tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vuorisusi

Vuorisusi eli viidakkosusi ("Cuon alpinus") on Aasiassa elävä uhanalainen koiraeläinlaji. Sen Afrikan savannilla elävä sukulainen on hyeenakoira. 
Aiemmin lajista on myös käytetty nimiä aasianvillikoira ja siperiantunturisusi.
Ulkonäkö ja koko.
Vuorisusi on yleisväritykseltään punertavanruskea, vatsapuoli on muuta ruumista hieman vaaleampi. Häntä on musta ja tuuheakarvainen. Poikaset ovat noin kolmen kuukauden ikäisiksi asti noenruskeita.
Täysikasvuisen vuorisuden pituus on noin 135 cm, josta hännän osuus on 40–45 cm. Aikuinen yksilö on säkäkorkeudeltaan noin 50 cm ja painoltaan 17 kg.
Elinympäristö.
Vuorisusi elää metsäisillä alueilla, jotka antavat sille hyvän ympäristön metsästää ja vaania. Vuorisutta tavataan myös mäkisillä ja ruohoisilla alueilla. Sitä tavataan nykyisin Aasiassa muun muassa Malesiassa, Sumatralla sekä Intiassa. Alkujaan se on esiintynyt myös Keski-Aasiassa ja Venäjällä, mutta nyt hävinnyt.
Käyttäytyminen.
Vuorisusi on sosiaalinen eläin, ja se elää yleensä kymmenen tai useamman eläimen laumoissa. Vuorisudet voivat joskus muodostaa jopa yli 40 yksilön yhteisöjä. Vuorisusiparit huolehtivat metsästämisestä ja pennuistaan yhteistyöllä. Vuorisusien äännähdykset koostuvat muun muassa erilaisista huudahduksista, maukumisen kaltaisista äänistä, vihellyksistä ja erilaisesta sähisemisestä.
Saalistus.
Joskus vuorisusiperheet yhdistäytyvät, ja hyökkäävät suuremman eläimen kimppuun yhdessä. Ne saalistavat esimerkiksi sikoja. Suurena ryhmänä ne hyökkäävät jopa Intian suurten nautaeläinten ja leopardien sekä tiikereiden kimppuun. Vuorisudet ovat erinomaisia uimareita, ja joskus ne ajavat saalistamansa eläimen veteen.
Pamfletti

Pamfletti tarkoittaa kiistakirjaa tai kiistakirjoitusta. Tavallisesti pamfletilla tarkoitetaan jotakin ajankohtaista ilmiötä koskevaa ohuehkoa kirjaa.
Pamfletti on nimensä mukaisesti kriittinen ja usein asioita kärkevästi käsittelevä. Pamfletissa kirjoittaja esittää suoraan omia mielipiteitään ja kannanottojaan.
Extreme (yhtye)

Extreme on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, joka oli erityisen suosittu 1990-luvun alussa. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita funkista ja glam metalista. Extreme perustettiin Bostonissa vuonna 1985. Seuraavina vuosina yhtye sai suosiota lähinnä kotiseuduillaan. Vuonna 1988 Extreme solmi levytyssopimuksen A&amp;M Recordsin kanssa. Yhtyeen ensimmäinen albumi, "Extreme" julkaistiin vuonna 1989 ja yhtye alkoi saada suosiota myös oman kotiseutunsa ulkopuolella. Toinen albumi, "Extreme II Pornograffitti", ilmestyi seuraavana vuonna. Yhtye hajosi vuonna 1996. Parhaiten yhtye tunnetaan hiteistä "More Than Words" ja "Get The Funk Out". 
Muutamien 2004 ja 2006 tapahtuneiden paluukeikkojen innoittamana yhtye ilmoitti marraskuussa 2007 palaavansa yhteen uuden albumin ja kiertueen myötä. Kokoonpanon kerrottiin olevan sama kuin 11 vuotta aikaisemmin yhtyeen hajotessa lukuun ottamatta rumpali Michael Manginia, jonka korvaajaksi ilmoitettiin Kevin Figueiredo. Myös yhtyeen ensimmäisen rumpalin Paul Gearyn ilmoitettiin olevan mukana yhtyeen managerina. Extremen ensimmäinen albumi 13 vuoteen sai nimekseen "Saudades De Rock," ja se ilmestyi Yhdysvalloissa 8. elokuuta 2008. Albumi on saanut kriitikoilta enimmäkseen positiivisen vastaanoton.
Extremen ensimmäinen albumi 15 vuoteen, "Six", julkaistiin 9. kesäkuuta 2023.
Dokken

