tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Knipi

Knipi (oik. Zachris Alexander Stierncreutz ['šä:rnkröits], s. 10. huhtikuuta 1972 Helsinki on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on Egotrippi-yhtyeen perustajajäsen. 
Egotripin ohella hän on soittanut yhtyeissä The Krispies ja The Tunes, jotka kumpikin ovat julkaisseet yhden albumin (The Krispies: "Solid Gold Rockstars" vuonna 1998) ja The Tunes: "Bright Yellow Sun" vuonna 2005).
Knipin tunnetuimpia sävellyksiä ovat muun muassa "Matkustaja" (Egotrippi), "Mestaripiirros" (Anna Puu, Egotrippi, Chisu), "Kaunis päivä, Linnuton puu" (Anna Puu), "Hiljaisuus" (Irina, Samu Haber), "Myöhemmin" (Jonna Tervomaa) ja "Tunnoton" (Jenni Vartiainen).
Ura.
Egotripin perustajajäsenenä ja kitaristina tunnettu Knipi on saavuttanut tähänastisella urallaan neljä Emma-palkintoa sekä lukuisia kulta- ja platinalevyjä. Knipi on Egotripin ohella säveltänyt kappaleita myös monille muille artisteille, muun muassa Anna Puulle, Irinalle, Jenni Vartiaiselle, Johanna Kurkelalle ja Jonna Tervomaalle. 
Debyyttisooloalbumi "Knipi" julkaistiin lokakuussa 2019. Tältä Jukka Immosen tuottamalta albumilta julkaistiin ensimmäinen single “Katkoviivoja” 13. syyskuuta 2019. Albumilla ovat mukana Knipin lisäksi kosketinsoittaja Jussi Liimatainen, rumpali Heikki Kytölä ja basisti Anssi Maasalo. Julkaisun jälkeen Knipi teki kiertueen samalla kokoonpanolla. Kitaristi Jaakko Murros liittyi kokoonpanoon keväällä 2020.
Loppukeväästä 2020 Knipi käynnisti somekanavillaan MusaCorner-videosarjan, jossa hän poikansa Danielin säestämänä esitti sekä omia sävellyksiään että coverbiisejä. Lisäksi julkaistiin albumi "Best of MusaCorner" sekä singlenä Egotripin "Matkustaja"-kappaleesta akustinen versio.
Yhteistyö tuottaja Jukka Immosen kanssa jatkui uusilla julkaisuilla, joista single "00840" ilmestyi toukokuussa 2021. Knipin toinen sooloalbumi "Valoilmiöitä" julkaistiin helmikuussa 2022.
Keväällä 2022 sai ensiesityksensä Ylen edellisenä syksynä taltioitu konsertti "Knipi - Katkoviivoja ja tien varsia".
Knipi on soolouransa ja Egotripin lisäksi myös laulanut taustoja monille suomalaisartisteille (mm. Anna Puu, Matti Johannes Koivu, Tehosekoitin, The Latebirds, Tuure Kilpeläinen, Jonna Tervomaa, Daisy)
Musiikkiuransa lisäksi Knipi on suunnitellut levyjen kansia suomalaisille artisteille: näitä ovat muun muassa Zen Café, Tiktak, Lemonator, The Rasmus, Matti Johannes Koivu, Jukka Poika, Anna Puu, Anna Eriksson, Mamba, Jenni Vartiainen, Jonna Tervomaa ja Rajaton. Hän on suunnitellut myös valtaosan Egotripin albumien kansista ja monia nuottikirjojen kansia.
Yksityiselämä.
Knipin vanhemmat ovat taidemaalari Mikael Stierncreutz (1936–1976) ja valokuvamallina toiminut May-Britt o.s. Seitava. Nimen Knipi hän sai äidiltään alle yksivuotiaana, kun äiti joutui toistuvasti sanomaan pojalleen “knip inte” eli ‘älä nipistele’. Hänen isoisänsä oli graafikko ja julistetaiteilija Helge Mether-Borgström.
Kirjallisuus.
Lokakuussa 2025 julkaistiin Tommi E. Virtasen kirjoittama elämäkerta "Knipi - Kuinka vangita perhonen" (Tammi).
Hepokönkääntie

Hepokönkääntie eli yhdystie 8912 on 2,2 kilometrin pituinen yhdystie Puolangalla Kainuussa. Tie johtaa seututieltä 891 lähelle Hepoköngästä, joka on Suomen korkein luonnonvarainen vesiputous ja eräs Kainuun merkittävimmistä nähtävyyksistä. Tie päättyy pysäköintialueeseen, josta putoukselle johtaa kivituhka- ja lankkupolku.
Whoopi Goldberg

Whoopi Goldberg (oikealta nimeltään Caryn Elaine Johnson, s. 13. marraskuuta 1955 New York) on yhdysvaltalainen koomikko ja Oscar-palkittu näyttelijä.
Hänen näkemyksen mukaan Iran kohtelee naisia paremmin kuin USA mustia.
Menestyttyään stand up -koomikkona San Franciscon alueella Goldberg loi yhdennaisen show’n nimeltä "The Spook Show". Tämä herätti elokuva- ja teatteriohjaaja Mike Nicholsin huomion. Nichols tuotti Goldbergin yhdennaisen show’n Broadwaylle nimellä "Whoopi Goldberg". Show koostui lopulta 156 esityksestä lokakuusta 1984 marraskuulle 1985. Goldbergin ohjelma sai Steven Spielbergin kiinnostuneeksi. Tämä etsi näyttelijöitä elokuvaansa "Häivähdys purppuraa", josta Goldberg sai lopulta uransa ensimmäisen Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta. Hän voitti samasta roolista Golden Globen parhaasta naispääosasta draamaelokuvassa.
Vuoden 1990 elokuvasta "Ghost – näkymätön rakkaus" Goldberg voitti Oscarin parhaasta naissivuosasta samoin kuin Golden Globenkin. Golberg palkittiin roolista myös BAFTA-palkinnolla. Tämän jälkeen hän vahvisti mainettaan komedianäyttelijänä esiintymällä muun muassa elokuvassa "Nunnia ja konnia".
Televisiossa Goldberg on esiintynyt muun muassa Star Trek -sarjassa "Star Trek – uusi sukupolvi" (1988–1993), jossa hänen roolihahmonsa oli baarimestari Guinan. Goldberg on näytellyt myös tilannekomedioissa. Hänellä oli NBC:llä lyhytkestoinen oma sarjansakin nimeltä "Goldberg". Vuodesta 2007 asti hän on ollut "The View" -keskusteluohjelman panelistina.
Goldberg on juontanut Oscar-gaalan neljästi: 1994, 1996, 1999 ja 2002. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
Emmyt.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Kevätlinnunherne

