schmitt voitti kultaa suur- ja joukkuemäestä. 2001 Lahden MM-kisoissa hän voitti suurmäen ja suurmäen joukkuekilpailun maailmanmestaruuden, hopeaa normaalimäestä ja pronssia normaalimäen joukkuekilpailusta. Vuonna 2002 Schmitt voitti hopeaa lentomäen MM-kilpailuista Harrachovista maanmiehensä Sven Hannawaldin takana sekä kuului joukkuemäen olympiakultaa voittaneeseen Saksan joukkueeseen.
Schmitt oli mukana normaalimäen joukkuekilpailun MM-hopeaa saaneessa Saksan joukkueessa Oberstdorfissa 2005. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti Andreas Küttelin jälkeen hopeaa yhden kierroksen mittaiseksi typistyneessä suurmäessä kilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai hopeaa joukkuemäessä. Oslon MM-kisoissa 2011 Schmitt oli mukana Saksan normaalimäen joukkuekilpailun pronssia saaneessa joukkueessa.
Schmitt on 28:lla maailmancupin osakilpailuvoitollaan kauden 2018–2019 jälkeen kaikkien aikojen voittotilastossa seitsemäntenä Nykäsen, Schlierenzauerin, Małyszin, Ahosen, Weißflogin ja Stochin jälkeen.
Schmitt ilmoitti alun perin lopettavansa uransa kauden 2010–2011 päätteeksi, mutta hän pyörsi myöhemmin päätöksensä.
MDC

MDC on yhdysvaltalainen punk-yhtye. Se perustettiin Teksasissa vuonna 1979. MDC soittaa "hardcore punk" -tyylistä musiikkia. Bändin nimenä toimivan lyhenteen merkitystä on muutettu jokaisen levyn julkaisemisen yhteydessä. Nimenä on ollut mm. "Millions of Dead Cops", "More Dead Cops", "Millions of Dead Children", "Multi Death Corporations", "Millions of Damn Christians" ja "Missile Destroyed Civilisation".
MDC kritisoi sanoituksissaan usein poliiseja, kapitalismia, homofobiaa ja amerikkalaista kulttuuria.
Tor Arne Hetland

 
Tor Arne Hetland (s. 12. tammikuuta 1974) on norjalainen valmentaja ja uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hiihtourallaan hän oli erikoistunut sprinttimatkoille.
Hetland voitti miesten sprinttihiihdon sekä vuoden 2001 Lahden MM-kisoissa että vuoden 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa. Vuonna 2001 Norjan joukkue otti alun perin hopeaa Suomen joukkueen voittaessa, doping-rikkeen myötä Norja nousi voittajaksi. Vuoden 2003 Val di Fiemmen MM-hiihdoissa hän oli sprintissä kolmas ja vuoden 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa toinen. Lahden kisoissa hän kuului lisäksi 4×10 kilometrin viestin voittaneeseen joukkueeseen (Norja oli alun perin hopealla ennen ensimmäisenä maaliin tulleen Suomen hylkäystä doping-käryn myötä) ja Oberstdorfissa hän voitti Tore Ruud Hofstadin parina ensimmäistä kertaa arvokisaohjelmassa olleen parisprintin.
Hetland on osallistunut myös pitemmille hiihtomatkoille voittaen kaksi maailmancupin osakilpailua: 19. marraskuuta 2005 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailun Beitostølenissä sekä 15. joulukuuta 2007 vapaan tyylin 30 km yhteislähtökilpailun Rybinskissä. Kaikkiaan hänellä on maailmancupin osakilpailuvoittoja yksitoista. Hetland voitti sprintticupin kaudella 2004–2005 ja on sijoittunut sprintticupissa kaikkiaan kuusi kertaa kolmen parhaan joukkoon. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on ollut kolmas kausilla 2004–2005 ja 2005–2006.
Kauden 2008–2009 jälkeen Hetland lopetti uransa.
Urheilu-uransa jälkeen Hetland on toiminut hiihtovalmentajana muun muassa Kanadan, Norjan, Saksan ja Sveitsin hiihtomaajoukkueissa. Vuosina 2016–2018 hän toimi Norjan hiihtomaajoukkueen päävalmentajana.
Rovaniemen ammattikorkeakoulu

Rovaniemen ammattikorkeakoulu ("RAMK") oli vuoteen 2013 asti toiminut ammattikorkeakoulu. Toimintansa RAMK aloitti vuonna 1996 ja se vakinaistettiin 1998. Vuoteen 2013 asti ylläpitäjänä toimi Rovaniemen koulutuskuntayhtymä, kunnes ammattikorkeakoulu yhdistettiin osaksi Lapin ammattikorkeakoulua.
Koulutusaloja ammattikorkeakoulussa oli viisi: luonnonvara- ja ympäristöala, matkailu-, ravitsemis- ja talousala, sosiaali-, terveys- ja liikunta-ala, tekniikan ja liikenteen ala sekä yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala. Koulutusohjelmia oli 20, joista ammattikorkeakoulututkintoon johtaa 11 suomenkielistä ja 3 englanninkielistä, 5 ylempään amk-tutkintoon johtavaa koulutusohjelmaa sekä yksi englanninkielinen erikoistumisopintokokonaisuus.
Koulutusalat olivat toimineet kolmella kampuksella. Ounasvaaran kampuksella, lähellä Lapin keskussairaalaa, toimii sosiaali- terveys ja liikunta-ala, Viirinkankaan kampuksella matkailu-, ravitsemis- ja talousala sekä yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon alan englanninkielinen koulutusohjelma ja lisäksi Lapin korkeakoulujen perustama Matkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutti. Rantavitikan kampuksella, Aurora Borealis -teknologiakeskuksen ja Lapin yliopiston läheisyydessä, toimivat luonnonvara- ja ympäristöala, tekniikan ja liikenteen ala sekä yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala.
Opiskelijoita Rovaniemen ammattikorkeakoulussa oli noin 3 000. Näistä noin 600 oli aikuisopiskelijoita. Henkilöstöä on n. 250.
Rovaniemen ammattikorkeakoulu lakkautettiin 31.12.2013: sen ja Kemi-Tornion AMKin toiminnot yhdistettiin 1.1.2014 alkaen Lapin ammattikorkeakouluksi.
Thomas Alsgaard

Thomas Alsgaard (s. 10. tammikuuta 1972 Lørenskog, Norja) on norjalainen hiihtäjä, viisinkertainen olympiavoittaja ja kuusinkertainen maailmanmestari. Hän on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 82 kilogrammaa.
Thomas Alsgaard tuli tunnetuksi erityisesti hyvänä, teknisesti taitavana luistelutyylin hiihtäjänä. Huipulle hän nousi Lillehammerissa vuonna 1994, kun hän voitti hieman yllättäen vain 22 vuoden ikäisenä olympiakultaa vapaan tyylin 30 kilometrillä.
Alsgaard lopetti maailmancup-uransa kaudella 2003–2004. Joulukuusta 2007 lähtien hän on kilpaillut hiihdossa pitkillä matkoilla ja osallistunut muun muassa Kansainvälisen hiihtoliiton pitkien matkojen maailmancupiin. Alsgaard on myös harrastanut ralliautoilua osallistuen muun muassa Jyväskylän MM-ralliin.
Mäkihypyn maailmancup 1992–1993

