tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jay Bouwmeester

Jay Daniel Bouwmeester (s. 27. syyskuuta 1983 Edmonton, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Bouwmeester voitti urallaan jääkiekon maailmanmestaruuden, olympiakullan ja Stanley Cupin, joten hän kuuluu niin sanottuun kolmen kullan klubiin. 
Bouwmeester pelasi juniorikiekkoa WHL-joukkue Medicine Hat Tigersissa hienolla menestyksellä. Jay valittiin kauden 2001–2002 jälkeen WHL:n itäisen lohkon All-Stars-kenttään, lupaavimmaksi lupaukseksi. NHL-seura Florida Panthers varasi hänet vuoden 2002 Entry Draftissä kolmantena pelaajana.
Bouwmeester nousi Floridan puolustukseen heti varauksensa jälkeen ja pelasi Floridassa koko kauden 2002–2003. Bouwmeesterin ensimmäinen NHL-kausi oli heti siinä mielessä suuria lupauksia antava, että Jay sai peliaikaa yli 20 minuuttia ottelua kohden, mikä alle 20-vuotiaalta puolustajalta on NHL:ssä erittäin harvinaista.
Tammikuussa 2004 Bouwmeester loukkasi polvensa ja joutui olemaan kentiltä sivussa 18 ottelua, mutta palasi Floridan riveihin jälleen kauden lopulla. Rikkonaisesta kaudesta huolimatta Bouwmeester oli lopulta Floridan puolustajien pistepörssin kakkonen. Työsulkukauden Bouwmeester pelasi AHL:ssä San Antonion ja Chicagon riveissä.
Hänet vaihdettiin vaihtokaupassa Jordan Leopoldiin ja Flamesin kolmannen kierroksen varausvuoroon. Bouwmeester ei pelannut Calgaryn kanssa yhtäkään pudotuspeliottelua, ja vaihdettiin myöhemmin, vuonna 2013, St. Louis Bluesiin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon, puolustaja Mark Cundariin sekä oikeudet maalivahti Reto Berraan. Kauden 2018–2019 päätteeksi Bouwmeester voitti Bluesin kanssa Stanley Cupin.
Helmikuussa 2020 Bouwmeester sai kesken ottelun sydänkohtauksen, ja hänen sydämensä pysähtyi. Hän sai hallissa defibrillaattorikäsittelyn ja palasi tajuihinsa. Hänet vietiin sairaalaan. Hän ilmoitti vuoden 2021 alussa lopettavansa uransa. Bouwmeester pelasi parhaimmillaan peräti 737 perättäistä ottelua.
Toivo Salervo

Toivo August Salervo, sukunimi alk. "Salenius" (17. tammikuuta 1888 Kuopio – 30. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. 
Salervon vanhemmat olivat insinööri Johan August (Atte) Salenius ja Wilma Helena Österbladh. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin reaalilyseosta 1906 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1910. Aluksi hän työskenteli apulaisena arkkitehti Onni Tarjanteen arkkitehtitoimistossa. Vuonna 1913 hän otti vastaan piirustuksen opettajan viran Jyväskylän seminaarista. Jyväskylän aikoihin hänellä oli myös oma arkkitehtitoimisto, jossa harjoittelijana oli kesällä 1916 nuori ylioppilas nimeltä Alvar Aalto. Harjoittelun jälkeen Salervo antoi sanavalmiille harjoittelijalleen neuvon: 
Vuosina 1918–1944 Salervo toimi kouluhallituksen arkkitehtina ja tuolta ajalta ovat kaikki hänen tunnetuimmat työnsä, jotka ovat pääasiassa koulurakennuksia. Arkkitehdin ja piirustuksen opetuksen lisäksi Salervo kirjoitti paljon oppikirjoja ja oli kouluhallituksessa piirustuksen, veiston ja kaunokirjoituksen tarkastajana. Monet koululaispolvet ovat opiskelleet kaunokirjoitusta, jonka mallin Salervo kehitti 1930-luvulla. Viimeksi Salervo oli maataloushallituksessa kotiteollisuusneuvoksena ja osastopäällikkönä 1945–1955.
Eläkepäivikseen Salervo vetäytyi Nurmijärvelle, Röykässä sijaitsevan Vahaksenjärven rannalla olevaan, itse piirtämäänsä huvilaan. Eläkkeellä hän omistautui pitkälti taiteelle maalaamalla luonnonkukkia metsissä pääasiassa vesivärein. Myös muutamista kyläläisistä hän maalasi vesivärein muotokuvia. 
Viimeiseksi hänen piirtämäkseen ja myös rakennusvalvomakseen rakennukseksi jäi omaleimainen linja-autopysäkin suojakatos Vaaksintien risteyksessä Röykässä. Rakennus tuhoutui tulipalossa arkkitehdin kuoleman jälkeen.
Juliano Belletti

Juliano Haus Belletti (s. 20. kesäkuuta 1976 Cascavel, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi oikeana laitapuolustajana. Hänellä on myös Italian kansallisuus.
174 senttimetriä pitkä Belletti edusti urallaan Cruzeiroa, São Pauloa, Atlético Mineiroa, Villarrealia, Barcelonaa, Chelseata ja Fluminensea. Barcelonassa hän voitti Espanjan pääsarjamestaruuden ja Espanjan supercupin vuosina 2005 ja 2006 sekä Mestarien liigan vuonna 2006. Jälkimmäisen mestaruuden hän ratkaisi Barcelonalle loppuottelun 81. minuutilla tekemällään voittomaalilla. Loppuottelussa vastustajana oli lontoolainen Arsenal ja tulos 2–1.
Brasilian maajoukkueessa Belletti pelasi 15 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän oli mukana vuoden 2002 MM-kilpailuissa, jotka Brasilia voitti. Maailmanmestaruuskisoissa hän sai peliaikaa vain viisi minuuttia välierässä Turkkia vastaan. Maajoukkuedebyyttinsä Belletti teki maaliskuussa 2001 Ecuadoria vastaan pelatussa ottelussa.
George Jung

George Jacob Jung (6. elokuuta 1942 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 5. toukokuuta 2021 Weymouth, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yksi merkittävimmistä ihmisistä, jotka salakuljettivat ja myivät kokaiinia Yhdysvaltoihin 1970- ja 1980-luvun alun aikana. Jung oli osa niin kutsuttua Medellínin kartellia, jota johti pahamaineinen Pablo Escobar. 1970- ja 1980-luvuilla Jung oli vastuussa 85 % Yhdysvalloissa levitetystä kokaiinista.
Jung jäi viimeisemmän kerran kiinni vuonna 1994 oltuaan tuolloin jo kaksi kertaa vankilassa. Lähes 20 vuotta myöhemmin 2. kesäkuuta 2014 Jung vapautettiin vankilasta. 
Bruce Porter on kirjoittanut Jungin elämästä kirjan "BLOW: How a small-town boy made $ 100 million with the Medellin cocaine cartel and lost it all", ja sen pohjalta tehty myöhemmin elokuva, vuonna 2001 ensi-iltansa saanut "Blow", jossa Jungia näyttelee Johnny Depp.
Taikuri Luttinen

Taikuri Luttinen (oik. Jarmo Toivo Luttinen, s. 3. heinäkuuta 1957 Helsinki) on suomalainen taikuri. Luttinen esiintyy yritystilaisuuksissa sekä taikurina että kouluttajana. Hän tuli suomalaisille tutuksi Yle TV2:n lastenohjelmassa "Pikku Kakkosessa" esitetystä "Taikuri Luttinen – Luikuri Tattinen" -sarjastaan, joka alkoi vuonna 1995. Ennen Pikku Kakkosta hän esiintyi TV2:n ohjelmassa "Pikku posteljooni". Luttinen on toiminut taikurina ammattimaisesti vuodesta 1982 lähtien. Myöhemmin hän on esittänyt myös stand upia.
Luttinen on opiskellut ammattikoulussa sähköasentajaksi ja hakeutui Helsingin Teknilliseen kouluun lukemaan tietoliikennetekniikkaa, mutta hänen opintonsa jäivät toisena lukuvuotena kesken, kun hän ryhtyikin taikuriksi. Luttinen aloitti uransa esiintymällä presidenttiehdokas Kalevi Kivistön vaalitilaisuudessa vuonna 1981.
Vatikaanivaltion lippu