Kevätlinnunherne ("Lathyrus vernus") on pääosin Euroopassa kasvava lehtojen kevätkasvi. Suomessa laji on paikoitellen yleinen.
Ulkonäkö ja koko.
Kevätlinnunherne kasvaa tavallisesti 20–40 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty, siipipalteeton ja lähes kalju. Kasvin lehdet ovat 2–4-parisia ja kärhettömiä. Lehdykät ovat kooltaan 3–6 x 1–3 cm, puikeita ja suippoja. Korvakkeet ovat isoja ja leveitä. Kukinto on 3–10-kukkainen terttu. Kukat ovat nuorina punaiset, mutta vanhemmiten niistä tulee sinisiä. Jos kasvissa on eri aikoihin auenneita kukkia, kukinnosta tulee monivärinen. Teriö on kooltaan 13–20 cm. Kevätlinnunherne kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmänä on 4–6 cm pitkä kalju ja musta palko.
Kevätlinnunherne on myrkyllinen kasvilaji.
Levinneisyys.
Kevätlinnunherneen päälevinneisyysalue ulottuu Ranskasta Venäjälle aina Länsi-Siperiaan, pohjoisessa Norjan, Ruotsin ja Suomen keskiosiin ja etelässä Italiaan ja Pohjois-Kreikkaan. Suomessa kevätlinnunhernettä tavataan yleisesti Etelä-, Kaakkois- ja Keski-Suomessa Raahen korkeudelle saakka. Runsaimmillaan laji on Etelä-Suomessa.
Elinympäristö.
Kevätlinnunhernettä tavataan lehdoissa ja tuoreissa metsissä. Suomessa sitä kasvaa myös harjumaiden käenkaali-mustikkatyypin kankailla.
Käyttö.
Toisinaan kevätlinnunhernettä viljellään koristekasvina. Laji on sukua Suomessa yleisesti koristekasvina viljellylle tuoksunätkelmälle eli tuoksuherneelle ("L. odoratus"). Aikaisemmin kevätlinnunhernettä kerättiin runsaasti toreille myytäväksi muun muassa Helsingissä.
Atoka (Oklahoma)

Atoka on kaupunki Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on Atokan piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin perusti baptistilähetyssaarnaaja J. S. Murrow vuonna 1867. 
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Atokan pinta-ala on 22,0 neliökilometriä, josta kaksi prosenttia on vettä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 3 107 asukasta.
Bambut

Bambut (Bambusoideae) on puuvartisten ikivihreiden heinäkasvien ryhmä. Bambulajeja on yli 1 400.
Levinneisyys.
Bambuja esiintyy useimmilla kuumilla trooppisilla alueilla. Laajimmat bambumetsät ovat Aasian vuoristoissa, joissa bambuja kasvaa jopa 4 000 metrin korkeudessa. Viljeltynä bambuja kasvaa lähes kaikkialla.
Bambut viihtyvät monenlaisissa ympäristöissä alangoista vuoristoihin. Bambut eivät kuitenkaan pidä emäksisestä maaperästä, kuivasta autiomaasta tai suomaista.
Kasvu.
Bambu voi kasvaa jopa 30 metrin korkuiseksi. Se on yksi maailman nopeakasvuisimmista kasveista.
Bambun juurakko on verkkomaisesti leviävä hiusjuuristo.
Yksittäinen bambukasvi versoo suoraan maasta vuosittain useita versoja. Niiden halkaisija riippuu emokasvin iästä, pituutta tulee päivittäin lisää. Bambut, kuten muutkin heinäkasvit, kasvavat maan rajasta, eikä kärjestään. Yksi kasviyksilö voi tuottaa jopa 15 kilometriä bambukeppiä.
Käyttö.
Bambu on riisin ohella Kiinan ja muun Itä-Aasian historian merkittävin kasvi. Sen versot ovat syötäviä, ja sen varsia on historian aikana käytetty erittäin monenlaisiin tarkoituksiin, kuten vaatteisiin, astioihin, työkaluihin, huonekaluihin ja talojen rakentamiseen. Bambulla on sotien aikana vahvistettu terästä, sillä bamburuo’ot kasvattavat teräksen kantavuuden yli kolminkertaiseksi. Kiinalaiset kirjoittivat ennen silkkikirjojen keksimistä viralliset asiakirjansa bambuliuskoille.
Bambusta on tehty siveltimiä, ja siitä valmistetuilla pilleillä voidaan soittaa musiikkia. Bambu oli myös olennainen osa rituaalista teeseremoniaa Kiinassa ja Japanissa.
Eläimistä kultapandat käyttävät bambuja pääravintonaan.
Taiteessa.
Bambua on käytetty taideteosten raaka-aineena, ja se on ollut suosittu maalaustaiteen aihe (etenkin sumi-en). Bambu on myös tavallinen symboli itä-Aasian taiteessa. Sen ”tyhjä sydän” vertautuu vaatimattomuuteen, ikivihreät lehdet muuttumattomuuteen ja ohut runko korkeaan ikään. Tuleen heitetyt bambut halkeilevat paukahdellen kovaa, minkä on uskottu karkottavan demonit. Bambun oksa on laupeuden jumalattaren, Kuan-yinin, symboli. Piirroksissa bambut esiintyvät usein yhdessä krysanteemien, mäntyjen ja luumunkukkien kanssa. Varren nivelsolmujen ajatellaan kuvaavan kehitysasteita kohti korkeampaa viisautta. Japanissa versova bambu yhdistetään ikuiseen nuoruuteen ja voimaan.
Tuotanto.
Maailman suurimpia bambuntuottajia ovat Kiina, Intia, Bangladesh, Indonesia ja Thaimaa.
Kiran Shah

Kiran Shah (s. 28. syyskuuta 1956 Nairobi, Kenia) on lyhytkasvuinen kenialainen stuntmies ja näyttelijä. Shah on esiintynyt mm. elokuvissa , Tumma kristalli ja Kadonneen aarteen metsästäjät. 
Shah on lyhytkasvuinen, sillä hänen pituudekseen on ilmoitettu 126.3 cm. Guinessin ennätysten kirjan mukaan hän on myös maailman lyhin stuntmies.
Alien vs. Predator (Jaguar)

Alien vs. Predator on brittiläisen Rebellion Developmentsin Atari Jaguarille vuonna 1994 julkaisema ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupeli. Peli antoi pelaajan pelattavaksi "Alien"- ja "Predator"-elokuvasarjojen antisankarit ja avaruusmerijalkaväen sotamiehen Lance Lewisin.
Pelin mekaniikka on samankaltainen kuin "Wolfenstein 3D":ssä. Tasoissa ei ole korkeuseroja ja seinien väliset kulmat ovat aina 90 asteen kulmissa. Peli oli eräällä tavallaan esimakua Rebellionin vuoden 1999 Windows-pelille "Aliens versus Predator". "Alien vs. Predator" oli monella tapaa Jaguarin pelien parhaimmistoa.
Proletariaatti

Proletariaatti on yksityistä omaisuutta vailla olevien yhteiskuntaluokka, köyhälistö. Työväenluokka on teollisen vallankumouksen aikana muodostunut käsite yhteiskuntaluokasta, joka ei omista tuotantovälineitä vaan ansaitsee elantonsa palkkatyöstä.
Rooman valtakunnassa proletariaatti ("proletarii") oli "comitia centuriata" -valtiosäännön mukaan alin varallisuusluokka, johon kuuluvien ihmisten, proletaarien, päätehtävän valtiossa katsottiin olevan lapsien () tuottaminen. Karl Marx ja Friedrich Engels tarkoittivat proletariaatilla ihmisiä, jotka saavat toimeentulonsa myymällä työvoimaansa kapitalisteille. Marxismissa työväenluokan ihminen, työläinen, on tuotantovälineet omistavaan luokkaan kuuluvan porvarin vastakohta.
Haileyville

Haileyville on kaupunki Pittsburgin piirikunnassa, Oklahomassa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 813 asukasta.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Haileyvillen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä, josta kaikki on maata. Vuonna 2010 kaupungissa asui 813 asukasta, mikä tarkoittaa 8,8 prosentin laskua vuoden 2000 väkilukuun nähden, jolloin kaupungissa asui 891 asukasta. Vuonna 2010 väestötiheys oli 301 ihmistä neliökilometriä kohden.
Alonso

Alonso on seuraavien henkilöiden etunimi:
Alonso on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Purcell (Oklahoma)