Mäkihypyn maailmancupissa 1992–1993 oli 21 osakilpailua, joista neljä peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Falunissa Ruotsissa 5. joulukuuta 1992 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 28. maaliskuuta 1993.
Suomalaisten sijoitukset maailmancupissa.
Suomalaishyppääjät eivät saavuttaneet kaudella palkintosijoituksia.
Toinen diadokkisota

Toinen diadokkisota käytiin vuosina 319–315 eaa. Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä. Sodan jälkeen Kassandros oli kiistaton Makedonian hallitsija. Antigonos I taas hallitsi miltei kokonaan Aleksanteri Suuren valtakunnan itäosaa.
Ensimmäinen diadokkisota loppui sen jälkeen kun hallitsija Perdikkas murhattiin ja Antipatros valittiin uudeksi hallitsijaksi. Virallisesti kuninkaina olivat Aleksanterin vastasyntynyt poika Aleksanteri IV ja veli Filippos III. 
Toinen diadokkisota alkoi, kun Antipatros kuoli vuonna 319 eaa. Ennen kuolemaansa hän nimitti seuraajakseen Polyperkhonin. Antipatroksen poika Kassandros aloitti pian tämän jälkeen sisällissodan Polyperkhonia vastaan. Kassandrosta tukivat Vähän-Aasian hallitsija Antigonos ja Egyptin hallitsija Ptolemaios. Polyperkhon taas sai tuekseen Eumeneen.
Polyperkhon kärsi aluksi tappioita ja joutui pakenemaan Epeirokseen Aleksanteri IV:n kanssa. Epeiroksessa Polyperkhon liittoutui Aleksanteri Suuren äidin Olympiaan kanssa, ja yhteisvoimin he hyökkäsivät Makedoniaan. Heitä vastaan lähti armeija, jota johtivat Filippos III ja hänen vaimonsa Eurydike. Filippoksen armeija jätti kuitenkin kuninkaansa ja siirtyi vastustajien puolelle. Filippos ja Eurydike jäivät Olympiaan vangiksi, ja tämä antoi teloittaa heidät vuonna 317 eaa. Pian tämän jälkeen Kassandros kuitenkin sai kukistettua vastustajansa ja vangitsi Aleksanteri IV:n. Myös Olympias jäi vangiksi ja hänet teloitettiin. Kassandros oli nyt kiistaton Makedonian hallitsija.
Samaan aikaan Eumenes kärsi idässä tappion Antigonosta vastaan. Paraitakenen taistelu vuonna 317 eaa. ja Gabienen taistelu vuonna 316 eaa. loppuivat kumpikin tasatilanteeseen, mutta Eumeneen joukot pettivät hänet ja luovuttivat hänet Antigonokselle.
Vuorovaikutus

Vuorovaikutus on kahden tai useamman objektin tai tapahtuman välinen vaikutussuhde, jossa kumpikin osapuoli vaikuttaa toiseen. Vuorovaikutus kuvaa myös kahden tai useamman ihmisen välistä vastavuoroista viestintää, dialogia. 
Vuorovaikutukset fysiikassa.
Fysiikassa eri kappaleiden väliset vuorovaikutukset ilmenevät niiden välillä vaikuttavina voimina. Nykyisen käsityksen mukaan kaikki hiukkasten välillä esiintyvät vuorovaikutukset perustuvat viime kädessä johonkin neljästä perusvuorovaikutuksesta, jotka ovat:
Näistä kahdella viimeksi mainitulla on niin lyhyt kantama, että ne ilmenevät vain ydin- ja hiukkasfysiikan ilmiöissä. Kvarkkien välillä vaikuttavaa vuorovaikutusta kutsutaan vahvaksi vuorovaikutukseksi. Se sitoo protonien ja neutronien rakenneosat, kvarkit, ja samalla koko ytimen rakenneosat yhteen.
Vuorovaikutukset yhteiskuntatieteissä.
Yhteiskuntatieteissä vuorovaikutuksella tarkoitetaan ihmisten sosiaalista kanssakäymistä sekä tapaa, jolla he vaikuttavat ja vastaavat toistensa toimintaan. Ihmisten keskinäistä vuorovaikutusta tarkastellaan muun muassa vuorovaikutteisen viestinnän kuten puheviestinnän tieteenalalla.
Vuorovaikutukset biologiassa.
Kaikkein laajimmin ymmärrettynä symbioosilla voidaan viitata kaikkiin lajien välisiin vuorovaikutussuhteisiin, joista on haittaa enintään toiselle osapuolelle. Nämä suhteet luokitellaan tarkemmin neljään luokkaan:
Dvorak-näppäimistö

Dvorak-näppäinjärjestyksen suunnittelivat August Dvorak ja William Dealey 1920- ja 1930-luvuilla vaihtoehdoksi yleiselle QWERTY-järjestykselle englannin kielen kirjoittamiseen.
Yleistä.
Dvorak ja Dealey tutkivat kirjainten esiintymistiheyksiä ja käden ominaisuuksia ja suunnittelivat järjestyksen näiden periaatteiden mukaan:
Käyttö suomen kirjoittamiseen.
Dvorak-järjestys soveltuu kohtalaisesti myös suomen kirjoittamiseen. Pahimpana haittana on suomessa yleisen L-kirjaimen hankala sijoittelu. Puuttuvat Ä- ja Ö-kirjaimet voi sijoittaa hankaliinkin paikkoihin vakio-Dvorak-järjestystä muuttamatta, koska ne eivät ole yleisimpiä kirjaimia suomessakaan. Esimerkiksi ArkkuDvorak-järjestys säilyttää yleisen Dvorak-järjestyksen sijoittamalla pienet ä- ja ö-kirjaimet samaan näppäimeen. Toinen vaihtoehto on sijoittaa ne muuntonäppäinten taa, esimerkiksi Alt Gr-a:lla ä ja Alt Gr-o:lla ö. Macintoshin vakio-Dvorakilla taas saa ä:n, ö:n ja muiden vokaalien pisteet käyttämällä alt-u:n takana olevaa "kuollutta näppäintä" samaan tapaan kuin suomalaisen QWERTY-näppäimistön oikeassa yläkulmassa olevaa ¨-umlautnäppäintä. Yleinen Dvorak-järjestys on yleensä otettavissa helposti käyttöön vieraillakin tietokoneilla, mikä voi olla perusteena sen käyttöön. Myös paljon englantia kirjoittaville voi yleinen Dvorak-järjestys olla perusteltu valinta.
Erityisesti suomen kirjoittamiseen on suunniteltu erilaisia järjestyksiä, kuten DAS-näppäimistö, Airas-näppäimistö, FW-standard ja SuoRak-näppäimistö. Mahdollisena hankaluutena on saada harvinainen järjestys käyttöön eri käyttöliittymillä tai vierailla koneilla. Monissa Linux-jakeluissa on kuitenkin esiasennettuna Dvorakin ruotsalaiset versiot Svorak (X11 ja tty) ja Svdvorak (X11), joissa on skandinaaviset vokaalikirjaimet.
Neilikkaöljy