Dokken on vuonna 1977 perustettu yhdysvaltalainen glam metal -yhtye. Sen tunnusmerkkejä olivat kitaristi George Lynchin soittotaidot, laulaja Don Dokkenin pehmeä ääni ja kappaleiden tarttuvuus ja popahtavuus yhdistettynä heavy metal -riffeihin. 
Historia.
Yhtyeen perustamisvuonna julkaistiin ensimmäiset singlet, "Hard Rock Woman" ja "Paris Is Burning". Heidän ensimmäinen täysimittainen albuminsa, "Breaking the Chains", julkaistiin vuonna 1983. Yhtyeestä tuli pian suosittu Euroopassa, mutta Yhdysvalloissa se oli näihin aikoihin vielä melko tuntematon. Vuonna 1984 julkaistu "Tooth and Nail" oli yhtyeen läpimurto Yhdysvalloissa. Myös seuraavat kaksi albumia, "Under Lock and Key" sekä "Back for the Attack" olivat menestyksiä. Jälkimmäisen päätöskappale "Dream Warriors" soi elokuvassa Painajainen Elm Streetillä 3 - Unien soturit. 
Vuonna 1988 yhtye hajosi Don Dokkenin ja George Lynchin riitoihin: Dokken olisi halunnut tehdä lisää muutaman minuutin pituista hittihakuista materiaalia, Lynch taas itselleen enemmän vapautta sooloiluun. Yhtye palasi vuonna 1992, mutta ensimmäinen tauon jälkeinen albumi, "Dysfunctional", julkaistiin vasta vuonna 1995. Tauon jälkeen yhtye ei tosin ole saanut enää kovin paljoa suosiota. Levyjä Dokken on myynyt yli 10 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Great White

Great White on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Sen musiikki luokitellaan yleensä hair metaliksi, mutta yhtyeen musiikissa on kuultavissa myös selvät blues rock -vaikutteet. Yhtye perustettiin Los Angelesissa vuonna 1981, mutta se sai suosiota vasta vuonna 1989, kun se julkaisi hittinsä ”Once Bitten, Twice Shy”. Yhtye jatkoi toimintaansa 1990- ja 2000-luvuilla, mutta ei enää onnistunut saamaan mainittavaa suosiota. Kuuluisimpia kappaleita ovat muun muassa ”Once Bitten, Twice Shy”, ”Save Your Love”, ”Rock Me” ja ”Love Is A Lie”.
Historia.
Great White soitti ensimmäisen keikkansa 1981 nimellä ”Dante Fox” The Troubadour -klubilla, joka sijaitsee Hollywoodissa, Kaliforniassa. Äänitettyään useita demoja yhtye valitsi itselleen manageriksi Alan Nivenin. Jack Russel esitteli kitaristi Mark Kendallin uudelle managerille nimellä ”Mark Kendall, The Great White”. Kuultuaan tämän ja nähtyään Markin soittamassa sooloaan valkoisella Fender Telecaster -kitaralla valkoisessa asussa vaaleine hiuksineen Niven päätti, että nimi vaihdetaan Great Whiteen.
Vuonna 1982 Mark Kendall, Jack Russell, rumpali Gary Holland ja basisti Lorne Black äänittivät ja julkaisivat viiden kappaleen EP:n "Out Of The Night". Nivenin ansiosta Los Angelesin radioasema KMET:in ja KLOS-FM alkoivat pyörittää EP:n biisejä soittolistoillaan. Yhtye siirtyi nopeasti paikallisklubeista tuhatpäisen yleisön eteen suuriin konserttisaleihin, kuten Perkins Palace Pasadenassa, The Palace Hollywoodissa ja The Country Club Resedassa. 
Vuoden 1984 alussa Great White nauhoitti debyyttialbuminsa "Great White". Yhtye lähti heti Britanniaan Whitesnaken ”Slide It In” -kiertueen sivuesiintyjänä sekä Yhdysvaltoihin ja Kanadaan Judas Priestin ”Defenders of the Faith” -kiertueen lämmittelijänä.
Vuoteen 1986 mennessä yhtyeeseen oli liittynyt uusi rumpali Audie Desbrow ja kosketinsoittaja-kitaristi Michael Lardie. Uudistunut yhtye alkoi kehittää seuraavaa levyään "Shot In The Dark". Julkaistuaan sen Great White lähti kiertueelle Dokkenin kanssa ja alkoi lähestyä yhä suurempaa suosiota.
Great White oli kuumimmillaan vuonna 1987 julkaistuaan kolmannen levynsä "Once Bitten...", jolla oli hitit ”Rock Me” ja ”Save Your Love”. Levy myi platinaa huhtikuussa 1988. Yhtye jatkoi putkea toisella samankaltaisella levyllä "...Twice Shy", joka ilmestyi 1989. Levy sisälsi Great Whiten historian suurimman hitin ”Once Bitten, Twice Shy”. Se on alun perin Ian Hunterin. "...Twice Shy" myi platinaa kesäkuussa 1989 ja tuplaplatinaa saman vuoden syyskuussa. Levy oli myös Grammy-ehdokkaana parhaan hard rock -esityksen kategoriassa.
”Once Bitten, Twice Shyn” musiikkivideolla esiintyi malli Bobbie Brown, Warrantin ex-laulajan Jani Lanen ex-vaimo.
Helmikuussa 2003 yhtyeen konsertissa Station Club -yökerhossa West Warwickissa syttyi tuhoisa tulipalo, jossa menehtyi 100 ja loukkaantui toistasataa ihmistä.
SELinux

