tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rumble Pak

Rumble Pak on Nintendo 64 -pelikonsolille tehty lisälaite. Se kytketään Nintendo 64:n ohjaimen laajennusporttiin, ja toimii kahdella AAA-paristolla.
Rumble Pak oli ensimmäinen massamarkkinoille suunnattu haptista palautetta käyttävä laite, eli laite joka tärisyttää peliohjainta riippuen siitä mitä pelissä tapahtuu. Esimerkiksi lähellä oleva räjähdys tai osuma pelaajan hahmoon saattaa aiheuttaa täräyksen. Julkaisun aikaan tätä ominaisuutta ei ollut missään muussa pelikonsolissa tai ohjaimessa, joten se oli varsin edistyksellinen ja merkittävä toiminto.
Nintendo myy "Rumble Pak"-nimellä myös Nintendo DS:n vastaavaa tärinälaajennusta.
Historiaa.
Rumble Pakin sai alun perin "Lylat wars" -pelin mukana ja sen jälkeen erillisenä. Kuitenkin vasta Raren kehittämä "GoldenEye 007" näytti mihin Rumble Pak pystyi. Pian Rumble Pak-yhteensopivuus löytyi miltei jokaisesta N64-pelistä, ja joistain peleistä tehtiin jopa uusia versioita, jotka tukivat Rumble Pakia.
Myöhemmin Sony kopioi Rumble Pakin idean, mutta jalosti sitä tekemällä kokonaan uuden ohjaimen pelikonsolilleen. DualShock -malli sisälsi tehokkaamman tärinän ja kaksi analogitikkua, jotka tekivät pelaamisesta sulavampaa.
Jokainen seuraavan sukupolven konsoli hyödynsi tärinäefektiä, ainoana poikkeuksena Sega Dreamcast, jonka ohjaimeen tuli asettaa Rumble Pakin kaltainen lisälaite. 
Nintendo DS:n Rumble Pak.
Nykyään Rumble Pakin saa myös Nintendo DS:lle. Tämä kytketään koneen Game Boy Advance-pelien porttiin. Ensimmäinen Rumble Pakia tukenut peli oli "Metroid Prime Pinball", jonka mukana Rumble Pakia myös myytiin.
Saksan lippu

Saksan lippu on nykymuodossaan toiminut Saksan liittotasavallan tunnuksena vuodesta 1949. Lipussa on musta, punainen ja kullanvärinen raita. Värit on määritelty liittotasavallan perustuslain 22 artiklassa. Valtiolipussa on lisäksi Saksan vaakuna keskellä.
Liputuspäivät.
22. maaliskuuta 2005 liittotasavallan hallituksen tekemän päätöksen mukaan Saksassa on kymmenen virallista liputuspäivää:
Lisäksi on joukko osavaltiokohtaisia liputuspäiviä. Myös liputus esimerkiksi liittopresidentin vaalipäivänä tai suruliputus merkittävän saksalaisen tai ulkomaalaisen poliitikon kuoleman yhteydessä on yleistä.
Viralliset liputuspäivät koskevat vain julkisia rakennuksia, kuten virastoja, poliisilaitosta ja oikeusistuimia.
Lipun historia.
Nykyisenkaltainen trikolori on ollut Saksan tunnuksena ensi kerran vuonna 1848. Keisariaikana raitojen värit olivat musta, valkoinen ja punainen. Weimarin tasavallan aikana 1919–1933 lippu oli nykyisenkaltainen mittasuhteita lukuun ottamatta. 1933–1935 natsi-Saksan lippuna oli aluksi keisariajan lippu, ja vuonna 1935 virallistetussa kansallissosialistien puoluelipussa oli punaisella pohjalla valkoisessa ympyrässä kansallissosialistien tunnus, musta, kärjellään seisova hakaristi. Toisen maailmansodan jälkeen Saksan liittotasavallassa on käytetty nykyistä lippua. Saksan demokraattisessa tasavallassa oli sama trikolori, mutta vuodesta 1959 alkaen keskellä harppi ja vasara. Saksojen yhdistyttyä liittotasavallan lippu jäi käyttöön.
Lagaš

Lagaš oli merkittävä sumerilainen kaupunki Mesopotamiassa. Kaupunki sijaitsee nykyisen Dhi Qarin maakunnan alueella eteläisessä Irakissa Tigris- ja Eufrat-jokien puolivälissä. Kaupunki perustettiin Ubaid-kulttuurin aikana vuosien 5200–3500 eaa. välillä, ja siellä asuttiin vielä Parthian valtakaudella (247 eaa.–224 jaa.) Erään arvion mukaan Lagaš olisi ollut maailman suurin kaupunki noin vuosina 2075–2030 eaa.
Sijainti, koko.
Lagašin rauniokummun ala on noin 400–600 hehtaaria. Entemanan aikoinan Lagashissa asui 10 000–30 000 asukasta. Urukaginan aikana Lagašin alueella asui arviolta 24 000–36 000 ihmistä. Gudean aikaan Lagashin kuningaskunta ulottui 1600 neliökilometrin alueelle.
Historia.
Lagaš soti pitkään naapurinsa Umman kanssa rajasta. 
Noin vuonna 2410 vallan kaappasi Urukagina eli "Uru-inim-gina", joka julistautui kuninkaaksi, ei enää "kaupunkiruhtinaaksi". Urukagina kaappasi luultavasti vallan papiston tuella. Urukagina alkoi toteuttaa uudistuksia vähentäen epäoikeudenmukaista rikkaiden ja hovin alamaisiin nähden harjoittamaa mielivaltaa ja riistoa. Urukagina toimi vastoin aiempaa perinnettä muutenkin suosien köyhää kansaa rikkaiden sijasta. Urukagina suosi muun muassa paimenia, kalastajia ja käsityöläisiä. Mutta toisaalta savitaulujen valossa näyttää siltä että vanhat ylimystön harjoittamat kansaa riistävät menettelytavat palasivat varsin pian takaisin. Urukaginan voitti nouseva Umman kuningas Lugalzaggesi, jonka jälkeen Akkad valtasi koko Sumerin.
Maailman vanhimmat lakitekstit attribuoidaan Urukaginalle vuodelle 2400 eaa., mutta itse lakitekstiä ei ole koskaan löydetty.
Akkadin vallan jälkeen Lagašin pappisruhtinas Gudea nousi valtaan ja loi kukoistavan valtion, ennen kuin Urin imperiumi liitti sen itseensä.
Khan Bonfils

Kan (Khan) Bonfils (1972 – 5. tammikuuta 2015 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä, joka näytteli jedimestari Saesee Tiiniä kolmessa "Tähtien sota" -elokuvassa. Hän esiintyi myös vuonna 2004 ilmestyneessä "Sky Captain and the World of Tomorrow" -elokuvassa.
Suomen taiteen kultakausi

Suomen taiteen kultakaudeksi kutsutaan noin vuosia 1880–1910, jolloin suomalaiselle taiteelle luotiin kansallinen ilme. Kultakausi sijoittui samaan aikaan sortokausien ja kansallisen heräämisen kanssa. Aikakauden on katsottu ilmenneen kuvataiteessa, kirjallisuudessa, musiikissa ja arkkitehtuurissa. Aikakauden keskeisiä hahmoja olivat Akseli Gallen-Kallela, Pekka Halonen, Albert Edelfelt, Jean Sibelius, Eino Leino, Eero Järnefelt, Emil Wikström, Eliel Saarinen ja Hugo Simberg. Suomen taiteen kultakausi tuli esille erityisesti vuonna 1900 Pariisin maailmannäyttelyssä. Taiteilijat alkoivat kuvata teoksissaan kotimaataan, sen ihmisiä, luontoa ja historiaa. Taiteessa korostettiin oman maan kauneutta ja erityislaatuisuutta.
Volvo BM

