Goukouni Oueddei

Goukouni Oueddei (arabiaksi: كوكوني عويدي ; s. 1944 Zouar) on tšadilainen poliitikko. Hän oli Tšadin valtionpäämies vuodesta 1979 vuoteen 1982.
Elämäkerta.
Goukouni on kotoisin maan pohjoisosasta ja tubujen päällikön eli derden Oueddei Kichidemin poika. Hän tuli politiikkaan 1960-luvun lopulla National Liberation Front of Chad (FROLINAT) -järjestön riveissä, jota johti Abba Siddick. FROLINATia ärsytti poliittinen valta-asema, jota nauttivat François Tombalbayen johtamat etelän asukkaat ja kannatti maan keski- ja pohjoisosien asukkaiden osallistumista päätöksentekoon. Tombalbayen salamurhan jälkeen vuonna 1975 jännitteet kahden maantieteellisen puolikkaan välillä kärjistyivät sekavaksi sisällissodaksi, johon osallistui useita Tšadin poliittisia ryhmiä, Libya, Yhdysvallat ja Ranska. Konflikti kesti koko 1980-luvun. Goukounin silmissä Tombalbayen diktatuuri jatkoi Ranskan hegemoniaa Tšadissa.
Hissène Habré luopui vuonna 1971 asemastaan Tombalbayen hallituksessa ja liittyi Goukounin joukkoihin. He edustivat kahta eri tubujen klaania, ja heistä tuli kilpailijat. Habré lähti omille teilleen vuonna 1976. Vuoden 1977 lopulla he neuvottelivat kapinallisryhmiensä yhteistyötä väliaikaisessa hallinnossa.
Presidentti.
Goukouni nimitettiin väliaikaiseksi Tšadin valtionpäämieheksi 23. maaliskuuta 1979. Hän johti arvostettua Siirtymäkauden Kansallisen Yhtenäisyyden Hallitusta (GUNT), joka pyrki sovintoon sotivien osapuolten välillä. Libyan tukema Goukouni oli valtionpäämies; Wadel Abdelkader Kamougué (maltillinen etelä) oli varapresidentti; Hissène Habré (länsimielinen pohjoinen) oli puolustusministeri; ja Asyyli Ahmat (vahvasti libyalaismielinen arabi) oli ulkoministeri. Afrikan unionin rauhanturvajoukkojen piti korvata ranskalaisjoukot, mutta tätä ei koskaan tapahtunut.
Henkilökohtainen kilpailu rajoitti hallituksen toimintakykyä. Goukounia pidettiin Libyan johtajan Muammar Gaddafin sätkynukkena. Goukouni nimitti Djidingar Dono Ngardoumin pääministeriksi 19. toukokuuta 1982. Habrén kannattajat syrjäyttivät tämän. Goukouni pakeni ensin Kameruniin ja sieltä Libyaan.
Siissijohtaja Libyan tuella.
Vuonna 1983 Goukouni palasi Tšadiin Libyan tukemana taistellakseen Habrén hallintoa vastaan sissisotaa. Hän oli Tšadin tunnustetuin oppositiojohtaja, jonka näkemyksillä oli merkittävä painoarvo, vaikka Habré suostui vain rajoitettuihin myönnytyksiin. Entinen presidentti tiettävästi vaati perustuslain uusimista ja kaikkien poliittisen puolueiden toiminnan vapauttamista, mihin Habré ei suostunut.
Goukouni oli kotiarestissa elokuussa 1985 Tripolissa, kun Libyan hallitus paheksui hänen aikeitaan solmia välirauha Habrén kanssa. Lokakuussa 1985 Libyan poliisi pidätti Oueddein ja ampui häntä vatsaan. Hän katkaisi välinsä Libyaan ja lähti maanpakoon Algeriin helmikuussa 1987. Kuitenkin epäiltiin ettei välirikko ollut vakava, ja heinäkuussa 1987 Oueddei sanoi olevansa hyvissä väleissä libyalaisten kanssa.
Goukouni tapasi Tšadin presidentti Idriss Débyn 17. huhtikuuta 2007 Librevillessä, Gabonissa keskustellakseen keinoista sisällissodan lopettamiseksi. Goukouni tarjoutui käyttämään vaikutusvaltaansa sodan lopettamiseksi. Vastikkeeksi hän halusi luvan palata Tšadiin maanpaosta, ja sanoi saaneensa tästä lupauksen Débyltä. 19. huhtikuuta kaksi kapinallisjohtajaa hylkäsi Goukonin välitysehdotuksen.
Goukouni palasi Tšadiin 30. heinäkuuta 2007, yhdessä noin kahdenkymmenen muun maanpakolaisen kanssa. He keskustelivat Débyn kanssa kapinan lopettamisesta ja palasivat Librevilleen myöhemmin samana päivänä.
Goukoni tapasi Nigerin presidentti Tandja Mamadoun 4. maaliskuuta 2008 keskustellakseen Tšadin tilanteesta.
Vuonna 2013 Goukonin nuorin lapsi, Saadie Goukouni Weddeye, nimitettiin Tšadin hallitukseen sosiaaliministeriksi.
Erityislähettiläänä.
Vuoden 2015 Burundin levottomuuksien aikana Keski-Afrikan valtioiden johtajat, mukaan lukien Déby, nimittivät Goukounin erityislähettilääksi Isojenjärvien alueella 25. toukokuuta 2015, tavoitteena auttaa ratkaisemaan tilanne Burundissa.