SELinux, "Security-Enhanced Linux", on alun perin Yhdysvaltain NSA:n Linux-ytimeen kehittämä laajennus, joka sisältää tuen ja työkalut käyttäjien ja järjestelmän oikeuksien normaaleja Unix-käyttäjäoikeuksia tarkempaan hallintaan ("mandatory access control", MAC). MAC ei ole käyttäjän hallittavissa ja sillä rajataan järjestelmän sotkemista tai turvamekanismien ohittamista.
NSA julkaisi ensimmäisen version ohjelmistosta avoimen lähdekoodin GNU GPL -lisenssillä 22. joulukuuta 2000. Muihin merkittäviin kehittäjiin kuuluvat Red Hat ja Network Associates sekä Secure Computing, jälkimmäisistä molemmat nykyisin Intel Securityn omistamia. Nykyään SELinuxia kehittää Linux-yhteisö (eikä NSA).
SELinux on kuulunut viralliseen Linux-ytimeen versiosta 2.6 lähtien (elokuu 2003).
Androidissa se on ollut versiosta 4.3 lähtien.
Red Hat Enterprise Linux (RHEL) otti SELinuxin käyttöön versiossa 4 vuonna 2005, Fedora Core versiossa 2 (2004), Debian 4.0 Etch-julkaisussa (2007) ja Ubuntu versiossa 8.04 ”Hardy Heron” (2008).
SELinux ei ole ainoa MAC-ratkaisu Linuxissa vaan vaihtoehtoja ovat muun muassa AppArmor, TOMOYO ja Smack ("Simplified Mandatory Access Control Kernel").
William Baffin

William Baffin (1584 – 23. tammikuuta 1622) oli englantilainen merenkulkija ja löytöretkeilijä. Hän teki löytöretkiä Amerikan arktiseen saaristoon, Grönlantiin ja Huippuvuorille. Hänen varhaislapsuudestaan tiedetään hyvin vähän, mutta hänen uskotaan syntyneen Lontoossa vaatimattomissa oloissa. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1612, jolloin hän liittyi kapteeni James Hallin miehistöön etsimään luoteisväylää. Hänen mukaansa on nimetty Baffininlahti, joka on sisämeri Grönlannin ja Amerikan arktisten saarten välillä, ja Baffininsaari, joka on yli 500 000 neliökilometrin laajuinen saari Baffininlahden ja Hudsoninlahden välillä.
William Baffin sai surmansa musketin luodin osumasta hänen ollessaan mukana valtaamassa Qešmin saarta portugalilaisilta tammikuussa 1622.
Ukrainan avaruusjärjestö

Ukrainan avaruusjärjestö () perustettiin vuonna 1992.
Ensimmäinen avaruusohjelma (1993–1997) pyrki säilyttämään Ukrainan avaruustoiminnan ja -teollisuuden kylmän sodan jälkeisessä alan matalasuhdanteessa ja uuden maan rahoitusongelmissa. Jo tuolloin pyrittiin löytämään Južnoje-yritykselle tietä kansainvälisille markkinoille.
Toisen avaruusohjelman (1998–2002) tavoite oli luoda kotimarkkinat ja lisättiin kykyä rakentaa Ukrainassa enemmän vientituotteita.
Kolmas avaruusohjelma kattaa vuodet 2003–2007. Se hyväksyttiin Ukrainan parlamentissa 24. lokakuuta 2002. Sen päämäärä on toiminnan tason ylläpitäminen. Ukrainan avaruustoiminta on kasvanut merkittävästi vuodesta 2004 alkaen. Vuosien 2008–2012 avaruusohjelma hyväksyttiin heinäkuussa 2007.
Marraskuussa 2008 Ukrainan avaruusjärjestö solmi yhteistyösopimuksen Indonesian valtion kanssa koskien mm. rakettitekniikkaa, ts. Ukraina hakee osaamiselleen uusia markkinoita, kun Länsi-Euroopan ja Yhdysvaltain kanssa ei ole päästy yhteistyöhön kuin Sea Launchin Zenit-raketeista muttei teknologiankehityksestä.
Willem Barents

