Junan käymälä

Junan käymälä on monissa henkilöjunissa (tavallisesti keskipitkän ja pitkän matkan, Suomessa myös paikallisjunissa). Se sijaitsee usein vaunun päissä. Liikuntarajoitteisille tarkoitetut käymälät ovat tilavampia, minkä vuoksi tällaisia käymälöitä ei välttämättä ole jokaisessa vaunussa. 
Allelaskeva käymälä.
Ihmisten jätökset poistettiin junista perinteisesti laskemalla ne raiteelle tai ulkomailla useimmiten viereiseen maastoon käyttäen allelaskevaa käymälää (voidaan kutsua myös säiliöttömäksi tai reikäkäymäläksi). Niiden tasot vaihtelivat lattiassa olevasta reiästä täydelliseen huuhtelujärjestelmään (mahdollisesti sterilisoinnilla). Reikä lattiassa -järjestelmä on yhä käytössä suuressa osassa maailmaa, etenkin vanhassa kalustossa. Päähaittapuolena on se, että sitä voidaan pitää liian yksinkertaisena, epähygieenisenä ja terveydelle ja ympäristölle vaarallisena: se roskaa rataa ja voi aiheuttaa vakavia terveysriskejä, kun juna kulkee purjehduskelpoisen vesiväylän yli. Matkustajia kehotetaan yleensä olemaan käyttämättä tai ainakin huuhtelematta käymälöitä junan ollessa asemalla tai pysähtyneenä punaiselle opasteelle. Kehotuksen valvomiseksi käymälät saattavat mennä itsestään lukkoon junan saapuessa asemalle tai punaiselle opasteelle. Yhdysvaltain rautateiden työntekijöiden piti sulkea käymälät aina, kun henkilöjuna seisoi asemalla tai muulla aikataulunmukaisella pysähdyksellä, ja ne avattiin ripeästi lähdön jälkeen. 
Hyvin suunnitellut käymälät poistavat ilmaa kuin savupiippu ja vetävät ilmaa käymälän oven tuuletusaukkojen läpi ja ulos pöntön läpi, mikä vähentää hajua. 
Allelaskevat käymälät ovat samanlaisia kuin vanhanaikaiset laivojen käymälät, jotka päästivät jätökset suoraan puhdistamattomina luontoon. 
Lokakuussa 2017 Ison-Britannian ilmoitettiin luopuvan allelaskevista käymälöistä kaikissa aikataulunmukaisissa henkilöjunissa suojatakseen ratatyöntekijöitä ja vähentääkseen terveysriskejä.
Suomessa tällaisia käymälöitä on käytössä vielä VR:n CEmt-makuuvaunuissa ("siniset vaunut") sekä Eil-lähiliikennevaunuissa.
Kemialliset jätesäiliökäymälät.
Hyvinvointivaltioiden ja tiheästi asuttujen alueiden uusissa matkustajavaunuissa on yleensä kemialliset jätesäiliöt. Yhtenä ongelmana on se, että säiliöt vaativat säännöllistä tyhjentämistä, joka tehdään usein pääteasemalla tai pidennetyllä pysähdyksellä. Jos juna tarvitaan pian uudelleen ajoon, säiliöitä ei aina ehditä tyhjentämään, jolloin ne saattavat täyttyä, jolloin käymälöitä joudutaan sulkemaan. 
Tyhjiökäymälä.
Uusimpien vaunujen tyhjiöjärjestelmät ovat samanlaisia kuin lentokoneissa: jätökset vedetään jätesäiliöön korkeapainepumppua käyttäen. Niillä on samoja haittapuolia kuin kemiallisilla jätesäiliöillä, minkä lisäksi ne tarvitsevat vakaan sähkönsyötön, ja muun kuin veden ja ihmisten jätösten, kuten WC-paperin, huuhtelu voi helposti rikkoa pumpun. 
Kompostoiva käymälä.
Joissakin junissa on kompostoiva käymälä, joka käyttää bakteeritoimintaa kiinteiden ja nestemäisten jätösten hajottamiseen, ennen kuin ne lasketaan ratapenkalle klooripuhdistussäiliön kautta.  
Kulttuurisia mainintoja.
Suomessa junanvaunujen perinteisten reikäkäymälöiden yksinkertaisesta ja varmatoimisesta poljinmekanismista on syntynyt sanonta ”toimii kuin junan vessa”.
Reikäkäymälöiden ohjekylttiä saatettiin raaputtamalla tai kynän avulla muunnella esimerkiksi muotoon .
Matti Ijäksen lyhyessä tv-komediassa "Lompakko" (1980) nuori mies (Tapio Kouki) pudottaa lompakkonsa junan vessanreiästä radalle, jää seuraavalla asemalla junasta ja lähtee etsimään lompakkoaan asemapäällikön (Esko Pesonen) kanssa.
Yhdysvalloissa Antonín Dvořákin suositun pianohumoreskin nro 7 sävelmää laulettiin 1900-luvun alussa lievästi alatyylisin sanoin, jotka saatiin junakuulutuksesta tai ohjekyltistä:Passengers will please refrain&lt;br&gt;From flushing toilets while the train&lt;br&gt;Is standing in the station (I love you)...