Vatikaanivaltion lippu on neliön muotoinen. Se koostuu kahdesta pystysuorasta yhtä suuresta osasta, joista tangon puoleinen on keltainen ja tuulessa liehuva helmaan rajoittuva valkoinen. Valkoisessa osassa ovat kuvattuina ainakin 1200-luvulta lähtien Pyhän istuimen tunnuksena käytetyt Pyhän Pietarin avaimet ristikkäin sekä paavin kolmiosainen tunnuskruunu, tiara.
Historia.
Perimätiedon mukaan Roomaan seurakuntansa rakentanut apostoli Pietari ristiinnaulittiin Vatikaanin kukkulalla. Sen muistoksi jo 100-luvulla kukkulalle rakennettiin pieni pyhäkkö. Kristitty keisari Konstantinius rakennutti pyhäkön paikalle 300-luvulla basilikan. Tuhat vuotta myöhemmin Pietarinkirkko korvasi basilikan. Tätä ennen oli vuonna 754 perustettu vuoteen 1870 saakka säilynyt, paavin poliittista valtaa edustava Kirkkovaltio. Nykyisen lipun väritys on peräisin vuodelta 1808, jolloin Ranskan vallankumouksen seurauksena Napoleonin johtamat ranskalaiset valtasivat Italian, ja liittivät Rooman osaksi Napoleonin hallinnoimaa Italian kuningaskuntaa. Paavi Pius VII närkästyi tapahtumista ja muutti Kirkkovaltion perinteistä lippua muun muassa poistamalla siitä Ranskan trikolorissakin näkyvän vallankumouksen punaisen.
Nykymuotoinen lippu otettiin käyttöön 8. kesäkuuta 1929.
Apollo 11 -lennon yhteydessä avaruuteen vietiin pieni Vatikaanivaltion lippu, jonka Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon luovutti yhdessä kuukiven kappaleen kanssa Vatikaanille. Esineet ovat nykyään näytillä Vatikaanin museossa. 
Lipun kuvaus.
Kirkkovaltion lippuun jätettiin paavin vallan symbolina Pyhän Pietarin kaksi avainta ristissä. Symboliselityksen mukaan hopeisella avaimella "päästettiin" ja kultaisella "sidottiin maan päällä ja taivaissa". Avaimet on sidottu punaisella nauhalla ilmentäen paavin valtaa hengellisten ja maallisten asioiden päättäjänä. Tiaran kolme kruunua symbolisoivat paavin arvovaltaa opettajana, pappina ja paimenena. Perusvärit keltainen ja valkoinen tulivat avainten kullasta ja hopeasta. Myös Jerusalemin kuningaskunnan vaakunan väritys (kultainen risti valkoisella pohjalla) vaikutti valintaan. Keltainen puolisko kuvaa taivaallista ja valkoinen maallista valtaa, jota paavi käyttää.
Heraldiikan perussääntöjen mukaan kahta metallia kuvaavaa väriä ei saisi liittää toisiinsa. Myöskään hopeista ja kultaista avainta ei voitaisi kuvata valkoisessa kentässä. Lisäksi lipussa kuvatun tiaran värit ovat valkoinen ja keltainen. Tämän lipun kohdalla tehdään poikkeus säännöistä ja ymmärrettävästi sallitaan ns. pyhien värien esillä pitäminen.
Simtex

Simtex oli yhdysvaltalaisen Steve Barcian vuonna 1988 perustama pelikehittäjäryhmä, joka tuli erityisesti tunnetuksi kehittämästään "Master of Orion" -pelisarjasta ja "Master of Magic" -pelistä. Simtex tunnettiin etenkin laadukkaiden vuoropohjaisten strategiapelien laatimisesta ja useita näistä pidetäänkin lajityyppinsä parhaimmistona. Yhtiön nimi muodostui sanayhdistelmästä SimulationTexas.
Simtex nousi kansan tietoisuuteen vuonna 1993 ilmestyneellä strategiapelillään "Master of Orion". Se popularisoi usein pelin yhteydessä mainittavan 4X-strategiapelitermin (juontuu englannin kielen sanoista "eXplore, eXpand, eXploit, eXterminate" - tutki, laajene, hyödynnä, tuhoa). Pelin edeltäjänä oli Barcian MicroProselle esittelemä "Star Lords", joka oli monin tavoin rajoittunut versio lopullisesta tuloksesta. Star Lords julkaistiin sittemmin vuonna 2001 vapaaseen levitykseen.
Yhtiön kehittelemä "Mech Lords" jäi taas BattleTech-universumin luojan FASA:n jalkoihin, kun FASA esti pelin julkaisun, koska pelissä oli heidän mielestään liikaa vaikutteita luomastaan BattleTech-universumistaan.
"Master of Magicin" ilmestymisen jälkeen MicroProse osti yhtiön vuonna 1996, joka oli jo aikaisemmin julkaissut useita Simtexin pelejä. Lopulta rahoitusvaikeuksissa pyörinyt MicroProse lakkautti Simtexin 30. elokuuta 1998 (jonka virallinen nimi oli tuolloin "MPS Texas"), kun sen tuleva peli Guardians: Agents of Justice oli kaukana julkaisukelvosta versiosta.
Rafael Márquez

Rafael Márquez Álvarez (s. 13. helmikuuta 1979 Zamora, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Useimmiten keskuspuolustajana pelannut, 180 senttimetriä pitkä Márquez pelasi kotimaansa lisäksi Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Márquez aloitti ammattilaisuransa Atlasissa, jota hän edusti kolmen kauden ajan ennen siirtoaan Ranskan liigaan, Monacon riveihin. Monacossa hän nousi yhdeksi parhaista Euroopassa pelaavista puolustajista ja voitti Ranskan-mestaruuden, Ranskan liigacupin ja Ranskan supercupin. Kaudeksi 2003–2004 Márquez siirtyi Barcelonaan, jossa viettämänsä seitsemän kauden aikana hän voitti muun muassa neljästi Espanjan-mestaruuden, kahdesti Mestarien liigan ja kerran Espanjan cupin. Hän siirtyi New York Red Bullsiin elokuussa 2010.
Meksikon maajoukkueessa Márquez oli pitkään yksi joukkueen kantavista voimista. Maajoukkueuran parhaita saavutuksia ovat vuosien 2002, 2006, 2010, 2014 ja 2018 MM-kilpailuihin selviämisen lisäksi Maanosaliittojen cupin voitto vuodelta 1999 ja Gold Cupin voitto vuodelta 2003. Hän pelasi maajoukkueessa 147 ottelua ja teki niissä 17 maalia.
Pelimanni

Pelimanni ("pelemanni", "pelmanni", vrt. ruotsin "spelman") on vanhahtava nimitys soitinmusiikin esittäjästä. Nykyään pelimanni-nimitystä käytetään pääasiassa kansanmusiikin esittäjistä. Pelimannien perinteisin soitin on viulu. Muita pelimannisoittimia ovat mm. harmonikka, klarinetti, harmoni, mandoliini, kantele sekä erilaiset huilut ja pillit. Myös selloa on käytetty kansanmusiikissa ainakin 1900-luvulta lähtien. Pelimanneja ja pelimannimusiikkia esiintyy kaikissa Pohjoismaissa.
Pelimanneille tyypillistä on soittamisen ja musiikkikappaleiden opettelu korvakuulolta ilman nuotteja.
Tlingit