Purcell on kaupunki Oklahomassa Yhdysvalloissa. Se on osa Oklahoma Cityn metropolialuetta ja McClainin piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupunki perustettiin vuonna 1887.
United States Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 26,1 neliökilometriä. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 6 449 asukasta ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 5 884 asukasta. Vuosina 2010–2018 kaupungin väkiluku kasvoi 4,5 prosenttia. Vuonna 2018 Purcellin väestöntiheys oli noin 247 asukasta neliökilometriä kohden.
Daaliat

Daaliat ("Dahlia") on mehevävartisten kesällä kukkivien kasvien suku. Ne ovat alun perin kotoisin Meksikosta, josta tuotiin daalian mukuloita Hollantiin 1872. Nykyisin daaliasta on jalostettu satoja hybridejä. Suku on saanut nimensä nuoren ruotsalaisen kasvitieteilijän Anders Dahlin mukaan. Daalia on Meksikon kansalliskukka ja Seattlen kaupungin tunnus.
Perinteiset daaliat (joriinit) kasvavat 60–80 cm korkeiksi ja tekevät punasävyisiä pallomaisia kukkia. Niiden mukulat nostetaan Suomen oloissa talveksi kellariin. Etenkin parvekkeille on jalostettu kesädaalioita, jotka eivät talvehdi, pysyvät matalina ja haarautuvat hyvin tuottaen pitkäaikaista kukkaloistoa.
Purcell

Purcell tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Purcell-nimisiä henkilöitä.
Purcell on myös seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Quebec Bulldogs

Quebec Bulldogs oli yksi National Hockey Leaguen perustajaseuroja. Bulldogsin virallinen nimi oli Quebec Athletics, jonka käyttö oli erittäin harvinaista. Seura perustettiin jo vuonna 1888 ja se ehti pelata kuudessa eri liigassa ennen lopettamistaan.
Bulldogs aloitti jääkiekkoilun Amateur Hockey Association -sarjassa. Muutaman pienemmän sarjan kautta he olivat lopulta yksi Canadian Hockey Association -sarjan perustajista vuonna 1909. CHA ei kuitenkaan pysynyt pystyssä kuukautta pidempään, kun National Hockey Association perustettiin. Bulldogs epäröi ensin siirtymistä NHA:iin, mutta vuoden kuluttua hekin siirtyivät siihen.
Ensimmäinen kausi NHA:ssa ei sujunut suunnitelmien mukaan, mutta seuraavalla kaudella he olivat liigan ylivoimaisesti paras joukkue. Joe Malone teki 18:ssa pelissä 21 maalia ja Jack McDonald samassa ajassa 18 maalia. Stanley Cup -finaalissa Bulldogs kaatoi Moncton Victoriasin helposti kahdessa ottelussa maalierolla 17–3.
Seuraavalla kaudella Bulldogs jatkoi siitä mihin edellisellä jäi. Malone teki 20:ssä ottelussa huimat 43 maalia ja Tommy Smith 39 maalia. Näiden kahden johdolla Bulldogs murskasi finaalissa Sydney Millionairesin yhtä ylivoimaisesti kuin Victoriasin vuotta aikaisemmin. Ongelmia Bulldogsille aiheutti kuitenkin Pasific Coast Hockey Associationissa pelannut Victoria Aristocrats, joka haastoi Bulldogsin pelaamaan Stanley Cupista. Bulldogsia pidettiin selvänä ennakkosuosikkina, mutta Aristocrats venyi viimeisessä ottelussa 6–1 voittoon ja voitti Stanley Cupin. Hetkeä myöhemmin Aristocratsin voitto hylättiin, koska heidän haasteensa Bulldogsille ei ollut virallinen. Näin ollen Bulldogs sai pitää mestaruutensa.
Tämän jälkeen alkoi Bulldogsin alamäki. NHA:ssa ei tullut enää menestystä seuraavilla kausilla ja vuonna 1917 heitä pyydettiin yhdeksi NHL:n perustajaseuraksi. He eivät pelanneet ensimmäisillä kausilla, mutta kaudella 1919–1920 he palasivat kentille. Jälleen Malone voitti liigan maalipörssin 39:llä maalilla, mutta joukkue ei paljoa juhlinut. Neljä voittoa ja 20 häviötä saivat joukkueen omistajat miettimään uusia vaihtoehtoja. Lopulta seura siirrettiin Hamiltoniin pelaamaan ja sen nimeksi vaihdettiin Hamilton Tigers.
Ashland (Alabama)

Ashland on kunta ("town") Alabamassa, Yhdysvalloissa. Se on Clayn piirikunnan hallinnollinen keskus. 
United States Census Bureaun mukaan Ashlandin pinta-ala on 18,8 km², josta 0,1 km² eli 0,41 % on vettä. Vuoden väestönlaskennan aikaan kunnassa oli 1 965 asukasta, 854 taloutta ja 519 perhettä. Väestötiheys on 104,8 ihmistä neliökilometriä kohden.
Arvo (talous)

Arvo taloudellisessa merkityksessä kuvaa sitä, kuinka arvokkaana vaihdon kohteena olevia asioita eli hyödykkeitä pidetään. Tämän arvon määräytyminen riippuu hyödykkeiden niukkuudesta. Filosofiassa arvo on paljon laajempi käsite. Arkikielessä tavaran tai palvelun arvolla tarkoitetaan yleensä sen hintaa. 
Taloustietessä hyödykkeen arvon määräytymisestä on erilaisia teorioita. Nykyisen uusklassisen näkemyksen mukaan arvo on käytännössä sama kuin hinta. Markkinataloudessa tavaran arvo määräytyy kysynnän ja tarjonnan mukaan. Tasapainon, jossa hyödykkeen rajahyöty ja rajakustannus ovat samoja, määrittää hinta. Tavallisesti ajatellaan, että osa kuluttajista olisi valmiita maksamaan yhdestä yksiköstä tasapainohintaa enemmän. Tällöin he arvostavat hyödykettä enemmän kuin maksavat siitä ja saavat vaihdosta ylijäämää.
Historiallisesti tavaran arvosta on esitetty monia teorioita aina Tuomas Akvinolaisen ja Adam Smithin ajoista lähtien:
Toisin kuin klassisessa taloustieteessä, nykyään yleensä katsotaan, että hyödykkeellä ei ole erityistä sisäistä arvoa (), vaan puhutaan pelkästään hyödykkeiden hinnanmuodostuksesta.
Ghost – näkymätön rakkaus

Ghost – näkymätön rakkaus ("Ghost") on yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 1990. Sen on ohjannut Jerry Zucker ja pääosissa nähdään Patrick Swayze, Demi Moore, Whoopi Goldberg, Tony Goldwyn ja Rick Aviles.
Whoopi Goldberg voitti roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscarin, BAFTAn ja Golden Globen. Lisäksi Bruce Joel Rubin voitti parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarin. Elokuva oli ehdolla lisäksi parhaan elokuvan Oscariin ja Golden Globeen.
Palkintoja.
Oscarit.
Ehdokkaana:
BAFTAt.
Ehdokkaana:
Golden Globet.
Ehdokkaana:
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo "Ghostin" tarjoavan ”fantasiaa, romantiikkaa, jännitystä, kauhua ja komediaa näppäränä ja tunteellisena kokonaisuutena”. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Vesivuoristorata

Vesivuoristorata on huvipuistolaite, joka yhdistää yleensä vuoristoratamaisia elementtejä veteen. Laite voi sisältää lyhyen vuoristorata-ajelun joka päättyy vesialtaaseen, tai se voi olla vesikourussa liikkuva vaunu, joka päättyy hurjaan vesiluisuun, kuten perinteinen tukkijoki. Tyypillinen esimerkki vesivuoristoradasta on Linnanmäen huvipuiston "Vonkaputous".
Järjestelmän tyyppiominaisuus on se, että matkanteko päättyy hurjaan vesiryöppyyn joka kastelee matkustajat.
Hokes Bluff