Willem Barents (1550?, Terschelling, Seitsemäntoista provinssia – 20. kesäkuuta 1597 Jäämeri, ) oli hollantilainen löytöretkeilijä ja kartografi. Hän teki Jäämerelle kolme matkaa etsiessään koillisväylää Itä-Aasiaan. Aiemmin hän oli matkaillut Espanjassa ja Välimerellä, josta hän oli julkaissut kartan.
Ensimmäisellä matkallaan vuonna 1594 hän löysi Novaja Zemljan, kolmannella matkalla vuonna 1596 Karhusaaren ja Huippuvuoret. Kolmannella matkallaan Barents kävi pohjoisempana kuin kukaan häntä ennen, saariryhmän pohjoisrannikolla, joka on leveyspiirillä 80° 11' N. Barents antoi Huippuvuorille nimen "Spitsbergen", mutta nykyisin se tarkoittaa norjaksi virallisesti vain pääsaarta, ja saariryhmän nimi on "Svalbard", jota nimeä viikingit olivat käyttäneet niistä jo aiemmin. Suomeksi kuitenkin koko saariryhmä on Huippuvuoret. Saarella on venäläisten kaivoskylä Barentsburg.
Kolmannella matkalla laiva juuttui jäihin ja Barents joutui jäämään talvehtimaan Novaja Zemljan rannikolle. Ravinnokseen ja lamppujen polttoaineeksi kaadettiin karhuja. Laiva ei irronnut jäistä alkuvuodesta 1597, joten miehistö lähti avoveneillä kohti Kuolan rannikkoa. Kaksitoista miehistön seitsemästätoista jäsenestä selviytyi, mutta Barents itse sairastui keripukkiin ja kuoli. Talvehtimispaikalle rakennettu talo löytyi vuonna 1871. Vuonna 1875 paikalta löytyi osa Barentsin päiväkirjasta, jota säilytetään nykyisin Rijksmuseumissa Hollannissa.
Barentsin mukaan on nimetty Barentsinmeri eli se Jäämeren osa, joka on Huippuvuorten, Frans Joosefin maan ja Novaja Zemljan välissä, sekä Barentsinsaari, joka on Huippuvuorten saaristoon kuuluva saari sen itäpuolella.
Ny Tid

Ny Tid (aiemmin "Folktidningen" ja "Folktidningen Ny Tid") on suomenruotsalainen kuukausittain ilmestyvä poliittinen kulttuurilehti ja oli monta vuotta Suomen ainoa kulttuuriviikkolehti. Lehti perustettiin vuonna 1944 Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) ruotsinkieliseksi äänenkannattajaksi. Vuonna 1991 lehden julkaisijaksi tuli lukijoiden omistama Tigertext Ab, ja Ny Tid luopui suorista puoluepoliittisista sidonnaisuuksista. Lehti on saanut rahoitusta Vasemmistoliitolta ja Vihreältä liitolta. Ny Tid määrittelee arvomaailmakseen punavihreyden. Vasemmistoliitto lopetti lehden puoluelehtituen vuoden 2016 alusta, samoin kuin Satakunnan Työlle ja Kansan Tahdolle. Lehti vaihtoi taas julkaisijaa vuoden 2017 alussa, kun julkaisuoikeudet siirrettiin Tigertext Ab:sta Tigern rf-nimiselle järjestölle, joka oli ennen sitä toiminut lehden tukijärjestöna. Päätoimittaja Janne Wassin mukaan muutos tehtiin lähinnä verotusteknillisistä syistä. 
Ny Tidiin ovat kirjoittaneet monet merkittävät suomenruotsalaiset kulttuurivaikuttajat kuten Atos Wirtanen, Kjell Westö, Monika Fagerholm, Claes Andersson, Elmer Diktonius ja Jörn Donner. Päätoimittajana ovat Wirtasen lisäksi toimineet muun muassa Johan von Bonsdorff ja Peter Lodenius. Vuosina 2005–2009 päätoimittajana toimi libanonilaissyntyinen Patsy Nakell. 1990-luvulla lehti palkittiin suomenruotsalaisella journalismipalkinnolla asiantuntevista Itä-Eurooppaa käsitelleistä artikkeleistaan.
Tove Janssonin ensimmäiset Muumi-sarjakuvat julkaistiin Ny Tidissä vuosina 1947–1948. "Mumintrollet och jordens undergång" -niminen jatkokertomus sai kuitenkin osakseen voimakasta kritiikkiä lehden lukijoilta, jotka pitivät sitä esimerkiksi porvarillisena, feodaalisena tai kapitalistisena. Päätoimittaja Wirtanen päätti palautteen perusteella lopettaa sarjan julkaisemisen suunniteltua aiemmin.
Vuonna 2013 Ny Tidille myönnettiin Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön Kulttuurilehtien laatupalkinto. Palkinto jaettiin kirjallisuuslehti Särön kanssa. 
Tammikuusta 2015 lähtien Ny Tid ilmestyy kerran kuukaudessa.
Moraalikato