Volvo BM AB oli Volvon omistama maanrakennuskoneita ja traktoreita valmistanut ruotsalainen yhtiö, jonka aiempi nimi oli "AB Bolinder-Munktell". 
Bolinder-Munktell.
Teknikko Johan Theofron Munktell perusti vuonna 1832 konepajan Eskilstunaan. Se aloitti toimintansa vuonna 1832 nimellä "Eskilstuna Mekaniska Werkstad". Aluksi se valmisti höyrykoneita. Munktell rakensi ensimmäisen puolidieselmoottorinsa vuonna 1905. Munktellin ensimmäinen traktori valmistui vuonna 1913 ja tuotanto laajeni nopeasti. 
Hiukan myöhemmin vuonna 1844 Jean ja Carl Gerhard Bolinder perustivat konepajan ja valimon Tukholmaan. Sen nimeksi tuli "J &amp; C G Bolinder". Veljeksistä Jean oli ollut samanlaisessa teknikko-opissa kuin Munktell, ja Carl oli harjoitellut eri valimoissa Ruotsissa. Bolinderin tehdas tuli tunnetuksi etenkin moottoreistaan: vuonna 1893 esitelty nelitahtinen ottomoottori oli ensimmäinen Ruotsissa rakennettu tämäntyyppinen moottori. Puolidieselmoottori muodostui kuitenkin Bolinderin menestystuotteeksi. 1920-luvulla Bolinderin osuus kaikista maailman kalastusalusten moottoreista oli noin 80 %.
1930-luvun lamavuosina Handelsbanken järjesti Munktellin yrityksen ja J &amp; C G Bolinderin konepajan yhteen (1932). Näin syntyi AB Bolinder-Munktell, jota on kutsuttu BM:ksi. Sen koko teollinen toiminta keskitettiin Eskilstunaan. Munktellin moottorien valmistus lopetettiin ja tuotannossa keskityttiin ainoastaan Bolinderin hyvämaineisiin moottoreihin. BM-traktori syntyi siten, että Munktellin traktorialustaan vaihdettiin Bolinder-moottori.
Volvo BM ja Volvo BM Valmet.
SKF-kuulalaakeritehtalla Göteborgissa oli suuri osuus Volvon perustamiseen. Kaupallisen koulutuksen saanut Assar Gabrielsson tuli töihin SKF:lle vuonna 1916. Myyntimatkoillaan hän huomasi, että ruotsalaisilla tuotteilla oli kysyntää. Gabrielsson tapasi vuonna 1924 insinööri Gustaf Larsonin, joka oli hankkinut kokemusta autoteollisuudesta ulkomailla. He päättivät toteuttaa ajatuksen ruotsalaisesta henkilöautosta yhdessä. AB Volvo -autoyhtiö perustettiin vuonna 1927 SKF:n tukemana. SKF oli jo aikaisemmin rekisteröinyt laakereille nimen "Volvo", joka otettiin autotehtaan käyttöön. Volvon ostettua Bolinder-Munktellin vuonna 1950 yhtiön nimeksi muutettiin Volvo BM. Vuonna 1979 Volvo BM myi traktorivalmistuksensa Valmet Oy:lle, minkä jälkeen Valmet käytti valmistamilleen traktoreille viiden vuoden ajan tuotemerkkiä "Volvo BM Valmet". Vuosina 1966-68 koottiin muutamia satoja Volvo BM traktoreita Suomen markkinoita varten Porvoossa, Fiskarsin tehtaalla.
Volvo BM:n nimeksi tuli myöhemmin "VME Group" ja sen jälkeen "Volvo Construction Equipment", millä nimellä yhtiö toimii edelleen osana Volvo-konsernia.
K-extra

K-extra (aiemmin K-Extra) oli Keskon omistama suomalainen päivittäistavaraketju, jonka tuotevalikoima oli pienempi kuin K-Marketeissa. K-extra toimi yleensä kaupunkien keskustoissa, lähiöissä, maaseututaajamissa ja -kylissä.
Ketju perustettiin vuonna 1996, jolloin eräät pienet, ketjuihin kuulumattomat K-kaupat liittyivät siihen. K-lähikaupat ja Rimit yhdistettiin K-market-, K-extra ja K-pikkolo-ketjuihin vuonna 2003.
Lakkauttaminen.
Ketju sulautettiin osaksi K-Market-ketjua vuoden 2015 aikana. Suurin osa kaupoista laajeni K-Marketeiksi, ja jäljelle jääneet kaupat joko muuttuivat ketjujen ulkopuolisiksi K-kaupoiksi tai lopettivat toimintansa kokonaan.
K-pikkolo

K-pikkolo (myös Pikkolo) oli Keskon omistaman Pikoil Oy:n elintarvike- ja taloustavaroiden myymäläketju. Toiminta-ajatukseltaan ketju oli samatapainen kuin K-Market, mutta se oli kooltaan pienempi. Lisäksi K-pikkolot hyödynsivät pitkiä aukioloaikoja sekä painottivat tuotevalikoimaansa peruselintarvikkeiden ohella erityisesti valmisruokiin ja take away -tuotteisiin. K-pikkolo toimi joko kaupunkien keskustoissa, maaseutujen taajamissa, lähiöissä tai Neste-liikenneasemien yhteydessä. Toimipisteitä oli yhteensä 31. Vuonna 2007 K-pikkolon toimipaikat muutettiin pääosin K-extroiksi tai K-marketeiksi, mutta osa myymälöistä lopetettiin kokonaan.
Neopentaani

Neopentaani eli 2,2-dimetyylipropaani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön kaasu tai erittäin haihtuva neste. Neopentaanin rakennekaava on C(CH3)4, moolimassa 72,2 g/mol, sulamispiste −17 °C, tiheys 0,6135 g/cm3, kiehumispiste 10 °C, leimahduspiste &lt; −7 °C, itsesyttymislämpötila 450 °C ja CAS-numero 463-82-1. Neopentaani ei liukene veteen, mutta liukenee alkoholiin.
Neopentaani on pentaanin (C5H12) isomeeri kuten myös isopentaani (2-metyylibutaani).
The Spook Who Sat by the Door

The Spook Who Sat by the Door (1973) on yhdysvaltalainen elokuva. Se on julkaistu Suomessa videolla nimillä Agentti iski takaisin ja Harlemin armoton. Elokuva perustuu Sam Greenleen kirjoittamaan romaaniin vuodelta 1969, joka on Suomessa julkaistu nimellä "Musta Nyrkki".
Juoni.
Ensimmäinen afroamerikkalainen on poliittisen painostuksen ja vaalivehkeilyn avulla päässyt CIA:n agenttikoulutukseen, muttei etene urallaan. Vuosien palveluksen jälkeen agentti Freeman (Lawrence Cook) irtisanoutuu esimiestensä iloksi ja palaavansa omiensa pariin. Todellisuudessa mies ryhtyy kouluttamaan mustaa sissiarmeijaa sotaan valkoista sortovaltaa vastaan.
Vastaanotto.
"The New York Timesin" kriitikko Vincent Canby piti uutuuselokuvaa vaikeana arvosteltavana, koska se on niin täynnä erilaisia asioita: intohimoa, huumoria, jälkiviisastelua, ennustusta, ennakkoluuloja ja reagoimista. Melodraamana se hänestä onnistuu vain paikoin, ja Yhdysvaltojen rotuongelman kuvaamisessa se raapaisee vain pintaa. Saman lehden laajemmassa artikkelissa freelancetoimittaja Meyer Kantor murskasi elokuvan täysin. Hän piti sen ilmeisimpänä vikana täydellistä kunnioituksen puutetta sekä ihmishenkiä että Yhdysvaltojen yhteiskuntajärjestelmää kohtaan. Poliisit kuvataan paitsi väkivaltaisina, myös umpityhminä. Valtavia asevarastoja valvoo muka vain yksi teini-ikäinen sotilas, joka saadaan pois pelistä saman tien. Pieni sissijouko valtaa kokonaisen rykmentin tuosta vain, ja muutenkin ”kaikki käy kuin elokuvissa”.
Luettelo Suomen liikenteen varoitusmerkeistä

