tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anatole Litvak

Anatole Litvak (10. toukokuuta 1902 Kiova, Ukraina – 15. joulukuuta 1974 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ukrainalaissyntyinen elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja. Hän loi huomattavan kansainvälisen uran.
Litvakin töiden joukossa ovat "Kaikki tämä ja taivas myös" (1940), "Käärmeenpesä" (1948) ja "Anastasia" (1956). Ohjaaja pääsi Oscar-, Kultainen leijona- ja Kultainen palmu -ehdokkaaksi. 
Litvak teki toisen maailmansodan aikana dokumenttielokuvia Frank Capran kanssa. 
72-vuotiaana kuolleella Litvakilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Enkeleitä toisillemme – Herkimmät laulut

Enkeleitä toisillemme – Herkimmät laulut on Jope Ruonansuun studioalbumi, joka julkaistiin 27. elokuuta 2008. Albumi sisältää herkempää iskelmämusiikkia koomikkona tunnetulta Ruonansuulta ja on hänen ainoa niin sanottu vakava albuminsa. Mukana on niin uusia kuin vanhempiakin kappaleita.
Albumilta julkaistiin promosingle "Äiti" äitienpäivän jälkeisenä maanantaina 2008. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 20.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jope Ruonansuu, ellei toisin mainita.
Kasvukipuja (Cheekin albumi)

Kasvukipuja on rap-artisti Cheekin kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 2007. Albumilla vierailevat muun muassa Sami Saari ja Jonna.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan yhdeksännellätoista sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Neuvostoliiton rautatieministeriö

Neuvostoliiton rautatieministeriö oli toimialaministeriö, jonka tehtävänä oli vastata Neuvostoliiton rautateiden ylläpidosta ja rakennuttamisesta. Rautateistä vastaava ministerinä toimi mm. valtiollisen poliisin johtaja Feliks Dzeržinski.
Kun Neuvostoliitto purkautui ja markkinatalouteen sopimattomia toimialaministeriöitä ryhdyttiin yhtiöittämään, tuli suurimmasta osasta rautatieministeriön toiminnasta Venäjän rautatiet -nimisen yhtiön hoidettavaksi, jolloin rautatieministeriölle jäivät liikenneministeriön ja rautatiehallintoon ja -lainsäädäntöön liittyvät valvontatehtävät.
María Montez

María Montez (6. kesäkuuta 1912 – 7. syyskuuta 1951) oli dominikaanilainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Arabian öitä" (1942), "Cobra Woman" (1944) ja "Ali Baba ja 40 rosvoa" (1944). Hän oli myös palkittu runoilija.
Sekä Hollywoodissa että Euroopassa työskennellyt Montez kuoli Suresnessa vain 39 vuoden ikäisenä. Hänet löydettiin kylpyammeeseensa hukkuneena. Syynä saattoi olla sydänkohtaus – varmuutta ei ole, sillä ruumiinavausta ei tehty.
Montez oli vuodesta 1943 kuolemaansa naimisissa Jean-Pierre Aumont'n kanssa. Parin yhteinen tytär Tina Aumont oli itsekin näyttelijä.
Mugello Circuit

Mugello Circuit (Autodromo Internazionale del Mugello) on moottorirata Scarperia e San Pieron kunnassa Firenzen metropolikaupungissa Italiassa.
Radan pituus on 5,245 kilometriä ja se sisältää yhteensä 15 mutkaa ja pitkän yli kilometrin pituisen lähtösuoran. Radan omistaa Scuderia Ferrari, joka osti sen vuonna 1988.
Tunnetuin radalla ajettava kilpailu on MotoGP:n Italian Grand Prix, lisäksi siellä on ajettu Formula 3 -kilpailuja sekä DTM -kilpailut vuosina 2007 ja 2008. Vuonna 2008 radalla oli määrä ajaa A1 Grand Prix -sarjan kauden ensimmäinen kilpailu, mutta tapahtuma peruttiin autojen valmistumisen viivästymisen vuoksi.
Vuonna 2020 radalla ajettiin Formula 1 -osakilpailu Toscanan GP 11.–13. syyskuuta. Aiemmin rata on toiminut F1-testiratana, viimeisimpänä siellä ajettiin talvitestit 2012 ja tietenkin omistaja Scuderia Ferrari testasi radalla F1-autojaan.
Raportin mukaan rata on ekologisesti kestävin moottorirata.
Ana Ortiz

Ana Ortíz (s. 25. tammikuuta 1971, Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. 
Vuosina 2006-2010 Ortiz näytteli ABC:n komediasarjassa "Ruma Betty", jossa hän esitti päähenkilö Bettyn isosiskoa, Hilda Suarezia.
Elämäkerta.
Ortiz kasvoi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa ja asuu nykyisin New Yorkissa. Hän unelmoi lapsena tulevansa balleriinaksi ja hän harrasti balettia kahdeksan vuotta. Hänen balettiharrastuksensa loppui, kun hänen jalkakipunsa En pointen (varpailla tanssiminen) vuoksi kasvoi niin suureksi, että hänen piti etsiä jokin muu tapa tavoitella taiteellista kuria.
Ortiz avioitui muusikko Noah Lebenzon kanssa 9. kesäkuuta 2007 Rincónissa, Puerto Ricossa. Heillä on kaksi lasta: vuonna 2009 syntynyt tyttö ja 2011 syntynyt poika..
Ortiz kävi Fiorello H. LaGuardia High School of Music &amp; Art and Performing Artsia ja myöhemmin University of the Artsia, ennen ammattimaista uraansa.
Anatolie Corovai

Anatolie Corovai (s. 23. tammikuuta 1975 Vinnytsja) on moldovalainen pistooliampuja ja maailmanmestari.
Anatolie Corovai voitti MM-kilpailuissa Milanossa 1994 poikien sarjassa viisi kultaa ja yhden hopean. Hän voitti henkilökohtaisen ja joukkumaailmanmestaruuden 25 m urheilupistoolissa ja 50 m pistoolissa, sekä joukkuemaailmanmestaruuden 25 m vakiopistoolissa. Corovai saavutti vielä hopeaa 10 m ilmapistoolissa.
Jon Hall

 
Jon Hall (23. helmikuuta 1915 – 13. joulukuuta 1979) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa televisiosarjassa "Ramar of the Jungle" ja useissa seikkailuelokuvissa.
Hall teki itsemurhan 64-vuotiaana sairastettuaan virtsarakon syöpää. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.
Aiheesta muualla.
Francisco Guilledo

