Villa Nelimarkka

Villa Nelimarkka on vuonna 1932 valmistunut Alajärvellä sijaitseva huvila, jonka rakennutti ja suunnitteli taiteilija Eero Nelimarkka. Suojeltu rakennus kuuluu läheisen Nelimarkka-museon kanssa valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Nelimarkka asui ja maalasi huvilallansa pitkiä aikoja, ja 1960-luvulla hän pyrki muokkaamaan rakennusta taidekoulun käyttöön. Siihen rakennus oli liian pieni, ja sen läheisyyteen rakennettiin Nelimarkka-museo. Museon valmistuttua huvila oli vuokralla ja pitkän aikaa tyhjillään. Alajärven kaupungin omistaman rakennuksen kunnostustyöt valmistuivat vuonna 2013. Sen jälkeen Villa Nelimarkkaa on käytetty taiteilijaresidenssinä sekä tapahtuma- ja näyttelytilana.
Arkkitehtuuri ja pihapiiri.
Villa Nelimarkka on kesähuvila, jonka kaksikerroksinen päärakennuksen ulkoasu on 1930-luvulle tyypillinen. Siinä on mansardikatto, pienehköt, pieniruutuiset ikkunat ja pystysuuntainen ulkolaudoitus. Rakennus on hirsirunkoinen. Huvilan alueella on myös pihatupa ja savusauna, jotka on myös rakennettu puusta.
Historia.
Taidemaalari Eero Nelimarkka oli asunut Helsingissä noin kahdenkymmenen vuoden ajan, kun hän alkoi kaivata takaisin synnyinseudulleen Pohjanmaalle. Synnyinkaupunkinsa Vaasa ei enää häntä miellyttänyt, vaan hän halusi muualta paikan, ”missä voi kaikessa rauhallisuudessa syventyä itseensä ja työhönsä”. Nelimarkka löysi sopivan tontin isänsä kotikylästä Alajärven Pekkolasta. Taiteilija suunnitteli huvilarakennuksen itse. Huvilan kivijalkaa alettiin muurata kesällä 1928. Rakennuksen perusosa valmistui vuonna 1932, kun pärekatto saatiin valmiiksi.
Huvilan valmistuttua Nelimarkka asui pitkiä aikoja Alajärvellä, missä hän maalasi maisemia laatukuvia. Nelimarkat olivat sotavuosina paljon Alajärvellä, ja sodan jälkeen hänen työnsä alkoivat käydä aiempaa paremmin kaupaksi. Parantunut myynti mahdollisti Nelimarkan ja hänen Saima-vaimonsa kuukausien mittaiset matkat. Huvilan käyttö vähentyi, ja Nelimarkka vuokrasi sen vuosiksi 1947–1952.
Nelimarkka suunnitteli huvilan myymistä kyläkouluksi Saima-vaimon kuoltua vuonna 1953. Nelimarkka alkoi kuitenkin viihtyä jälleen Alajärvellä, missä hänen lapsensa perheineen viettivät kesänsä mielellään. Alajärvellä Nelimarkka alkoi uudelleen suunnitella taidekoulun perustamista. Hän haki opetusministeriöltä suositusta Yhdysvaltain-opintomatkalle, joka vahvisti ajatusta taidekoulusta. Sitä varten Nelimarkka laajensi huvilaansa vuonna 1962.
Huvilarakennukseen piti sijoittaa sekä Nelimarkka-Rahaston kokoelmat että taidekoulu. Rakennus oli siihen kuitenkin liian pieni, minkä takia Nelimarkka osti sukulaisiltaan isänsä maatilan ja sijoitti kokoelman ja taidekoulun tilan asuinrakennukseen. Nelimarkka-museo valmistui vuonna 1964, minkä jälkeen Nelimarkka itse muutti museon viereiseen asuinrakennukseen. Huvila jäi hänen lastensa kesänviettopaikaksi.
Nelimarkan kuoleman jälkeen huvila oli useita vuosia vuokralla ja myös pitkään tyhjillään. Sittemmin se siirtyi Osakeyhtiö Pekkolan ja sen jälkeen Alajärven kaupungin omistukseen. Huvilan kunnostuksen aloitti vuonna 1993 Eero Nelimarkan huvilaseura. Kaupunki jatkoi kunnostustöitä, jotka valmistuivat kesällä 2013. Kunnostettu rakennus vihittiin käyttöön nimellä Villa Nelimarkka.
Käyttö.
Villa Nelimarkka avautui yleisölle vuonna 2013, ja siellä järjestetään tapahtumia ja näyttelyitä sekä siellä toimii Nelimarkka-residenssin taiteilijatalo ja kesäkahvila. Nelimarkka-residenssissä työskentelee vuosittain noin 6–10 taiteilijaa. Rakennuksen yläkerta on erityisesti suunniteltu työtilaksi. Rakennuksesta voi valita joko erillisen makuuhuoneen ja avoimen työtilan tai makuuhuoneen ja työtilan yhdistelmän.
Merkitys ja suojelu.
Villa Nelimarkka on kulttuurihistoriallisesti merkittävä rakennus, ja se muodostaa Nelimarkka-museon kanssa valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön, jolla on erityistä merkitysti taidemaalari Eero Nelimarkan elämäntyön tulkinnassa.
Villa Nelimarkka pihapiireineen on myös suojeltu rakennussuojelulain nojalla, koska se on kulttuurihistoriansa ansiosta kansallisen kulttuuriperinnön perusteella suojeltava kohde. Suojelumääräys koskee rakennusten ulkoasua ja alkuperäistä kiinteää sisustusta.