Ali Abdullah Saleh

Ali Abdullah Saleh (, 21. maaliskuuta 1942 Bayt al-Ahmar – 4. joulukuuta 2017) oli sotamarsalkka ja Jemenin presidentti. Hän oli Jemenin arabitasavallan eli Pohjois-Jemenin presidentti 1978–1990 ja yhdistyneen Jemenin tasavallan presidentti vuodesta 1990. Saleh hallitsi Jemeniä aina vuoteen 2012 saakka, jolloin hän luopui vallasta Jemenin vallankumouksen yhteydessä. Sittemmin hän liittoutui pohjoisen kapinaliikkeen huthien kanssa ja maassa syttyi sisällissota huthien, Salehin kannattajien ja Abdrabuh Mansur Hadin kansainvälisesti tunnustetun hallinnon välillä. Huthien ja Salehin liitto alkoi horjua vuonna 2017 Salehin vihjatessa olevansa valmis sopimukseen sotaan sekaantuneen Saudi-Arabian kanssa ja lopulta Salehin kannattajien ja huthien välillä syttyi taisteluja. Saleh sai surmansa huthien hyökkäyksessä hieman Sanaan eteläpuolella.
Elämäkerta.
Pohjois-Jemen.
Ali Abdullah Saleh syntyi 21. maaliskuuta 1942 jemeniläiseen sanhan-heimoon Bayt al-Ahmarin kaupungissa. Pohjois-Jemenin sisällissodassa Saleh taisteli tasavaltalaisten puolella Saudi-Arabian tukemia kuningasmielisiä vastaan. Kun presidentti Ahmad al-Ghashmi vuonna 1978 salamurhattiin, Saleh nimitettiin väliaikaiseen presidenttineuvostoon ja pääesikunnan päällikön sijaiseksi. Vain kuukausi myöhemmin Pohjois-Jemenin parlamentti nimitti hänet maan presidentiksi. Saleh valittiin monien ulkomaalaisten tarkkailijoiden yllätykseksi presidentiksi myös vaaleissa vuosina 1982 ja 1988. Salehin presidenttikaudella nousi esiin kysymys Pohjois- ja Etelä-Jemenin yhdistymisestä. Kommunistien hallitsemaa etelää tuki Neuvostoliitto, mutta sen romahdettua tuli tavoite Jemenien yhdistymisestä mahdolliseksi. Saleh julistettiin uuden yhtenäisen Jemenin tasavallan presidentiksi toukokuussa 1990.
Yhdistyneen Jemenin presidentti.
Uusi yhdistynyt Jemen oli sisäisesti epävakaa. Vuonna 1994 syttyi Jemenin sisällissota etelän julistautuessa jälleen itsenäiseksi. Etelän itsenäisyyttä kesti kuitenkin vain kaksi kuukautta Salehin pohjoisen asevoimien murskattua etelän vastarinnan. Maan parlamentti valitsi hänet jälleen presidentiksi vuonna 1994, ja vuoden 1999 vaaleissa hän sai virallisten lukujen mukaan 96,2 % äänistä. Maan epävakaus ei kuitenkaan päättynyt tähänkään, ja ongelmia tuottivat esimerkiksi Afganistanin sotaan Neuvostoliittoa vastaan osallistuneet jemeniläiset islamistit, jotka olivat alkaneet palata kotimaahansa. Sieppaukset räjähtivät käsiin, ja vaikka tapaukset olivat pitkään väkivallattomia, joulukuussa 1998 sai neljä länsimaista turistia surmansa erään ryhmittymän yrittäessä siepata 16 hengen turistiryhmän. Vuoden 2000 lokakuussa al-Qaidaan yhteyksissä oleva järjestö pommitti Yhdysvaltain laivaston hävittäjää "USS Colea" Adenin kaupungin satamassa, ja 17 amerikkalaista sai surmansa. Saleh salli iskun jälkeen Yhdysvaltojen toimia Jemenin rajojen sisällä islamisteja vastaan, mikä taas kasvatti hänen vastustustaan. Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen vuonna 2001 CIA kiihdytti toimiaan osana niin sanottua terrorismin vastaista sotaa, ja Saleh alkoi saada yhteistyötä vastaan Yhdysvalloista taloudellista tukea. Aikaisemmin samana vuonna oli viety myös läpi uudistus, joka pidensi presidentin virkakauden viidestä vuodesta seitsemään, ja samalla muodostettiin presidentin nimittämä 111-henkinen šuuravaltuusto.
Vuoden 2004 kesäkuussa entinen parlamentin edustaja Hussein al-Houthi aloitti aseellisen vastarinnan Salehin hallintoa vastaan. Al-Houthi sai vielä saman vuoden aikana surmansa verisissä taisteluissa, mutta hänen kannattajansa eli huthit jatkoivat vastarintaa Salehia vastaan maan pohjoisosassa Saadan maakunnassa. Samanlainen vastarintaliike syntyi myös etelässä (Etelän liike), mutta sillä ei ollut samanlaista tehokasta poliittista johtoa kuin hutheilla. Korruptio aiheutti köyhyyden lisääntymistä, ja esimerkiksi vuonna 2005 mielenosoittajia kuoli polttoaineen tukien poistamista vastustaneissa mellakoissa. Tilanteesta huolimatta Saleh sai 77 % äänistä syyskuussa 2006 järjestetyissä presidentinvaaleissa.
Arabikevät ja vallasta luopuminen.