Francisco Guilledo (1. elokuuta 1901 Ilog, Filippiinit – 14. heinäkuuta 1925 San Francisco, Yhdysvallat), joka tunnettiin kehässä nimellä Pancho Villa, oli filippiiniläinen kärpässarjan (151 cm, 51 kg) nyrkkeilijä. Hän oli kärpässarjan maailmanmestari vuosina 1923-1925. Pancho Villaa pidetään yhtenä Aasian parhaimpana nyrkkeilijänä.
Pancho Villa nyrkkeili ensimmäisen ammattilaisottelunsa Filippiineillä vuonna 1919. Parissa vuodessa hänestä tuli Filippiinien mestari kärpässarjassa. Toukokuussa vuonna 1922 hänet kutsuttiin nyrkkeilemään Yhdysvaltoihin. Siellä Pancho Villan ura ei jatkunut lupaavasti. Kaksi ensimmäistä ottelua oli ratkaisemattomia ja sanomalehtien mielestä Villa oli otteluiden heikompi osapuoli. Voitto heinäkuussa ja kaksi tyrmäysvoittoa elokuussa kiinnittivät kuitenkin yleisön huomion ja Villa pääsi ottelemaan kärpässarjan Amerikan mestaruudesta Johnny Buffia vastaan jo syyskuussa vuonna 1922. Villa voitti ottelun, mutta hävisi Amerikan mestaruuden seuraavana vuonna kiistanalaisella pistelaskulla Frankie Genarolle.
Kärpässarjan maailmanmestaruus oli vapaana, koska hallitseva mestari Jimmy Wilde oli lopettanut uransa. Wilde päätti tehdä "comebackin" ja voittaa maailmanmestaruuden uudelleen. Amerikan mestari Frankie Genaroa pidettiin Wilden ykköshaastajana, mutta Pancho Villa oli suositumpi ja Genaron voittoa Villasta pidettiin vääryytenä, joten promoottorit nostivat Pancho Villan titteliotteluun Genaron ohi. Villa tyrmäsi Wilden seitsemännessä erässä. Wilde oli käynyt kanveesissa myös neljännessä ja viidennessä erässä. Pancho Villasta tuli kärpässarjan maailmanmestari ja hän puolusti titteliään menestyksekkäästi neljä kertaa.
Pancho Villaa ei tyrmätty kertaakaan urallaan eikä hän menettänyt kärpässarjan maailmanmestaruutta. Villa kuoli hallitsevana mestarina vuonna 1925 hampaanpoiston aiheuttamiin komplikaatioihin. Häneltä poistettiin viisaudenhammas ottelua edeltävänä aamuna 4. heinäkuuta 1925. Hän kohtasi Jimmy McLarninin, vaikka hänellä oli yhä kipuja ja kasvot olivat turvonneet. Pancho Villa hävisi ja se jäi hänen viimeiseksi ottelukseen. Kyseessä ei ollut titteliottelu. Pari päivää myöhemmin Pancho Villalla todettiin tulehdus ja kolme hammasta poistettiin. Lääkäri määräsi vuodelepoa, mutta Villa vietti aikaansa kavereiden kanssa juhlien. Tilan heikennyttyä hänet vietiin sairaalaan 13. heinäkuuta, missä hänellä todettiin Ludwigin angiina. Francisco Guilledo vaipui leikkauspöydällä koomaan ja kuoli seuraavana päivänä.
Francisco Guilledo valittiin nyrkkeilyn hall of fameen vuonna 1994.
Tina Aumont

Maria Christina "Tina" Aumont (14. helmikuuta 1946 – 28. lokakuuta 2006) oli ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Hollywoodissa Jean-Pierre Aumont'n ja María Montezin tyttärenä.
Aumont oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja Christian Marquand'n kanssa vuodesta 1963, kunnes jäi leskeksi 2000. Hän itse kuoli keuhkoveritulppaan ollessaan 60-vuotias.
Jaspal Rana

Jaspal Rana (s. 28. kesäkuuta 1976 Uttarkhashi) on intialainen pistooliampuja ja maailmanmestari. Rana voitti maailmanmestaruuden Milanossa 1994 poikien sarjassa 25 m vakiopistoolilla tuloksella 569, joka oli sivuava maailmanennätys.
Rana on naimisissa muotisuunnittelija ja ampuja Reena Ranan kanssa. Heillä on kaksi lasta, tyttö Devanshi ja poika Yuvraj.
Christian Marquand

Christian Marquand (15. maaliskuuta 1927 – 22. marraskuuta 2000) oli ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa "...ja Jumala loi naisen" (1956); ohjaustöihin kuuluu "Candy" (1968). 
Syntyjään marseillelainen Marquand oli Nadine Trintignant'n veli. Hän oli naimisissa Tina Aumont'n kanssa, kunnes kuoli 73-vuotiaana Alzheimerin taudista kärsittyään.
Norbelis Barzaga

Norbelis Barzaga (s. 21. helmikuuta 1975 Jiguani) on kuubalainen pistooliampuja.
Norbelis Barzaga saavutti MM-kilpailuissa Milanossa 1994 50 m pistoolissa pronssia tuloksella 551.
Brandon Beemer

Brandon Richard Beemer (s. 27. helmikuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.
Lapsuus.
Beemer syntyi Eugenessa, Oregonissa. Hänen sukujuurensa ovat Saksasta ja Irlannista. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli kuljettajana paikallisella Coca-Cola-pullottamolla. High schoolin päätyttyä Beemer muutti New Yorkiin ja oli lyhyen aikaan mallina. Siellä hän alkoi näytellä, ja pian hän päätti siirtyä Los Angelesiin jatkamaan näyttelemistä.
Ura.
Beemer näytteli Shawn-Douglas Bradyä yhdysvaltalaisessa saippuasarjassa "Päivien viemää". Hänen debyyttinsä sarjassa tapahtui 29. syyskuuta 2006. Hän korvasi näyttelijä Jason Cookin, joka oli näytellyt Shawnin roolia lokakuusta 1999. 21. tammikuuta 2008 raportoitiin, että Beemer ja hänen kollegansa Martha Madison oli erotettu sarjasta. Heidän viimeinen vetonsa sarjassa oli 24. maaliskuuta 2008. Toukokuussa 2008 kerrottiin, että Beemer liittyisi osaksi "Kauniit ja rohkeat" -saippuasarjaa. Beemer teki debyyttinsä "Kauniissa ja rohkeissa" 2. heinäkuuta 2008.
Yksityiselämä.
Brandon Beemer seurustelee näyttelijä Nadia Bjorlinin kanssa.
Nadine Trintignant

Nadine Trintignant (s. 11. marraskuuta 1934) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän oli elokuvallaan "Mon amour, mon amour" (1967) ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi.
Trintignant kuuluu tunnettuun sukuun; hän on Christian Marquand'n sisko, Jean-Louis Trintignant'n vaimo ja Marie Trintignant'n äiti.
Karen Macary

Karen Macary (s. 23. kesäkuuta 1974) on ranskalainen pistooliampuja ja maailmanmestari.
Karen Macary saavutti MM-kilpailuissa Milanossa 1994 tyttöjen sarjassa maailmanmestaruuden ja joukkuehopeaa 10 m ilmapistoolissa ja joukkupronssia 25 m urheilupistoolissa.
Amalia

Amalia on naisen etunimi. Se on latinalaistettu muoto goottilaisesta nimestä, jonka alkuosa on vanhentunut työtä ja taistelutyötä tarkoittava sana "amal". Pohjois-Saksassa ja Tanskassa nimeä ovat suosineet kuninkaalliset perheet. 
Suomessa nimi Amalia on 1900-luvun alusta toukokuuhun 2025 mennessä annettu 9 052 henkilölle. Amalian nimipäivä on nykyisin 19. toukokuuta. Nimi esiintyi almanakassa jo 1740-luvulla 10. heinäkuuta. Uudelleen se otettiin almanakkaan 1777, päivänä 20. huhtikuuta. Siltä päivältä se poistettiin 1928. Nykyiselle paikalleen se pääsi 1973. Muotinimi se oli 1800-luvun puolivälissä, jolloin ilmestyi suomennoksena Schillerin runo ”Amalia”.
Nimen muotoja ovat Ranskassa Amélie, englannissa Amely, Emily, Emmy ja Milly. Suomessa ovat käytössä mm. Amali, Amalja, Maali, Maala, Maalia, Malla, Maila, Maili ja Liia. Amalian kanssa samana päivänä nimipäiväänsä viettävät Emilia, Emma, Emmi, Milla, Milja ja Milka.
Crypto.com Arena