Neilikkaöljy (Caryophylli) on eteeristä öljyä, jota saadaan tisleenä mausteneilikan ("Eugenia caryophyllata" ja "E. aromatica") rungosta, lehdistä ja nupuista. Neilikkaöljyn vaikuttava ainesosa on eugenoli, jota se sisältää 90–95 %. Neilikkaöljyä käytetään mausteena, rohtona, hammaslääketieteessä, maalausnesteenä ja kalojen nukutusaineena.
Neilikkaöljyn CAS-numero on 8000-34-8.
Rohtona.
Neilikkaöljy tunnetaan parhaiten sen analgeettisistä ja antiseptisistä ominaisuuksista, joiden vuoksi sitä käytetään usein hammassärkyyn.
Yleinen tapa hoitaa hammassärkyä on kostuttaa vanutuppo esimerkiksi oliiviöljyllä laimennettuun neilikkaöljyyn ja asettaa se särkevän hampaan päälle. 
Sitä käytetään myös aknen hoitoon, haavojen puhdistukseen, ruoansulatusvaivoihin ja loisten häätämiseen.
Muut käyttöalueet.
Neilikkaöljyä käytetään myös öljymaalauksessa, siivouksessa sekä miekkojen puhdistukseen ja kiillotukseen Japanissa. Sen on väitetty olevan tehokas myrkky hometta vastaan. 
Myrkyllisyys.
Neilikkaöljyä pidetään turvallisena vain pieninä määrinä käytettynä. Se on soluja tappava myrkky, jonka yliannostus saattaa aiheuttaa hengenvaarallisia komplikaatioita, kuten maksavaurion. Neilikkaöljyn tappava yliannostus on 3,752 grammaa per ihmisen painokilo.
Vegard Ulvang

Vegard Ulvang (s. 10. lokakuuta 1963 Kirkkoniemi, Norja) on norjalainen entinen kilpahiihtäjä ja lajinsa moninkertainen arvokisamitalisti. Nykyään hän toimii kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n maastohiihtojaoston puheenjohtajana.
Yksityiselämä.
Vegard Ulvang elää avioliitossa Grete Ingeborg Nykkelmon kanssa, joka myös on entinen kansainvälisen tason huippuhiihtäjä.
Vuonna 1993 Ulvang nousi julkisuuteen myös urheilu-uransa ulkopuolella kahden häntä kohdanneen ikävän tapauksen johdosta: Hänen ollessaan patikoimassa ystävänsä Vladimir Smirnovin kanssa Mongoliassa viranomaiset pidättivät seurueen epäiltynä paikallisen oppaansa ryöstömurhasta. Useiden päivien kuluttua tilanne laukesi, kun selvisi, että opas oli varastanut seurueelta lentolipun ja paennut Venäjälle, missä miliisi oli pidättänyt hänet. &lt;br&gt;Saman vuoden lokakuussa Ulvangin isoveli Kjetil katosi salaperäisesti ollessaan lenkkeilemässä lumimyrskyssä. Vegard Ulvang osallistui itsekin kahden viikon ajan veljensä etsintöihin; veljeä ei kuitenkaan löydetty ja Vegardin oli lähdettävä takaisin Italiaan harjoittelemaan 1994 olympialaisia varten. Etsinnät lopetettiin kuukauden jälkeen ja 7 kuukautta myöhemmin, kun poliisi aloitti taas etsinnät veli löydettiin hukkuneena lähijärvessä. &lt;br&gt;
Syksyllä 2011 Vegard Ulvang hiihti norjalaisen retkikunnan mukana etelänavalle. Retkikunta seurasi Roald Amundsenin 100 vuotta aiemmin käyttämää reittiä. Vegard Ulvang ja Harald Dag Jolle saapuivat etelänavalle 14.12.2011 päivälleen 100 vuotta Amundsenin retkikunnan jälkeen 1300 kilometrin hiihdon päätteeksi.
Geotekniikka

Geotekniikka on tekniikan osa-alue, joka käsittelee maa- ja kallioperän teknisiä ominaisuuksia ja niiden soveltamista maa- ja pohjarakentamiseen. 
Geoteknisessä suunnittelussa mitoitetaan ja määritetään rakennusten ja rakenteiden liittyminen maa- tai kallioperään. Tällaisia rakenteita ovat myös infra-rakenteet kuten esimerkiksi tiet, rautatiet ja putkijohdot. Suunnittelussa määritetään perustamistavat sekä muut maa- ja kalliorakentamiseen liittyvät osa-alueet yhteistyössä muiden rakennushankkeen suunnittelijoiden kanssa. Suunnittelussa määritetään myös tarvittavat maa- ja kallioperän muokkausmenetelmät esimerkiksi kaivamalla, louhimalla, täyttämällä, tukemalla, lujittamalla ja niin edelleen. Geotekninen suunnittelu perustuu geotekniseen mitoitukseen, jossa käytetään hyväksi maa- ja kallioperän tutkittuja teknisiä ominaisuuksia. Suunnittelussa otetaan huomioon muun muassa maan sortumavaara, painuma- ja kantavuusominaisuudet, maakosteus, pohjavesi, routa, maaperän pilaantuneisuus sekä radon. 
Geotekninen suunnittelija on geotekniikkaan perehtynyt asiantuntija, joka on koulutukseltaan ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut diplomi-insinööri, ammattikorkeakoulututkinnon suorittanut insinööri (AMK) tai opistotutkinnon suorittanut insinööri.
Maalajien tekniset ominaisuudet.
Maalajien teknisiin ominaisuuksiin vaikuttaa eniten raekokojakauma, jota tutkitaan seulonnalla (yli 0,063 mm:n jakeet) ja areometrikokeella (alle 0,0063 mm:n jakeet). Rakeisuus vaikuttaa maalajin lähes kaikkiin ominaisuuksiin kuten tiheyteen, leikkauslujuuteen, vedenläpäisevyyteen, tiivistyvyyteen, kapilaariseen nousuun ja muihin ominaisuuksiin.
Jens Weißflog