Artikkelissa on lueteltu sekä nykyisin Suomessa käytössä olevat että aiemmin käytössä olleet varoitusmerkit
Vuosina 1994–2020.
Seuraavat liikennemerkit on tarkoitus korvata uusilla merkeillä 1.6.2030 mennessä.
Magnolia (elokuva)

Magnolia on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Paul Thomas Anderson. Elokuvassa seurataan vuorokauden ajan yhdeksää ihmistä, joista jokainen on elämänsä käännekohdassa. Erityisen tarkastelun kohteena mosaiikkimaisessa teoksessa ovat vanhempien ja lasten suhteet.
Juoni.
Elokuva seuraa yhdeksän ihmisen elämää, jotka kaikki liittyvät WDKK-televisio-ohjelmaan. Earl Partridge (Jason Robards) tuotti ohjelmaa sen alkutaipaleella 1960-luvun lopussa. Nyt syövän vuoteeseen sitomana ja kuolevana hänen elämänsä on sairaanhoitaja Phil Parman (Philip Seymour Hoffman) käsissä. Earl pyytää Philiä etsimään poikansa T. J. Mackeyn (Tom Cruise), joka vihaa Earlia ja toimii nykyisin mediapersoonana, joka pitää sinkkumiehille seminaareja naisten viettelystä ja hylkäämisestä. Earlin edustusvaimo Linda (Julianne Moore) huomaa miehensä sairauden edetessä rakastavansa tätä aivan oikeasti.
Jimmy Gator (Philip Baker Hall) juontaa WDKK-ohjelmaa nykyisin. Hän on Earlin tapaan kuolemansairas. Jimmyn huumeongelmainen tytär Claudia (Melora Walters) inhoaa isäänsä ja syyttää tätä insestistä. Claudia tutustuu Jimiin (John C. Reilly), joka tapaa hänet työajalla poliisina tarkistaessaan ilmoitusta rauhanhäirinnästä. Stanley Specter (Jeremy Blackman) on lapsinero, joka kilpailee WDKK-ohjelmassa. Hänellä on mahdollisuus rikkoa vuonna 1968 tehty ennätys yhtäjaksoisesta voittoputkesta ja ansaita isälleen tuhansia dollareita. Donnie Smith (William H. Macy) on kyseisen ennätyksen haltija, entinen lapsinero, josta kasvoi katkeroitunut mies.
Vuorokauden aikana heidän tekemänsä valinnat muuttavat heidän elämänsä, kenties lopullisesti.
Selittämättömäksi jäävässä kohtauksessa taivaalta alkaa sataa sammakoita, jotka melkein hautaavat kaupungin alleen.
Caesarea

Caesarea (lat.; ) oli usean muinaisten roomalaisten perustaman kaupungin nimi. Ne oli nimetty Rooman keisari Augustuksen mukaan.
Kalininin ydinvoimalaitos

Kalininin ydinvoimalaitos () on Keski-Venäjällä Tverin alueella lähellä Udomljan kaupunkia sijaitseva ydinvoimalaitos. Sen omistaa Rosenergoatom. Moskovasta 260 km luoteeseen ja Pietarista 320 km kaakkoon sijaitseva ydinvoimalaan kuuluu neljä 1 000 megawatin VVER-1000-painevesireaktoria.
Voimalan neljäs yksikkö kytkettiin verkkoon marraskuussa 2011. Ydinvoimalan neljä 85 metrin korkuista jäähdytystornia ovat alueen maamerkkejä.
Historia.
Tekninen suunnitelma valmistui 1972, aluetta alettiin raivata 1974, ja seuraavana vuonna ensimmäisen reaktorin (KAL-1) varsinaiset rakennustyöt alkoivat. Työt saatiin päätökseen 1983. Operatiivinen kytkentä sähkeverkkoon tehtiin 9. toukokuuta 1984 ja täyden 1000 MW:n tuotantotehonsa ensimmäinen reaktori saavutti 12. kesäkuuta 1984.
Toisen reaktorin (KAL-2) rakentaminen aloitettiin marraskuussa 1981, yksikkö kytkettiin sähköverkkoon joulukuussa 1986 ja täysi tuotantoteho saatiin käyttöön huhtikuussa 1987.
Kolmannen reaktorin (KAL-3) rakennustyöt alkoivat lokakuussa 1985, ja se otettiin käyttöön joulukuussa 2004.
Neljännen reaktorin (KAL-4) rakentaminen alkoi 1986 mutta keskeytyi ja käynnistyi uudestaan vasta 2006. Se valmistui ja kytkettiin verkkoon 24. marraskuuta 2011.
Kuvia.
Vie hiiri tai osoitin kuvan päälle selityksen saamiseksi.
Caesarea (Israel)

Caesarea ( Kesarya) on kaupunki Välimeren rannikolla Israelissa, Haifan ja Tel Avivin välillä. Vuoden 2017 lopussa kaupungissa oli 5 127 asukasta.
Historia.
Antiikki.
Antiikin ajan Caesarea oli lisänimeltään "Caesarea Palaestina" tai "Caesarea Maritima". Herodes perusti sen vuosien 25 ja 13 eaa. välillä, ja rakennutti itselleen sinne palatsin meren rannalle. Caesareasta tuli roomalaisen Judaean provinssin pääkaupunki. Myöhemmin se toimi Syria Palaestinan ja Palaestina priman provinssien pääkaupunkina. Suurimmillaan kaupunki oli myöhäisantiikin aikana varhaisella bysanttilaisella kaudella, jolloin kaupunkia ympäröi kaupunginmuuri ja sinne johti kaksi akveduktia.
Myöhempi historia.
Vuonna 640 Caesareasta tuli viimeinen muslimien käsiin päätynyt kaupunki Palestiinassa. Ristiretkeläiset valtasivat kaupungin vuonna 1101 ja myöhemmin he rakensivat kaupunkiin vahvoja linnoitteita. Vuonna 1265 kaupunki kukistui jälleen, tällä kertaa Baibarsin johtamille mamelukeille. Baibars tuhosi koko kaupungin tarkoituksellisesti, minkä jälkeen se pysyi vuosisatoja raunioina.
Nykyinen Caesarea perustettiin vuonna 1884 ja sen asukkaat olivat Bosniasta tulleita muslimisiirtolaisia, jotka olivat lähteneet kotimaastaan Itävalta-Unkarin miehitettyä alueen. Siirtolaiset perustivat pienen kalastajakylän lähelle muinaista satamaa. Kylän asukkaat arabialaistuivat nopeasti ja Israelin itsenäisyyssodan puhjettua vuonna 1948 he joutuivat pakenemaan kodeistaan. Edmond de Rothschild ja Jewish Colonization Association olivat ostaneet maita Caesarean ympäriltä 1800-luvun lopulta alkaen ja Israelin itsenäistyttyä Rothschildien suku lahjoitti maat valtiolle. Caesareaan muutti varakkaita juutalaisia ja vanhat arabikylän asunnot purettiin nykyaikaisten asuntojen tieltä.
Talous.
Caesarea on Israelin ainoa yksityisen yrityksen pyörittämä asutuskeskus. Sen toiminnasta vastaa Caesarean kehitysyhtiö () ja sen asukkaat maksavat palvelumaksun kiinteistöveron sijaan. Caesareaan on rakennettu sittemmin hotelleja, golfkenttä ja teollisuuspuisto.
Väestö.
Caesarean asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 5 127.
Faenza