Hokes Bluff on kaupunki Etowahin piirikunnassa, Alabamassa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku oli vuonna 4 149.
Hokes Bluffin pinta-ala on United States Census Bureaun mukaan 30,6 km². Siitä 0,5 km² eli 1,78 % on vettä. Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 4 149 asukasta, 1 638 taloutta ja 1 273 perhettä. Väestötiheys on 137,9 ihmistä neliökilometriä kohden.
Divertikuliitti

Divertikuliitti on divertikuloosin sairastaneen paksusuolen tulehdus. Se tapahtuu, kun divertikuloosiin aiheuttama pussukka tulehtuu paksusuolessa ja aiheuttaa vatsaonteloon paikallisen tulehduksen. Sairaus voi olla vakava, leikkausta vaativa peritoniitti, eli vatsakalvontulehdus, tai vain lievä kuumeena ja pienenä särkynä oireileva vaiva. Alkuun divertikuliitista aiheutuu vain lievää vasemmanpuoleista alavatsan särkyä ja kuumeilua. Jos sairautta ei hoideta, särky kasvaa ja voi kehittyä peritoniitti. Tähän kuuluvat vatsanpeitteiden jännittyminen, mahan arastelu, korkea kuume sekä huonovointisuus. Paksusuolen tulehtunut divertikkeli aiheuttaa sairauden. Divertikkeli tulehtuu, jos verenkierrossa on häiriöitä ja suolen sisällä painetta. Sairaus ei periydy.
Hoito.
Avohoito on sairauden hoitamisen ensimmäinen vaihe. Siihen kuuluvat antibiootit, kuten kefalosporiinin ja metronidatsolin yhdistelmä. Avohoidon jälkeen annetaan samaa lääkitystä mutta laskimonsisäisesti. Jos antibiootit eivät auta sairauteen, käytetään kirurgisia toimenpiteitä, jolloin tehdään avanne, asetetaan dreeni eli laskuputki tai tehdään suolileikkaus. Leikkaus tehdään joko rauhallisessa vaiheessa tai päivystysleikkauksessa riippuen potilaan iästä. Alle 50-vuotiaille leikkaus tehdään rauhallisessa vaiheessa. Leikkauksessa poistetaan sigmasuoli eli divertikkeleitä kantava paksusuolen osa.
Divertikuloosin akuuttivaihetta voidaan hoitaa myös vähäkuituisella ruokavaliolla. Akuuttivaiheen uusiutumisen ehkäisyyn sitä vastoin suositellaan kuitupitoista ravintoa.
Keith Henson

Howard Keith Henson (s. 1942) on yhdysvaltalainen elektroniikkainsinööri, joka tunnetaan aktiivisena skientologian vastustajana, sekä elämän pidennystä, kryoniikkaa, memetiikkaa ja evoluutiopsykologiaa käsittelevistä kirjoituksistaan.
1970-luvulla Henson perusti vaimonsa kanssa L5 Societyn, joka yhdistyi myöhemmin National Space Instituten kanssa ja muodosti National Space Societyn. 1980-luvulla hän kiinnostui kryoniikasta ja liittyi Alcor Life Extension Foundationiin. Lisäksi hän toimi "Extropy Magazinen" paperiversion toimittajana.
Henson vastaan skientologia.
1990-luvulla Henson postitti skientologien salaisia kirjoituksia alt.religion.scientology uutisryhmään, koska halusi todistaa skientologien harjoittavan lääketieteellistä huijausta. Skientologit haastoivat Hensonin oikeuteen ja oikeustaistelun jälkeen Henson todettiin syylliseksi tekijänoikeusloukkaukseen (muun muassa Electronic Frontier Foundation on kritisoinut päätöstä). Henson haki itsensä konkurssiin ja osoitti mieltään skientologien elokuvastudio Gold Basen edessä, minkä jälkeen hänet pidätettiin.
Henson tuomittiin puolen vuoden vankeuteen, mutta hän uskoi, että vankilaan joutuminen asettaisi hänet hengenvaaraan skientologien taholta. Niinpä hän haki poliittista turvapaikkaa Kanadasta ja eli Brantfordissa, Ontariossa vuosina 2001-2005. Kun turvapaikka-anomuksesta päätettiin antaa lopullinen ratkaisu, Henson epäili hylkäävän päätöksen johtavan siihen, että viranomaiset palauttaisivat hänet USA:han ja päätti lähteä maasta päätöstä edeltävänä yönä. Henson pidätettiin Arizonassa vuonna 2007. Hänet vapautettiin samana vuonna.
Luminanssi

Luminanssi (tunnus L) on fotometrian suure, joka kuvaa pinnalta lähtevää valon voimakkuutta eli "pinnan kirkkautta". Luminanssi kertoo valovoiman tarkastelusuunnassa pinta-alaa kohti. Luminanssin SI-järjestelmän mukainen mittayksikkö on kandelaa per neliömetri (cd/m²).
Luminanssin yksikkönä käytetään joskus myös epästandardia yksikköä nit (1 nit = 1 cd/m²). Tätä yksikköä käytetään usein varsinkin tietokoneen näyttöjen luminanssin yhteydessä. Yksikön nit alkuperäinen merkitys on hämärän peitossa, mutta uskotaan, että se pohjautuu latinankieliseen sanaan "nitere", suomeksi "loistaa".
Luminanssin mittaaminen.
Luminanssia voi mitata erityisillä luminanssimittareilla, jotka ovat hinnaltaan kalliita. Luminanssia voi arvioida tavallisella luksimittarilla mittaamalla heijastuksen kappaleen pinnasta (n. 10–15 cm) ja jakamalla saadun valaistusvoimakkuusarvon "π":llä.
Fribourg (kantoni)

Fribourg (, , , , virallisesti , ) on kantoni Sveitsin länsiosassa. Sen pääkaupunki on Fribourg. Kantonissa on runsaat 300 000 vakinaista asukasta.
Sijainti.
Fribourg sijaitsee Sveitsin Mittellandissa. Fribourgin länsiosa on melko tasaista ylänköä, mutta kaakkoisosassa kohoavat Alppien ensimmäiset rinteet, korkeimpana Vanil Noir, 2 389 m mpy. Kantonin luoteispuolella on Neuchâtelinjärvi (429 m mpy.). Sarinejoki virtaa kantonin läpi.
Historiaa.
Fribourg liittyi Sveitsin valaliittoon vuonna 1481.
Asukkaat ja hallinto.
Fribourg koostuu 133 kunnasta (1.1.2020 alkaen). Kunnat muodostavat seitsemän hallintoaluetta (, ).
Kantonin kaupungit eli yli 10 000 asukkaan kunnat ovat:
Kieli ja uskonto.
Fribourgin kantoni on virallisesti kaksikielinen: ranskaa puhuu pääkielenään 69 prosenttia asukkaista ja saksaa 28 prosenttia (vuonna 2017). Suurin uskonnollinen ryhmä on katoliset, joita oli vuonna 2017 60 prosenttia asukkaista. Kantonin vakituisista asukkaista oli vuoden 2019 lopulla 23 prosenttia on ulkomaalaisia.
Talous.
Kantonin työpaikoista 69 prosenttia oli vuonna 2016 palvelusektorilla. Teollisuus työllisti 25 prosenttia kantonilaisista. Maanviljely on edelleen tärkeä elinkeino: alkutuotanto työllisti vuonna 2014 kuusi prosenttia työvoimasta ja maa-alasta oli 56 prosenttia maatalouskäytössä vuonna 2009. 
Gruyèrejuusto on peräisin Fribourgista. 
Liikenne.
Moottoritiet A1 ja A12 kulkevat kantonin halki.
Koulutus.
Fribourgin kaupungissa toimivan Fribourgin yliopiston toiminta on kantonin vastuulla.
Pöllösumu