Tlingit on tlingitien Kaakkois-Alaskassa ja läntisessä Kanadassa puhuma kieli. Tlingit on hyvin uhanalainen kieli: Yhdysvalloissa on noin 700 puhujaa (1995 M. Krauss) ja 145 Kanadassa (1998 Kanadan tilastokeskus). Etnisesti ryhmään kuuluu noin 11 000 ihmistä. Useimmat puhujat ovat kaksikielisiä. Kaakkois-Alaskassa on aloitettu elvyytysohjelmia kielen säilyttämiseksi.
Luokittelu.
Tlingit lasketaan na-dené-kieliin kuuluvaksi erilliseksi kieliryhmäksi, jonka ainoa kieli se on. Sen läheisin sukulaiskieli on eyak. Aikoinaan sen luultiin olevan isolaattikieli, kunnes 1900-luvun tutkimukset osoittivat yhteyden eyakiin ja näin ollen athabasca-kieliin. Toisinaan on ehdotettu tlingitin olevan sukua haidalle.
Murteet.
Kieli jaetaan karkeasti neljään päämurteeseen. Pohjoisinta murretta ei ilmeisesti enää esiinny, mutta sitä kutsutaan kuitenkin nimellä Yakutat ("Yakhwdaat") tärkeimmän kaupunkinsa mukaan. Pohjoista murretta puhutaan alueella etelään Lituya Baysta Frederick Soundiin. Eteläistä murretta puhutaan Frederick Soundin eteläpuolelta Alaskan-Kanadan-rajalle pois lukien Annettensaari, joka on tsimšien reservaatti ja Prince of Walesin saari, joka on kaigani haidojen aluetta. Neljäs päämurre on sisämaan tlingit, jota puhutaan Kanadassa Atlin- ja Teslinjärvien ympäristössä. Saxmanissa lähellä Ketchikania puhuttiin nykyään lähes hävinnyttä tongassin murretta ("Taanta Khwáan"). Sen uskotaan olevan jäänne kielestä tlingitin ja tsimšin välillä. 1990-luvun lopulla oli elossa vain kaksi puhujaa.
Václav Prospal

Václav Prospal (s. 17. helmikuuta 1975 České Budějovice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän ilmoitti 24. tammikuuta 2014 lopettavansa uransa ammattilaisjääkiekon parissa.
Ura.
Prospal lähti NHL-varauksen saatuaan Pohjois-Amerikkaan ja pelasi AHL:n Hershey Bearsissa kolme kautta. Seuraava kausi meni Philadelphia Flyersissa, sekä farmissa että NHL:ssä. Prospal myytiin Ottawa Senatorsiin, jossa hän pelasi pari kautta. Sen jälkeen hänet myytiin Florida Panthersiin loppukaudeksi. Prospal siirtyi Tampa Bay Lightningiin ja pelasi siellä kaksi kautta. Jälkimmäinen kausi oli pisteiden valossa hänelle menestys, ja Tampa Bay olisi halunnut pitää miehen edelleen. 
Prospal päätti kuitenkin toisin ja lähti Mighty Ducks of Anaheimiin. Samana vuonna Tampa Bay voitti mestaruuden. Anaheim myi Prospalin takaisin Tampaan kesällä 2004. Prospalilla oli huonoa onnea, hän pelasi Mighty Ducksissa juuri sillä kaudella, kun Tampa voitti Stanley Cupin. Työsulkukaudella Prospal pelasi HC České Budějovicessa, Tšekin kakkosliigassa.
Elokuussa 2009 Prospal teki sopimuksen New York Rangersin kanssa. Rangersissa Prospal pelasi kaksi kautta. Kaudella 2010–2011 hän pystyi pelaamaan loukkaantumisten takia 29 ottelua. Kesällä 2011 Prospal teki vuoden sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa.
Näkymätön mies (televisiosarja 1975–1976)

Näkymätön mies ("The Invisible Man") oli yhdysvaltalainen televisiosarja, jota esitettiin NBC-kanavalla vuosina 1975–1976. Nimestään huolimatta sarja ei perustu H. G. Wellsin romaaniin "Näkymätön mies". Sarjan aloitusjakso oli elokuvamittainen pilotti, yhteensä sarjaa kuvattiin pilotin jälkeen 12 jaksoa. 
Sarjan päähenkilö on tiedemies Daniel Westin, jota esittää skottinäyttelijä David McCallum. Westin työskentelee Klae-nimisessä yrityksessä, jossa tehtyjen kokeiden sivuvaikutuksena esineitä onnistutaan muuttamaan näkymättömiksi. Westin muuttaa itsensä näkymättömäksi, mutta toisin kuin eläinkokeissa, hän ei palaakaan näkyväksi. Hänen ystävänsä, plastiikkakirurgi Nick Maggio valmistaa Westinille erityisen maskin materiaalista nimeltään Dermaplex, jolla on samat ominaisuudet kuin iholla. Dermaplexin sivuvaikutuksena hänen täytyy kuitenkin riisua maski ajoittain.
Virtua Cop

Virtua Cop on Sega-AM2:n kehittämä ammuntapeli. Peli julkaistiin ensin kolikkopelinä 1994, sitten Sega Saturnille 1995 ja Windowsille 1997.
Pelissä on tarkoituksena ampua rikollisia mutta varoa osumasta sivullisiin. Hahmo liikkuu itsestään, joten pelaajan tehtäväksi jää tähtääminen, ampuminen ja lataaminen. Ohjauslaitteena on valopistooli tai hiiri.
Pelille on tehty kaksi jatko-osaa: "Virtua Cop 2" ja "Virtua Cop 3".
Palomies

Palomies (myös pelastaja tai palopelastaja, vanh. palosotilas) on henkilö, joka toimii pelastuslaitoksen henkilöstössä palo- ja pelastustehtävissä. He voivat työskennellä myös sairaankuljetus- ja ensihoitotehtävissä. Palomiehen työtehtäviin kuuluvat esimerkiksi liikenneonnettomuudet, ensivastetehtävät, tulipalot, palotarkastukset, valistaminen, sairaankuljetus, avunantotehtävät ja korkeissa paikoissa työskentely. Vesisukellus kuuluu pelastussukeltajille eli palomiehille, jotka ovat suorittaneet erikseen suoritettavan ammattikurssin ko. sukellustehtäviin pelastuslaitoksilla.
Suomessa.
Suomessa palomies on virka, johon vaaditaan 90 opintopisteen pelastajatutkinto. Tutkinto kestää kolme lukukautta eli puolitoista vuotta ja antaa kelpoisuuden palomiehen tai palomies-sairaankuljettajan ja pelastajan virkoihin.
Palomiehenä toimivat testataan vuosittain kuntotestissä, jonka läpäistyään he saavat toimia mm. savusukeltajina.
Pelastajakoulutusta annetaan Helsingin pelastuskoulussa Helsingissä ja Pelastusopistossa Kuopiossa.
Jatkotutkintoja ovat Alipäällystötutkinto (60 op) ja Pelastusalan päällystötutkinto (AMK) (240 op). Vaikka "pelastaja" onkin virallisesti tutkinto- eikä ammattinimike, sitä käytetään usein epävirallisissa yhteyksissä vaihtoehtoisena nimityksenä palomiehen ammatista.
Dodekaani

Dodekaani eli n-dodekaani (C12H26) on 12-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, veteen liukenematon neste. Dodekaanin rakennekaava on CH3(CH2)10CH3, moolimassa 170,38 g/mol, sulamispiste −9,6 °C, kiehumispiste 216,2 °C, tiheys 0,75 g/cm3, leimahduspiste 71 °C, itsesyttymislämpötila 205 °C ja CAS-numero 112-40-3.
Yhdistettä esiintyy kasveissa ja niiden tuoksuissa. Dodekaania voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja liuottina. Myös polttoainekäyttöä on tutkittu
Dodekaanilla (C12H26) on 355 isomeerista muotoa.
American Hi-Fi