Faenza, antiikin "Faventia", on kaupunki Italiassa. Se sijaitsee Bolognasta 50 kilometriä kaakkoon Ravennan maakunnassa. Kaupungin väkiluku on noin 59 000 asukasta. Faenza on erityisen tunnettu keramiikastaan, joka on saanut kaupungin mukaan nimen fajanssi.
Kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat keskiaikainen palatsi ja kaupungintalo, katedraali ja kellotorni sekä noin 60 keramiikkapajaa, joista suurin osa on vanhassakaupungissa.
Historia.
Antiikki.
Kaupunki perustettiin Rooman tasavallan aikana nimellä "Faventia". Se esiintyy vain harvoin antiikin historiassa, mutta menestyi, koska sijaitsi Via Aemilian varrella. Varhaisella kristillisellä kaudella Faventiasta tuli piispanistuin.
Faventia

Faventia (lat.; , ) eli Forum Faventini oli antiikin aikainen kaupunki Gallia cispadanassa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Faenzan kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Maantiede.
Faventian kaupunki sijaitsi Gallia cispadanassa eli Padus (nyk. Po) -joen eteläpuolisessa Gallia cisalpinassa Via Aemilian varrella lähellä Anemo (nyk. Lamone) -jokea, 10 roomalaista mailia eli noin 15 kilometriä Forum Corneliistä ja saman matkan päässä Forum Liviistä. Ravennasta Faventia sijaitsi noin 29 kilometriä lounaaseen.
Antiikin aikaisten "itinerariumeiden" mukaan Faventiasta lähti poikkitie, joka johti Apenniinien yli suoraan Florentiaan Arnus (nyk. Arno) -joen laaksossa. Etäisyys sinne oli 70 mailia eli vähän yli sata kilometriä. Tien väliasemia ei tunneta, mutta se nousi ilmeisesti Anemo-joen laaksoa pitkin.
Historia.
Faventia perustettiin roomalaisen asutuksen laajentamisen aikana Rooman tasavallan myöhäisellä kaudella. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Faventinus".
Faventia tunnetaan historiassa paikkana, jossa Carbo ja Norbanus kärsivät suuren tappion Sullan sotapäällikölle Metellukselle vuonna 82 eaa. Tämän tapahtuman lisäksi siitä on vain vähän mainintoja historiassa, mutta Rooman keisarikaudella se näyttää olleen merkittävä "municipium", ja kuten monet muutkin Via Aemilian varrella sijainneet kaupungit, se säilytti vaurautensa myöhäiseen aikaan asti.
Faventialla oli taloudellinen merkitys maatalousalueen keskuksena. Seutu oli erityisen suotuisa viiniköynnöksille, ja Varron mukaan se tuotti enemmän viiniä kuin mikään muu alue Italiassa. Silius Italicus puolestaan kuvailee sitä mäntyjen kruunaamaksi paikaksi. Plinius vanhemman aikana Faventia oli tunnettu pellavateollisuudestaan, ja sen pellavan sanottiin ylittäneen muut valkoisuudessaan. Varhaisella kristillisellä kaudella Faventiasta tuli piispanistuin.
Rakennukset ja löydökset.
Faventiassa oli roomalaisille kaupungeille tyypillinen ruutuasemakaava, joka on suurelta osin säilynyt nykyisen kaupungin asemakaavassa. Se oli linjattu itä-länsisuuntaisena pääkatuna eli "decumanus maximuksena" toimineen Via Aemilian mukaan. Nykyisin Via Aemilian paikalla kulkevat Corso Giuseppe Mazzini ja Corso Aurelio Saffi -kadut. Pohjois-eteläsuuntainen poikittainen pääkatu "cardo maximus" kulki nykyisen Corso Giuseppe Garibaldi -kadun linjaa. Alkuperäinen kaupunginmuuri oli tehty "opus quadratum" -tekniikalla. Keisarikaudella kaupunki laajeni muurin ulkopuolelle, jossa oli myös esikaupunkialuetta. Nykyisesä Faenzassa ei ole säilynyt merkittäviä antiikin aikaisia rakennusjäänteitä.
Hemming Gadh

Hemming Gadh (1450–1520) oli ruotsalainen poliitikko ja katolinen piispa, joka eli vaiheikkaan elämän ja teloitettiin Raaseporin linnan Hirsipuunmäellä nykyisessä Raaseporin kaupungissa.
Gadh opiskeli Rostockin yliopistossa. Vuonna 1479 hänestä tuli arkkipiispan kansleri, ja samana vuonna Sten Sture vanhempi lähetti Gadhin lähettilääkseen Roomaan. Vuosina 1510–1512 Gadh oli Ruotsin suurlähettiläänä Lyypekissä. Hän sekaantui useisiin sotilasoperaatioihin, muun muassa Kalmarin linnan valtaukseen. Linköpingin piispana oli Henrik Tideman. Sanotaan Hemming Gadhin järjestäneen hänen murhansa Linköpingin piispanvirkaa tavoitellessaan. Hemming Gadh valittiin Linköpingin piispaksi vuonna 1501. Hemming Gadh oli ensin Sture-puolueen kannattaja, mutta vaihtoi sitten puolta ja ryhtyi Kristian II:n kannattajaksi. Kuningas Kristian II ei täysin häneen luottanut ja määräsi lopulta joulukuussa 1520 hänet teloitettavaksi.
Kirjailija Sakari Topelius piirtää omaleimaisen kuvan Hemming Gadhista teoksessaan "Jungarin taru". Hän sanoo Gadhin edustaneen jonkinlaista jesuiittojen edeltäjää: mustassa kaavussaan salaisen kamarin hämärissä piileksivää harmaata eminenssiä. Tosin Topelius ottaa huomattavia taiteellisia vapauksia esimerkiksi kuvatessaan Gadhin loppua, kuten väittäessään Gadhin tulleen hirttämisen sijaan mestatuksi, eikä edes pyövelinkirveellä vaan tavallisella veistokirveellä. Mestaajana oli Topeliuksen mukaan Rolof Matinpoika, joka virallisen historian mukaan oli viimeinen Kalmarin unionin ajan Viipurin linnan komentaja. Valtaneuvos Ivar Fleming päästi hänet vapaana lähtemään Suomesta – mistä suomalainen ylimys Nils Månsson Grabbe oli todella vihoissaan kirjailija Santeri Ivalon mukaan; Grabbe oli vannonut hirttävänsä tanskalaisen kostona monien ystäviensä tappamisesta .
Gadh on myös henkilöhahmo Mika Waltarin romaanissa "Mikael Karvajalka", jossa päähenkilö saa lopulta kuningas Kristianilta tehtäväkseen hänen teloittamisensa.
Cornelius

Cornelius (n. 180–253) oli paavi 6. maaliskuuta 251 – 253 välisenä aikana, kun Rooman keisari Deciuksen vainot hellittivät tilapäisesti. Corneliuksen valinta ei ollut kiistaton; hän oli itse sitä mieltä, että piispat voivat myöntää armahduksen myös vakavista synneistä, kuten murhasta ja aviorikoksesta, kun taas vastustajien mielestä vakavia syntejä armahdetaan vasta viimeisellä tuomiolla.
Liberty (albumi)

Liberty on Duran Duranin vuonna 1990 julkaistu studioalbumi.
Liberty oli ensimmäinen Duran Duran -albumi, jolla mukana lauluja tekemässä oli muukin kuin joku viidestä alkuperäisjäsenestä. Kitaristi Warren Cuccurullo ja rumpali Sterling Campbell olivat liittyneet yhtyeen virallisiksi jäseniksi, ja laulut on merkitty myös heidän nimiinsä.
Levyltä julkaistiin kaksi singleä: "Violence Of Summer (Love's Taking Over)" (heinäkuu 1990) ja "Serious" (lokakuu 1990).
Duran Duran (vuoden 1993 albumi)