Crypto.com Arena (aiemmin Staples Center) on Los Angelesissa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva monitoimihalli. Se avattiin 13. lokakuuta 1999. Halli tunnetaan NBA:ssa pelaavien Los Angeles Clippersin ja Los Angeles Lakersin, sekä NHL-joukkue Los Angeles Kingsin kotihallina.
Hallissa järjestetään myös paljon konsertteja, minkä lisäksi Crypto.com Arena on toiminut myös WWE:n Wrestlemania -tapahtuman päänäyttämönä. Siellä järjestetään myös X Games - kilpailuja motocrossissa, skeittauksessa sekä BMX- pyöräilyssä.
Hallin rakentaminen maksoi 375 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Sen kapasiteetti vaihtelee järjestettävien tapahtumien välillä. Jääkiekko-otteluihin mahtuu katsojia noin 18 118 ihmistä kun taas konsertteihin 20 000 henkilöä. 7. heinäkuuta 2009 Staples Centerissä järjestettiin edesmenneen pop-ikoni Michael Jacksonin muistotilaisuus, josta lähetettiin suoraa kuvaa internetiin. Hallissa järjestettiin myös .
Hallin ulkopuolella on jääkiekkoilija Wayne Gretzkyn ja koripalloilija Magic Johnsonin patsaat.
Staples Center ilmoitti 17. marraskuuta 2021 nimimuutoksesta Crypto.com Arenaksi, kun singaporelainen kryptovaluuttojen välittämiseen keskittyvä Crypto.com osti nimioikeudet 700 miljoonalla dollarilla hallin omistajalta AEG:lta. Muutos astuu voimaan 25. joulukuuta 2021.
Susanne Meyerhoff

Susanne Meyerhoff (s. 7. heinäkuuta 1974 Kalunborg) on tanskalainen pistooliampuja.
Susanne Meyerhoff saavutti MM-kilpailuissa Milanossa 1994 tyttöjen sarjassa 10 m ilmapistoolilla joukkumaailmanmestaruuden, uudella maailmanennätyksellä, ja henkilökohtaista hopeaa tuloksella 380.
Avo Keel

Avo Keel (s. 1. lokakuuta 1962 Võru) on virolainen lentopalloilija ja lentopallovalmentaja. Keel pelasi passarina. Hänet valittiin Suomessa lentopallon SM-liigan kauden parhaaksi pelaajaksi vuonna 1999. Kauden tähtikuusikkoon hänet valittiin Suomessa kolme kertaa. Valmentajaurallaan Keel on valmentanut Viron miesten maajoukkuetta vuosina 2004–2014 ja Latvian miesten maajoukkuetta sekä eri seurajoukkueita, muun muassa Viron lentopalloliigassa pelaavaa Selver Tallinnaa.
Hendersonin–Hasselbalchin yhtälö

Hendersonin–Hasselbalchin yhtälö on menetelmä, jolla voidaan arvioida puskuriliuoksen pH-arvo, jos hapon ja sen vastinemäksen konsentraatiot ovat samaa suuruusluokkaa. Yhtälö on nimetty kehittäjiensä Lawrence Joseph Hendersonin ja Karl Albert Hasselbalchin mukaan, ja sen yleinen muoto on 
formula_1, jossa "K"a on
käytetyn hapon happovakio, [A−] emäksen konsentraatio ja [HA] hapon konsentraatio.
Yhtälö pitää parhaiten paikkansa silloin, kun hapon ja sen vastinemäksen konsentraatioiden suhde on välillä 0,10–10 eli kun pH = p"K"a±1. Tätä väliä kutsutaan hapon puskurialueeksi.
Yhtälön johtaminen.
Hendersonin–Hasselbalchin yhtälö voidaan johtaa happovakion yhtälöstä seuraavasti:
formula_2
Ottamalla logaritmi saadaan:
formula_3
Edelleen erottamalla logaritmista log10[H+] saadaan:
formula_4
Koska log10Ka = -p"K"a ja formula_5 = -pH:
formula_6
Siirtämällä pH ja p"K"a saadaan:
formula_7
Parsman IV

Parsman IV (, nimi joskus latinisoitu muotoon "Pharasmanes"), oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta noin vuosina 406–409. 
Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan hän oli kuningas Varaz-Bakur II:n ja anonyymin georgialaisen prinsessan poika. Häntä luonnehditaan hurskaaksi monarkiksi ja erinomaiseksi soturiksi, jonka kerrotaan kapinoineen Persian hegemoniaa vastaan ja lopettaneen veron maksamisen šaahille. Hänen ansiokseen lasketaan myös Bolnisin rakentaminen. 
Jotkut tutkijat ovat identifioineet Parsmanin olevan syyriankielisen teoksen "Vita Petri Iberi" Pharasmanes, joka oli Pietari Iberialaisen isänäidin Osdukhtian veli. Pietari Iberialainen oli tunnettu georgialainen teologi ja yksi Khalkedonin vastaisen liikkeen johtajista Itä-Rooman valtakunnassa. Pharasmanesilla oli johtava asema Rooman hovissa ja "magister militumin" virka keisari Arcadiuksen alaisuudessa, kunnes häntä syytettiin aviorikoksesta keisarinna Eudoxian kanssa. Hän pakeni takaisin Iberiaan, jossa hänestä tuli kuningas ja jossa hän rohkaisi valkoisia hunneja hyökkäämään Rooman rajoille.
Mirdat IV

Mirdat IV (, nimi latinisoitu muotoon "Mithridates") oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta noin vuosina 409–411. 
Hän oli kuningas Trdatin tyttären ja kuningas Varaz-Bakur II:n poika. Georgialaiset kronikat kritisoivat häntä hurskaudettomuudesta ja uskonnollisten rakennusten hoidon laiminlyönnistä, ja sanovat hänen vastustaneen alueen kumpaakin suurvaltaa, Rooman valtakuntaa ja sassanidien Persiaa. Jouduttuaan sassanidien armeijan kukistamaksi hänet vangittiin ja karkotettiin Persiaan, jossa hän kuoli.
Posiva

Posiva Oy on suomalainen ydinjätehuollon asiantuntijayhtiö. Se on vuonna 1995 perustettu asiantuntijaorganisaatio, joka vastaa omistajiensa käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoituksesta, loppusijoitukseen liittyvistä tutkimuksista ja muista toimialaansa kuuluvista asiantuntijatehtävistä. Yhtiö on rakentanut Olkiluotoon Eurajoelle Onkalon, joka on tutkimustila ydinjätteen loppusijoittamista varten.
Posivan henkilöstö.
Posivalla työskentelee noin sata henkilöä. Yhtiön toimipaikka on Eurajoella, Satakunnassa. Posivalaiset työskentelevät kolmessa eri toimipisteessä: keskuskonttori ja Onkalo-projektitoimisto sijaitsevat Olkiluodon saarella sekä Vuojoen kartano Eurajoen keskustan läheisyydessä. Yhtiön liikevaihto vuonna 2013 oli 63,2 miljoonaa euroa. 
Posivan omistajat.
Posivan omistavat Teollisuuden Voima Oyj (60 %) ja Fortum Power &amp; Heat Oy (40 %), jotka myös vastaavat Posivan kustannuksista.
Posivan rooli ydinjätehuollossa.
Posiva huolehtii omistajiensa käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoitustutkimuksista, loppusijoituslaitoksen rakentamisesta ja käytöstä sekä laitoksen sulkemisesta käytön jälkeen. Lisäksi Posiva tarjoaa ydinjätehuollon asiantuntijapalveluja.
Posiva tekee yhteistyötä lukuisien suomalaisten ja ulkomaisten eri alojen asiantuntijaorganisaatioiden kanssa ja tilaa ydinjätehuoltoon liittyviä tutkimuksia yliopistoilta, tutkimuslaitoksilta ja konsulttiyrityksiltä.
Ferenc Csik