American Hi-Fi on rockyhtye Bostonista, Massachusettsista. Tähän päivään mennessä he ovat julkaisseet kolme studioalbumia ja yhden live-albumin. Heidän ensimmäinen albuminsa julkaistiin vuonna 2001 ja se nimettiin yhtyeen mukaan American Hi-Fi:ksi. Albumilla oli myös radiohitiksi noussut "Flavor of the Weak", joka tavoitti Top-50 listan Yhdysvalloissa sekä Isossa-Britanniassa. Vuonna 2002 he julkaisivat live-albumin nimellä Rock N Roll Noodle Shop/Live in Tokyo Japan. Heidän seuraava albumi "The Art of Losing" julkaistiin vuonna 2003 ja heidän viimeisin albuminsa "Hearts on Parade" vuonna 2005.
Yhtyeen alkuperäinen nimi oli BMX Girl, kunnes Bob Rock, American Hi-Fin tuottaja vaati heitä vaihtamaan nimeä, koska hänen mukaansa BMX Girl oli surkea nimi.
Kinesiologia

Kinesiologia (kreikan sanasta "kinesis" = "liike") on tieteenala, joka tutkii ihmisen liikettä urheilun ja terveydenhoidon tarpeita varten. Kinesiologista tutkimusta tehdään ja kinesiologiaa voi opiskella mm. Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Kroatiassa. 
Suomessa Jyväskylän yliopiston liikuntabiologian laitoksella on kinesiologian professuuri, joka kuuluu biomekaniikan pääoppiaineen alaisuuteen.
Avioehtosopimus

Avioehtosopimus eli avioehto on puolisoiden välinen sopimus, jolla he sopivat avioliiton tai rekisteröidyn parisuhteen varallisuussuhteista keskenään siten, että joko toisella tai kummallakaan puolisolla ei ole avio-oikeutta toisen puolison omaisuuteen tai sen osaan. Avioehtosopimuksessa voidaan tehdä erilaisia määräyksiä avioeron ja kuoleman varalta. Vuonna 2013 avioituneista pareista 32 prosenttia teki avioehtosopimuksen.
Avioehtosopimus on tehtävä kirjallisesti, ja puolisoiden allekirjoitukset todistaa oikeiksi kaksi esteetöntä todistajaa, jotka vahvistavat avioehtosopimuksen allekirjoituksellaan. Sopimuksessa tulee olla myös päiväys, jotta se olisi pätevä. Avioehtosopimus on jätettävä rekisteröitäväksi Digi- ja väestötietovirastolle tai Ahvenanmaan valtionvirastolle ennen avioeron vireillepanoa, jotta se tulisi voimaan.
Mahdollinen muotovirhe avioehtosopimuksessa on piilevä, sillä sopimuksia ei tarkasteta rekisteröitäessä.
Banffin kansallispuisto

Banffin kansallispuisto () on Kanadan Kalliovuorilla, 120–200 kilometriä Calgarystä länteen sijaitseva kansallispuisto, jonka alueella sijaitsee muun muassa Banffin kaupunki. Kansallispuisto on pinta-alaltaan 6 641 km² ja siihen kuuluu yli 1 600 km polkuja.
Historia.
Banff oli Kanadan ensimmäinen kansallispuisto. Aluksi alueella oli vuodesta 1885 lähtien pieni suojelualue kahdelle kuumalle lähteelle ("Cave" ja "Basin"). Suojelualue laajennettiin 673 neliökilometriin, ja nimettiin "Rocky Mountains Parkiksi" 23. kesäkuuta 1887. Nimi "’Banff’" tulee Canadian Pacific Railwayn asemalta, jonka uskotaan olleen nimetty Skotlannin Banffshiren mukaan. Canadian Pacific Railway halusi houkutella alueelle turisteja rakentamalla hotellit Banff Springs Hotel ja Chateau Lake Louise.
Banff haki vuoden 1972 talviolympialaisten isännyyttä, mutta hävisi sen Sapporolle.
Maailmanperintökohde.
Banffin kansallispuisto pääsi vuonna 1984 yhdessä muiden Kanadan Kalliovuorten luonnonpuistojen kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuorihuippuja, jäätiköitä, järviä, vesiputouksia, kanjoneita ja kalkkikivivuoria sisältävistä maisemistaan sekä alueelta löydetyistä fossiileistaan.
Optimistijolla

Optimistijolla on yhdelle purjehtijalle suunniteltu purjejolla. Optimistijolla, "optari", on juniorikevytvene, jolla voi purjehtia noin 7-8 -vuotiaasta aina 15-vuotiaaksi saakka tai kunnes purjehtija alkaa saavuttaa noin 60 kilon painon. Optimisti on oivallinen alkeisharjoitusvene, jota jo nuorimmatkin purjehtijat pystyvät käsittelemään. Se tarjoaa purjehduksellisesti haasteita niin veneenkäsittelyn kuin kilpailutaktiikankin kannalta myös kasvavalle purjehtijalle ja siten pohjan myöhemmälle purjehdusuralle. Moni menestynyt kilpapurjehtija on aloittanut uransa optimistissa. 
Optimistijolla on yksityyppiluokka, jossa eri purjehtijoiden veneet ovat oleellisilta osiltaan samanlaiset. Kilpailujollat ovat one design-lujitemuovijollia ja tarkasti mittasääntöön valmistettuja puu/epoksijollia, mutta harjoitusveneiksi käyvät myös vanhat lujitemuovi- ja vanerijollat. 
Kymmenet eri valmistajat maailmassa valmistavat vuosittain noin 4000 optimistijollaa. Vuonna 2005 Suomen Purjehtijaliiton rekisterissä optimistijollia oli 350.
Kilpaileminen.
Optimistijollalla saa kilpailla 15 ikävuoteen saakka. Suomessa järjestetään optimistijollakilpailuita runsaasti. Optimistijolla ei ole olympialuokka, mutta MM-, EM- ja PM- kilpailuita järjestetään.
Mittakirja.
Optimistijolla on mitattava ja sillä on oltava voimassa oleva mittakirja, jotta sillä voidaan kilpailla. Ellei uusi jolla täytä mittasääntöä, on myyjän velvollisuus korjata vene tai toimittaa tilalle uusi. Kaikkiin avoimiin kilpailuihin osallistuvien veneiden ja purjeiden tulee olla voimassa olevien luokkasääntöjen mukaisia ja mitattuja. Mittakirjan tulee olla aina mukana näissä kilpailuissa. Kaikissa purjeissa tulee olla IODA:n purjenappi, joita purjeneulojat voivat tilata liiton sihteeriltä. Mittauksia suorittavien henkilöiden yhteystiedot löytyvät Optariliiton verkkosivuilta tai niitä voi tiedustella Suomen Purjehtijaliitosta
Golf Halt

Golf Halt on Fairbourne &amp; Barmouth Steam Railwayn omistaman kapearaiteisen rautatien varrella sijaitseva rautatieasema Gwyneddissä, Walesin pohjoisosassa. Vuoteen 2007 asti aseman nimi oli Gorsafawddacha'idraigodanheddogleddollônpenrhynareurdraethceredigion (). Pitkällä nimellä rautatieyhtiö tavoitteli pääsyä Guinnessin ennätysten kirjaan sekä Yhdistyneen kuningaskunnan pisimmän paikannimen asemaa, joka oli Walesissa sijaitsevan Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogochin kylän hallussa. Ennätysten kirjaan se pääsi maailman pisimpänä rautatieaseman nimenä, mutta se ei ole saavuttanut juurikaan suosiota pisimpänä paikannimenä. 
Vanha, pidempi nimi on kymriä ja sen merkitys on "Mawddachin asema ja sen lohikäärmeen hammas Pohjois-Penhrynin tien varrella Cardiganinlahden kultaisella rannalla". Nykyisen nimensä asema on saanut lähellä sijaitsevan 9-reikäisen golfkentän mukaan.
Elävältä hautautuminen