 (1990–1996)
Jens Weißflog (s. 21. heinäkuuta 1964 Erlabrunn, Itä-Saksa) on saksalainen entinen mäkihyppääjä, joka edusti ensin Itä-Saksaa ja sitten jälleenyhdistymisen myötä Saksan liittotasavaltaa. Hän on yksi kautta aikain menestyksekkäimmistä mäkihyppääjistä.
Weißflog voitti kaudella 1983–1984 Keski-Euroopan mäkiviikon 19 vuoden iässä. Samana talvena hän voitti lisäksi maailmancupin kokonaiskilpailun ja Sarajevon olympialaisissa normaalimäen kultaa ja suurmäen hopeaa. 
Saksojen yhdistyminen ja V-tyylin kehittyminen eivät estäneet häntä voittamasta vielä olympiakultaa suur- ja joukkuemäestä Lillehammerista 1994. Hän voitti mäkiviikon myös kausina 1984–1985, 1990–1991 ja kaudella 1995–1996, jonka jälkeen päätti uransa.
Weißflog on kerännyt kautta aikain kuudenneksi eniten maailmancupin osakilpailuvoittoja, yhteensä 33 kappaletta. Edellä ovat Gregor Schlierenzauer, Matti Nykänen, Adam Małysz, Janne Ahonen ja Kamil Stoch. 
Nykyään Weißflogilla on hotelli kotikaupungissaan Oberwiesenthalissa. Hän toimii lisäksi mäkihyppykommentaattorina saksalaisella ZDF-televisiokanavalla.
Poppari (ravintola)

Poppari on Jyväskylässä sijaitseva ravintola ja merkittävä elävän musiikin foorumi. Se toimi vuodet 1992–2007 nimellä Jazz Bar. Ravintola sijaitsee Aren aukiolla, osoitteessa Puistokatu 2-4.
Poppari toimii Suomen Jazzliiton kiertuepaikkana. Popparissa järjestetään myös klubeja sekä eri festivaalien tapahtumia, esimerkkeinä Jyväskylä Summer Jazz, Jyväskylän kesä sekä Somethin' Else -klubi.
Jazz Bar sai vuonna 2003 Varjo-Yrjö -palkinnon, jonka Yleisradio jakaa tunnustuksena sellaiselle suomalaisen jazzkentän henkilölle tai organisaatiolle, joka on toiminnallaan edesauttanut kotimaisen jazzkulttuurin olemassaoloa. Lisäksi Jazz Bar on palkittu Keski-Suomen läänin Vuoden kulttuuriteko -palkinnolla vuonna 1999, ja vuonna 2002 Suomijazz.com myönsi Jazz Barille Suomijazz-pytyn ansiokkaista verkkosivuista.
Eurabia

Eurabia on äärioikeistolainen poliittinen uudissana, joka on muodostettu sanoista Eurooppa ja Arabia. Se viittaa salaliittoteoriaan, jonka mukaan islaminuskoisesta väestöstä tulee Euroopassa muutaman sukupolven kuluessa enemmistö maahanmuuton ja korkean syntyvyyden seurauksena.
Eurabia-teoria.
Käsitteen teki tunnetuksi egyptiläissyntyinen Gisèle Littman (salanimellä Bat Ye’or), joka viittasi sillä kirjassaan "Eurabia: The Euro-Arab Axis" (2005) eurooppalaisten ja arabimaiden oletettuun ulkopoliittiseen yhteistyöhön, jota hän piti tavoitteiltaan amerikkalaisvastaisena ja antisionistisena. Termin hän lainasi "Eurabia"-nimisestä aikakauskirjasta, jota julkaisi eurooppalais-arabialainen ystävyyskomitea ”European Committee for Coordination of Friendship Associations with the Arab World”.
Teorian arvostelua.
Eräät kirjoittajat ovat kuvailleet Bat Ye’orin väitteitä Euroopan johdon ja islamilaisten maiden hallitusten yhteistyöstä salaliittoteoriaksi.
Kansainvälisen politiikan tutkija Toby Archerin mukaan Eurabia-teoria on keskeinen muslimi- ja maahanmuuttovastaisessa niin sanotussa vastajihadistisessa liikkeessä. Norjan vuoden 2011 joukkomurhan tekijän Anders Behring Breivikin aatemaailman juuret olivat tässä liikkeessä. Archer kirjoittaa, ettei hän odottanut kenenkään tekevän Breivikin kaltaista joukkomurhaa, vaikka hänen mukaansa vastajihadistit ”flirttailevatkin väkivaltaisella kuvastolla”: ”Vastajihadistiset bloggarit ja aktivistit eivät ehkä kehottaneet suoraan väkivaltaan, mutta he maalasivat kuvan maailmasta, jossa konflikti maahanmuuttajia ja Euroopan oletettua monikulttuurista eliittiä vastaan on väistämätön”. Hän jatkaa: ”Siinä mielessä he ehkä eivät antaneet Breivikille määräyksiä, mutta he kivesivät tien, jota pitkin hän päätti kävellä”.
ICCT:n tutkija Arun Kundnanin mukaan Eurabia-teoria täyttää jihadinvastaisen liikkeen ”rakenteellisen tarpeen” salaliittoteorialle. Kundnani vertaa Eurabia-käsitettä Siionin viisaitten pöytäkirjoihin.
Yhdysvaltalaisen Pew Research Center -tutkimuskeskuksen mukaan sen data vuodelta 2011 ei viittaa Eurabian syntymiseen, sillä Euroopan muslimiväestön kasvu on hidasta. Kun muslimien osuus Euroopassa vuonna 1990 oli 4,1 prosenttia, se oli kasvanut kuuteen prosenttiin vuonna 2010. Tutkimuskeskuksen uudemman datan mukaan muslimeita oli vuonna 2016 Euroopassa vain 4,9 prosenttia väestöstä. Osuus kasvaa Pew -tutkimuskeskuksen mukaan 7,4 –14,0 prosenttiin seuraavien 34 vuoden kuluessa. Vuoteen 2050 mennessä eli korkeintaan kolminkertaistuu.
Pisidia

Pisidia () oli antiikin aikainen ja keskiaikainen alue Vähän-Aasian lounaisosassa. Se vastasi suunnilleen nykyisen Turkin Antalyan maakuntaa.
Pisidia sijaitsi Lyykian pohjoispuolella. Sen muita naapureita olivat Kaaria, Lyydia, Fryygia ja Pamfylia. Pisidian asutettuihin paikkoihin kuuluivat Termessos, Selge, Kremna, Sagalassos, Etenna, Antiokia, Neapolis, Tyriakon, Laodikeia Katakekaumene ja Filomelion.
Persia valloitti Pisidian 500-luvulla eaa., mutta persialaiset eivät koskaan saaneet aluetta täysin valtaansa. Aleksanteri Suuri valloitti alueen vuonna 334 eaa. ja se joutui hänen kuolemansa jälkeen Antigonos I:lle. Lopulta se joutui Seleukoksen Persialle. 
Vuonna 188 eaa. seleukidit joutuivat luovuttamaan Pisidian Pergamonille Rooman valtakunnan painostuksen ansiosta. Pergamonin jouduttua Roomalle vuonna 133 eaa. Pisidia vuorostaan joutui Kappadokialle. Lopullisesti Pisidia joutui Rooman vallan alle vuonna 102 eaa. Rooman valtakunnassa Pisidia kuului Galatian provinssiin, kunnes siitä tehtiin oma Pisidian provinssinsa 200/300-luvulla.
Seldžukit valtasivat alueen Bysantin valtakunnalta 1000-luvulla.
Hiukkaspoikkeama