Ferenc Csik (12. joulukuuta 1913 Kaposvár - 29. maaliskuuta 1945 Sopron) oli unkarilainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti Berliinissä vuonna 1936 pidetyissä kesäolympialaisissa olympiakultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Csik voitti myös vuonna 1934 Magdeburgissa kaksi EM-kultaa samoilta matkoilta.
Uintiuransa jälkeen Csik toimi lääkärinä. Hän oli toisen maailmansodan aikaan lääkärinä sotilassairaalassa länsiunkarilaisessa Sopronin kaupungissa. Sodan loppuvaiheessa maaliskuussa 1945 Soproniin pudotettiin pommi, joka koitui monien muiden ohella myös Csikin kohtaloksi. Hänet on haudattu Keszthelyyn.
Csik valittiin vuonna 1983 "International Swimming Hall of Famen jäseneksi".
Prinssille morsian

Prinssille morsian ("Coming to America") on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut John Landis. Elokuvan pääosissa näyttelevät Eddie Murphy, James Earl Jones, Arsenio Hall ja John Amos.
Juoni.
Prinssi Akeem asuu varakkaassa Afrikan maassa nimeltä Zamunda. Akeem on kyllästynyt olemaan kuninkaallinen ja saamaan aina kaiken haluamansa. Prinssin isä kuningas Jaffa Joffer on järjestänyt poikansa syntymäpäiväksi tälle vaimon, jota prinssi ei ole itse ikinä nähnyt. Häät keskeytyvät, kun Akeem ilmoittaa isälleen haluavansa lähteä Amerikkaan etsimään itselleen kunnollista vaimoa jota hän oikeasti rakastaisi.
Akeemin isä ei alussa ymmärrä täysin poikansa tarkoitusperää, vaan ajattelee enemmänkin poikansa lähtevän jakamaan kuninkaallista siementään. Akeem lähtee luottopalvelijansa Semmin kanssa kohti Yhdysvaltoja. Akeem haluaa, että he käyttäytyisivät uudessa maassa niin kuin normaalit ihmiset ja menisivät normaaliin työhön. Akeem ja Semmi löytävät rähjäisen vuokra-asunnon Queensista ja saavat töitä paikallisesta McDowell’s-hampurilaisravintolasta. Akeem tapaa ravintolan omistajan tyttären Lisan ja ihastuu tähän ensisilmäyksellä. Lisa tapailee kuitenkin samaan aikaan Darryllia ja ongelmia aiheuttaa myös, ettei Lisan isä Cleo McDowell hyväksy köyhää afrikkalaista paimentolaista tyttärelleen.
Lisa ihastuu itsekin Akeemin vastustuksesta huolimatta ja kaikki näyttää hetken aikaa hyvältä, kunnes Akeemin isä ja koko kuninkaallinen perhe saapuu Amerikkaan ja näin Lisa saa tietää Akeemin olevan kuninkaallinen. Akeem vannoo rakkauttaan Lisalle, vaikkei kertonut hänelle olevansa prinssi. Lisa leppyy asiasta ja pari saa toisensa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa teennäisen vanhahtavaksi komediaksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Hiisi-Golf

Hiisi-Golf on golfklubi Pirkanmaalla, Lempäälässä. Se perustettiin 1996, ja sillä on jäseniä noin 900.
Hiisi-Golf on yhdistyspohjainen kenttä, eikä sille ole pelaajaosakkuuksia. Hiisi-Golf muodostuu kahdesta kentästä: 6-väyläinen pay and play -kenttä Hiisi, sekä 9-väyläinen tasoituskelpoinen Farmi.
Hiisi.
Hiisi on 6-väyläinen, vuonna 1996 tehty par-3 kenttä, jolle ei tarvita greencardia. Kentän toinen reikä on dogleginä pelattava par-4. Kentän par-luku on 19, ja epävirallinen kenttäennätys on 13. Viides reikä on pienen lahden yli pelattava par-3. Kenttä kiertää Hiisi-Golfin rangen, ja kuudennen väylän viheriön tuntumasta löytyy myös harjoitteluviheriö.
Farmi.
Farmi on vuonna 2005 slopattu 9-väyläinen kenttä, jolta löytyy yksi par-5- ja kolme par-3-väylää. Par-3:sia ovat väylät 2, 6 ja 9, ja kentän ainoa, vuonna 2007 valmistunut par-5-väylä on väylä numero 7, joka on keltaiselta "klubitiiltä" 428 metriä pitkä ja punaiselta tiiltä 371 metriä pitkä. 
Farmi on suurimmaksi osaksi järven rannalla sijaitsevaa peltoa, mutta esimerkiksi seitsemännen väylän ensimmäinen puolikas mennään metsän siimeksessä.
Slopattuna kenttäennätys on Harry Niemisen pelaama 66 (kaksi alle parin).
Simulaattori.
Farmi-Golfin talviharjoittelupaikka löytyy Lempäälän keskustasta. Siellä voi simulaattorin lisäksi harjoitella myös puttia ja chippejä.
Artšil (Iberia)

Artšil () oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta noin vuosina 411–435. Hän oli kuningas Mirdat IV:n poika ja seuraaja.
Kaksi tärkeintä georgialaista keskiaikaista kronikkaa, ""Kartlin kääntymys" ja "Kartlin elämä", kertovat erilaiset, toistensa kanssa ristiriidassa olevat versiot Artšilin hallinnosta. Ensimmäisen kronikan kertomus on äärimmäisen lyhyt, mutta siinä valittaen todetaan, että sassanidien virallisen uskonnon zarathustralaisuuden asema kristityssä Iberiassa oli vahva, mikä todistaa sassanidien käytännössä kiistämättömästä valta-asemasta maassa. Toinen kronikka kertoo taas Artšilin menestyksekkäästä kapinasta Persiaa vastaan, hänen Persian rangaistusretkikunnan voitostaan ja kostoretkestään Arraniin. Nykytutkijat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet jälkimmäisen kertomuksen autenttisuuden. 
Artšil esiintyy myös kahdessa armenialaisessa lähteessä: Korjunin teoksessa "Maštotsin elämä"" (cap. 18) ja Mooses Korenelaisen kirjoituksissa (III.60).
Tom Kankkonen

Tom Kankkonen (s. 1960) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Ylellä. Hän on toiminut muun muassa Aamu-TV:n juontajana, Yle Uutisten ulkomaantoimittajana ja Ylen Skandinavian-kirjeenvaihtajana. Tammikuussa 2020 Kankkonen aloitti yhtenä radion Ykkösaamun vuorottelevista juontajista. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Kankkonen on julkaissut kirjat "Turkki – Eurooppaa ja Aasiaa" (2005) ja "Islam Euroopassa" (2008). Hän on palkintoehdokas Suuren Journalistipalkinnon Vuoden journalisti -kategoriassa 2015 erityisesti Syyriaa, Irakia ja Turkkia käsittelevien raporttiensa ansiosta.
Nanni Loy

Nanni Loy (23. lokakuuta 1925 – 21. elokuuta 1995) oli italialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänen töidensä joukossa ovat "Nokkelat pankkirosvot" (1959), "Sankareiden päivä" (1962) ja "Scugnizzi" (1989).
Loy oli ehdolla Oscar-palkinnon, Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun ja kahden David di Donatello -palkinnon saajaksi. Hän voittikin useamman elokuvapalkinnon.
Tintin seikkailut (animaatiosarja)