Duran Duran on Duran Duranin vuonna 1993 julkaistu albumi. Se oli toinen pelkästään yhtyeen omaa nimeä kantanut levy. Ensimmäinen oli yhtyeen esikoisalbumi vuonna 1981. Se tunnetaan usein nimellä "The Wedding Album" (häälevy) Stephen Sprousen tekemän kansikuvan mukaan.
Albumi on yllättävä kaupallinen ja arvostelumenestys. Se nousi Isossa-Britanniassa listan neljänneksi ja Yhdysvalloissa sijalle seitsemän. Monien mielestä Duran Duran oli ollut pelkästään "1980-luvun ilmiö" ja jo häipynyt unohduksiin, mutta albumin ensimmäinen single "Ordinary World" oli suuri radiohitti ympäri maailman. Jotkut kriitikot asettivat albumin myötä myös yhtyeen varhaistuotannon uuteen valoon ja alkoivat arvostaa sitä muunakin kuin pelkkänä "teinipoppina".
Vuonna 1994 Ison-Britannian kiertuetta varten levystä otettiin uusintapainos, jolla oli singlejen b-puolia ja remiksauksia.
Kappaleet.
Kappaleet 14, 15 - Japanin version bonusraidat
Soittajat.
Myös:
Thank You (Duran Duranin albumi)

Thank You on Duran Duranin vuonna 1995 julkaistu albumi. Sen kaikki kappaleet yhtä lukuun ottamatta ovat covereita. Se oli fanien ja kriitikoiden kovasti odottama seuraaja vuoden 1993 yllätysmenestykselle "Duran Duran ("The Wedding Album")". Albumia voidaan kuitenkin pitää ennakko-odotuksiin nähden sekä kaupallisesti että taiteellisesti epäonnistuneena, vaikka se saavuttikin brittien myyntilistalla sijan 12 ja Yhdysvalloissa sijan 19.
Albumin kaksi singleä Grandmaster Flashin "White Lines" ja Lou Reedin "Perfect Day" menestyivät vielä kohtuullisesti listoilla, mutta kriitikot murskasivat yhtyeen versiot kappaleista kuten "911 Is A Joke", "Ball of Confusion" ja "Crystal Ship", ja yhtye suoriutui kesän 1995 festivaalikiertueestaan vain pakon edessä.
Yhtyeen aiempi rumpali Roger Taylor, joka oli jättänyt yhtyeen vuonna 1986, soitti studiossa rumpuja kahdella kappaleella: "Watching The Detectives" ja "Perfect Day" (ja kahdella joita ei julkaistu). Hän myös esiintyy "Perfect Day" -videolla. Hän ei kuitenkaan soittanut yhtyeessä kiertueella tai ollut mukana promotyössä.
Vuonna 2006 Q-lehti valitsi albumin kaikkien aikojen huonoimmaksi levyksi.
Kappalelistaus.
Japanin version bonuskappaleet:
Kalliotamaani

Kalliotamaani eli kapintamaani ("Procavia capensis") on tamaanien lahkoon kuuluva nisäkäs, joka elää Afrikassa ja Lähi-idässä. Se on tamaanilajeista laajimmalle levinnyt. Kalliotamaani on erinomainen kiipeilijä erikoisrakenteisen jalkapohjansa ansiosta. Se selviytyy kallionseinämistä nousemalla pystyhalkeamia pitkin tukien samalla selkäänsä vastaseinämään.
Ulkonäkö.
Kalliotamaani kasvaa 30–55 senttimetrin mittaiseksi ja painaa noin neljä kiloa. Kalliotamaani on siis hieman isompi kuin puu- ja kivitamaanit. Sen turkki on ruskeanharmaata, mutta selän hajurauhasen ympärillä se on keltaista, oranssia tai mustaa. Sen häntä on mitättömän lyhyt. Sen etuhampaat ovat pitkät ja kaarevat, ja vanhoilla yksilöillä ne pistävät esiin suusta. Sen pää on pyöreämpi ja nenä tylpempi kuin muilla tamaanilajeilla. Kalliotamaanilla on pisimmillään 18 cm pitkiä mustia tuntokarvoja selässään ja naamassaan.
Systematiikka ja levinneisyys.
Kalliotamaanin suvun "Procavia" systematiikka on ollut kiistanalainen. Se on aiemmin jaettu 4–5 erilliseen lajiin, mutta yleisemmin sen nykyään katsotaan käsittävän vain yhden lajin "Procavia capensis", joka koostuu lukuisista alalajeista. Kokonaislevinneisyysalue kattaa Saharan eteläpuolisen ja koillisen Afrikan ja osan Lähi-itää (Libanon, Israel, Arabian niemimaa). Eristyneitä populaatioita on Libyan ja Algerian vuorilla. Nimialalaji kapintamaani "Procavia capensis capensis" elää eteläisimmässä Afrikassa.
Ravinto ja elintavat.
Kalliotamaani syö kasveja. Sadekautena se käyttää ravintonaan pääosin heiniä ja ruohoa, kun taas kuivakaudella se syö enemmän jäkäliä. Tilaisuuden salliessa kalliotamaani syö mielellään marjoja ja hedelmiä. Se on liikkeellä päivisin.
Kalliotamaani käyttää ruokailuun alle tunnin vuorokaudessa, ja täysikasvuiset yksilöt käyttävät 95 % ajastaan lepäämiseen. Poikaset leikkivät ja ovat siten hieman aktiivisempia.
Kalliotamaanit elävät usein kallioiden onkaloissa ja halkeamissa. Lisäksi ne voivat asuttaa muiden eläinten, etenkin maasian ja nelisormimangustin, kaivamia koloja. Koloissa eläminen antaa kalliotamaaneille suojaa petoja vastaan ja auttaa niitä lämmönsäätelyssä. Kalliotamaanit elävät täysikasvuisen koiraan johtamissa perheissä. Perheet voivat puolestaan muodostaa laumoja, joissa voi olla enimmillään 80 tamaania.
Lisääntyminen.
Kalliotamaanit tulevat sukukypsiksi 16 kuukauden ikäisinä. Naaran kantoaika on noin 7,5 kuukautta, jonka jälkeen se synnyttää tavallisesti kahdesta neljään poikasta. Poikaset kasvavat nopeasti ja painavat puolivuotiaina jo 1,5 kg. Naaras kantaa jälkikasvuaan varsin pitkään selässään.
Ekologia.
Leopardit ovat kalliotamaanien tärkeimpiä saalistajia. Muita saalistajia ovat aavikkoilvekset, egyptinkobrat, puffadderit ja kotkat. Myös ihmiset metsästävät kalliotamaaneita.
Kalliotamaanien merkittävimpiä kilpailijoita ovat kirahvit ja norsut.
Tiiliruukinlahti

Tiiliruukinlahti () on vesialue Helsingissä. Se on Itämeren lahti, jota ympäroivät Tammisalo, Laajasalo ja Herttoniemi. Lahden rannalla, etenkin Herttoniemen ja Laajasalon puolella, on ulkoilureittejä. Tiiliruukinlahden rannalla on mattojenpesulaituri.
Tiiliruukinlahdelta pohjoiseen haarautuu kapea Porolahti, joka erottaa Tammisalon Herttoniemestä. Laajasalon kanava yhdistää Tiiliruukinlahden Reposalmeen.
Lahden nimi oli aiemmin Loppilahti ("Klobbviken").
Steve Ditko