Elävältä hautautuminen (teloitusmenetelmänä elävältä hautaaminen) tarkoittaa elossa olevan ihmisen tai eläimen hautautumista maan alle. Hautautuminen voi johtua tahattomasta onnettomuudesta tai inhimillisestä vahingosta jossa henkilön on luultu jo kuolleen. Elävänä hautaamista voidaan käyttää myös kidutus- tai teloituskeinona. Teloitus- tai kidutusmenetelmänä elävältä hautaaminen on psykologisessa mielessä erityisen paha, koska se laukaisee alkukantaisia pelkotiloja.
Elävältä haudatuksi tulemisen pelkoa sanotaan tafofobiaksi. Se oli Euroopassa ja Yhdysvalloissa yleistä 1700-luvun loppukymmeniltä noin ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Tunnettuja tafofoobikkoja olivat ainakin Frédéric Chopin, joka pyysi sydämensä irrotettavan hänen kuoltuaan, George Washington, Hans Christian Andersen ja Alfred Nobel, joista kaksi jälkimmäistä pyysivät valtimon avausta kuoleman jälkeen. Elävältä hautaamisen välttämiseksi perustettiin ns. kuolleiden sairaaloita, joissa vainajien mätänemistä tarkkailtiin kokovuorokautisesti ja joissa olleet ruumiit oli lupa haudata vasta, kun ne olivat runsaahkosti jo mädänneet. Joidenkin ruumiiden pikkuvarpaaseen kiinnitettiin laite, joka aiheutti hälytyksen, jos jalka selvästi liikahti. Lisäksi valmistettiin ja myytiin ns. turva-arkkuja eli hauta-arkkuja, joissa olevalla laitteella olisi voinut viestittää ulkomaailmalle olevansa vielä elossa. Näin ei tiettävästi kuitenkaan koskaan käynyt. Se, että elävältä haudattu olisi tuollaisen ilmoituksen perusteella selvinnyt elossa, olisi ollut varmaan mahdotonta, koska vaikka hän olisikin vironnut niin pian hautaamisesta, että olisi pystynyt laitetta käyttämään, hän olisi varmaan kuollut hapenpuutteeseen ennen kuin hauta olisi ehditty avata. Joihinkin arkkuihin pantiin ase tai tappamaan riittävä määrä myrkkyä, jotta haudassa vironnut olisi voinut tehdä helpon itsemurhan. Joidenkin käsitysten mukaan tafofobia-aalto laantui 1800-luvun kolmannella neljänneksellä, mutta myöhemmistä lähteistä on päätelty tuo käsitys virheelliseksi. Ranskan akatemia palkitsi tohtori Jostin, kun tämä oli keksinyt nännien nipistämiseen tarkoitetut pihdit, joilla voitiin osoittaa, ettei ruumis tunne enää mitään ja on siis kuollut.
Elävänä haudattu ajautuu tajuttomaan tilaan 2–4 minuutissa ja kuolee hapen puutteeseen 5–15 minuutissa. Joskus onnettomuuksissa hautautuneet ovat jääneet ilmataskuun ja selvinneet elossa joitain päiviä.
Joitain ihmisiä on haudattu elävältä hetkeksi vapaaehtoisesti. Useimmiten he ovat vain halunneet tällä todistaa omaa kyvykkyyttään selvitä tästä hengenvaarallisesta tempusta. Pisimpään näin haudattuna ollut on suomalainen Veli-Matti Lehtikangas.
Esimerkkitapauksia.
Vestan neitsyitä saatettiin rangaista elävältä hautaamisella, mikäli nämä rikkoivat neitsyyslupauksensa.
Nanjingin verilöylyn aikana japanilaiset hautasivat kiinalaisia siviilejä elävältä.
Terroristijärjestö ISIS on väitetysti teloittanut vuonna 2014 jesidejä hautaamalla heitä elävältä.
Lusinin lause

Matematiikassa Lusinin lause (tai myös Luzinin lause) on reaalianalyysin lause, joka on nimetty Nikolai Luzinin mukaan. Lusinin lause on toinen muotoilu Littlewoodin toisesta periaatteesta.
Sen mukaan jokainen mitallinen funktio on melkein jatkuva:
Olkoon väli formula_1 annettu ja olkoon formula_2 mitallinen funktio. Tällöin formula_3 on olemassa kompakti formula_4 siten, että "f" rajoitettuna "E":hen on jatkuva ja formula_5. Tässä formula_6 on "E":n komplementti. Huomaa, että "E" perii välin formula_1 topologian ja tässä topologiassa "f":n jatkuvuus rajoittuu joukkoon "E".
Lusinin lause todistetaan seuraavasti: Jatkuvat funktiot ovat tiheässä formula_8:ssä. Siten on siis olemassa jono jatkuvia funktioita formula_9 siten, että formula_10 formula_11:ssä. Tästä jonosta voidaan erottaa osajono, jota merkitään myös formula_9:llä, siten, että formula_13 melkein kaikkialla. Nyt Egorovin lauseen mukaan formula_13 "tasaisesti" lukuun ottamatta mielivaltaisen pientä joukkoa. Koska jatkuvat funktiot ovat suljettuja tasaisen suppenemisen suhteen, on väite todistettu.
Kuoliaaksi keittäminen

Kuoliaaksi keittäminen on eräs teloitusmenetelmä.
Teloitettava heitetään valmiiksi kiehuvaan veteen, jossa hän kuolee tuskallisesti. Toinen tapa teloittaa tällä tavalla on panna teloitettava kylmää vettä sisältävään kattilaan ja sytyttää tuli sen alle, jolloin teloitettava kuolee hitaasti ja erittäin tuskallisesti. Tätä teloitusmenetelmää on käytetty menneinä kahtena kolmena vuosisatana laajoilla alueilla Euroopassa ja Aasiassa. Menetelmä ei ollut kuitenkaan kovin yleinen. Veden lisäksi on voitu käyttää myös viiniä, öljyä, vahaa tai jopa sulaa lyijyä.
Ugandan sotilasdiktaattori Idi Aminin on väitetty teloittaneen poliittisia vastustajiaan tähän tapaan.
2000-luvulla Uzbekistanin salaisen poliisin on väitetty tappaneen valtionpetoksesta syytettyjä vankeja keittämällä.
Seivästäminen

Seivästäminen on kidutus- ja teloitusmenetelmä, jossa ihmisen vartalo lävistetään seipäällä tai paalulla, yleensä pitkittäissuunnassa. Uhri jätetään riippumaan seipääseen, minkä tarkoituksena on aiheuttaa hidas ja tuskallinen kuolema. Menetelmä kehitettiin nykyisen Lähi-idän alueella tuhansia vuosia sitten.
Seivästämisestä on olemassa useita eri muunnoksia. Käytettävä seiväs saattoi olla terävä, mutta usein käytettiin tylppää seivästä, joka ei vahingoittanut elintärkeitä elimiä ja pitkitti näin seivästetyn kärsimystä jopa 3–5 päivään. Seiväs saatettiin työntää läpi uhrin vatsasta, kyljestä, suusta, emättimestä tai peräaukosta. Seiväs läpäisi usein uhrin rintakehän, jolloin seipään kärki tuettiin teloitettavan leukaan, jotta hän ei valuisi seivästä pitkin alas. Seivästämistä edelsi usein julkinen kiduttaminen, raiskaus tai muunlainen pahoinpitely ja nöyryytys.
Seivästämistä käytettiin Afrikan zulujen keskuudessa rangaistuksena pelkuruudesta ja Puolassa valtiopetoksesta. Valakian voivodi Vlad III ”Seivästäjä” ja Venäjän tsaari Iivana Julma käyttivät molemmat seivästämistä tehokkaasti hyväkseen surmatessaan sotavankeja ja poliittisia vihollisiaan. Keisari Pietari Suuri seivästytti monia petoksesta syytetyn poikansa ystäviä. Seivästäminen tunnettiin myös muun muassa Rooman valtkakunnassa eräänä teloituskeinona.
Mynthon