Moraalikato tai "moraalinen hasardi" () on oikeus- ja taloustieteellinen tilanne, jossa osapuoli lisää riskinottoaan siksi, että osa riskien seurauksista koituu jollekulle muulle. 
Tällainen riski voi syntyä sääntelyhäiriön seurauksena tai siksi, että toinen sopimuksen osapuolista voi muuttaa käytöstään toisen osapuolen tappioksi sopimisen jälkeen.
Esimerkkejä.
Vakuutukset.
Palovakuutuksen ottaneen henkilön ei kannata vältellä paloja yhtä huolellisesti kuin muiden. Ylipäänsä vakuutuksen ottaneen henkilön ei kannata vältellä vakuutettua riskiä niin huolella kuin olisi yhteiskunnallisesti järkevää. 
Autovakuutuksen bonusjärjestelmä korjaa tätä ongelmaa tekemällä vakuutuskorvauksista tavallaan lainamuotoisia. Osmo Soininvaara on esittänyt samantapaista järjestelmää työttömyysvakuutukseen. Sosiaalivakuutuksissa on tyypillisesti samanlainen moraalikato-ongelma kuin muissakin vakuutuksissa.
Koska ihmiset ovat yleensä riskinkarttajia, vakuutusten ottaminen vakavimpien seurausten riskeille voi olla järkevää moraalikadosta ja vakuutusten transaktiokustannuksista huolimatta.
Sääntely.
Jos valtio korvaa tulvavahinkoja, tulvavaara-alueille rakennetaan enemmän kuin olisi järkevää. Jopa pakollinen tulvavahinkovakuutus tuottaisi oikean määrän rakentamista, koska vakuutusyhtiöiden kannattaa mitoittaa vakuutusmaksu alueen riskin mukaisesti, mutta tulvavahinkokorvausten tavoin se heikentäisi kannustinta varautua tulviin niillä tavoilla, joita vakuutusyhtiöt eivät osaa käyttää vakuutusmaksun määräytymisperusteina.
Jos valtio auttaa isoja tappioita tehneitä yrityksiä pelastuspaketeilla "pelastaakseen työpaikkoja", yritykset ottavat enemmän riskejä kuin olisi yhteiskunnallisesti järkevää ja ammattiliitot eivät mitoita vaatimuksiaan konkurssiriskiä pienentävällä tavalla.
Moraalikatoa syntyy myös implisiittisissä sopimuksissa. Esimerkiksi Soneran 2000-luvun riskisijoitusten tai pankkikriisin syvyyttä on usein selitetty moraalikadolla, koska riskinottaja on tiennyt julkisen vallan takaavan rahallisesti vahingot.
Jos pankin katsotaan olevan "liian iso kaatumaan", sen kannattaa ottaa enemmän riskejä. Viimeisten 20 vuoden aikana kaikki pankkikriisit onkin hoidettu veronmaksajien kustannuksella. On myös sanottu, että jos mikä tahansa yritys on "liian iso kaatumaan", se on silloin ylipäänsä liian iso, ja se tulisi pilkkoa osiin moraalikadon välttämiseksi sekä kilpailun edistämiseksi.
The Rain