Hiukkaspoikkeama kuvaa partikkelin siirtymää väliaineessa sen kuljettaessa aaltoa. Useimmissa tapauksissa kyseessä on pitkittäinen aaltoliike (kuten ääniaalto), mutta voi myös olla poikittainen (esimerkiksi kielen värähtely).
Tasoaallossa hiukkaspoikkeamalle "ξ" pätee kaava:
formula_1
Muita kaavoja:
formula_2
Rheinmetall

Rheinmetall AG (toiminut myös nimellä Rheinmetall-Borsig) on saksalainen puolustustarvikeyritys, jolla on tehtaat Düsseldorfissa ja Unterlüßissä. Yritys on perustettu 13. huhtikuuta 1889 nimellä Rheinische Metallwaaren- und Maschinenfabrik AG, ja sillä on pitkät perinteet erilaisten tykistöaseiden teossa. Yhtiö tuottaa myös metalli- ja valutuotteita.
Vuonna 1936 Rheinmetall ja Borsig yhdistyivät muodostaen Rheinmetall-Borsig-yhtiön vuoteen 1956 saakka, jolloin Borsig myytiin.
Vuonna 1993 Rheinmetall osti Mauser AG:n sekä vuosina 1996 ja 1999 osake-enemmistön STN Atlas- ja Oerlikon Contraves -yhtiöistä, jotka kaikki ovat suuria eurooppalaisia puolustusalan yrityksiä.
Yhtiö valmisti aikoinaan myös höyryvetureita. Suomessa niitä on säilynyt ainakin kaksi: entinen Saastamoinen Oy:n höyrysäiliöveturi Haapamäen höyryveturipuistossa ja VR Kuopion konepajan järjestelyveturi Vk4 Suomen Rautatiemuseossa. Viimemainittu on ajokuntoinen.
Seppo Ruohonen

Seppo ”Sepi” Juhani Ruohonen (25. huhtikuuta 1946 Turku – 1. maaliskuuta 2020) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Ruohonen esiintyi yli kolmekymmentä vuotta arvostetuissa kansainvälisissä oopperataloissa ja merkittävimmillä suomalaisilla musiikkijuhlilla, samoin kuin vaikkapa Tijuana Taxi -yhtyeen kanssa. Hänen nuoremmat veljensä Matti ja Teppo Ruohonen ovat tunnettuja suomalaisia iskelmälaulajia.
Ura.
Seppo Ruohonen opiskeli laulua Suomessa Lea Piltin ja Hannu Kerkolan johdolla sekä vuosina 1969–1973 Wienin Valtionoopperan oopperastudiossa ja Wienin musiikkikorkeakoulussa, jossa hän suoritti kolme erillistä loppututkintoa (ooppera, lied ja oratorio, äänenmuodostus) parhain mahdollisin arvosanoin. Hän opiskeli laulua myös Roomassa Luigi Riccin johdolla.
Valmistumisensa jälkeen Ruohonen oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan, Frankfurt am Mainin oopperaan, Deutsche Oper Berliiniin sekä useampiin Saksan suurimpiin oopperataloihin. Kiinnitystensä ohella Ruohonen vieraili 1980-luvulla muun muassa Lontoossa, Moskovassa, Pietarissa, Madridissa, Triestessä, Venetsiassa, Sofiassa, Winnipegissä, Montrealissa ja Wienissä. 1990-luvulla vierailut jatkuivat edellä mainittuihin kaupunkeihin sekä Tel Aviviin, Brysseliin, Edinburghiin, Reykjavíkiin, Tukholmaan, Glasgow’hun ja Los Angelesiin. Yhteistyökumppaneina hänellä oli merkittäviä kapellimestareita, kuten Zubin Mehta, Giuseppi Sinopoli, Michael Gielen, Giuseppe Patanè, Neeme Järvi sekä kaikki merkittävät suomalaiset kapellimestarit.
Ruohosen repertuaariin kuului yli 100 tenoriroolia. Keskeisimpiä oopperarooleja olivat esimerkiksi Verdin ja Puccinin tenoripääosat, Lohengrin, Tannhäuser, "Salomen" Herodes, "Les Troyensin" Aeneas ja Cagen Europa 1 ja 2. Ruohonen on esiintynyt useiden TV-oopperoiden päärooleissa, esimerkiksi Mantovan herttuana, Lenskinä, Alfredona ja "Angelika"-oopperan Casanovana. Hän teki myös useita oopperanauhoituksia radiolle. BBC taltioi Royal Opera Covent Gardenista alkuperäisversion Berliozin oopperasta "Les Troyens", jossa Ruohonen lauloi tenoripääosan. Myöhemmin Ruohonen valittiin Suomen suosituimmaksi miesoopperalaulajaksi MTV:n katsojaäänestyksessä. Vuonna 2000 Ruohonen esitti presidentti Urho Kekkosta Olympiastadionilla Paavo Nurmi -oopperassa "Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni", joka televisioitiin kaikkiin Euroopan maihin. Vuonna 2003 Seppo Ruohonen oli kuoleman roolissa Pehr Henrik Nordgrenin teoksen "Tuuri" kantaesityksessä, joka oli Yleisradion tilausteos.
Ruohosen ohjelmistoon lukeutuivat lied, oratorio, operetti ja hengelliset konsertit niin Suomessa kuin ulkomailla. Hän levytti monipuolisesti niin klassista, hengellistä kuin operettimusiikkia. Kansainvälisen oopperauransa lisäksi Ruohonen toimi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksen professorina vuodesta 1999 sekä Lohjan Tenoripäivien taiteellisena johtajana.
Vuonna 2007 Seppo Ruohonen esiintyi Turun kaupunginteatterissa esitettävässä suurmusikaalissa Thorin vasara.
Vuonna 2011 Ruohonen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Seppo Ruohonen kuoli mahasyöpään maaliskuussa 2020.
Jouluhalko