Mynthon on Cloettan omistama pastillimerkki. Sitä on valmistettu 1970-luvulta lähtien.
Mynthon kuuluu Suomen myydyimpien pastillien joukkoon. Pastillia käytetään erityisesti helpottamaan kurkkukipua.
Historia.
Mynthon on lanseerattu 1970-luvulla, jolloin sitä valmisti oululainen Merijal. Merijal fuusioitiin Leafiin vuonna 1992.
Leaf valmisti pastilleja Turussa, myöhemmin myös Venäjällä Pietarissa. Nykyään valmistuspaikka on Slovakia.
Venäjällä ja Baltian maissa ei myyty juuri pastilleja 1990-luvun alussa ja Mynthon pääsi tavallaan tyhjille markkinoille. Mynthon oli Baltiassa markkinajohtaja, esimerkiksi lokakuussa 2002 Venäjälle ja Baltiaan vietiin yli viisi miljoonaa Mynthon-pakkausta. 2000-vuosikymmenen alussa Venäjä oli Leafin tärkein yksittäinen vientimaa ja Mynthon-pastillit olivat sen tärkein vientituote. Vuonna 2003 Mynthon oli toiseksi suosituin pastilli Venäjällä. 
Vuonna 2008 Mynthon oli Suomen ostetuin pastillimerkki. Toisena oli myös Leafin myymä tuote, Sisu. Leafin osuus Suomen pastillimarkkinoista oli tuolloin 70 prosenttia.
Vuonna 2010 Mynthonin osuus kotimaan pastillimarkkinoista oli noin 30 prosenttia.
Maut.
Mynthoneita myydään eri makuisina, kuten eukalyptuksen, mentholin, kolan, hedelmien ja marjojen makuisina sokeroituina ja sokeroimattomina pastilleina. 
Vuonna 2024 myynnissä oli seuraavat Mynthon-tuoteperheet:
Poistuneita tuotteita.
Vuonna 2012 Mynthon-pastilleja oli kolmea eri versiota: Original, Kaira ja Spring. 
Vuonna 2017 myytiin kolan makuisia Mynthoneita.
Markkinointi.
Vuonna 2010 Mynthonin markkinointiviestintä siirtyi Dynamolta Skandaalille.
Helmikuussa 2015 julkaistiin Mynthon-mainosvideo, jossa missi Sara Chafak ehdotteli hississä miehille pusuja piilokamerassa. Mainos sai kielteistä palautetta, videon idea kyseenalaistettiin. Kaksi päivää julkaisun jälkeen Mynthonin Facebook-sivulla kerrottiin, että videon käyttö mainonnassa lopetetaan: "Huumori on taitolaji ja epäonnistuimme välittämään tarkoittamamme viestin".
Toukokuussa 2016 Teflon Brothers -yhtye julkaisi videon, jolla se ilmoitti vaihtavansa nimekseen Mynthon Brothers. Videolla viitattiin Pyhimyksen tapaan haalia itselleen varsin erilaisia projekteja: "Nää on taas näit Pyhin juttui, en mä tiedä, mist se oikein tulee", Heikki Kuula kommentoi. Pyhimys perusteli nimenvaihtoa sillä, että myös rap-artisti Snoop Dogg oli vaihtanut nimensä Snoop Lioniksi ja muusikko Brunosta taas tuli Bruno Mars, ja kummassakin oli "selkeästi takana yhteistyö suklaapatukkabrändien kanssa". Yhteistyöhön kuului muun muassa "Lähiöunelmii"-singlen musiikkivideo.
Janjaweed

Janjaweed () tarkoittaa Sudanissa toimivia arabien, pääasiassa baggara-paimentolaiskansan ihmisistä koostuvia aseellisia joukkoja. Tarkkaa määritelmää siitä, ketkä kuuluvat janjaweediin, ei ole. Vuodesta 2003 janjaweed-joukot ovat olleet eräs Darfurin konfliktin merkittävimmistä toimijoista. Sudanin hallitus tukee janjaweedien toimintaa, samoin EU niin sanotun Khartoumin prosessin kautta. Janjaweedit ovat raiskanneet laajamittaisesti alueen naisia ja täten saaneet väestössä aikaan sekasortoa ja hajaannusta.
Matti Haudanmaa

Matti Haudanmaa (5. syyskuuta 1858 Kortesjärvi – 7. tammikuuta 1936 Kortesjärvi) oli suomalainen kansanpelimanni, joka säveltämällään "Mutkankiverä"-polskalla voitti vuonna 1912 Vaasassa pelimannien Suomen mestaruuden.
Haudanmaan vanhemmat olivat torppari Jaakko Juhonpoika Annola ja Kaisa Matintytär Tyynismaa. Perhe otti käyttöön Haudanmaa-sukunimen muutettuaan 1860-luvun puolivälissä sen nimiseen torppaan Kortesjärven Palojärven rannalle. Vähävaraisen torpan pojalle hankittiin viulu 10-vuotiaana. Noin 15-vuotiaana Haudanmaa alkoi kulkea Juho Kustaa Hepokankaan mukana soittomatkoilla ja oppi tältä erityisesti polkka- ja polska-sävelmiä. Muita opettajia Haudanmaalle oli evijärveläinen Jaakko Hautala, alahärmäläinen Adolf Kustaanpoika Stolt, kuortanelainen Juho Seijari ja lapualainen Heikki Rintala. Haudanmaa soitti paljon häissä. Pelimannikilpailut hän voitti ensimmäisen kerran Alavudella 1907, mikä sai osaltaan Heikki Klemetin kiinnostumaan hänestä. Toivo Kuula tallensi Haudanmaalta yhteensä 30 sävelmää ja käytti niitä myöhemmin hyväksi teoksissaan. Myös pelimanni Antti Sauna-ahon nuottikirjassa vuodelta 1920 on Haudanmaan säveliä. Niitä keräsivät häneltä myös kokkolalainen opettaja Ernst Järvi ja kansanmusiikin tutkija A. O. Väisänen.
"Kulkurista kuninkaaksi" -nuottikirja sisältää 120:n Haudanmaan säveltämän kappaleen nuotit sekä Haudanmaan elämäkerran. Kirjan ovat toimittaneet Anneli Asplund, Juha Kangas sekä Vesa Tapio Valo. Haudanmaan viulunsoittoa on mukana "Järviseudun viulumestarit" -levyllä, johon on koottu 1930–1950-luvun arkistoäänitteitä. Kokoelman julkaisi Kansanmusiikki-instituutti vuonna 1997.
Suomen Jääkärimuseo

Suomen jääkärimuseo on jääkäriliikkeestä kertova sotahistoriallinen erikoismuseo Kauhavan Kortesjärvellä Etelä-Pohjanmaalla. Aikoinaan itsenäisestä Kortesjärven kunnasta lähti väkilukuun nähden eniten miehiä Saksaan hankkimaan sotilaskoulutusta. Museon toimintaa tukee Suomen Jääkärimuseon ystävät ry.
Näyttelyt.
Museon pysyvä perusnäyttely sekä vaihtuvat näyttelyt kertovat jääkäriliikkeen taustan, synnyn ja toiminnan lisäksi jääkäreiden koulutuksesta sekä myöhemmästä merkityksestä Suomen sodissa ja puolustusvoimien kehittämisessä. Suomen jääkärimuseon kokoelmiin kuuluu runsas valikoima alkuperäisesineistöä, kuten aseita, kunniamerkkejä, sotilaspukuja ja muuta pienesineistöä. 
Suomen jääkärimuseon yhteydessä toimii museokahvila sekä museokauppa, jossa myydään kirjallisuutta, museoon liittyviä tuotteita, paikallisia käsityötuotteita sekä muita matkamuistoja. Museon tilat ovat esteettömät.
Suomen jääkärimuseo on vuodesta 1998 järjestänyt vuosittain jääkäriseminaarin, jonka yhteydessä on tarkasteltu jääkäriliikkeen historiaa eri näkökulmista. Talvella 2016–2017 museo oli suljettuna remontin vuoksi, jonka yhteydessä myös perusnäyttely uusittiin.
Samassa rakennuksessa toimii Kortesjärvi-Seura ry:n ylläpitämä pieni luontomuseo, jossa on muun muassa runsas kokoelma täytettyjä eläimiä ja lintujen munia.
Grand Funk Railroad