The Rain oli Ikaalisista lähtöisin oleva kristillinen rockyhtye, joka soitti melodista hard rockia. Yhtye perustettiin vuonna 1988 ja se lopetti toimintansa vuonna 2015 mutta on tehnyt yksittäisiä esiintymisiä sen jälkeen. Vuodesta 1996 yhtyeen kokoonpanossa soittivat Tatu "Tatsi" Haveri, Sami Haveri, Pasi Hakala ja Jussi Salo. Heille yhtye oli harrastus, jonka avulla he halusivat kertoa kristinuskosta. Tatu Haverin mukaan "Ilman Jumalan siunausta meidän työllä ei olisi mitään merkitystä". Yhtye on julkaissut neljä täyspitkää studioalbumia, joista 23. elokuuta 2008 julkaistu "Yhtä kuin voitto" oli parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan toisella sijalla viikolla 35/2008. Vuoden 2010 alusta yhtye jäi tauolle, joka päättyi marraskuussa 2011. Tauosta huolimatta yhtye soitti kuitenkin syyskuussa 2010 kaksi akustista keikkaa. Lokakuussa 2014 yhtye ilmoitti Facebook-sivuillaan lopettavansa. Viimeisen ison keikkansa The Rain soitti Maata näkyvissä -festareilla 2014, mutta teki keväällä 2015 vielä yhden pienimuotoisen kierroksen. Kierros käsitti Lappeenrannan, Savonlinnan, Seinäjoen ja Ikaalisen. Samalla yhtye julkaisi kokoelmalevyn "Kielet soi kunniaa" sekä yhtyeen vaiheita käsittelevän "Merkinkantaja"-kirjan. Kirjan mukana julkaistiin myös nuotteja sekä "Harvinaisuudet-"CD, joka sisältää yhtyeen ennen julkaisematonta tuotantoa.
Tuotanto.
Neljän albumin lisäksi on julkaistu demokasetteja, kaksi EP-CD:tä (1996 ja 2001), "Kielet soi kunniaa" -kokoelmalevy, "Merkinkantaja"-kirja sekä kirjan mukana saatava "Harvinaisuudet"-CD.
"Kiitos ja anteeksi-" sekä "Tie 316" -levyjä oli myyty vuoden 2005 elokuuhun mennessä yhteensä lähes 12 000 kappaletta.
Fredrik Ahlstedt

August Fredrik Ahlstedt (24. huhtikuuta 1839 Turku – 19. elokuuta 1901 Parainen) oli suomalainen taidemaalari. Hänen ihannoivaan tyyliin tehdyt maisemamaalauksensa sekä henkilö- ja laatukuvansa liittyvät lähinnä Düsseldorfin koulukunnan perinteeseen. Maisemien ohella Ahlstedt maalasi muotokuvia.
Elämäkerta.
Ahlstedt opiskeli Tukholman taideakatemiassa vuosina 1866–1868 ja Düsseldorfissa Saksassa 1869–1870. Hän oli naimisissa taiteilija Nina Ahlstedtin, s. Lignell (1853–1907), kanssa. Molemmat maalasivat Victor Westerholmin perustamassa Önningebyn taiteilijasiirtokunnassa Ahvenanmaalla. He olivat ensimmäisten Önningebyn taiteilijoiden joukossa.
Ahlstedt oli myös merkittävä taideopettaja. Hän toimi piirustuksenopettajana sekä Turussa että Helsingissä 1874–1901. Ahlstedt oli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun opettaja ja johtaja vuosina 1876–1893 sekä Helsingin yliopiston piirustuksenopettaja 1892–1901. Hänen oppilainaan ovat olleet Eero Järnefelt sekä Axel Gallén Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Jyväskylän kaupunkikirkon Ahlstedtilta tilaama alttarimaalaus "Sallikaa lasten tulla minun tyköni" jäi kesken taiteilijan kuoltua. Hänen vaimonsa Nina maalasi taulun valmiiksi.
Tekstiilitaiteilija Margareta Ahlstedt-Willandt oli Fredrik Ahsltedin tytär.
Linköping

