Matkapalvelukeskus

Matkapalvelukeskus välittää Liikenne- ja viestintäministeriön määrittelyn mukaan toimialueellaan yhteiskunnan korvaamia matkoja. Matkustajat ohjataan ensisijaisesti avoimeen joukkoliikenteeseen. Toissijainen mutta yleisimmin käytössä olevana vaihtoehto on yhdistellä samaan suuntaan kulkevia matkustajia yhteisiin takseihin ja palveluautoihin. Useimmiten matkapalvelukeskus käyttää hyväkseen kutsuohjattua joukkoliikennettä.
Matkojen yhdistely.
Matkapalvelukeskuksen tavoitteena on yhdistellä suurin piirtein samaan aikaan, suurin piirtein samaan suuntaan meneviä asiakkaita samoihin ajoneuvoihin. Tämän mahdollistamiseksi matkojen tilaukset on keskitetty usein välityskeskukseen (Call Center). Välityskeskus ottaa vastaan tilaukset. Tilaukset pitää tehdä aina etukäteen, yleensä tunti aikaisemmin. Tämän jälkeen yhdistely voidaan tehdä joko manuaalisesti, tietokoneavusteisesti tai täysin automaattisesti. Syntyneet yhden tai useamman asiakkaan tilaukset (reitit) välitetään palveluun kuuluville liikennöitsijöille. Tilauksien välitys liikennöitsijöille (palvelulinjat, suoraohjausautot, taksikeskus, yksittäiset tai invataksit) voidaan tehdä joko manuaalisesti tai koneellisesti. 
Matkapalvelukeskuksen toimintaperiaate.
Matkapalvelukeskuksen (MPK) toimintaperiaate on periaatteessa yksinkertainen, mutta käytännössä tapahtumaketju on monivaiheinen (ja joskus monimutkainen).
Yhdistelyn perusteita.
Yhteiskunnan maksamien kuljetusten kustannukset ovat olleet jatkuvassa kasvussa jo monen vuoden ajan. Väestön ikääntymisen vuoksi tarve tuottaa näitä palveluita kasvaa jatkuvasti. Aiempi toimintatapa, jossa kunnalla oli mahdollisuus tarjota jokaiselle asiakkaalle oma taksi, ei enää tulevaisuudessa ole mahdollista. Asiakkaille voidaan kuitenkin tarjota hyvä palvelutaso ja samalla julkisyhteisöille kustannustehokas tapa tuottaa näitä palveluita yhdistämällä useampi kuin yksi asiakas yhteen ajoneuvoon. 
Asiakkaiden näkemys.
Lähtökohtaisesti matkapalvelukeskusten perustaminen on ollut järkevää. Koska kyseessä on uusi toimintatapa, on niiden usein koettu olevan aikaisempaa vähemmän yksilöllisiä tarpeita ja vaatimuksia huomioon ottava. Kyseessä on kuitenkin osa julkista joukkoliikennettä, jonka muutkin linjastot on tehty massoille, muttei aina välttämättä yksilöille sopivaksi. Esimerkiksi Helsingissä näkövammaisia, lyhytkasvuisia ja muita vaikeasti liikkuvia on pyritty kuljettamaan vaikeapääsyisillä autoilla. Esimerkiksi Helsingissä ja Tampereella etenkin nuoret ihmiset ovat kokeneet vaikeana järjestelmän, joka edellyttää matkan tilaamista etukäteen. Vammaisjärjestöistä esimerkiksi Kynnys ry ja Vihreät Vaivaiset ovat ottaneet voimakkaasti kantaa nykyistä järjestelmää kohtaan. Näkövammaiset ihmiset ovat ilmaisseet eri tavoin ja laajasti, että kuljetuspalvelujen järjestäminen matkapalvelukeskusten välityksellä on merkittävästi vaikeuttanut heidän liikkumistaan. Kokemukset matkapalvelukeskusten välityksellä järjestetyistä kuljetuspalveluista ja niiden suhde yksilölliseen omia tarpeita vastaaviin tarpeisiin on suhteutettava kokonaisuuteen. Osa näistä vaikeuksista olisi toki ollut vältettävissä ja vältetäänkin jatkossa siten, että vammaiset ihmiset otetaan nykyistäkin enemmän mukaan valmistelemaan matkapalvelukeskusten suunnittelua.