Jouluhalko kuului Pohjois-Euroopassa esikristilliseen tapaan juhlistaa talvipäivänseisausta eli vuoden lyhyintä päivää. Silloin etsittiin ja poltettiin suuri halko, joka symboloi aurinkoa. Usein käytettiin hedelmäpuun halkoja, mikä takasi hyvän sadon seuraavaksi vuodeksi. Katolinen kirkko ei tukahduttanut traditiota, ja keskiajalla halon polttamisen perinne monipuolistui. Runkoa saatettiin koristella, se sytytettiin juhlavin menoin ja polttamisen jälkeen tuhka kerättiin talteen seuraavaksi vuodeksi, minkä uskottiin tuottavan onnea ja varjelevan onnettomuuksilta.
Kaupunkiasutuksen myötä puun polttamisen perinne kävi mahdottomaksi, ja suuri halko korvattiin pienemmällä oksalla, joka asetettiin keskelle pöytää ja ympäröitiin erilaisilla herkuilla. Tämä oksa muuttui vähitellen leivokseksi pariisilaisleipureiden ansiosta 1800-luvun lopulla.
New Yorkissa eräs kaapelitelevisiokanava lähetti jouluna 1966 ohjelmanaan kuvaa rauhallisesti palavasta jouluhalosta joululaulujen soidessa taustalla. Ohjelmasta tuli suosittu, ja monet muut kanavat ovat ottaneet sen ohjelmistoonsa.
Kauan eläköön Bernie

Kauan eläköön Bernie on Ted Kotcheffin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1989.
Mustassa komediassa kaksi uraansa edistävää miestä kutsuvat pomonsa juhliin, mutta pomo kuolee ennen kuin muut vieraat ehtivät saapua. Asia pyritään salaamaan eri tavoin.
Elokuva sai jatko-osan "Kauan eläköön Bernie 2" vuonna 1993.
Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet

Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen Vääpeli Körmy -komedia, joka on jatkoa elokuvalle "Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva". Elokuva on myös esitetty Yle TV2 -kanavalla neliosaisena minisarjana.
Juoni.
Räyhänrannan varuskunnan kolmannen sissikomppanian miehet kotiutetaan – lukuun ottamatta kolmostuvan sotilaita, joille eversti Tossavainen on vääpeli Körmyn pyynnöstä määrännyt viikon ylimääräistä palvelusta. Tuon viikon aikana varuskunta alkaa hajota kuin termiittien nakertama laho kanto, uusia alokkaita ei tule ja Tossavainen tulee tietämättään perustaneeksi Suomen ensimmäisen naississikomppanian. Ylipalvelukseen joutuneet alikersantit toimittavat esikuntaan "vetenalaisen vehkeen" suunnitelmat, jonka seurauksena käynnistyy "operaatio Shhhhh!".
Varuskunnan kellariin naamioidaan leipomo, jonka suojissa toimii vetenalaisen vehkeen rakentamisesta vastaava salainen toimintakeskus.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo ettei mauton elokuva naurata ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät

Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen kolmas Vääpeli Körmy -elokuva. Se on esitetty myös Yle TV2 -kanavalla 4-osaisena minisarjana. 
Juoni.
Suurvaltojen johtajat päättävät luovuttaa ydinaseiden laukaisukoodit jollekin puolueettomalle maalle ja Suomi valitaan niiden vastaanottajaksi. Körmy johtaa operaatiota jonka päämääränä on luovuttaa koodit Suomen tasavallan presidentille. 
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä kutsuu elokuvaa kömpelöksi kohellukseksi, jonka sisällä on hyviäkin vitsejä. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava

Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen viides ja viimeinen Vääpeli Körmy -elokuva. Elokuva on esitetty televisiossa ainoastaan 4-osaisena minisarjana TV2:lla vuosina 1998, 2001 ja 2005. "Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava" toi 31 436 katsojaa elokuvateattereihin.
Juoni.
Vääpeli Körmy saa tehtäväkseen valloittaa Katajanokan Kasinon, jota Suomen ensimmäinen naississikomppania puolustaa. Tehtävä ei ole helppo, kun vastustajat ovat kauniita ja rohkeita ja omat miehet sieltä tyhmemmästä päästä. Lisäksi johdossa on tollo vänrikki, runoja rustaava kapteeni ja kenraali, joka tuskin muistaa eilistä.
Kulkuri ja joutsen (elokuva)

Kulkuri ja joutsen on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama elokuva. Käsikirjoituksen hän laati yhdessä Juha Nummisen kanssa.
Elokuva on episodimainen kertomus Tapio Rautavaaran ja Reino Helismaan kiertue-elämästä 1949–1965. Se perustuu Koivusalon lähes viisi vuotta kestäneeseen tutkimustyöhön, jonka aikana hän paneutui näiden kansanviihdyttäjien elämään ja uraan. Hän sai myös sekä Helismaan että Rautavaaran perikuntien täyden tuen hankkeelleen.
Elokuva on esitetty televisiossa Yle Teemalla ja useita kertoja Yle TV2 -kanavalla.
Tuotanto.
Koivusalo oli saanut idean Tapio Rautavaaraa ja Reino Helismaata käsittelevästä elokuvasta pääsiäisenä 1994. Syksyllä 1995 hän tapasi Juha Nummisen, joka oli kirjoittanut Tapio Rautavaarasta muistelmateoksen "En päivääkään vaihtaisi pois" (1978). Numminen lupasi antaa Koivusalon käyttöön 50 tuntia nauhoittamiaan Rautavaaran haastatteluja. Projekti varmistui Yle TV2:n ja levitysyhtiö Buena Vistan tuen ansiosta. Nummisesta tuli elokuvan toinen käsikirjoittaja. Elokuvaan saatiin rekvisiitaksi Rautavaaran ja Helismaan aidot kitarat, Lempi Helismaan vihkisormus ja Rautavaaran kultamitalikeihäs, ja yhtenä kuvauspaikkana oli Helismaan talon piha. Helismaan poika ja Rautavaaran tyttäret antoivat hyväksynnän Koivusalon elokuvahankkeelle.
Käsikirjoitus valmistui tammikuussa 1998, ja haettua pienempi Elokuvasäätiön tuki varmistui vasta sen jälkeen. Kuvaukset suoritettiin neljässä jaksossa touko-, heinä-, loka- ja marraskuussa 1998, sisäkuvien osalta Friitalan nahkatehtaalle Ulvilaan rakennetussa studiossa ja ulkokuvien osalta eri puolilla Satakuntaa, Hämettä, Keski-Suomea ja Helsinkiä. Elokuvassa oli noin 80 roolia, ja avustajia käytettiin noin 1 400. 
Rautavaaraa esitti Tapio Liinoja, joka oli ollut aiemmin mukana Koivusalon elokuvassa "Pekko ja massahurmaaja" (1995). Joitakin live-osuuksia lukuun ottamatta laulukohtauksissa käytettiin Tapio Rautavaaran levytyksiä. Helismaan lauluosuudet esitti Helismaata näytellyt Martti Suosalo itse. Elokuva sai ensi-iltansa 19. helmikuuta 1999 lukuun ottamatta Helsinkiä, jossa uusi Tennispalatsin elokuvateatteri avautui käyttöön vasta viikkoa myöhemmin.
Elokuvan tuotantokustannukset olivat 4,8 miljoonaa markkaa, ja se sai Suomen elokuvasäätiön 1,8 miljoonan markan tuotantotuen.
Vastaanotto.
"Kulkuri ja joutsen" sai hyvän vastaanoton sekä katsojilta että kriitikoilta. Erityisesti arvostettiin elokuvan huolella tehtyä ajankuvaa ja hyviä näyttelijäsuorituksia. Martti Suosalo sai elokuvasta vuonna 2000 parhaan miespääosan Jussi-palkinnon.
Rentun ruusu (elokuva)

