Punakaartin marssi

Punakaartin marssi tai Punakaartilaisten marssi on marssimuotoinen työväenlaulu, joka oli Suomen sisällissodan aikana yksi tunnetuimmista punaisten lauluista. Sitä tosin laulettiin jo ennen sisällissotaa. Laulun suomenkielistä sanoittajaa ei tunneta. Taustalla on kaksi eri laulua, joista toinen on saksalainen nuorisolaulu ja toinen ruotsalainen kansansävelmä "Ja må' han leva".
Kappale on sepitetty vuonna 1917 ja alkuaan sen aiheena oli "Suuri idän kansa" eli vallankumous Venäjällä. Sanat muutettiin sisällissodan alettua kevättalvella 1918 tilanteeseen sopiviksi. Laulua käytettiin muun muassa punakaartien marssiharjoituksissa.
Eri versiot.
Punakaartin marssia on laulettu jonkin verran toisistaan eroavin sanoin. Tämä selittyy osittain siten, että laulua on laulettu ulkoa ja muistinvaraisesti. Esimerkiksi ensimmäisessä säkeistössä lauletaan toisinaan "pieni Suomen kansa"-sanojen sijasta "köyhä Suomen kansa". "Köyhä Suomen kansa" yleistyi sisällissodan aikana ja sitä hiukan aikaisemmin korvaamaan alkuperäistä muotoa. 
Laulu esiintyy Väinö Linnan romaanissa "Tuntematon sotilas", jossa sotamies Vanhala laulaa sitä toistuvasti huumoritarkoituksessa, mutta toisessa muodossa kuin yleisesti tunnetut sanat. Siinä kolmannessa säkeistössä lauletaan "byrokraatit kuolevat, vankilat ja tuonela, kuolonportit aukeaa yli onnettoman maan". Edvin Laineen romaanin pohjalta ohjaamassa elokuvassa "Tuntematon sotilas" Punakaartin marssin melodia soi instrumentaalisena muun muassa alkutekstien taustalla, sovitettuna osaksi Ahti Sonnisen säveltämää elokuvamusiikkia.
Versio 1
 1. Pieni Suomen kansa
 katkoo kahleitansa
 kärsimysten malja se jo kukkuroillaan on.
 Raakaa sortovaltaa vastaan
 nostaa maasta armeijastaan
 jalon kansan parhaat pojat taistohon.
 2. Hallitus on vankka
 kätyrlauma sankka
 se kauhuntuskaa levittää yli onnettoman maan.
 Urhojansa kansanvalta
 työntää esiin kaikkialta
 elämästä, kuolemasta kamppaillaan.
 3. Kiihtyy yhä taisto
 vapauden vaisto
 köyhälistön keskuudessa kasvaa vaan.
 Eipä auta hallitusta
 piinat kidutus ja tuska
 urhot kaatuu vapauden laulu huulillaan.
 4. Virkavallan huolena
 vankilat ja tuonela
 tutkimatta hirttäminen, mestaus.
 Kumouksen sankari
 sydänveren antavi
 kallis ompi vapauden lunastus.
 5. Kuinka kauan siellä
 teurastusta viellä
 kestää kunnes kansalla on vapaus.
 Ei nyt taiston tuoksinassa
 tiedä kumpi voittamassa
 vallankumous vaiko taantumus
 6. Kumouksen myrskyt
 kapinat ja tyrskyt
 riehuu valtakunnan äärest äärehen.
 Siellä hirmuhenget saavat
 sydänverta janoavat
 särpiellä hurmejuomat kanssa korppien.
 7. Kylvömme kun tehdään
 kasvaa kerran tähkään
 sadoin kerroin kirkkahampi onnen aika uus.
 Silloin Suomen kansanvalta
 kiittää sankarpoikiansa
 ilonkyyneleitä palkaks' saapi sankaruus.
Versio 2
 1. Pieni Suomen kansa
 katkoo kahleitansa
 kärsimysten malja se jo kukkuroillaan on.
 Raakaa sortovaltaa vastaan
 nostaa maasta armeijastaan
 jalon kansan parhaat pojat taistelohon.
 2. Hallitus on vankka
 kätyrlauma sankka
 kauhuntuskaa levittää yli onnettoman maan.
 Urhojansa kansanvalta
 työntää esiin kaikkialta
 elämästä, kuolemasta kamppaillaan.
 3. Virkavallan huolena
 vankilat ja tuonela
 tutkimatta hirttäminen, mestaus.
 Kumouksen sankari
 sydänveren antavi
 kallis on se vapauden lunastus.
 4. Kiihtyy yhä taisto
 vapauden vaisto
 köyhälistön keskuudessa kasvaa yhä vaan.
 Ei nyt auta hallitusta
 piinat kidutus ja tuska
 urhot kaatuu vapauden laulu huulillaan.
 5. Kumouksen myrskyt
 kapinat ja tyrskyt
 riehuu valtakunnan äärest äärehen.
 Siellä hirmuhenget saavat
 sydänverta janoavat
 särpiellä hurmejuomat kanssa korppien.
 6. Kylvömme kun tehdään
 kasvaa kerran tähkään
 sadoin kerroin kirkkahampi onnen aika uus.
 Silloin pieni Suomen kansa
 kiittää sankarpoikiansa
 ilonkyyneleitä palkaks' saapi sankaruus.