Tintin seikkailut () on Nelvanan ja Ellipse Programmen ranskalais-kanadalaisena yhteistyönä vuonna 1991 tuottama animaatiosarja, johon tehtiin 39 puolen tunnin mittaista jaksoa. Jaksot perustuvat Hergén "Tintin seikkailut" -sarjakuviin, tosin monista jaksoista jätettiin paljon alkuperäisissä tarinoissa ollutta sisältöä kokonaan pois. Sarjasta on yhteensä kolme tuotantokautta, joista jokainen sisältää 13 jaksoa. Suurin osa sarjan tarinoista on esitetty kahden jakson mittaisina, lukuun ottamatta tarinoita "Tintti Amerikassa", "Salaperäinen tähti" ja "Rakham Punaisen aarre".
Kaksi ensimmäistä tarinaa "Tintti Neuvostojen maassa" ja "Tintti Afrikassa", eivät kuulu animaatiosarjaan muun muassa neuvostovastaisuuden ja rasismin merkkien takia. Lisäksi viimeinen seikkailu, "Tintti ja aakkostaide", ei myöskään kuulu animaatiosarjaan keskeneneräisen sisältönsä vuoksi.
Tarina.
Henkilöt.
Päähenkilöt.
Tintti: Sarjan nuori päähenkilö, ammatiltaan lehtimies, joka joutuu tahtomattaankin erilaisiin seikkailuihin ja kiperiin tilanteisiin, mutta selviää niistä lähes aina nokkeluutensa ja älynsä avulla.
Milou: Tintin uskollinen karkeakarvainen kettuterrieri, joka usein auttaa isäntäänsä parhaan mukaan.
Kapteeni Haddock: Tintin luotettu kumppani, joka lähes aina on tämän mukana seikkailuissa. Haddock on vanha merimies, joka pitää alkoholista sekä on suustaan varsin kovasanainen.
Professori Tuhatkauno: Tintin ja Haddockin hyvä ystävä. Hän on erittäin huonokuuloinen, mutta todella etevä kehittämään ja rakentamaan erilaisia laitteita.
Dupont ja Dupond: Poliisietsiväpari, jotka molemmat pukeutuvat mustiin pukuihin ja knalleihin. Ovat työssään täysin epäpäteviä ja onnistuvat lähes aina tunaroimaan helpoimmatkin tehtävät.
Yleisimmät ja tärkeimmät viholliset.
Rastapopoulos: Ovela ja rikas rikollispäällikkö, joka on yksi Tintin arkkivihollisista. Toiminut muun muassa huumeliigan päällikkönä sekä harrastanut muitakin laittomia liiketoimia. 
Allan: Konnamainen merimies, joka esiintyy useimmiten Rastapopouloksen kätyrinä muun muassa kansainvälisen huumeliigan toimissa.
J. W. Müller: Konnamainen saksalainen tohtori.
Sponsz: Bordurialainen eversti, joka haluaa kostaa Tintille.
Mitsuhirato: Japanilainen agentti, joka esiintyy "Sinisessä lootuksessa".
Pablo: Palkkamurhaaja, joka esiintyy albumeissa "Särkynyt korva" sekä "Tintti ja Picarot".
Le Ponant

Le Ponant on kolmimastoinen ranskalainen luksushuvijahti, jossa on 64 matkustajapaikkaa ja 32 hyttiä.
4. huhtikuuta 2008 Le Ponant joutui somalimerirosvojen kaappaamaksi Adeninlahdella Somalian rannikolla matkallaan Seychelleiltä Välimerelle. Le Ponantissa ei ollut kaappauksen aikana matkustajia, ainoastaan 30 miehistönjäsentä, jotka otettiin panttivangeiksi. Heistä yksi oli kamerunilainen, kuusi filippiiniläisiä, 22 ranskalaisia ja yksi ukrainalainen. Ranskan erikoiskommandojoukko GIGN paikansi aluksen sijainnin ja vapautti panttivangit 12. huhtikuuta.
Vapautusoperaation aikana Ranskan armeijan helikopteri Djiboutin sotilastukikohdasta paikansi kaapparit Jariban kylästä Somaliasta. Tarkka-ampuja osui kaappareiden pakoautoon, ja kommandot pidättivät 12 merirosvoa. Somalian viranomaisten mukaan myös siviilejä loukkaantui operaatiossa, mutta Ranska on kiistänyt tiedon. Kommandot saivat myös takaisin osan omistajan maksamista lunnasrahoista. Kuusi merirosvoa vietiin Ranskaan oikeudenkäyntiä varten.
Kemiallinen energia

Kemiallisella energialla tarkoitetaan aineen rakenneosien kemiallisiin sidoksiin sitoutunutta energiaa. Kaikissa kemiallisissa reaktioissa tapahtuu energian muutoksia, joissa energiaa joko vapautuu (eksoterminen reaktio, jos energia vapautuu lämpönä) tai sitoutuu (endoterminen reaktio). Kemiallinen energia voi muuttua myös muiksi energiamuodoiksi.
Kemiallisen energian muotoja.
Polttoaineiksi kutsutaan aineita, joihin sitoutunut kemiallinen energia voidaan yleensä palamisessa vapauttaa ja muuttaa lämmöksi tai mekaaniseksi energiaksi. Fotosynteesissä kasvit muuttavat aurinkoenergiaa kemialliseksi energiaksi, ja sähköenergiaa voidaan muuttaa kemialliseksi energiaksi sähkökemiallisissa reaktioissa.
Becoming (Ari Koivusen albumi)

Becoming on Ari Koivusen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 11. kesäkuuta 2008. Levy nousi välittömästi ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Levyn myynti on myös ylittänyt kultalevyrajan (15 000 kappaletta).
Albumin ovat tuottaneet Nino Laurenne ja Pasi Heikkilä.
Bradley McGee