Rentun ruusu (koko nimi: Rentun Ruusu – elokuva Irwin Goodmanista) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka kertoo laulaja Irwin Goodmanista. Elokuva oli yli 350 000 katsojallaan Suomessa vuoden katsotuin kotimainen elokuva. Elokuva alkaa kuolemansairaan Irwinin viimeisistä hetkistä ja siirtyy siitä 1960-luvun tapahtumiin.
Tuotanto.
Tapio Rautavaarasta ja Reino Helismaasta kertovan "Kulkurin ja joutsenen" (1999) jälkeen Koivusalo jatkoi kansantaiteilijan muotokuviaan seuraavalla elokuvallaan. Koivusalo sai elokuvaan yhteistyökumppaniksi Vexi Salmen, joka toimi Irwin Goodmanin managerina ja laulujen sanoittajana 1960-luvulta alkaen. 
"Rentun ruusua" kuvattiin useissa jaksoissa talven, kevään ja kesän 2000 aikana. Kuvauspäiviä oli kaikkiaan 35. Elokuvassa oli yli 50 varsinaista roolia ja avustajia yli tuhat. Pääroolin esittäjäksi valittiin Koivusalon luottonäyttelijäksi noussut Martti Suosalo, joka sai roolistaan Jussi-patsaan. Elokuvaa kuvattiin Artista Filmin studiolla Ulvilassa ja ympäri Etelä-Suomea muun muassa Porissa, Ulvilassa, Hämeenlinnassa, Harjavallassa, Hämeenkyrössä ja Luvialla sekä ulkomailla Saksan Oldenburgissa ja Gran Canarialla Las Palmasissa.
Elokuva lyheni kuvaamisen aikana, ja vielä leikkausvaiheessa elokuvan kohtauksia lyhennettiin ja poistettiin. Käsikirjoitus julkaistiin Liken kustantamana. Elokuva sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 2001 ja se on toistaiseksi Timo Koivusalon paras katsojamenestys elokuvateattereissa. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 918 242 euroa. Se sai Suomen elokuvasäätiöltä tuotantotukea ja markkinointi- ja levitystukea 605 476 euroa sekä myöhemmin Valtion elokuvatuotannon laatutukea 100 000 markkaa.
Neutronisäteily

Neutronisäteily koostuu vapaista neutroneista. Neutronisäteily on hiukkassäteilyä, jota voidaan käyttää esimerkiksi aineen rakenteen tutkimuksessa neutronidiffraktiolla. Neutronisäteilyä voidaan tuottaa ydinreaktoreissa tai hiukkaskiihdyttimillä. Hyvin korkeaenergiaisia neutroneita syntyy myös maan ilmakehässä kosmisen säteilyn vuorovaikuttaessa ilmakehän molekyylien atomiydinten kanssa.
Aineen rakenteen tutkimus.
Materiaalitutkimuksessa neutronisäteilyn neutronit ovat joko "kylmiä", "termisiä", tai "kuumia", riippuen niiden energiasta. Kuumilla neutroneilla on suurin energia. Neutronien energiaa voidaan alentaa hidastamalla niitä. Neutronit menettävät vähitellen energiaa törmäämällä väliaineen ytimien kanssa.
Lääketieteellinen vaikutus.
Neutronisäteily on hyvin läpitunkevaa ja vaarallista ihmiselle. Se ei ole suoranaisesti ionisoivaa säteilyä, koska neutroneilla ei ole sähkövarausta. Välillisesti neutronisäteily kuitenkin ionisoi atomeja, sillä neutronin absorboituessa atomiytimeen ydin yleensä emittoi gammasäteilyä, joka puolestaan on ionisoivaa säteilyä.
Suojautuminen.
Neutronisäteilyltä voidaan suojautua paljon vetyä sisältävien materiaalien avulla, koska keveät alkuaineet absorboivat neutroneja parhaiten. Neutronisäteilyltä suojaudutaan yleensä suurella määrällä vettä, polyeteeniä, parafiinivahaa tai betonia. Neutronisäteily vuorovaikuttaa atomiydinten kanssa, joten neutronisäteilyssä ollut materiaali saattaa olla ainakin lievästi radioaktiivista. Säteilytetyn materiaalin hävittämisessä ja säilömisessä tulee huolehtia säteilyturvallisuudesta.
Sibelius (elokuva)

Sibelius on vuonna 2003 julkaistu Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva säveltäjä Jean Sibeliuksesta. Elokuvassa seurataan Sibeliuksen elämää tämän lapsuudesta aina viimeisiin vuosiin saakka. Elokuvan alussa nähdään dokumenttifilmiä Sibeliuksen hautajaisista vuonna 1957.
Nuorempaa Sibeliusta näyttelee Martti Suosalo ja vanhaa Heikki Nousiainen. Aino Sibeliuksen roolisuoritus on jaettu nuoren Ainon Miina Turusen ja vanhemman Seela Sellan kesken. Martti Suosalo oli ollut keskeisessä osassa myös Koivusalon kahdessa edellisessä elämäkertaelokuvassa, joissa hän oli näytellyt Reino Helismaata ja Irwin Goodmania.
Koivusalo sai elokuvan tekemiseen luvan ja tukea Sibeliuksen perikunnalta, joka omistaa myös oikeudet säveltäjän musiikkiin. Elokuvan musiikkina on käytetty lähes pelkästään Sibeliuksen omia sävellyksiä. Orkesterina toimi Osmo Vänskän johtama Sinfonia Lahti.
"Sibelius" oli 257 031 katsojallaan Suomessa vuoden 2003 toiseksi katsotuin kotimainen elokuva.
Tuotanto.
Kansantaiteilijoiden Rautavaara, Helismaa, Goodman jälkeen Koivusalo siirtyi valmistelemaan elokuvaa kansansäveltäjän asemaan nousseesta Jean Sibeliuksesta. Elokuvaa kuvattiin heinäkuusta 2002 tammikuuhun 2003 kaikkiaan 15 paikkakunnalla mukaan lukien Nakkila, Helsinki, Keuruu, Järvenpää, Naantali, Pori sekä Latvian Riika ja Italian Rapallo. Tuotantokustannukset olivat 1,315 miljoonaa euroa ja elokuva sai Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea 700 000 euroa. Elokuvan elokuvateatteri-ensi-ilta oli 12. syyskuuta 2003, mutta se esitettiin ensimmäistä kertaa Lahden Sibelius-festivaalilla 4. syyskuuta 2003.
Ei mitään menetettävää