Linköping on entinen kaupunki ja taajama Etelä-Ruotsissa, Itä-Götanmaan läänissä, Vätternistä itään. Kaupunki on samannimisen Linköpingin kunnan keskustaajama. Taajamassa oli 104 232 asukasta vuoden 2010 lopussa.
Linköpingin piispanistuin on 1100-luvulta ja tuomiokirkko 1200-luvulta. Linköping oli kaupunki vuoteen 1971 asti, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon.
Kaupungin teollisuusyrityksistä merkittävimpiä on Saabin lentokonetehdas. Kaupungissa sijaitsee myös Ruotsin ilmavoimien ilmailumuseo "Flygvapenmuseum". Linköpingin yliopisto on perustettu vuonna 1975. Kymmenen vuotta myöhemmin sen kylkeen avattiin tiedepuisto Mjärdevi Science Park, jonka yrityksistä monilla on edelleen yhteys yliopistoon.
Liikenne ja kulkuyhteydet.
Linköpingissä sijaitsee kansainvälinen lentokenttä, jossa operoivat ainakin KLM ja NextJet -lentoyhtiöt. Rautatieasema sijaitsee pääradan varrella, mistä on jatkuvat kulkuyhteydet pohjoiseen ja etelään.
Kaupunginosat.
Linköpingissä on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan kolme lähiötä, jotka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi. Alueet ovat Skäggetorp, Ryd ja Berga.
7. kesäkuuta 2019 pommin räjähdys vaurioitti 37 asuntoa Skäggetorpissa. 20 ihmistä joutui sairaalaan.
Urheilu.
Linköpingistä ovat kotoisin jääkiekkoseura Linköpings HC ja naisjalkapalloseura Linköpings FC.
Finnisch-ugrische Forschungen

Finnisch-Ugrische Forschungen (FUF) on kansainvälinen fennougristiikan aikakauskirja, jota julkaisee Suomalais-Ugrilainen Seura. Ilmestyminen alkoi maaliskuussa 1901, ja vuoteen 2024 mennessä on ilmestynyt 69 nidettä. Aikakauskirjan nykyinen päätoimittaja on Jussi Ylikoski.
Perustiedot.
"Finnisch-Ugrische Forschungenin" perustivat alkujaan E. N. Setälä ja Kaarle Krohn fennougristien ja indoeuropeistien kansainväliseksi keskustelukanavaksi. Julkaisukielenä on alusta alkaen ollut saksa, toisinaan käytössä on ollut myös ranska, mutta nykyään suurin osa kirjoituksista on englanninkielisiä. Kirjoitukset käsittelevät fennougristiikkaan kuuluvia aiheita, joita ovat vertaileva ja historiallinen suomalais-ugrilainen kielentutkimus, muu puhujamäärältään pienten suomalais-ugrilaisten tai uralilaisten kielten tutkimus sekä näitä kieliä puhuvien kansojen perinteisen kulttuurin ja menneisyyden tutkimus. Vuodesta 2019 lähtien "Finnisch-Ugrische Forschungen" on open access -julkaisu.
Finsk Tidskrift

Finsk Tidskrift (FT) on Carl Gustaf Estlanderin vuonna 1876 perustama kulttuuria, taloutta ja politiikkaa käsittelevä aikakauskirja. Vuosittain lehteä ilmestyy kymmenen numeroa ja sen nykyinen päätoimittaja on Peter Nynäs. "Finsk Tidskrift" on pohjoismaiden vanhin edelleen ilmestyvä aikakauskirja.
C. G. Estlander toimi "Tidskriftin" päätoimittajana 1876–1886. Häntä toimessa seurasivat M. G. Schybergson, Reinhold Felix von Willebrand, Holger Nohrström ja Amos Anderson. Aikakauskirjan toimituksessa ovat työskennelleet muun muassa filosofi Georg Henrik von Wright ja valtiotieteilijä Göran von Bonsdorff.
Mr. Big

Mr. Big on yhdysvaltalainen rock-yhtye, jonka basisti Billy Sheehan perusti vuonna 1988. Sheehanin ohella yhtyeen tunnetuimpaan kokoonpanoon kuuluvat kitaristi Paul Gilbert, laulaja Eric Martin ja rumpali Pat Torpey. Yhtyeen musiikkityyli vaihtelee pop-balladimaisesta rock-ilmaisusta raskaampaan tilutukseen.
Historia.
Yhtye tuli suosituksi toisella albumillaan "Lean into It" (1991), joka ylsi platinamyyntiin (1 000 000) Yhdysvalloissa. Albumilta singlenä julkaistu balladi ”To Be with You” oli vuonna 1992 kolme viikkoa Billboard Hot 100 -listan ensimmäisenä. Myöhempien julkaisujen myötä yhtye menetti maailmanlaajuista suosiotaan, mutta oli kuitenkin Japanissa erittäin suosittu koko ensimmäisen olemassaolonsa ajan.
Kitaristi Gilbert jätti yhtyeen 1990-luvun lopulla ja hänet korvasi Richie Kotzen kahden albumin ajaksi. Yhtye hajosi vuonna 2002, mutta teki paluun alkuperäisessä kokoonpanossaan vuonna 2009.
Yhtye on ilmoittanut tekevänsä viimeisen keikkansa 25. helmikuuta 2025 Tokiossa.
Mr. Big (brittiläinen yhtye)