Pöllösumu (Messierin luettelon kohde M97, NGC-luettelon kohde NGC 3587) on Ison Karhun tähdistössä sijaitseva planetaarinen sumu, jonka löysi ranskalainen tähtitieteilijä Pierre Méchain 16. helmikuuta 1781. Kansanomaisen nimensä sumu on saanut siitä, että pienellä kaukoputkella katsoen se näyttää pöllön kasvoilta.
Pöllösumun rakenne on planetaarisista sumuista monimutkaisimpia. Sumun keskustähden kirkkaus on 16 magnitudia, ja sen massa on noin 0,7 auringon massaa. Sumussa itsessään arvellaan olevan ainetta noin 0,15 auringon massan verran. Pöllösumun arvellaan muodostuneen noin 6 000 vuotta sitten.
Vakoilumuseo

Vakoilumuseo on vuonna 1998 perustettu kansainvälistä vakoilua käsittelevä erikoismuseo Tampereella. 
Historia.
Museo perustettiin vuonna 1998. Museoidean isä on jo eläkkeelle museon toiminnasta jäänyt viestintäyrittäjä Teppo Turja. Museo oli KGB:n ja Stasin museoitujen tilojen ohella pitkään ainoa laatuaan Euroopassa. Museo toimii Suomessa Tampereen keskustassa entisessä Finlaysonin tehtaassa muun muassa kulttuuripalveluja tarjoavalla alueella. Vakoilumuseon näyttelyyn tutustui tammikuussa 2024 julkistetun tiedon mukaan vuonna 2023 yli 31 000 vierailijaa museon tehdessä kävijäennätyksen. Kävijöistä noin puolet on ulkomaalaisia, suurin osa englannin kielisistä maista, mutta merkittäviä määriä myös Saksasta, Ranskasta, Japanista ja Kiinasta.
Toiminta.
Museo on omistukseltaan yksityinen. Museon perusnäyttely on keskittynyt tarkastelemaan vakoilua yksittäisten vakoojien sekä heidän käyttämiensä menetelmien ja välineiden kautta. Myös muunlaista materiaalia on esillä, muun muassa kylmän sodan aikaista atomivakoilua käsitellään laajasti. Eräs museon kasvatuksellinen tavoite on saada lapset ja nuoret kiinnostumaan museoista yleisestikin. Myös erikoisten ja ainutlaatuisten esineiden säilyttäminen tuleville sukupolville on museon perusfunktioita. Median ja viihdeteollisuuden luoma kuva vakoilusta on melko sadunhohtoinen. Tätä pyritään korjaamaan, vaikka toki museossa on myös viihteellisiä elementtejä. Museossa tapaa myös maailman kuuluisimpia vakoojia kuten Kim Philbyn, Rosenbergit, Richard Sorgen, Mata Harin, Oleg Gordijevskin ja Sidney Reillyn perusteellisten henkilötarinan kera. Kymmenien henkilöhahmojen joukosta löytyvät myös partioliikkeen perustaja Robert Baden-Powell ja Natsisaksaa viekkaasti keksityllä vakoojaverkostolla huijannut Juan Puyol Garcia.
Museo järjestää sopimuksesta opastettuja kierroksia lähinnä suomeksi ja englanniksi. Näyttelyn opaskirja on käännetty myös saksaksi, venäjäksi, japaniksi, puolaksi, ranskaksi, espanjaksi, italiaksi, kiinaksi ja ruotsiksi. Vakoilumuseossa voi suorittaa leikkimielisen "Agenttitestin". Osallistuja saa muistoksi suosituskirjan kykyjä vastaavan organisaation palvelukseen. Se voi olla MI6, FSB, Mossad, CIA, Säpo tai Supo. Polttariryhmille museo tarjoaa ainutlaatuista valheenpaljastustestiä, missä tuleva morsian tai sulhanen laitetaan polttariseurueen toimesta piinapenkkiin. Polttariseurue saa raportin suoritetusta testistä. Museokaupasta voi ostaa vakoiluaiheisia matkamuistoja.
Museon puuhamiehenä toimii Turjan lisäksi Jyrki Auer.
Museon esineistö.
Museossa on esillä muun muassa salakuuntelulaitteita, kätkettyjä mikrofoneja, miniatyyrikameroita, valheenpaljastin, salakirjoituslaitteita, radiolaitteita, väärennöksiä, karttoja, naamioituja ja helposti kätkettäviä aseita sekä optisia laitteita. Kävijät voivat myös itse puuhailla alan laittein. Käytettävissä on näkymätöntä mustetta, pimenäkölaite, äänenmuunnin ja oikean koodin keksimistä odottava kassakaappi. Museosta löytyy myös salahuone ja säkkipimeä vakoilutunneli.
Saimi Hoyer

Saimi Hoyer (o.s. "Nousiainen", s. 18. kesäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen malli, TV-kasvo ja kirjoittaja. 
Ura.
Saimi Nousiainen valmistui ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta. Hän opiskeli kirjallisuutta Oriveden Opistossa ja unkaria, italiaa ja kirjallisuutta Jyväskylän yliopistossa. 
Nousiaisen mallinura alkoi 1995 hänen mentyään vaihto-oppilaaksi Firenzeen Italiaan opiskelemaan teatterialaa. Varsinaisesti hänen mallinuransa alkoi, kun eräs valokuvaaja "löysi" hänet konsertista. Nousiainen pääsi catwalkeille Milanoon, Pariisiin, Lontooseen, New Yorkiin ja Tokioon ja teki töitä muun muassa Dieselille ja Burberrylle. Hänen kuviaan on ollut Italian ja Yhdysvaltain "Voguessa" ja "Marie Clairessa".
Nousiainen lopetti mallintyöt ulkomailla vuonna 2003 ja aloitti "Image"-lehden toimittajana ja "MeNaiset"-lehden kolumnistina. Lisäksi hän kirjoittanut artikkeleita ja kolumneja "Savon Sanomiin", "Anna"-lehteen ja "Ilta-Sanomiin". Nousiainen on toiminut myös Neloskanavan sääohjelman juontajana. 
Vuonna 2005 Nousiainen esiintyi MTV3:n "Mallikoulu 2005" -ohjelmassa. Hän opasti malliksi haluavia naisia kävelemään catwalkilla. Vuonna 2006 hän sai Arman Alizadin ja Heli Roihan kanssa "Unisex"-tyyliohjelman MTV3-kanavalle. Vuonna 2008 keväällä alkaneessa "Suomen Huippumalli haussa" -ohjelmassa Nousiainen on toiminut yhtenä tuomareista. Hän toimi tuomaristossa myös sarjan toisella sekä kolmannella tuotantokaudella keväällä 2009 ja 2010.
Hoyer on Metsähallituksen kansallispuistokummi ja Sieni-ihmiset ry:n perustajajäsen.
Tammikuussa 2016 Punkaharjun Valtionhotelli siirtyi Saimi ja Thomas Hoyerin perustamalle Punkaharjun Luontomatkailu Oy:lle. Näin Hoyerista tuli matkailuyrittäjä ja hotelli- ja ravintolatoiminta käynnistyi mittavan saneeraustyön jälkeen Hotelli Punkaharjussa kesällä 2016. Yritys haettiin kuitenkin konkurssiin huhtikuussa 2023 ja hotelli suljettiin 8. toukokuuta 2023.
Yksityiselämä.
Nousiaisen vanhemmat ovat näyttelijät Soila Komi (k. 2022) sekä Jyrki Nousiainen. Hän on ollut naimisissa silloisen Ruukki Groupin entisen toimitusjohtaja Thomas Hoyerin kanssa vuosina 2006–2018. Heillä on kaksi poikaa. Hoyerilla diagnosoitiin vuonna 2013 hypogammaglobulinemia, joka tarkoittaa IgG-vasta-ainepuutosta ja on harvinainen perinnöllinen sairaus.
Alex Lifeson