Taloudellinen tilanne ja poliittisten uudistusten puute kasvattivat edelleen Salehin vastustusta ja johtivat Jemenin vallankumoukseen. Vuonna 2011 Saleh lupasi erota tehtävästä kuukauden sisällä, mutta kun hän toukokuussa 2011 perui lupauksensa, mielenosoitukset häntä vastaan alkoivat uudelleen. Kesäkuussa samana vuonna Saleh haavoittui presidentin asuntoa vastaan tehdyssä sinkoiskussa. Saleh matkusti hoitoon Yhdysvaltoihin ja palasi Jemeniin helmikuussa 2012, mikä aiheutti jälleen mielenosoituksia. Viimein 27. helmikuuta hän suostui luovuttamaan vallan Abdrabuh Mansur Hadille. Salehin vallasta luopumisen jälkeen YK:n turvallisuusneuvosto arvioi Salehin keränneen valassa ollessaan 32–60 miljardin dollarin omaisuuden.
Hadin johtama uusi väliaikaishallinto pyrki toteuttamaan uutta, liberaalimpaa politiikkaa. Keskustelut esimerkiksi hallinnollisesta uudistuksesta eivät kuitenkaan tuntuneet etenevän, mikä yhdistettynä huonoon taloustilanteeseen johti jälleen epävakauteen. Samalla entinen presidentti Saleh pyrki jatkuvasti sekaantumaan väliaikaishallinnon toimintaan. Esimerkiksi Yhdistyneet kansakunnat asetti Salehille pakotteita vallanvaihdoksen horjuttamisesta. Pohjoisen huthit osallistuivat väliaikaishallinnon toimintaan sen alkuvaiheessa, mutta epäonnistumisen jälkeen liike päätti turvata oman asemansa. Syyskuussa 2014 huthit etenivät pohjoisen Saadasta kohti etelää ja valtasivat maan pääkaupungin Sanaan. Salehilla oli oleellinen osuus huthien etenemisessä, ja hän uskoi voivansa käyttää aikaisempia vihollisiaan hutheja Hadin hallinnossa olevia muita poliittisia vastustajiaan vastaan. Zaidilaisella huthi-liikkeellä oli aluksi monien jemeniläisten tuki uskonnosta riippumatta. Sen yrittäessä asettaa ehtoja Hadille tämä kuitenkin erosi tammikuussa 2015 ja pakeni etelän satamakaupunki Adeniin. Tilannetta seurasi Jemenin sisällissota huthien, Salehille uskollisten turvallisuusjoukkojen ja Hadin johtaman kansainvälisesti tunnustetun hallinnon välillä huthien ja Salehin joukkojen yrittäessä ottaa koko maan haltuunsa.
Jemenin sisällissota.
Jemeniä ympäröivät sunnalaiset arabimaat sekaantuivat tilanteeseen pelätessään Iranin käyttävän tilannetta hyväkseen kasvattaakseen omaa vaikutusvaltaansa alueella. Saudi-Arabian johtama arabimaiden koalitio aloitti ilmaiskut hutheja vastaan Yhdysvaltojen, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan logististisella tuella. Huthien eteneminen pysäytettiin Adenin ulkopuolella, ja heidät ajettiin ulos suuresta osasta maan eteläosia. Huthit hallitsivat kuitenkin edelleen maan pohjoisosia ja pääkaupunkia Sanaata. Samaan aikaan Arabian niemimaan al-Qaida kiihdytti omia hyökkäyksiään.
Salehin ja huthien liitto alkoi rakoilla vuoden 2017 puolella, ja Saleh vihjaisi saattavansa olla valmis sopimukseen Saudi-Arabian kanssa. Joulukuussa 2017 huthien ja Salehin kannattajien välillä puhkesi yhteenottoja maan pääkaupungissa Sanaassa. Salehin liittolaiset valtasivat aluksi nopeasti suuren osan pääkaupungin eteläosista ja Saudi-Arabia julisti tukevansa "vallankumousta" hutheja vastaan. Huthit ottivat kuitenkin jälleen haltuunsa suurimman osan pääkaupungista 3. joulukuuta mennessä, ja Salehin suvun ja liittolaisten kotien lähettyvillä käytiin ankaria taisteluja. Saudi-Arabian johtama koalitio teki iskuja hutheja vastaan, mutta näiden onnistui silti lopulta vallata Salehin oma koti, ja liikkeellä olleet huhut saudien johtaman koalition etenemisestä pääkaupunkiin osoittautuivat pian vääriksi. Hieman myöhemmin Salehin uutisoitiin kuolleen. Salehin puolue Yleinen kansankongressi vahvisti Salehin saaneen surmansa maanantaina 4. joulukuuta. Huthitaustaisten lähteiden mukaan Saleh sai surmansa tiesululla Sanaan eteläpuolella kapinallisten hyökättyä singoin ja käsiasein häntä kuljettanutta autoa vastaan. Samassa hyökkäyksessä sai surmansa myös yleisen kansalliskongressin pääsihteeri Aref al-Zouka. Myöhemmin sosiaalisessa mediassa levitettiin videota, jolla Salehia muistuttava ruumis siirrettiin lava-autoon.
Yksityiselämä.
Saleh oli naimisissa, mutta hänen avioliitostaan on vain vähän julkista tietoa. Avioliitossa syntyi lapsia, joihin lukeutuivat kaksi poikaa nimeltä Ahmed ja Khaled. Uskonnoltaan hän oli zaidilainen šiiamuslimi.