Uuras

Uuras (, , vanh. "Uuraansalmi") on Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirissä sijaitseva satamakaupunki, kaupunkikunta, satama, rautatieasema ja saari. Uuras sijaitsee Viipurinlahden keskiosassa, Viipurin sisääntuloväylän varrella noin 15 km Viipurin kaupungista lounaaseen. Uuras on nykyisin tärkeä öljy-, hiili- ja rahtisatama ja rajavartioston tukikohta. Saareen pääsee nykyisin siltaa pitkin autolla, eikä kulkemista saarella ole juurikaan rajoitettu.
Välittömästi Uuraansaaren luoteispuolella sijaitsee Ravansaari (), joka on ollut kauan osa satamayhdyskuntaa.
Uuraan kaupungin asukasluku oli vain 1 244 vuoden 2010 väestönlaskennassa. Se oli yksi Venäjän vähäväkisimmistä kaupungeista.
Nimi.
Uuraan venäjänkielinen nimi oli ruotsinkielisen nimen mukaan Trongzund (ven. Тронгзунд), kunnes talvisodan loppuvaiheessa kaatuneen Neuvostoliiton sankarin, konekiväärimies Kuzma Vysotskin mukaan nimettiin Vysotskiksi 1948.
Historia.
Ruotsin aika.
Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa merkitytti rannikon voudeilla karikkoisen laivaväylän 1559. 
1640-luvulla Uuraaseen sijoitettiin varsinainen tullikonttori ja satama alistettiin Viipurin hallintaan. Näihin aikoihin Uuraaseen oli noussut suuria terva- ja puutavaravarastoja. Tärkein tuontiartikkeli oli suola ja Viipurin oli pystyttävä tyydyttämään koko läänin suolantarve. 
Venäjän keisarikunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan aika.
Viipurin alue joutui Venäjän haltuun Uudenkaupungin rauhassa 1721 ja Uuraansaareen rakennettiin Viipuria suojaava Trångsundin linnoitus.
Suomen suuriruhtinaskunnassa Uuraansalmen ympäröimät saariyhdyskunnat kasvoivat 1800-luvun puolivälistä voimakkaasti, sillä satamatyöt, muun muassa ruoppaus ja aallonmurtajien rakennus, vaativat paljon työvoimaa. Vilkkaaseen Uuraan satamaan saapui alankomaalaisia, saksalaisia, virolaisia ja venäläisiä laivoja omien laivojen lisäksi. Laivalaiturista tuli Uuraan asukkaille luonteva kohtauspaikka.
Baltian laivaston suuret linjalaivat saapuivat vuosittain läheiselle Teikarinselälle sotaharjoituksiin ja tarvitsivat muonatäydennystä, ja Uuras oli luonteva paikka sitä tarjoamaan. Juomavesi kuljetettiin aluksi vesijaaloilla. Tapolanlahden rantaan paalutettiin 1 050 metriä pitkä laituri.
Suurimmat Viipuriin saapuvat laivat jäivät matalan veden aikana Uuraaseen, sillä Viipurin satamaväylä oli 6–6,5 kyynärän syvyinen.
Puutavara tuli Uuraaseen 1920-luvulle saakka sellaisenaan, ja siellä se vasta sahattiin Britannian (jalassa 12 tuumaa) tai Ranskan mittoihin (jalassa 13 tuumaa). Katkaistu tavara leimattiin Britanniaan menevissä punavärillä, Ranskaan menevissä mustalla. Sekundalaatu merkittiin sinisellä. Myöhemmin sahat alkoivat toimittaa valmiiksi mitattua puutavaraa.
Itsenäisen Suomen aika.
Vuonna 1926 Uuraaseen rakennettiin haararata Viipurin–Koiviston rautatieltä.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Uuraassa oli 5 624 asukasta, joista 5 526 oli suomenkielisiä, 62 ruotsinkielisiä ja 36 muunkielisiä. Uuras ja sen lähisaaret liitettiin Johanneksen kunnasta Viipurin kaupunkiin vuonna 1932. Uuras oli Viipurin kaupunkiin kuulunut ulkosatama, joka sijaitsi eksklaavina erillään kaupungin muusta alueesta.
Uuras oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940. Jatkosodassa Suomen asevoimat valtasivat Uuraan 1941, mutta joutuivat vetäytymään puna-armeijan suorittamassa Viipurin-Petroskoin operaatiossa 1944.