Alex Lifeson (oikealta nimeltään Aleksandar Živojinović, s. 27. elokuuta 1953 Fernie, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen muusikko. Hän soitti kitaraa rock-yhtyeessä Rush, jossa hän oli soittanut yhtyeen perustamisesta asti. Hänelle on myönnetty Order of Canada -kunniamerkki.
Lifesonin kitaransoiton innoittajia ovat olleet muun muassa Jimi Hendrix, Jimmy Page, Eric Clapton, Jeff Beck sekä Pete Townshend.
Soittimet.
Lifesonin käyttämät soittimet ovat vaihdelleet suuresti vuosien varrella. Hän on käyttänyt monia eri merkkisiä kitaroita, kuten Fenderin, Gibsonin ja PRS:n valmistamia kitaroita. Lisäksi hänellä oli 1980-luvulla oma signature-merkkinsä nimeltä Signature, joka kuitenkin myöhemmin lakkautettiin. Näitä kitaroita hän käytti A Show of Hands -videolla. Gibson on valmistanut hänelle kaksi eri signature-mallia, jotka ovat ES-355 sekä Gibson Les Paul, joista jälkimmäistä valmistetaan edelleen.
Myös hänen käyttämänsä vahvistimet ovat vaihdelleet suuresti. Uransa alkuaikoina hän käytti paljon Marshallin putkivahvistimia, mutta 1980-luvun jälkipuoliskolla sekä 1990-luvun alussa hän käytti myös jonkin verran Gallien-Kruegerin valmistamia transistorivahvistimia. Hughes &amp; Kettner on valmistanut hänen omaa signature-vahvistintaan, TriAmp MKII Alex Lifeson.
Rushin ulkopuolella.
Lifeson on tehnyt yhden sooloalbumin. "Victor" julkaistiin tekijänimellä Victor vuonna 1996.
David Baltimore

David Baltimore (7. maaliskuuta 1938 New York, Yhdysvallat – 6. syyskuuta 2025 Woods Hole, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen biologi ja yksi vuoden 1975 Nobelin lääketieteen palkinnon saajista.
Baltimore opiskeli sekä biologiaa että kemiaa. Hän suoritti vuonna 1960 Swarthmore Collegea alemman korkeakoulututkinnon kemiasta. Sen jälkeen hän opiskeli eläinten virologiaa Rockefeller-yliopistossa ja jatko-opintoja MIT:ssä sekä väitteli 1964 Rockefeller-instituutista.
Baltimore työskenteli 1965–1968 Salk-instituutissa Renato Dulbeccon kanssa polioviruksen replikaatiota. Baltimore palasi sen jälkeen MIT:hen yhdessä vaimonsa Alice Huangin kanssa. He löysivät yhdessä, kuinka "Indiana vesiculovirus" kopioi itsensä poikkeuksellisella entsyymillä, joka kopioi RNA:ta.
Baltimore sai Nobelin palkinnon työskennellessään MIT:ssä tutkimuksestaan kuinka käänteiskopioijaentsyymi muuntaa RNA:n DNA:ksi. Prosessi on tärkeä retrovirusten, kuten HIV:n, lisääntymisen ymmärtämisessä.
Baltimore toimi jonkin aikaa biolääketieteellisen tutkimuksen Whitehead-instituutin johdossa, ja vuosina 1983–1990 hän oli Rockefeller-yliopiston rehtorina. Häntä pyydettiin eroamaan, kun hän oli ollut puolustamassa Thereza Imanishi-Karia, jota oltiin syytetty tutkimusaineiston väärentämisestä. Baltimore ei varsinaisesti ollut tehnyt mitään väärää, mutta hän suostui eroamaan ja palasi MIT:lle 1994.
Baltimore oli 1997–2006 California Institute of Technologyn rehtorina ja sen jälkeen kolme vuotta American Association for the Advancement of Sciencen puheenjohtajana. Hän oli tuossa tehtävässä muun muassa mukana "Encyclopædia Britannican" neuvonantajien toimituksellisessa lautakunnassa.
Baltimore valittiin 1999 ulkomaalaisjäsenenä Academia Europæaan.
Ptolemaios VII

Ptolemaios VII Neos Filopator () oli ehkä Egyptin kuninkaan Ptolemaios VI:n poika. Ei tiedetä, hallitsiko hän koskaan, mutta hänelle uskotaan myönnetyn kuninkaan arvonimi postuumisti.
Ptolemaios VII:n tarkka henkilöllisyyskin on epäselvä. Erään teorian mukaan hän oli Ptolemaios VI:n ja Kleopatra II:n poika. Ptolemaios VI olisi tehnyt hänestä hallitsijakumppaninsa vuonna 145 eaa. Isänsä kuoltua Ptolemaios VII olisi hallinnut yksin kunnes Ptolemaios VI:n veli Ptolemaios VIII "Fyskon" murhautti hänet ja otti vallan itselleen. Toisen teorian mukaan Ptolemaios VII olisi ollut sama henkilö kuin Ptolemaios Memfites joka oli Ptolemaios VIII "Fyskonin" ja Kleopatra II:n poika. Ptolemaios VIII olisi tehnyt pojastaan kanssahallitsijansa, mutta myöhemmin murhauttanut hänet.
Ptolemaios VII otetaan yleensä mukaan kuningasluetteloon, jotta Ptolemaiosten numerointi ei menisi sekaisin.
Sasu Haapanen