Steve Ditko (2. marraskuuta 1927 Johnstown, Pennsylvania – 29. kesäkuuta 2018 New York, New York) oli sarjakuvapiirtäjä ja kirjoittaja, joka parhaiten tunnetaan Hämähäkkimiehen toisena luojana Stan Leen ohella. Hän opiskeli Cartoonists and Illustrators Schoolissa New Yorkissa opettajanaan Jerry Robinson ja aloitti sarjakuvien piirtämisen vuonna 1953. Alun alkaen hän työskenteli Charton Comicsille tehden tieteiskirjallisuus-, kauhu- ja mysteeritarinoita. Myöhemmin 1950-luvulla hän alkoi työskennellä Atlas Comicsille, Marvel Comicsin edeltäjälle.
Ditko loi Hämähäkkimiehen käsikirjoittaja-toimittaja Stan Leen kanssa "Amazing Fantasyn" numerossa 15 vuoden 1962 elokuussa. Hän jatkoi Hämähäkkimiehen piirtämistä tämän ensimmäisen oman sarjakuvalehden "The Amazing Spidermanin" numeroissa 1–38 sekä Hämähäkkimiehen vuosijulkaisujen "The Spiderman Annualin" (jotka olivat tavallisia lehtiä paksumpia) numeroissa 1–2. Noin vuoden päästä Hämähäkkimiehen luomisesta Ditko ja Lee loivat Tohtori Oudon "Strange Talesin" numerossa 110 vuoden 1963 heinäkuussa. Ditko piirsi myös useita Hulk-tarinoita, kuten Hulkin ensimmäisen lehden viimeisen numeron 6 vuoden 1963 maaliskuussa, ja jatkoi Hulk-tarinoiden piirtämistä "Tales To Astonish" -lehden numeroissa 60–67. Leen ja Ditkon välille syntyneen riidan seurauksena Ditko erosi Marvelilta "The Amazing Spidermanin" numeron 38 jälkeen.
Marvelin jälkeen Ditko jatkoi työtään Charltonilla sellaisten hahmojen kuten Kapteeni Atomin, Blue Beetlen ja oman Killjoynsä kanssa.
DC Comicsilla hän aloitti työnsä heinäkuussa 1968 ja lopetti huhtikuussa 1969, mutta hän ehti keksiä Creeperin ja muita hahmoja tuona lyhyenä aikana.
Ditko palasi DC:lle 1970-luvun puolivälissä keksien Shaden, Muuttuvan Miehen, jonka ura ei kestänyt kauan.
Vuonna 1979 Ditko viimein palasi Marvelille ja jatkoi Machine Mania. Jack Kirbyn jälkeen Ditko loi Speedballin ja piirsi mm. Captain Universea ja Speedballin omaa sarjaa sekä muita Marvelin hahmoja, kuten yhden numeron Hulkia ja Daredeviliä.
Myöhemmin hän jatkoi piirtämistä ja kirjoittamista pienempien julkaisijoiden leivissä. Hän voitti Jack Kirby Hall Of Fame -palkinnon vuonna 1989.
Steve Ditko löydettiin kuolleena kotoaan 29. kesäkuuta 2018. Hänen uskotaan kuolleen jo pari päivää aikaisemmin. Hän oli kuollessaan 90-vuotias ja sairasti sydän- ja verisuonitautia.
Kansanterveystiede

Kansanterveystiede tutkii ihmisten ja ihmisryhmien terveyttä ja sairautta yhteiskunnallisesta ja kulttuurisesta näkökulmasta. Kansanterveystieteen kiinnostuksen kohteena on koko väestö, ei siis yksilö kuten lääketieteessä.
Kansanterveystiede on saanut alkunsa 1800-luvulta. Sen merkittävimpiin saavutuksiin kuuluu tupakoinnin terveyshaittojen havaitseminen. 
Kansanterveystiede tutkii muun muassa sairauteen vaikuttavia tekijöitä, sairauden merkitystä ihmisten elämälle, terveydehuollon järjestelmiä keinoja terveyden edistämiseksi sekä keinoja sairauden ehkäisemiseksi.
Kansanterveystiedettä voi opiskella yliopistossa. Kansanterveystieteestä valmistuu terveystieteen kandidaatteja ja terveystieteen maistereita. Opiskeluaika on kandidaateille kolme vuotta ja maisterit opiskelevat lisäksi vielä kaksi vuotta kandidaatin tutkinnon suoritettuaan. Kandidaatin tutkinton on 180 ja maisterin 300 opintoviikon laajuinen.
Finding Neverland – tarinan lähteillä

Finding Neverland – tarinan lähteillä ("Finding Neverland") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Marc Forsterin ohjaajama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Johnny Depp ja Kate Winslet.
"Finding Neverland" on löyhästi tositapahtumiin perustuva kertomus "Peter Panin" kirjoittajasta J. M. Barriesta. Elokuvassa Barrie sai idean tunnettuun lastenkirjaansa ystävystyttyään leskiäiti Sylvia Llewellyn Daviesiin ja tämän nuorten poikien kanssa.
Elokuva sai parhaan musiikin Oscar-palkinnon ja oli ehdolla myös parhaaksi elokuvaksi sekä käsikirjoituksesta, miespääosasta (Depp), lavastuksesta, puvustuksesta ja leikkauksesta. Elokuva sai myös kymmenen Bafta-palkintoehdokkuutta, viisi Golden Globe -ehdokkuutta ja kolme SAG-palkintoehdokkuutta.
Juoni.
Elokuva keskittyy kuvaamaan skotlantilaista kirjailija J. M. Barrieta (Johnny Depp), hänen platonista suhdettaan Sylvia Llewelyn Daviesiin (Kate Winslet) sekä hänen läheistä ystävyyttään Sylvian poikien kanssa, jotka inspiroivat hänet kirjoittamaan klassisen näytelmänsä Peter Panista.
Barrie, jonka edellinen näytelmä "Little Mary" sai murska-arvostelut, tapaa leskeksi jääneen Sylvian ja tämän neljä nuorta poikaa Kensington Gardensissa. Heidän välilleen syntyy vahva ystävyys. Barrie osoittautuu loistavaksi leikkitoveriksi sekä isäkorvikkeeksi neljälle pojalle. Poikien mielikuvitukselliset temput puolestaan antavat Barrielle ideoita, jotka hän liittää uuteen näytelmäänsä pojista, jotka eivät tahdo kasvaa aikuiseksi. Hän nimeää näytelmänsä päähenkilön levottoman Peter Llewelyn Daviesin (Freddie Highmore) mukaan. Barrien vaimo Mary (Radha Mitchell) ottaa ennen pitkää avioeron miehestään. Sylvian äiti Emma du Maurier (Julie Christie) puolestaan ei katso hyvällä sitä, miten paljon Barrie viettää aikaa Llewelyn Daviesin perheen kanssa. Emma tahtoo hallita tytärtään ja tyttärenpoikiaan, varsinkin kun Sylvia alkaa heiketä tuntemattoman sairauden vuoksi.
Tuottaja Charles Frohman (Dustin Hoffman) suostuu vastahakoisesti tuottamaan "Peter Panin", vaikka hän ei usko näytelmän miellyttävän yläluokkaista teatteriyleisöä. Barrie saa idean tuoda näytelmän ensi-iltaan läheisen orpokodin lapsia, ja aikuiset reagoivat lasten vilpittömään iloon alkamalla arvostaa näytelmää myös itse. Näytelmästä tuleekin lopulta valtava menestys.
Koska Sylvia on liian sairas osallistuakseen ensi-iltaan, Barrie tuo näytelmän Sylvian luokse kotiin. Pian sen jälkeen Sylvia menehtyy, ja Barrie saa tietää, että Sylvia on toivonut hänen ja Emman huolehtivan pojista yhdessä. Sekä Barrie että Emma suostuvat siihen kumpikin.
Ladbrokes

Ladbrokes () on Isosta-Britanniasta kotoisin oleva, kansainvälinen vedonlyöntitoimisto, joka on perustettu vuonna 1886 ja on näin ollen maailman vanhin vedonlyöntiä harjoittava yritys. Yrityksen päämaja on Suur-Lontoon alueella, Rayners Lanessa.
Yrityksen liikevaihto on noin 15 miljardia euroa. Ladbrokesilla työskentelee lähes 13 000 työntekijää yli 2 500 toimipisteessä. Ladbrokes tarjoaa urheilun lisäksi vedonlyöntimahdollisuuksia lähes mistä tahansa aiheesta: asiakas voi veikata esimerkiksi Oscar-palkintojen voittajia. Erityisesti Ladbrokes on erikoistunut internetissä tapahtuvaan vedonlyöntiin. Ladbrokes välittääkin vuosittain yli 323 miljoonaa vetoa.
Ladbrokesin nimi juontuu englantilaisen Ladbroken kylän nimestä.
Ladbrokesin suomalaisasiakkaiden pelitilit suljettiin 1.1.2015. Rahojen kotiutukset piti suorittaa 12. tammikuuta mennessä. Samalla Ladbrokes ilmoitti lopettaneensa pelitoiminnot myös Venäjällä, Portugalissa ja Romaniassa asuvien asiakkaiden kohdalla.
Fysioterapeutti