Ei mitään menetettävää () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Steve Oedekerk. Elokuvan pääosissa esiintyvät Martin Lawrence ja Tim Robbins.
Juoni.
Mainosmies Nick Beam järkyttyy vaimonsa uskottomuudesta ja lähtee ajamaan autolla rauhoittaakseen hermojaan. Kyytiläiseksi osuu hölmönoloinen ryöstäjä, jonka kanssa Beam alkukahnausten jälkeen ystävystyy.
Vastaanotto.
"Tv-maailma"-lehdessä 2024 Arto Pajukallio harmitteli, miten kaverikomediassa on sorruttu petkuttamaan katsojaa loppuratkaisun dramatisoinnissa. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä.
Pasi &amp; Mysiini

Pasi &amp; Mysiini oli turkulainen uuden aallon rockyhtye. Eksentrisen solistinsa Pasi Raappanan (24. tammikuuta 1953 Utajärvi – 29. heinäkuuta 2000 Turku) kappaleita esittänyt yhtye levytti 1980-luvun alussa kaksi albumia.
Pasi &amp; Mysiinin hajottua Pasi Raappana perusti uuden yhtyeen nimellä Pasin liiga, joka levytti kaksi albumia. Pasi &amp; Mysiini teki paluun 1990-luvun jälkipuoliskolla julkaisten yhden pitkäsoiton ja kokoelman.
Yhtyeen nimi oli väännös tuolloin yleisesti käytetystä Bacimycin-tulehdusvoiteesta.
Aikalaisarvioita.
"Helsingin Sanomien" Markku Fagerlund luonnehti yhtyettä huippumuusikoista koostuvaksi varsinkin keikoilla tiukaksi kokoonpanoksi. Raappanan lauluja hän kuvaili trubaduuriperusteisiksi sävellyksiksi, joissa pohdiskellaan elämänmenoa ja tilitetään koettua. Esiintymistä Tavastialla arvioineen Jukka Haurun mukaan Raappana on aidon tuntuinen reissumies, jolla on rehellisen tuntuinen kähisevä ääni mutta toivoton artikulaatio. Kitaristi Ilpo Murtojärveä hän piti yhtenä maan parhaista. Myös "Soundin" J. V. Sappinen kuuli Murtojärven soitossa juhlavaa melodisuutta ja tarkkavaistoista rytmitystä.
Ernst Vettori

Ernst Vettori (s. 25. kesäkuuta 1964 Absam, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Vettori voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kausina 1985–1986 ja 1986–1987. Jälkimmäisellä kerralla hän ei voittanut yhtään osakilpailua.
Albertvillen 1992 olympialaisissa Vettori voitti normaalimäen kultaa ollen samalla ensimmäinen v-tyylillä olympiakultaa voittanut mäkihyppääjä. Sitä ennen hänen ainoa henkilökohtainen arvokisamitalinsa oli vuodelta 1987 pronssi Oberstdorfin MM-kisojen suurmäestä. Joukkuekilpailussa hän saavutti urallaan yhden olympiamitalin ja neljä MM-mitalia, joista ainoa kulta tuli Val di Fiemmen MM-kisoista 1991.
Uransa aikana Vettori voitti kaikkiaan 15 maailmancupin osakilpailua. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kausina 1985–1986, 1986–1987 ja 1989–90 sekä kolmanneksi kaudella 1984–85.
Nykyään Vettori toimii Itävallan hiihtoliiton markkinointipäällikkönä.
Tuomas Haapala

Tuomas Haapala (s. 20. huhtikuuta 1979 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi useimmiten puolustavana keskikenttäpelaajana. Uransa hän lopetti kauden 2010 jälkeen. 
Ura.
Kaudella 2005 Haapala oli Myllykosken Pallon kapteeni ja sai A-maajoukkuekutsun ensimmäistä kertaa Makedoniaa vastaan, mutta kentälle hän ei vielä silloin päässyt. Hänen maajoukkuedebyyttinsä tapahtui Suomi–Viro-ottelussa 12. marraskuuta 2005. Vuosi oli Haapalalle myös seuratasolla menestyksekäs, kun hän voitti MyPan kanssa Suomen mestaruuden.
Kauden päätyttyä 26-vuotias Haapala kertoi haluavansa ulkomaille ja pääsi testileirille Alankomaiden Willem II:seen. Tarvetta Haapalalle ei kuitenkaan ollut ja hän meni toisen seuran, Manchester Cityn testiin. Haapala sai vakuutettua valmentaja Stuart Pearcen ja sai sopimuksen loppukaudeksi. Haapala ei kuitenkaan saanut loppukaudella peliaikaa Cityssä, eivätkä lainakuviot onnistuneet. City vapautti Haapalan sopimuksestaan, jonka jälkeen hän siirtyi Norjan Sandefjordiin kauden 2009 loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella.
Elokuussa 2007 Helsingin Jalkapalloklubi ilmoitti tehneensä kahden ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen Haapalan kanssa. Kolmannella HJK-kaudellaan hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Haapala oli hyvin pidetty HJK:n kannattajien keskuudessa peräänantamattoman taisteluasenteensa vuoksi. Vuodeksi 2010 Haapala siirtyi Tampere Unitediin. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa jalkapalloilijana ja keskittyvänsä työelämään.
Haapala pelasi kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Saavutukset.
MyPa
HJK
Renault 21

Renault 21 on ranskalaisen autonvalmistaja Renault'n automalli, jota valmistettiin vuosina 1986–1994. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimillä Renault Medallion ja Eagle Medallion. Autoa valmistettiin neliovisena sedanina sekä viisiovisina liftback- ja farmari-malleina.
Auton moottorivalikoiman kaksi pienintä on sijoitettu poikittain, kolme suurinta pitkittäin. Akseliväli on poikittaismoottorimalleissa 6 cm pidempi.. Suomessa esiintyy pääosin kaksi mallia; 1,7 GTS, jossa on moottori poikittain ja 2,0 GTX, jossa moottori on pitkittäin. GTX on aina varustettu 4-pistesuihkutusjärjestelmällä (remix), 1,7 sekä kaasutinmoottori- että 4-pisteruiskutuksella. Vuonna 1987 tuotiin Suomeenkin 2-litrainen turbovaihtoehto, jonka teho oli 175 hevosvoimaa. Mallisarjaan kuului myös TXE 2,2i, jota ei kylläkään tuotu Suomeen.
Ainakin TXE 2,2i oli saatavana myös automaattivaihteisena AR4-vaihteistolla. Renault 21:stä on olemassa farmariversio Nevada, josta on myös seitsemänpaikkainen malli. 
Mallin maahantuonti Suomeen loppui vuonna 1995.