Aleksander ”Sasu” Haapanen () oli suomalainen näyttelijä. 
Ura.
Sasu Haapanen syntyi Helsingissä sorvari Aleksander Haapasen perheeseen. Hän suoritti musiikkiopintoja ja teatterikursseja, kunnes vuonna 1923 hän sai kiinnityksen Koiton Näyttämölle, jossa hän työskenteli kymmenen vuotta. Haapanen teki pitkän uran Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa 1933–1965 ja siitä muodostetussa Helsingin Kaupunginteatterissa aina eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1969 saakka. Hänen näyttämösuorituksistaan huomattavimpia olivat "Hamletin" nimiosa, Akusti "Niskavuoren Hetassa" sekä näytelmässä "Hyvä maa" rooli isänä.
Haapanen esiintyi myös noin neljässäkymmenessä elokuvassa vuosina 1936–1962. Hän näytteli erityisesti herrasmieskonnia ja sota-ajan elokuvissa venäläisiä roistoja. Ensimmäisen merkittävän filmiroolinsa Haapanen teki aatedraamassa "Jääkärin morsian" (1938). Hän esitti juutalaista Isakia, joka vakoilee venäläisten hyväksi. Koomikkona hän ansioitui muun muassa kömpelön herrasmiesmäisen kirjailijan roolissa elokuvassa "Markan tähden" (1938).
Vuonna 1939 Haapanen näytteli kaikkiaan viidessä elokuvaroolissa, joista merkittävin oli elokuvaohjaaja Risto Karpalainen komediassa "Herrat ovat herkkäuskoisia". Roistotyyppejä hän esitti muun muassa elokuvissa "Viimeinen vieras" (1941), "Ryhmy ja Romppainen" (1941), "Onni pyörii" (1942) ja "Tyttö astuu elämään" (1943). Elokuvassa "Suomisen Ollin tempaus" (1941) Haapanen on rehti ja isänmaallinen maalari Suominen.
Haapanen kertoi Elokuva-Aitalle vuonna 1944 kyllästyneensä roistojen esittämiseen, mutta toisaalta totesi uusien vivahteiden löytämisen erilaisiin konnatyyppeihin tuovan näyttelijänkyvyille haastetta. Mieluisiksi elokuvarooleikseen hän mainitsi "Jääkärin morsiamen" Isakin sekä "Tuomari Martan" (1943) nimismies Pellikan. Vuonna 1945 Haapanen tulkitsi ansiokkaasti miespääosaa Hella Wuolijoen näytelmään perustuvassa elokuvassa "Vastamyrkky". Sodan jälkeen hän näytteli valkokankaalla sivuosia. Näistä huomattavin oli torikauppias Eriksson Maria Jotunin teksteihin perustuvassa elokuvassa "Kun on tunteet" (1954). Viimeisen elokuvaroolinsa Haapanen näytteli Maunu Kurkvaaran ohjaamassa elokuvassa "Yksityisalue" (1962).
Sasu Haapanen levytti vuonna 1930 noin 15 iskelmää, kuten ”Ali Baba”, ”Kaarina”, ”Kasakka” (”Tosca-valssi”) ja ”Särkynyt elämä”. 
Haapanen palkittiin vuonna 1955 Pro Finlandia -mitalilla. Hän esiintyi 1960-luvulla useissa televisiotuotannoissa ja radiokuunnelmissa. Haapanen tunnettiin varsinkin Outsiderin ja Reino Helismaan radiosarjojen käheänä kertojaäänenä.
Haapanen on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Punainen kukko

Punainen kukko on suomalaisen metalliyhtye Mokoman ensimmäinen EP. Se ilmestyi vuonna 2003. EP:n nimikappale on julkaistu myös "Kurimus"-albumilla ja "Pillipiipari"-kappaleen alkuperäisversio löytyy yhtyeen debyyttialbumilta "Valu". "H.E.L.L." on cover-versio Chargedin kappaleesta "A.C.N.R."
Punainen kukko-EP on Mokoman viimeinen julkaisu, jolla soittaa yhtyeen alkuperäinen basisti Heikki Kärkkäinen.
EP debytoi Suomen virallisen singlelistan sijalla 11.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Mokoma.
Kappaleet ”Täältä etelään” ja ”Marjat” ovat mukana myös "Kurimus"-albumin vuonna 2005 julkaistulla vinyyliversiolla.
Armonistuin

Armonistuin on kristillisessä perinteessä kuva Jumalasta ottamassa vastaan uhrattua poikaansa. 
Armonistuin on kristinuskon vahvimpia symboleita. Siihen liitetään Raamatun teksti "Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut" tai katkelmia Paavalin kirjeistä. Juutalaisen perimätiedon ja Raamatun mukaan armonistuin on liitonarkin kultainen kansi, jonka päissä kaksi kerubia peittää kannen siivillään.
Keskiajalla armonistuin kuvattiin Pyhänä kolminaisuutena ensin niin, että Jumala pitää edessään ristiinnaulittua poikaansa ja heidän yläpuolellaan leijuu Pyhän Hengen kyyhkynen. Myöhäiskeskiajan kuvaesityksissä taas Jumala istuu valtaistuimellaan kuollut poikansa sylissään.
Jaco Pastorius (albumi)

Jaco Pastoriuksen samanniminen debyyttisoololevy julkaistiin alun perin vuonna 1976. Levyn muilla raidoilla soittaa useita kuuluisia jazzmuusikoita, kuten Herbie Hancock, Wayne Shorter, Hubert Laws ja Don Alias.
Levy alkaa cover-versiolla Miles Davisin "Donna Leestä" (kappale on alun perin kreditoitu Charlie Parkerin sävellykseksi). Toinen kappale on funk-raita, jossa laulajina on R&amp;B duo Sam &amp; Dave. Se on myös levyn ainoa vokaaliraita. Kolmas kappale, "Continuum", on Pastoriuksen varsin kokeellinen sävellys, jota dominoivat ilmavasti käytetty basso ja kaksi sähköpianoa. Neljäs raita on jousisektion tuella esitetty jazzmainen nopeahko sävellys, joka osittain yhdistyy Hancockin kappaleeseen "Speak Like A Child". B-puolen aloittava "Portrait of Tracy" on Jacon bassollaan yksin soittama hidas sävellys. "Opus Pocus" on steel-rumpuja hyödyntävä melodinen fuusiokappale, jossa saksofonissa on Wayne Shorter. "Okokole Y Trompa" on yksinkertainen sävellys, jossa bassokuvion ja lyömäsoittimen päällä kuullaan puhallinsooloa. "(Used to Be a) Cha-Cha" on puhdasta jazzia edustava sävellys, jossa huilisti Hubert Laws puhaltaa melodian piccolollaan. Laws, Hancock ja Pastorius soittavat kaikki pitkän soolon. Viimeinen raita, "Forgotten Love", on Pastoriuksen sävellys pianolle ja jousille, jossa hän ei itse soita laisinkaan.
Stanssaus

Stanssaus eli muotoleikkaus ( = meistää) on painotekniikassa käytettävä menetelmä, jolla "stanssia" käyttämällä viimeistellään käsiteltävänä oleva materiaali leikkaamalla se haluttuun muotoon, joka näin voidaan saada poikkeamaan normaalista arkin muodosta lähes rajattomasti.
Sovellettuna menetelmää käytetään myös metallituotteiden pintakäsittelyyn tai levyjen aukottamiseen. Tällöin sen nimityksenä on yleisemmin käytössä meisto ja työvälineen nimenä vastaavasti "meisti".
Unikeot

Unikeot (Gliridae) on jyrsijöiden lahkoon kuuluva nisäkäsheimo. Ne ovat suurisilmäisiä ja pitkähäntäisiä, elävät yleensä puissa ja liikkuvat lähinnä öisin. Maailman unikeoista suurin osa asuu Euroopassa, joitakin lajeja myös Afrikassa ja Aasiassa. Muinaisessa Roomassa unikekoja syötiin herkkupaloina.
Unikekolajeja on kuollut sukupuuttoon; nykyisin lajeja on 28. Ne jaetaan useimmin yhdeksään sukuun, mutta muunkinlaista ryhmittelyä esiintyy.
Tammihiiri ("Eliomys quercinus") on ainoa Suomessa esiintynyt unikekolaji.
Unikekoa ("Glis glis") ja afrikanunikekoa ("Graphiurus murinus") pidetään joskus lemmikkinä.
Suunnistaminen