Fysioterapeutti on fysioterapiaa ja fysikaalisia hoitoja antavan terveydenhuollon ammattilaisen laillistettu ammattinimike. Suomessa fysioterapeutin ammattinimike myönnetään henkilölle, joka on suorittanut fysioterapeutin, lääkintävoimistelijan tai erikoislääkintävoimistelijan tutkinnon.
Fysioterapeutin ammattinimikettä saa käyttää ja ammattia harjoittaa vain tutkinnon suorittanut fysioterapeutti, jonka pätevyyden voi tarkastaa Terhikki-palvelusta. Toimintaa valvoo lääninhallitus ja Terveydenhuollon oikeusturvakeskus.
Koulutus Suomessa.
Alempi korkeakoulututkinto.
Suomessa fysioterapetuin koulutusta antavat 15 ammattikorkeakoulua. Fysioterapeutin tutkinto on alempi korkeakoulututkinto ja sen laajuus on 3,5 vuotta eli 210 opintopistettä. Fysioterapeuttikoulutuksen sisältöä ja opetussuunnitelmia ohjaavat Ammattikorkeakoulujen rehtorineuvoston, opetus- ja kulttuuriministeriön ja eurooppalaisen fysioterapeuttikorkeakouluverkoston osaamisaluesuositukset ja kuvaukset.
Ylempi korkeakoulututkinto.
Ylempänä korkeakoulututkintona fysioterapiaa voi opiskella ylempänä ammattikorkeakoulututkintona tai yliopistossa fysioterapian pääaineessa. Ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon laajuus on 60–90 opintopistettä ja yliopistotutkinnon 120 opintopistettä. Yliopistoissa fysioterapian pääaine kuuluu Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen tiedekunnan terveystieteiden maisteriohjelmassa ja terveystieteiden opettajankoulutusohjelmassa.
Työllistyminen.
Fysioterpeutin yleisimpiä työpakkoja ovat sairaalat, terveyskeskukset, kuntoutuslaitokset, kylpylät, kuntokeskukset, yksityiset hoitolaitokset ja potilasjärjestöt. Fysioterapeutti voi myös perustaa oman hoitolaitoksen tai toimia itsenäisenä ammatinharjoittajana. 
Sairaalassa fysioterapeutti voi työskennellä esimerkiksi leikkaukseen valmistautuvien tai leikkauksesta toipuvien kuntouttamiseen. Yksityisissä yrityksissä työkenttä voi olla hyvin moninainen ja kattaa asiakkaita monista eri ryhmistä. Ryhmänohjaukset voivat myös olla osa yksityisen yrityksen toimintakonseptia. Ammattiurheilijoiden ja taiteen ammattilaisten, kuten tanssijoiden tai muusikoiden, parissa työskentely usein painottuu suoritusten maksimaaliseen parantamiseen ja urheiluvammojen ehkäisyyn sekä hoitoon.
Osteopaatti

Osteopaatti on tuki- ja liikuntaelimistön tutkimisen ja käsin suoritetun hoidon asiantuntija. Osteopaatti on Valviran (Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston) hyväksymä nimikesuojattu ammattilainen. 
Osteopaatiksi voi Suomessa opiskella ammattikorkeakoulussa tai yksityisessä oppilaitoksessa. Osteopaatin tutkinnon suorittaminen kestää neljä vuotta ja on laajuudeltaan 240 opintopistettä. Korkeakoulutasoista koulutusta järjestetään Helsingissä Metropolia-ammattikorkeakoulussa jossa saatu koulutus johtaa suoraan nimikesuojatun ammattinimikkeen osteopaatti saamiseen. Koulutusta saa myös yksityisissä oppilaitoksissa Ortopedisen osteopatian koulutuskeskuksessa (OOKK) ja Osteopatiakoulu Atlaksessa. Näissä niin sanotun sääntelemättömän osteopaatin koulutuksen suorittaneet hakevat Valviralta oikeutta käyttää osteopaatin nimikesuojatun ammattihenkilön nimikettä.
Toimintaterapeutti

Toimintaterapeutti (AMK) toteuttaa kuntoutusta, joka tunnetaan nimellä toimintaterapia. 
Toimintaterapeutiksi opiskellaan ammattikorkeakoulussa. Tutkinnon suorittaminen kestää noin 3,5 vuotta ja tutkinto on laajuudeltaan 210 opintopistettä. Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira laillistaa opiskelijan suorittaman tutkinnon ja antaa hakemuksesta oikeuden käyttää toimintaterapeutin tutkintonimikettä. 
Toimintaterapian avulla yksilöä tuetaan ylläpitämään ja parantamaan toimintakykyään. Toimintaterapeutti näkee ihmisen kokonaisuutena, johon kuuluu fyysinen, psyykkinen, kognitiivinen ja sosiaalinen puoli. Ihmisen toimintakyky koostuu näistä osa-alueista, ja kuntoutuksessa otetaan kaikki huomioon asiakkaan tarpeiden mukaan (eli miksi on tullut toimintaterapiaan). Toimintaterapeutti käyttää työvälineenä nimensä mukaisesti toimintaa. Tämä voi olla lähes mitä tahansa, kunhan se auttaa kohti yhdessä asiakkaan kanssa laadittua tavoitetta. Terapeuttinen toiminta on aina tavoitteellista. Tavoite määräytyy asiakkaan tarpeiden ja kiinnostusten mukaan. Yleisesti käytettyjä toimintoja ovat leikki, erilaiset luovat toiminnot, keittiötoiminnot, erilaiset työtoiminnot, jokapäiväisten taitojen harjoittelu (ADL-toiminnot), puutyöt yms. 
Asiakaskunta voi olla minkä ikäistä tahansa, lapsia, nuoria, työikäisiä ja vanhuksia. Työnkuva vaihtelee paljon työpaikan mukaan. Toimintaterapeutin asiakkaina voivat olla esimerkiksi vammautuneet, kehitysvammaiset, neurologia, mielenterveysongelmaiset, oppimisvaikeuksista kärsivät, liikuntaelinsairauksista kärsivät henkilöt jne. Toimintaterapeutti on myös apuvälineasiantuntija; valmistaa henkilökohtaisia ortooseja, tekee kodinmuutostyötarpeen arviointeja, ohjaa apuvälineiden käyttöä ja valitsee niitä asiakkaalle (etenkin pienapuvälineet).
Toimintaterapeutti voi työskennellä esimerkiksi :
Monesti toimintaterapeutti on osa moniammatillista työryhmää, johon voi kuulua esimerkiksi fysio- ja puheterapeutti, lääkäri, psykologi. Toimintaterapeutti voi myös työskennellä itsenäisenä ammatinharjoittajana.
Fradique de Menezes