Bradley McGee (s. 24. helmikuuta 1976 Sydney) on entinen australialainen pyöräilijä ja nykyinen Team Saxo Bank -tallin urheilutoimenjohtaja.
McGeen merkittävin saavutus maantiepyöräilijänä on vuoden 2003 Ranskan ympäriajon prologin voitto, minkä seurauksena hän piti yllään johtajan keltaista paitaa kolmen päivän ajan. Vuoden 2004 Italian ympäriajossa hän piti johtajan vaaleanpunaista paitaa yhden päivän ajan. Vuoden 2005 Espanjan ympäriajossa hän piti hallussaan johtajan kultaista paitaa neljän päivän ajan. McGee oli ensimmäinen australialainen, joka johti Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailua ja ensimmäinen australialainen, joka on pitänyt hallussaan kaikkien kolmen suuren ympäriajon kokonaiskilpailun johtajan paitaa.
Ratapyöräilijänä McGee on menestynyt niin henkilökohtaisissa kuin joukkuelajeissakin. Hän voitti kultaa maailmanennätysajalla ratapyöräilyn 4000 m joukkuetakaa-ajossa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Henkilökohtaisessa takaa-ajossa hän sai samoissa kisoissa hopeaa oltuaan neljä vuotta aiemmin pronssilla vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneysä. Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa hän voitti kaksi pronssimitalia.
Ratapyöräilyn MM-kilpailuissa McGee on voittanut kultaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuetakaa-ajossa. Myös Kansainyhteisön kisoissa McGee on menestynyt. Hän on voittanut yhteensä 5 kultamitalia Kansainyhteisön kisojen ratapyöräilyssä.
Ratapyöräilyn junioreiden MM-kilpailut, takaa-ajossa kultaa, pisteajossa pronssia
Ratapyöräilyn junioreiden MM-kilpailut, takaa-ajossa ja joukkuetakaa-ajossa kultaa
Ratapyöräilyn MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa kultaa
Olympialaiset, takaa-ajossa ja joukkuetakaa-ajossa pronssia
Tour de l'Avenir, 3. ja 10. etapin voitto
Tour de Normandie, prologin voitto
Grand Prix des Nations, kolmas
Olympialaiset, takaa-ajossa pronssia
Herald Sun Tour, 5 a -etapin voitto
Italian ympäriajo, prologissa kolmas
GP Midi Libre, 4. etapin voitto
Route du Sud, 2 b -etapin (aika-ajo) voitto
Ranskan ympäriajo, 16. etapilla toinen, 9. etapilla kolmas
Ratapyöräilyn MM-kilpailut, takaa-ajossa kultaa
Dauphiné Libéré, pistekilpailun ja prologin voitto
Ranskan ympäriajo, 7. etapin voitto
GP Erik Breukink, kokonaiskilpailussa toinen
Circuit de la Sarthe, kokonaiskilpailussa toinen 
Ranskan ympäriajo, prologin voitto
Sveitsin ympäriajo, 8. etapin (aika-ajo) voitto
Alankomaiden ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 6. etapin voitto
Olympialaiset, joukkuetakaa-ajossa kultaa, takaa-ajossa hopeaa
Route du Sud, kokonaiskilpailun ja 3. etapin (aika-ajo) voitto
Tour de Romandie, sprinttikilpailun ja prologin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, prologin voitto, 2., 7. ja 13. (aika-ajo) etapilla toinen, 17. etapilla kolmas
Ratapyöräilyn maailmancup, Manchester, takaa-ajossa voitto
GP de Villers Cotterêts, voitto
Sveitsin ympäriajo, pistekilpailun ja 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 2. etapilla toinen, 1. etapilla (aika-ajo) kolmas
Ranskan ympäriajo, 21. etapilla toinen
Italian ympäriajo, 1. etapilla toinen
Ratapyöräilyn MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa pronssia
Trond Iversen

Trond Iversen (s. 22. maaliskuuta 1976 Drammen) on norjalainen entinen maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttihiihtoon.
Iversenin ensimmäiset arvokilpailut olivat Salt Lake Cityn olympialaiset 2002, jossa hän sijoittui vapaan tyylin sprintissä kuudenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 hän oli yhdeksäs perinteisen sprintissä. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli vapaan sprintissä seitsemästoista.
Iversen voitti maailmancupissa kaksi kilpailua, molemmat sprinteissä. Hän voitti Göteborgissa 2005 ja Val di Fiemmessä 2002. Lisäksi hän voitti Düsseldorfissa 2005 Johan Kjølstadin kanssa sprinttiviestikilpailun. Palkintokorokkeelle hän ylsi henkilökohtaisissa kilpailuissa seitsemän kertaa. Hän voitti kaudella 2001–2002 sprintin maailmancupin ja oli kaudella 2006–2007 toinen ja 2004–2005 kolmas. Kokonaiskisassa hän sijoittui parhaiten kaudella 2001–2002: kahdenneksitoista.
Kuorsaus

Kuorsaus on hengitysteiden ahtaiden kohtien värähtelyä hengitysilman mukana ja siitä johtuvaa ääntä. Kuorsausta esiintyy nukkuessa. Noin 10–15 % keski-ikäisistä miehistä kuorsaa joka yö nukkumisasennosta riippumatta. Naisilla kuorsaus on jonkin verran harvinaisempaa.
Jokaöinen kuorsaaminen voi olla terveysriski. Sillä on todettu olevan yhteys sydän- ja aivoinfarkteihin. Tupakointi ja alkoholi lisäävät kuorsaamista huomattavasti ja samoin riskejä. Jos kuorsaaminen on äänekästä, katkeilevaa, välillä on selviä taukoja hengittämisessä ja tauot päättyvät erityyppisiin "korahduksiin", "poksahduksiin", "ähinään" ja "puhinaan" ja lisäksi henkilöllä esiintyy voimakasta päiväaikaista väsymystä sekä nukahtelutaipumista, voidaan epäillä henkilön sairastavan jonkin asteista uniapneaa.
Kanga

Kanga on Tansaniassa ja muualla Itä-Afrikassa käytettävä värikäs kietaisuvaate, joka muistuttaa saronkia. Kangassa on yleensä jokin swahilinkielinen mietelause ja samaa kuva-aihetta toistava graafinen kuvio. Yleensä hankitaan kaksi samanlaista kangaa, joista toinen puetaan hameeksi ja toinen ylävartalon suojaksi. Taitavat käyttäjät pystyvät kietomaan kangasta jopa uimapuvun.
Katrin Zeller

Katrin Zeller (s. 1. maaliskuuta 1979) on saksalainen entinen maastohiihtäjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1999–2014.
Zeller sijoittui Sapporon MM-kilpailuissa 2007 25:nneksi 30 kilometrin perinteisen yhteislähdössä ja 29:nneksi 10 kilometrin vapaan kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti avausosuuden hopeaa saavuttaneessa Saksan viestijoukkueessa. Lisäksi hän oli seitsemäs parisprintissä, seitsemästoista yhdistelmäkilpailussa ja kahdeksastoista 10 kilometrillä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli mukana Saksan viestihopeaa saavuttaneessa joukkueessa. Sprintissä Zeller oli neljästoista, 30 kilometrillä 19:s ja yhdistelmäkilpailussa 24:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui viestissä viidenneksi, 30 kilometrillä 12:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi ja 10 kilometrillä 22:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli 10 kilometrillä 11:s, 30 kilometrillä 14:s ja yhdistelmäkilpailussa 25:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 30 kilometrillä 12:nneksi, 10 kilometrillä 25:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 26:nneksi.
Maailmancupissa Zeller saavutti yhden henkilökohtaisen palkintokorokesijoituksen oltuaan kolmas 10 kilometrin perinteisen kilpailussa Lahdessa 2. maaliskuuta 2008. Joulukuussa 2013 hän sijoittui Asiagon parisprintin kolmanneksi yhdessä Denise Herrmannin kanssa. Saksan viestijoukkueen mukana hän on sijoittunut neljä kertaa toiselle sijalle ja kerran kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksitoista kaudella 2011–2012.
Deep Zone Project

Deep Zone Project on bulgarialainen house- ja elektroyhtye. Yhdessä DJ Balthazarin kanssa se edusti Bulgariaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”DJ, Take Me Away”.
Historia.
Deep Zone Projectin perusti kolme muusikkoa, DJ Dian, Rossko ja Luybomir Savov (Dianin isä), vuonna 2000. Vuonna 2002 he julkaisivat debyyttialbuminsa nimeltä "Ela Izgrei". Vuonna 2003 heidän kappaleensa ”Without Caffeine” voitti Best Club Track of the Year -arvonimen MM TV Awards Ceremony -tapahtumassa.
Deep Zone Projectin Eurovisionin edustuskappale ”DJ, Take Me Away” on sijoittunut toiseksi MTV:n Euroopan-listalla.
Deep Zone Project on tehnyt yhteistyötä DJ Balthazarin kanssa muun muassa järjestämällä klubikiertueet Welcome To The Loop ja Red Line, jotka kestivät molemmat 20 päivää ja joihin tuli yleisöä yli 30 000 henkilön edestä.
Maria Selin