Grand Funk Railroad, lyhyemmin GFR, myöhemmin Grand Funk, on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1969 Flintissä, Michiganissa.
GFR:ltä oli jo vuonna 1970 myyty enemmän levyjä kuin yhdeltäkään muulta yhdysvaltalaiselta yhtyeeltä siihen mennessä. Yhtye on tunnettu erityisesti stadionkonserteistaan, jotka Yhdysvalloissa ovat keränneet valtavat yleisömäärät.
Historia.
Grand Funk Railroadin perustivat vuonna 1969 kitaristi-laulaja Mark Farner, rumpali Don Brewer ja basisti Mel Schacher. Yhtye oli yksi ensimmäisistä hard rockin ja heavy metalin uranuurtajista 1960- ja 1970-lukujen taitteessa muun muassa Black Sabbathin ja Deep Purplen ohella. Varsinaisen funkmusiikin kanssa GFR:llä ei ole koskaan ollut mitään tekemistä, vaikka yhtyeen alkuaikojen musiikissa on kuultavissa myös funkvaikutteita basson ja rumpujen rytmityksissä. Viidennen albumin jälkeen yhtyeen nimi lyhennettiin muotoon Grand Funk ja kokoonpanoon liittyi urkuri Craig Frost. Samaan aikaan yhtyeen musiikki alkoi muuttua lähemmäksi valtavirtarockia. 
Vuoden 1970 loppupuolella julkaistu "Live Album", sittemmin pienen klassikon maineen saavuttanut tupla-albumi antoi varsin autenttisen ajankuvan Grand Funk Railroadin "kiihkeästä soitosta ja konserttien tunnelmasta". Muita menestyneitä albumeja olivat jo aikaisemmin samana vuonna julkaistu "Closer to Home" ja sitä seurannut "Survival" (1971), jota pidetään myös yhtyeen mahdollisesti tasokkaimpana levynä sekä "We're an American Band" (1973) (sijoitus 2 Billboardin albumilistalla). Menestystä auttoi osaltaan myös levy-yhtiön voimakas markkinointi sekä sen mukanaan tuoma näkyvä mediajulkisuus.
Yhtyeen suurimpiin singlehitteihin kuuluivat "We're an American Band" (1973), "I'm Your Captain (Closer to Home)" (1970), versio Soul Brother Sixin "Some Kind of Wonderful" -kappaleesta (1974) ja versio Little Evan "The Loco-Motion" -kappaleesta (1974). Näistä "We're an American Band" ja "The Loco-Motion" saavuttivat Yhdysvalloissa ensimmäisen sijan US Hot 100 -listalla. 
Yhtye hajosi vuonna 1976, mutta vuonna 1980 se koottiin uudelleen ilman Schacheria, joka kuitenkin myöhemmin palasi yhtyeeseen. Matkan varrella alkuperäinen trio laajentui viisimiehiseksi. Yhtyeen hajottua toistamiseen vuonna 1983 pääasiallinen lauluntekijä Farner siirtyi tekemään uskonnollista musiikkia.
Brewer ja Schacher kokosivat yhtyeen kolmannen kerran vuonna 1996, ja yhtye kerää yhä stadionkonsertteihin runsaasti yleisöä Yhdysvalloissa. Pohjois-Amerikan ulkopuolella yhtyeen suosio ei sen sijaan ole koskaan ollut kovin merkittävä Japania lukuun ottamatta. Yhtyeen nykykokoonpanoon kuuluvat Brewerin ja Schacherin ohella Bruce Kulick, Max Carl sekä Tim Cashion.
Simpsonit-tv-sarjan Homer Simpson ja Otto Mann nimesivät kerran GFR:n erääksi suosikkiyhtyeistään.
Albert Calmette

Léon Charles Albert Calmette (12. heinäkuuta 1863 Nizza – 29. lokakuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen lääketieteilijä ja bakteerien tutkija, joka työskenteli Pasteur-instituutissa. Hän keksi tuberkuloosirokotteen, joka sisältää eläviä nautatuberkuloosibakteereita. Hän kehitti myös vastamyrkyn käärmeenpuremille.
Calmette syntyi Nizzassa. Hän halusi laivaston lääkäriksi ja opiskeli Brestissä laivaston lääkintäkurssilla. Hän palveli Ranskan laivastoa Hongkongissa, missä tutki malariaa ja teki siitä väitöskirjansa vuonna 1886. Sieltä Calmette siirtyi Länsi-Afrikkaan, missä hän tutki malarian lisäksi unitautia ja aliravitsemuksen aiheuttamaa pellagraa.
Ranskaan palattuaan Calmette tutustui Louis Pasteuriin ja meni töihin tämän nimeä kantavaan instituuttiin. Calmette sai perustaa instituutin haaraosaston Saigoniin. Siellä hän tutki käärmeiden ja mehiläisten myrkkyjä ja vasta-aineita sekä alkuasukkaiden käyttämiä nuolimyrkkyjä kuten curarea. Hän organisoi isorokko- ja raivotautirokotteiden tuotannon ja tutki koleraa, oopiumia ja riisiä.
Calmetten merkittävin tieteellinen työ keskittyi tuberkuloosin tutkimukseen. Calmette-rokotteen antaminen vastasyntyneille alkoi Pariisissa 1921. Nykyisin tuberkuloosi on niin harvinainen, että Calmette-rokotteen haittoja pidetään länsimaissa riskiryhmiä lukuun ottamatta suurempina kuin sen hyötyjä.
Calmette valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1927.
Hal Ashby

Hal Ashby (2. syyskuuta 1929 Ogden, Utah – 27. joulukuuta 1988 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -leikkaaja. Hän sai parhaan leikkauksen Oscar-palkinnon vuonna 1967 Norman Jewisonin ohjaamasta elokuvasta "Yön kuumuudessa".
Ashby kasvoi Utahissa mormoniperheessä ja eli ankaran lapsuuden ja nuoruuden. Hänen vanhempansa erosivat, ja isä teki itsemurhan. Ashby ehti jo alle kaksikymppisenä mennä naimisiin ja erota. Aikuistuttuaan Ashby muutti Kaliforniaan ja hakeutui elokuvaleikkaajan apulaiseksi. Ohjaaja Norman Jewisonin rohkaisemana Ashby alkoi ohjata omia elokuviaan vuonna 1970.
Hal Ashbyn ohjaustöitä ovat "Harold ja Maude" (1971), "Saattokeikka" (1973), "Katkera paluu" (1978) sekä Peter Sellersin viimeinen suuri roolityö "Tervetuloa, Mr. Chance!" (1979), josta Ashby sai Golden Globe -ehdokkuuden ja Sellers Oscar-ehdokkuuden.
Itsepäinen Ashby joutui 1980-luvulla yhä suurempiin vaikeuksiin tuotantoyhtiöiden kanssa. Hän kuoli haimasyöpään joulukuussa 1988.
Ashbyn elämästä kertoo Amy Scottin dokumenttielokuva "Hal Ashby, Hollywoodin kapinallinen" ("Hal)" USA, 2018.
Arlberg

Arlberg on vuorijono Alpeilla, Itävallan Tirolin ja Vorarlbergin välissä. Sen rinteillä on tunnettuja laskettelukeskuksia, muun muassa St. Anton, Lech, Zürs, Stuben ja St. Christoph. Vaikka Arlberg kuulostaa vuoren nimeltä (saksan sana berg tarkoittaa vuorta), minkään yksittäisen huipun nimi ei ole Arlberg. Tämän vuorijonon nimi tulee "Bergföhren"-puista, eli vuorimännyistä, joita tirolilaiset sanovat "Arl"-puiksi. Niitä kasvaa tämän seudun vuorten rinteillä. Korkein huippu on Valluga, 2811 metriä merenpinnan yläpuolella. 
Arlbergin alitse kulkee rautatie- ja maantietunneli.
Agfa