Suunnistaminen on systemaattinen tapa liikkua oikeaan paikkaan oikeaa reittiä myöten. Suunnistamisessa voidaan käyttää apuna karttaa, kompassia, GPS:ää, tähtiä, sekstanttia, opasteita, radioaaltoja, tunnettuja maamerkkejä, sanallisia ohjeita ja monia muita välineitä. Merellä suunnistamista kutsutaan navigoinniksi.
Suunnistaminen rakennetuilla väylillä Suomessa.
Tie- ja katuliikenteen suunnistamisen apuna voidaan tieliikennelain nojalla käyttää laissa määriteltyjä liikennemerkkejä ja opasteita. Tienkäyttäjien suunnistamisen avuksi väylien varteen ja yläpuolelle voidaan asentaa liitteessä 3.6 määriteltyjä opastusmerkkejä F1-F57.2 ja liitteessä 3.7 määriteltyjä palvelukohteiden opastusmerkkejä G1-G42.
Kiinteissä opasteissa nimetään joko tekstillä tai symbolilla opastettava kohde ja suunta, jossa kyseinen kohde sijaitsee. Opasteessa voidaan esittää myös etäisyys kohteeseen soveltuvalla mittayksiköllä. Käytännössä etäisyys ilmoitetaan joko metreinä tai kilometreinä.
Maanteiden ulkopuolella voidaan käyttää myös vapaamuotoisia opasteita. Esimerkiksi jalankulkijoille ja pyöräilijöille rakennetuilla väylillä voi olla näiden tienkäyttäjien tarpeisiin opasteita. Ylläpidetyillä ulkoiluun suunnitelluilla väylillä kuten laduilla ja pururadoilla on usein omat vapaamuotoiset opasteet.
Suunnistamisen apuvälineet.
Kauan ihmisten käytössä ollut suunnistamisen apuväline on painettu kartta, jota voidaan käyttää yksinään tai toisen apuvälineen kuten kompassin kanssa. Saatavilla olevan tekniikan kehityttyä on suunnistamisen avuksi tullut sähköisiä apuvälineitä.
Navigaattori on erillinen sähköinen laite, johon on ladattu kartta. Navigaattori kykenee paikantamaan oman sijaintinsa ja sijoittamaan sen laitteelle ladatulle kartalle. Navigaattorin etuna painettuun karttaan nähden on valmiin reitin ehdottaminen ja reittiohjeiden ääneenlukeminen ajoneuvon kuljettajalle. Ääniohjeiden avulla kuljettaja pystyy keskittymään ajamiseen eikä matkalla tarvitse yleensä pysähtyä lukemaan karttaa.
Karttasovellukset ja karttapalvelut ovat tulleet saataville älypuhelinten ja internet-verkon kattavuuden laajenemisen myötä.
Suomen Ekumeeninen Neuvosto

Suomen Ekumeeninen Neuvosto (lyh. SEN, ) on Suomessa toimivien kirkkojen, kristillisten yhteisöjen ja seurakuntien ekumeeninen yhteistyöelin. Ekumeenisella neuvostolla on 11 jäsenkirkkoa, 5 tarkkailijakirkkoa tai -yhteisöä ja 29 kumppanuusjärjestöä.
Ekumeeninen neuvosto perustettiin vuonna 1917 World Alliance -liikkeen osana. Vuonna 1933 siitä tuli Suomen Yleiskirkollinen Toimikunta ja vuonna 1963 Suomen ekumeeninen neuvosto. Ekumeeninen neuvosto sai ensimmäisen päätoimisen pääsihteerin ja oman toimiston vuonna 1971.
Suomen ekumeeninen neuvosto antaa nykyisin vuosittain rukouspäiväjulistuksen. Rukouspäiviä vietetään 18. tammikuuta ja 24. lokakuuta. Sen muuta toimintaa ovat vuosittaiset syys- ja kevätkokoukset, erilaiset seminaarit ja julkaisutoiminta. SEN:lla on seuraavat jaostot, jotka myös järjestävät tapahtumia: kasvatusasiain jaosto, nuorisojaosto, teologisen ja opillisen keskustelun jaosto, paikallisekumenian jaosto, yhteiskunnallisten kysymysten jaosto, yhdenvertaisuusjaosto sekä suomenruotsalaisen ekumeniikan jaosto ("sektion för finlandssvensk ekumenik").
Vuonna 2013 neuvoston pääsihteeri Heikki Huttunen sai Euroopan parlamentin myöntämän Euroopan kansalaispalkinnon ansioistaan ekumeniassa ja kansainvälisissä projekteissa sekä tunnustuksena Suomen ekumeenisen neuvoston työlle.
Pääsihteerit.
Ekumeenisen neuvoston pääsihteereinä ovat toimineet:
Ricky Martin

Ricky Martin (oikealta nimeltään Enrique Martín Morales, s. 24. joulukuuta 1971 San Juan, Puerto Rico) on maailman suosituimpia latinopopin esittäjiä.
Ricky Martin lauloi nuorena kuorossa ja pääsi 12-vuotiaana jäseneksi poikabändi Menudoon, joka oli suosittu Latinalaisessa Amerikassa. Hänet kuitenkin erotettiin yhtyeestä, kun hän tuli sen säännöillä "yli-ikäiseksi" 17-vuotiaana. Vuonna 1989 Martin muutti New Yorkiin ja yritti luoda soolouraa mutta ei aluksi menestynyt. Niinpä hän muutti Meksikoon, jossa julkaisi kaksi ensimmäistä albumiaan. Levyt menestyivät hyvin, ja siitä rohkaistuneena Martin muutti Los Angelesiin. Siellä hän pääsi esiintymään General Hospital -nimisessä saippuaoopperassa, ja hän julkaisi vielä kaksi espanjankielistä albumia. Hänen suosionsa kasvoi, ja hänet kiinnitettiin Les Miserables -musikaaliin Broadwaylle.
Vuonna 1999 julkaistiin ensimmäinen englanninkielinen sooloalbumi "Ricky Martin", ja varsinkin single Livin' la Vida Loca teki Martinista tähden Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Seuraavana vuonna julkaistiin albumi "Sound Loaded", joka oli kaupallinen menestys, mutta Martin taas piti sitä taiteellisena pettymyksenä ja hänen mielestään se oli huono vaikka tuotti 7-8 milj. Ricky Martin vetäytyi osittain julkisuudesta ja julkaisi vasta 2005 seuraavan englanninkielisen albuminsa "Life".
Yksityiselämä.
Vuonna 2010 Martin kertoi olevansa homoseksuaali. Hän kihlautui vuonna 2016 Jwan Yosefin kanssa ja he avioituivat vuonna 2018. Elokuussa 2008 Martinista tuli kaksospoikien ja vuonna 2018 tytön isä sijaissynnyttäjän avulla. Hän odottaa loppuvuodesta 2019 jälleen sijaissynnyttäjän avulla neljättä lastaan.
Diskografia.
Singlet.
Albumilta "Ricky Martin":
Albumilta "A Medio Vivir":
Albumilta "Vuelve":
Albumilta "Ricky Martin" (vuoden 1999 versio):
Albumilta "Sound Loaded":
Albumilta "Almas del Silencio":
Albumilta "Life":
Albumilta "MTV Unplugged":
Nikola Žigić

Nikola Žigić (, s. 25. syyskuuta 1980 Bačka Topola, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin pääsarjassa Premier Leaguessa pelaavaa Birmingham Cityä, jonne hän siirtyi Valenciasta. Žigić on myös aikaisemmin urallaan edustanut Racing Santaderia, kaudella 2006–2007. Kotimaassaan Žigić on edustanut muun muassa Belgradin Punaista Tähteä. Hänet valittiin kahdesti silloisen Serbia ja Montenegron pääsarjan parhaaksi pelaajaksi (2003, 2005). Hän on 202 senttimetriä pitkä. Koostaan huolimatta Žigićiä pidetään myös erittäin taitavana. 
Huolimatta hyvistä esityksistään Serbia ja Montenegron pääsarjassa, Žigić sai ensimmäisen maajoukkuekutsunsa vasta vuonna 2005. Hän on tehnyt maajoukkueessa muutamia maaleja, mutta näkyvin esitys lienee ollut vuoden 2006 MM-kilpailujen ratkaisevassa karsintaottelussa Espanjaa vastaan, jossa hän järjesteli Mateja Kežmanin 1–1-tasoitusmaalin. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös varsinaisessa MM-lopputurnauksessa.