Maria Helena Selin (s. 8. syyskuuta 1977 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului Suomen naisten ensimmäiseen olympiamitalin saavuttaneeseen jääkiekkojoukkueeseen.
Selin edusti Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta neljissä arvokisoissa ja saavutti kaikissa pronssimitalin. Olympiapronssia hän sai Naganon 1998 olympialaisissa, MM-pronssia vuosina 1999 ja 2000 sekä EM-pronssia vuonna 1996. Kaikkiaan hän pelasi 82 maaottelua.
Kotimaassaan Selin edusti Karhu-Kissoja, Kiekko-Espoota, Espoo Bluesia ja Jyväskylän Hockey Catseja. Hän voitti Suomen mestaruuden Bluesin riveissä vuosina 1999 ja 2000.
Famars Rombo

Famars Rombo on Famars di Abbiatico &amp; Salvinelli -yhtiön tekemä nelipiippuinen haulikko. Se käyttää mm. 410. kaliiperista panosta. Ase on suunniteltu pienriistan metsästämiseen. Aseen merkittävin ominaisuus on mahdollisuus laukaista kaikki neljä piippua peräkkäin vain yhtä ainoata liipasinta puristaen. Famars Romboa valmistetaan vain rajoitettuja määriä.
Kokomo Arnold

James "Kokomo" Arnold (s. 15. helmikuuta 1901, Lovejoy's Station, Georgia – k. 8. marraskuuta 1968, Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja ja kitaristi. Arnold sai lempinimensä levytettyään Deccalle vuonna 1934 kappaleen "Old Original Kokomo Blues". Tämä alun perin Scrapper Blackwellin laulu "Kokomo Blues" kertoi Kokomo-kahvista. Arnold oli vasenkätinen slidekitaristi. Hänen voimaperäinen slide-soittotyylinsä ja nopea laulutapansa erotti Arnoldin muista aikalaisistaan.
Arnold oppi kitaransoiton alkeet serkultaan John Wiggsiltä ja alkoi soitella 1920-luvun alkupuolella työskennellessään maatilalla Buffalossa, New Yorkissa ja terästyöläisenä Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Vuonna 1929 Arnold muutti Chicagoon ja aloitti salakuljetusbisneksen, jota hän jatkoi läpi kieltolain. Vuonna 1930 Arnold muutti hetkeksi etelään Memphisiin ja teki ensimmäiset äänityksensä toukokuussa Victor-levymerkille. "Rainy Night Blues"/"Paddlin' Madeline Blues" julkaistiin taiteilijanimellä Gitfiddle Jim. Hän muutti takaisin Chicagoon, mutta joutui elättämään itsensä muusikkona kun kieltolaki päättyi vuonna 1933. Kansas Joe McCoy kuuli Arnoldin soittoa ja esitteli hänet Deccan tuottajalle Mayo Williamsille.
Kokomo Arnold levytti Deccalle 10. syyskuuta 1934 ja 12. toukokuuta 1938 kaikkiaan 120 laulua, joista 90 oli Kokomon nimissä ja loput yhdessä kaverinsa Peetie Wheatstrawin kanssa. Yhdessä Peetie Wheatstrawin ja Bumble Bee Slimin kanssa hänestä tuli merkittävä hahmo Chicagon bluespiireissä. Vuonna 1941 Arnold jätti musiikin ja alkoi työskennellä Chicagossa tehdastyöläisenä. Vuonna 1959 Jacques Demetre ja Marcel Chauvard vierailivat Yhdysvalloissa ja löysivät Arnoldin Chicagosta. Arnold ei kuitenkaan halunnut kuullakaan sanaa blues mainittavan. Raportti matkasta ilmestyi "Jazz Hot" ja "Jazz Journal" -lehdissä ja levy-yhtiöt kiinnostuivat Arnoldista. Hän ei kuitenkaan osoittanut kiinnostusta palaamaan levytysstudioon. Kokomo kuitenkin tiettävästi äänitti jotakin Willie Dixonille, mutta nämä äänitykset jäivät julkaisematta ja pian tämän jälkeen Arnold kuoli sydäninfarktiin Chicagossa 67-vuotiaana vuonna 1968. Hänet haudattiin Burr Oakin hautausmaalle Alsipiin, Illinoisiin.
Kuuluisa delta blues -muusikko Robert Johnson levytti Kokomo Arnoldin "Old Original Kokomo Bluesista" oman versionsa "Sweet Home Chicago" vuonna 1936. Toisesta Arnoldin kappaleesta "Sagefield Woman Blues" Johnson teki version "I Believe I'll Dust My Broom", josta kehittyi blues-standardi "Dust My Broom". Aerosmith versioi vuonna 1977 Arnoldin kappaleen "Milk Cow Blues" albumilleen "Draw the Line". Elvis Presley levytti kappaleen The Sun Sessioissa ja se julkaistiin singlenä tammikuussa 1955.
Katja Riipi

Katja Hannele Riipi (s. 26. lokakuuta 1975 Sodankylä) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului Suomen naisten ensimmäiseen olympiamitalin saavuttaneeseen jääkiekkojoukkueeseen.
Riipi on edustanut Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta arvokisoissa kymmenen kertaa ja saavuttanut kuusi pronssimitalia. Olympiapronssia hän sai Naganon 1998 olympialaisissa, MM-pronssia vuosina 1997, 1999, 2000 ja 2004 sekä EM-pronssia vuonna 1996. Kaikkiaan hän on pelannut 176 maaottelua.
Kotimaansa liigassa Riipi on edustanut vuosina 1994–2011 Oulun Kärppiä, Tampereen Ilvestä, Itä-Helsingin Kiekkoa ja Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän on saavuttanut kahdeksan SM-mitalia ja voittanut ainoan Suomen-mestaruutensa HPK:ssa viimeisellä pelikaudellaan 2010–2011. Hän on pelannut myös Sveitsissä, HC Luganon joukkueessa.
Joe Turkel

Joseph "Joe" Turkel (15. heinäkuuta 1927 – 27. kesäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Peli on menetetty" (1956), "Kunnian polut" (1957), "Hohto" (1980) ja "Blade Runner" (1982).
Tiia Reima

Tiia-Riitta Johanna Reima (s. 1. helmikuuta 1973 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului Suomen naisten ensimmäiseen olympiamitalin saavuttaneeseen jääkiekkojoukkueeseen.
Reima edusti Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, kuusissa MM-kisoissa ja viisissä EM-kisoissa. Hän voitti Naganossa 1998 olympiapronssia ja lisäksi viisi MM-pronssia, neljä EM-kultaa ja yhden EM-pronssin. Kaikkiaan hän pelasi 142 maaottelua.
Kotimaassaan Reima on aiemmin edustanut Tampereen Ilvestä, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1990, 1991, 1992 ja 1993, sekä Itä-Helsingin Kiekkoa. Hän on pelannut myös Sveitsissä SC Lyssin ja HC Luganon joukkueissa. Kaudella 2009-2010 hän edustaa Espoon Bluesia.
Pilkkupallokala

Pilkkupallokala ("Canthigaster solandri") on pallokaloihin kuuluva kala. Pallokalojen pitäminen akvaariossa muiden lajien joukossa on arveluttavaa siksi, että ne syövät selkärangattomia ja koralleja ja voivat nyppiä muiden kalojen eviä.
Koko ja ulkonäkö.
Pilkkupallokala kasvaa 11 cm pitkäksi. Sen vartalossa on punaruskealla pohjalla neonsinisiä pieniä pilkkuja. Selkäevän takareunan kohdalla on isompi, sinireunainen musta täplä.
Alkuperä.
Pilkkupallokala on peräisin Indopasifiselta merialueelta. Se elää tyypillisesti 10–36 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen.
Pilkkupallokala on reviirikala, ja koiraat puolustavat aggressiivisesti reviiriään muita koiraita vastaan.
Ravinto.
Plikkupallokala syö luonnossa enimmäkseen levää, mutta myös pieniä selkärangattomia. Jos sitä haluaa pitää riutta-akvaariossa, kaloja kannattaa ruokkia kahdesti päivässä ja tarjota säännöllisesti pakastekuivattua levää, esimerkiksi noria.
Paul Sorvino