Agfa-Gevaert N.V. (Agfa), myös AGFA, on belgialais-saksalainen monikansallinen kemian alan yritys, joka tuottaa analogiseen valokuvaukseen liittyviä materiaaleja sekä lääketeollisuuden ja graafisen teollisuuden aineita ja laitteita.
Se on perustettu 1867, ja työllistää 14 000 henkeä. Agfan päämaja sijaitsee Mortselissa, Belgiassa.
Toisen maailmansodan aikana Agfa oli osa suurimpien saksalaisten kemianteollisuusyritysten konglomeraattia IG Farbenia.
Agfa oli tunnettu kameroistaan, diaprojektoreistaan, suurennuskoneistaan ja valokuvausmateriaaleistaan, kuten mustavalko- ja värifilmeistään sekä vedostuspapereista ja -kemikaaleista. Gevaertin erikoisala oli röntgenkuvaus. Yhtiöt fuusioituivat 1964. Agfa-Gevaert listautui pörssiin 1999. Vuonna 2004 Agfa-Gevaert luopui valokuvausbisneksestä ja on nyt puhtaasti tuotantohyödykkeitä valmistava yhtiö, joka myy tuotteitaan vain yritys- ja ammattikäyttöön. 
Agfa Graphics -yksikkö tuottaa sivunvalmistus- ja muita prepress-tuotteita kirjapainoille sekä suuria mustesuihkutulostimia ammattikäyttöön. Agfa Healthcare valmistaa materiaaleja ja laitteita radiologiseen kuvantamiseen ja muuhun lääketieteellisen tiedon hankintaan ja käsittelyyn. Agfa Specialty Products -yksikön tuotteita ovat mm. elokuvafilmit, ilmakuvaustuotteet, mikrofilmit ja muut erikoisalojen kuvausmateriaalit.
Tukholman sopimus

Tukholman sopimus on Tukholmassa vuonna 2001 solmittu maailmanlaajuinen pysyvien orgaanisten yhdisteiden (Persistent Organic Pollutant, POP) käyttöä ja päästöjä rajoittava yleissopimus.
Sopimus astui voimaan vuonna 2004, ja sen on ratifioinut 186 maata..
Pysyviä orgaanisia yhdisteitä rajoittava Tukholman yleissopimus velvoittaa osapuolia esittämään suunnitelman sopimusvelvoitteiden täyttämisestä. Suomen viimeisin täytäntöönpanosuunnitelma on vuodelta 2012, ja se on julkaistu ympäristöhallinnon www-sivuilla.
Sopimuksella kielletään tai rajoitetaan nyt seuraavien käytettävien tai epäpuhtautena syntyvien kemikaalien tuotantoa, käyttöä ja päästöjä:
Porter Goss

Porter Johnston Goss (s. 26. marraskuuta 1938, Waterbury, Connecticut) on yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen CIA:n johtaja. 
Kylmän sodan aikana Porter Goss toimi CIA:n tehtävissä aluksi latinalaisessa Amerikassa ja myöhemmin Euroopassa. Vuosina 1989–2004 hän toimi republikaanipuolueen kongressimiehenä edustajainhuoneessa. Tultuaan valituksi CIA:n johtoon, hän joutui jättämään paikkansa edustajainhuoneessa.
5. toukokuuta 2006 presidentti George W. Bush ilmoitti yllättäen Gossin eroavan tehtävästään. 8. toukokuuta Bush nimitti Gossin seuraajaksi Kansallisen tiedustelun johtajan ("Director of National Intelligence") varamiehen Michael Haydenin.
Jean Eyeghe Ndong

Jean Eyeghe Ndong (s. 12. helmikuuta 1946) on gabonilainen poliitikko, joka oli maansa pääministeri 2006-2009. Hänet valittiin virkaan 20. tammikuuta 2006 Jean-François Ntoutoume Emanen seuraajaksi. 
Ndong edusti Gabonin demokraattista puoluetta (PDG).
Hylkyleikko

Hylkyleikko on järeän puun rungosta katkaistu hylkypölkky, joka ei kelpaa tukiksi eikä kuitupuuksi lahoisuutensa tai muun vikaisuutensa vuoksi. Hylkyleikko voidaan käyttää metsäenergiapuuna (polttopuuna) vaikkapa hakettamalla se muun hakkuutähteen joukkoon tai se voidaan jättää paikalleen lahoamaan metsäluonnon lahopuuta tarvitsevan eliöstön ravinnoksi.
"Tyvileikko" eli "tyveys" on puunrungon juuripäästä katkaistu, "tyvetty", puuainekseltaan viallinen pölkky. Yleinen viallisuus puun tyvessä on maannousemasienen aiheuttama laho.
"Välileikko" on puunrungon keskiosasta mutkien tai oksien vuoksi poiskatkaistu pölkky.
Arkikielessä tyvileikkoa nimitetään myös "lumpiksi" ruotsin tyveystä tarkoittavan lump-sanaan perustuen. Verbi "lumpata" juontuu ruotsin sanasta lumpa, tyvetä.
Matul

Matul (Matuli, Matullus, Motle) on Saxo Grammatiuksen mukaan yksi saamelaisten tai suomalaisten mytologisista kuninkaista. Taustalla on islantilaisessa Landnamabokissa mainittu "Mottul finnakonungr". Teoksessa hänet mainitaan Finnmarkin ruhtinaana, joka puolustautuu joukkoineen sitkeästi Ragnar-nimistä viikinkikuningasta vastaan.
Jokull Suomen kronikassa.
Matul mainitaan Suomen kronikassa kaksi kertaa. Ensin Matulia nimitetään virheellisesti Jokulliksi (Jokull, Jocul, Joculus), joka on yleinen miehen nimi saagoissa. Suomen kronikan mukaan Jokull pyrki edistämään rauhaa ja naapurisopua ja solmi liiton Bjarmian asukkaiden kanssa. Toisen kerran Matul mainitaan Motle -nimisenä.
Motle Suomen kronikassa.
Motlen sanotaan valitun kuninkaaksi Tengilin jälkeen. Motle tuli kuuluisaksi viisaudestaan, josta Norjan kuningas Ottar mieltyi niin, että lähetti tyttärensä Gunilin Suomeen ja pyysi, että Motle opettaisi niissä taidoissa, joissa hän oli maankuulu. Motle ei torjunut pyyntöä vaan opetti häntä kolmen vuoden ajan. Palatessaan Norjaan Gunil oli erittäin viisaan naisen maineessa. Motle keskittyi hänelle opettamiensa taitojen kehittämiseen ja säilytti rauhanomaiset suhteet naapureihin.
Dead Letter Office

Dead Letter Office on R.E.M:n huhtikuussa 1987 ilmestynyt singlejen B-puoli- ja harvinaisuuskokoelma. Se sisältää yhtyeen alkuvuosien kappaleita, jotka eivät mahtuneet varsinaisille albumeille sekä joukon cover-kappaleita. "Dead Letter Officen" CD-versiossa on mukana vuonna 1982 julkaistu R.E.M.-EP "Chronic Town". "Dead Letter Office" on ainoa äänite, jolla tämä yhtyeen debyytti-EP on saatavilla CD-muodossa.
Ilmestyessään "Dead Letter Office" saavutti sijan 52 Yhdysvaltain ja sijan 60 Ison-Britannian albumilistalla.
Kappaleet.
Ellei erikseen ole mainittu, kappaleen tekijät ovat Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills ja Michael Stipe.
Viimeiset viisi kappaletta ovat Chronic Town EP:ltä ja vain CD-versiolla. CD-version pituus on 63 minuuttia 51 sekuntia. "Crazy" on alun perin toisen athenslaisen yhtyeen Pylonin kappale.