Fradique de Menezes (s. 21. maaliskuuta 1942) oli São Tomé ja Príncipen presidentti vuosina 2003–2011.
De Menezes syntyi São Tomén saarella ja opiskeli Brysselissä. Vuosina 1986–1987 hän toimi maansa ulkoministerinä.
Vuonna 2001 edellinen presidentti Miguel Trovoada ei voinut asettua ehdokkaaksi kolmannelle kaudelle, joten Fradique de Menezes voitti presidentinvaalit Acção Democrática Independente -puolueen ehdokkaana. Hän sai 55,2 % äänistä. Vuonna 2003 maassa tapahtui Fernando Pereiran johtama sotilasvallankaappaus, mutta de Menezes pääsi takaisin virkaansa 23. heinäkuuta 2003. Vuonna 2006 hänet valittiin toiselle kaudelle.
Diff

diff on UNIXiin kuuluva ohjelma, joka vertailee kahta tiedostoa ja antaa tulokseksi muutostiedoston. Vertailu kahden version välillä tehdään riveittäin. Oletuksena diff huomioi kaikki muutokset tiedostoon, mukaan lukien muutokset tyhjemerkeissä, mutta tarvittaessa diff-käskyn voi komentaa olemaan huomioimatta muutoksia tyhjemerkkien määrässä. 
patch on diffiin liittyvä työkalu, joka tuottaa tiedostosta uuden version, kun lähtötietoina on muutostiedosto ja alkuperäinen versio. patch osaa tehdä muutostiedoston kuvaaman muutoksen myös käänteisesti; uusi versio ja muutostiedosto alkuperäisestä uudempaan versioon tuottavat alkuperäisen version.
diffin tuottamaa tiedostomuotoa käytetään lähes jokaisessa versionhallintajärjestelmässä joka on suunnattu ohjelmointiin UNIX-ympäristössä.
Historia.
Ohjelma oli mukana ainakin jo 1974 julkaistussa Unixin versiossa 5. Tämä ohjelma perustuu Harold S. Stonen algoritmiin.
Ohjelman käyttämää algoritmia kutsutaan Hunt–McIlroy algoritmiksi vuonna 1976 julkaistun version kehittäjien J. W. Huntin ja M. D. McIlroyn mukaan.
diffin avulla voitiin luoda "edit scriptejä", jotka sisältävät ohjauskomentoja ed tai ex-editoreille, joilla muutokset voi yhdistää alkuperäiseen ohjelmaan. Tämä käyttö on myöhemmän patch-ohjelman ansiosta nykyisin turhaa.
Vuonna 1984 Larry Wall julkaisti uutisryhmissä mod.sources ja net.sources patch-ohjelman, joka osaa yhdistää diffin tulostuksen alkuperäiseen tekstiin.
Diff kuuluu Unix-työkaluohjelmat määrittäviin standardeihin. Se oli mukana X/Open Portability Guidessa 1987, POSIX.1-2001 lisäsi Context mode -diffin ja POSIX.1-2008 Unified diffin.
Esimerkit.
Oletusmuoto.
Oletetaan, että on kaksi tiedostoa codice_1 ja codice_2 Oletusvertailu komennolla codice_3 voisi tuottaa:
.. jossa näytetään, että ensimmäisellä rivillä on muutettu sana toiseksi.
Kulmanuolia käyttävä tuloste on alkuperäinen vuonna 1976 julkaistusta versiosta.
Kontekstimuoto.
Kontekstimuoto "-c" lisää tulostemuotoon muutosta ympäröiviä (edeltäviä tai seuraavia) rivejä.
Unified diff.
Kahden tiedoston vertailu codice_4 käskyllä voisi antaa tällaisen tulostuksen:
Tulostuksesta nähdään, että tiedostojen välillä oleva ero on kirjoitusvirheen korjaus (- ja + alkuiset rivit). Tässä käytettiin "-u"-vipua, joka luo yhdistetyn tulosteen. Tämä muoto on laajempi ja sisältää muutaman rivin ennen ja jälkeen muutetun rivin. 
Wayne Davisonin kehittämä "-u" muoto on peräisin GNU diff -toteutuksesta ja vie vähemmän tilaa kuin aikaisemmin kehitetty kontekstimuoto "-c". 
Sama muoto on lisätty myös muihin diff-ohjelman toteutuksiin.
Jos käyttäjällä on vanha versio tiedostosta hallussaan ja hän saa muutostiedoston kohti uudempaa, voi hän käyttää patch-käskyä tuottamaan uudemman version:
Minkä jälkeen tiedosto1 on sama kuin tiedosto2 (edellisen esimerkin mukaan).
Hakemistovertailu.
Hakemistojen vertailuun tarkoitettu "-r" muoto on peräisin ohjelman BSD-toteutuksesta.
Kuivaketveleen linnavuori

Kuivaketveleen linnavuori on Etelä-Karjalassa Taipalsaaren Kuivaketveleen saarella sijaitseva linnavuori.
Linnavuori.
Kuivaketveleen linnavuori sijaitsee Taipalsaaren kirkosta 6,5 kilometriä eteläkaakkoon ja se on Etelä-Karjalan näyttävin muinaislinna. Muodoltaan pitkänomaisen saaren keksivaiheilla sijaitsee koillisrannalla korkea mäki, jota kiertää länsipuolella jyrkänne. Mäki kohoaa noin 40 metriä Saimaan yläpuolelle ja mäen kaakkoisrinteellä kulkee kivistä koottu valli kallioisen mäen poikki. Noin 30–40 metriä pitkä kivivalli ja jyrkänteet sulkevat sisäänsä hehtaarin kokoisen alueen. Kivivalli on pahasti hajonnut eikä yllä puolta metriä korkeammaksi. Kivivallin pää jatkuu jyrkänteelle asti maavallina. Mäeltä aukeaa laaja näkymä saristoiselle Saimaalle.
Tutkimuksia.
Kohteessa on suoritettu kaivauksia vain vuonna 2002, kun Timo Jussila teki paikalla koekaivauksen. Vuonna 1975 Timo Miettinen tutki paikan pintapuolisesti.
Historiaa.
Linnavuorella on tehty arkeologinen tutkimus, jonka perusteella sen voi ajoittaa karkeasti viikinkiajalle. Rautakautisesta asutuksesta Taipalsaarella kertovat viikinkiaikaiset Vammonniemen ja Mammonniemen kalmistot, joissa vainajan tuhka ja hauta-antimet on kätketty kallion koloihin tai kiviröykkiöön.
Hoito ja opastus.
Linnavuorella on suoritettu harvennus- ja siistimishakkuut kahdesti. Valleilta on poistettu puut ja tiheää meträä on harvennettu selvästi. Jatkossa vesakkoa ja heinää poistetaan tarpeellisen tiheästi.
Linnalle pääsee kantatietä 408, josta kääntyy oikealle Linnavuorentie. Linnavuoren parkkipaikalle saavutaan 400 metrin päästä. Mäelle nousee polku, johon on rakennettu puiset portaat. Paikalla on informaatiotaulu.
Muutostiedosto

Muutostiedosto kuvaa muutosta kahden eri tiedostoversion välillä. Muutostiedostoa voidaan käyttää tiivistämään muutos kahden eri version välillä, jolloin voidaan välttyä kopioimasta uudempaa tiedostoversiota kokonaisena, ja toisaalta voidaan nähdä tehdyt muutokset helposti. Muutostiedoston asentamista kutsutaan ohjelmistopäivitykseksi.
Muutostiedostoformaatteja on monia. Yleensä sovelluksissa pyritään käyttämään muutostiedostoa joka kuvaisi muutoksen mahdollisimman selkeästi ihmiselle, mutta joissain tapauksissa muutostiedoston on tarkoitus olla mahdollisimman pieni tilansäästämiseksi.
Ohjelmistopäivitykset.
Erittäin monet ohjelmistovalmistajat lähettävät tai antavat ladattavaksi ohjelmistopäivityksiä. Käyttäjä voi ladata muutostiedoston valmistajan sivuilta tai valmistaja voi myös tarjota automaattista päivitystä, jolloin muutostiedosto voi asentua ilman että käyttäjän tarvitsee siihen reagoida.
Muutostiedostot ohjelmoinnissa.
Muutostiedostot ovat yleisesti käytetty apuväline ohjelmoinnissa. Muutostiedoston avulla ohjelmoija voi selvittää mitkä koodirivit ovat muuttuneet kahden eri version välillä. Lähes kaikki ohjelmointiin tarkoitetut versionhallintajärjestelmät osaavat tuottaa muutostiedostoja. Esimerkiksi UNIX-maailmassa yleisesti käytetty formaatti muutostiedostoille on diff -käskyn tuottama formaatti.