Paul Anthony Sorvino (13. huhtikuuta 1939 – 25. heinäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen elokuvissa, teatterissa ja televisiossa esiintynyt näyttelijä.
Sorvino syntyi Brooklynissa, New Yorkissa amerikanitalialaiseen perheeseen ja opiskeli American Musical and Dramatic Academy -oppilaitoksessa. Hän teki debyyttinsä Broadwaylla vuonna 1964 ja elokuvassa vuonna 1970. Hänen yli 50-vuotisen uransa tunnetuin rooli oli luultavasti Paul Cicero elokuvassa "Mafiaveljet" (1990).
Henkilökohtainen elämä.
Näyttelijät Mira Sorvino ja Michael Sorvino ovat Paul Sorvinon lapsia.
Trish Van Devere

Trish Van Devere (s. 9. maaliskuuta 1943 Englewood Cliffs, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Syntyjään newjerseyläinen Van Devere voitti Genie-palkinnon (1980). Lisäksi hän oli vuonna 1973 ehdolla Golden Globen saajaksi. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Yksinäinen sydän" (1972), "Operaatio Alfa" (1973), "Elävät kuvat" (1978), "" (1978), "Keskiyön painajainen" (1980), "Ruumisauto" (1980) ja "Tuomion enkeli" (1988).
Van Devere oli naimisissa George C. Scottin kanssa vuodesta 1972 tämän kuolemaan vuonna 1999.
Marika Lehtimäki

Marika Johanna Lehtimäki (s. 7. helmikuuta 1975 Tampere) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului Suomen naisten ensimmäiseen olympiamitalin saavuttaneeseen jääkiekkojoukkueeseen.
Lehtimäki edusti Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta Naganon 1998 olympialaisissa sekä neljissä MM-kisoissa ja neljissä EM-kisoissa. Olympiapronssin lisäksi hän voitti kolme MM-pronssia, kolme EM-kultaa ja yhden EM-pronssin. Kaikkiaan hän pelasi 83 maaottelua.
Kotimaassaan Lehtimäki edusti Tampereen Ilvestä, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1990, 1991, 1992 ja 1993.
Edward Herrmann

Edward Kirk Herrmann (21. heinäkuuta 1943 Washington – 31. joulukuuta 2014 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin Emmy- ja Tony-palkinnot.
Herrmann valmistui Bucknellin yliopistosta ja opiskeli ilmaisutaitoa myös LAMDA:ssa Englannissa. Hän esiintyi uransa aikana muiden muassa elokuvissa "Punaiset" (1981), "The Lost Boys" (1987) ja "Sietämätöntä julmuutta" (2003) sekä televisiosarjoissa "Gilmoren tytöt" ja "Greyn anatomia".
Herrmann kuoli aivokasvaimeen 71-vuotiaana sairaalassa New Yorkissa sairastettuaan kolme ja puoli vuotta.
Viking (luotainraketti)

Viking oli sarja yhdysvaltalaisen Glenn L. Martin Companyn Reaction Motorsin kehittämiä luotainraketteja, joita tehtiin 14 kappaletta vuosina 1949–1955. Viking-raketista kehitettiin myöhemmin Vanguard-raketti.
Kun Yhdysvallat sai käsiinsä saksalaisen V-2-raketin, se päätti itse kehittää suuren nestemäistä polttoainetta käyttävän raketin, joka olisi saksalaisten rakettia soveltuvampi tieteellisiin tutkimuksiin. Viking-ohjelman tarkoitus oli myös luoda amerikkalaista rakettiosaamista. Vikingien 1–7 pituus oli noin 15 metriä ja paksuus 81 cm. Viking 8:n ja sen jälkeisten rakettien pituus oli 13 metriä ja halkaisija 114 cm. Viking-raketti käytti polttoaineenaan alkoholia ja nestehappea V-2:n tavoin, mutta oli massaltaan puolet V-2:sta. Vikingissä oli ensimmäistä kertaa kääntyvä moottori.
5. lokakuuta 1954 New Mexicon White Sandsista laukaistu Viking nousi 160 kilometrin korkeuteen, mistä se otti ensimmäisen värikuvan trooppisesta hirmumyrskystä. Kuvassa näkyi ensi kertaa Maan kaarevuus. Jotkut Vikingit nousivat 250 kilometrin korkeuteen.
Sanna Lankosaari

Sanna Kristiina Lankosaari (s. 20. elokuuta 1978 Kemi) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen
jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului Suomen naisten ensimmäiseen olympiamitalin saavuttaneeseen jääkiekkojoukkueeseen. 
Lankosaari pelasi Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueessa 100 maaottelua. Hän saavutti Naganossa 1998 olympiapronssia ja lisäksi MM-pronssia vuosina 1997, 1999 ja 2000 sekä EM-pronssia vuonna 1996.
Kotimaassaan Lankosaari on edustanut Oulun Kärppiä ja Itä-Helsingin Kiekkoa. Hän on pelannut myös Sveitsissä Reinachin joukkueessa kausina 2002–2004 ja Oberthurgaun joukkueessa kaudella 2004–2005. 
Lankosaari lopetti pelaajauransa keväällä 2005, mutta syksyllä 2009 hän teki paluun pääsarjatasolle HPK:n riveissä.
Valmennusura.
Lankosaari on toiminut Oulun Kärppien päävalmentajana Naisten liigassa kaudesta 2022–23. Tätä aiemmin hän toimi apuvalmentajana joukkueessa.
Sada Thompson

Sada Carolyn Thompson (27. syyskuuta 1927 Des Moines, Iowa – 4. toukokuuta 2011 Southbury, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on voittanut uransa varrella useita palkintoja, mukaan lukien Emmy- ja Tony-palkinnot.
Des Moinesissa, Iowassa syntynyt Thompson oli vuosina 1977, 1979 ja 1980 ehdolla kolmen Golden Globen saajaksi. Emmyyn hän oli ehdolla yhdeksän kertaa ja voitti sen vuonna 1978 pääroolistaan televisiosarjassa "Family".
Thompson oli niittänyt mainetta teatterissa, televisiossa sekä elokuvissa ja saanut paikan American Theatre Hall of Famessa.
Sari Krooks

Sari Kristiina Krooks (s. 2. helmikuuta 1968 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului Suomen naisten ensimmäiseen olympiamitalin saavuttaneeseen jääkiekkojoukkueeseen.
Krooks edusti Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta yksissä olympialaisissa, viisissä MM-kisoissa ja kolmissa EM-kisoissa. Hän voitti Naganossa 1998 olympiapronssia ja lisäksi MM-pronssia vuosina 1990, 1992, 1994, 1997 ja 1999 sekä EM-kultaa vuosina 1989, 1991 ja 1995. Kaikkiaan hän pelasi 90 maaottelua ja teki niissä tehopisteet 51+40=91 sekä istui jäähyllä 114 minuuttia.
Krooks korotettiin ensimmäisten naisten joukossa suomalaiseen Jääkiekkoleijona-kiekkoaateliin 2009.
Kotimaassaan Krooks edusti Vaasan Sportia ja Tampereen Ilvestä. Hän pelasi myös useiden vuosien ajan Pohjois-Amerikassa edustaen Toronto Aerosia, Russellia ja Beatrice Aerosia.
Jääkiekkouransa jälkeen Krooks kilpaili lumilautailussa jopa maailmancup-tasolla.