Mr. Big on 1970-luvun alkupuolella perustettu brittiläinen yhtye. Sen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1975. Yhtye sai vuonna 1977 hitin singlellään "Romeo". Yhtye kuitenkin hajosi 1970-luvun lopulla ja koottiin uudestaan 1990-luvulla.
Quiet Riot

Quiet Riot on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1975. 
Alkuperäisessä kokoonpanossa olivat Randy Rhoads (kitara), Kelly Garni (basso), Kevin DuBrow (laulu) ja Chris Forsyth (rummut).Yhtye keikkaili ahkerasti Los Angelesin klubeissa ja sai levytyssopimuksen CBS-yhtiöltä. Kahden julkaistun albumin jälkeen kitaristi Randy Rhoads jätti yhtyeen vuonna 1980. 
Yhtye hajosi, mutta vuonna 1982 yhtyeen laulaja Kevin DuBrow perusti sen uudelleen. Kukaan muu alkuperäinen jäsen ei enää ollut kiinnostunut yhtyeestä, joten hän hankki Quiet Riotiin uuden miehistön. Saman vuoden syyskuussa he solmivat levytyssopimuksen CBS Recordsin kanssa.
Vuonna 1983 julkaistiin albumi "Metal Health", joka sisältää yhtyeen tunnetuimman hitin, version Sladen hitistä ”Cum On Feel the Noize”. Basisti Rudy Sarzo jätti yhtyeen vuonna 1985. Hänet saatiin pian korvattua, mutta vuonna 1991 DuBrow perusti uuden yhtyeen, Heatin. Hän palasi Quiet Riotiin kahden vuoden kuluttua. Yhtyeen entinen basisti Rudy Sarzo liittyi yhtyeeseen uudelleen vuonna 1997. Yhtye hajosi vuonna 2003, mutta kokosi rivinsä uudelleen ja kiersi Yhdysvalloissa vuonna 2005 "Rock Never Stops 2005" -kiertueella yhdessä FireHousen, Rattin ja Cinderellan kanssa. 
Kevin DuBrow löydettiin kotoaan Las Vegasista kuolleena 25.11.2007. Kuolinsyynä oli kokaiinin yliannostus ja hänen arvioitiin menehtyneen kuusi päivää ennen löytymistään eli 19.11.2007. DuBrown oli kuollessaan 52-vuotias. 
Rumpali Frankie Banali ilmoitti tammikuussa 2008, että Quiet Riot oli lopettaa. Syyskuussa 2010 hän kuitenkin kokosi yhtyeen uudelleen ja uutena laulajana aloitti Mark Huffi.
Warrant

Warrant on Los Angelesista kotoisin oleva yhdysvaltalainen rockyhtye. Kitaristi Erik Turner perusti yhtyeen vuonna 1984. Warrant solmi tammikuussa 1988 levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa, ja huhtikuussa alettiin äänittää yhtyeen esikoisalbumia "Dirty Rotten Filthy Stinking Rich", joka osoittautui menestykseksi. Yhtye on myynyt albumeitaan yli kymmenen miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Warrantin suosio oli huipussaan 1990-luvun alkuun asti.
Miehistönvaihdokset ovat olleet Warrantissa erittäin yleisiä sen jälkeen, kun kitaristi ja rumpali erosivat yhtyeestä vuonna 1994. Yhtyeen ensimmäinen kokonaan uutta materiaalia sisältävä albumi kymmeneen vuoteen julkaistiin vuonna 2006.
Historia.
Kitaristi Erik Turner perusti Warrantin Kaliforniassa vuonna 1984, ja muut yhtyeen alkuperäisjäsenet olivat laulaja Adam Shore, kitaristi Josh Lewis, basisti Chris Vincent sekä rumpali Max Asher. Sittemmin yhtyeen kenties tunnetuimmaksi jäseneksi noussut Jani Lane korvasi Shoren vuonna 1986. Yhtyeen vuonna 1989 julkaistu esikoisalbumi "Dirty Rotten Filthy Stinking Rich" saavutti heti suurta menestystä tuomalla yhtyeelle tuplaplatinaa. Lane vastasi pitkälti yhtyeen suurten listahittien kirjoittamisesta. Vuonna 1990 julkaistu toinen albumi "Cherry Pie" oli edeltäjänsä tavoin suurmenestys ja saavutti nopeasti tuplaplatinaa. Albumin tunnetuin hitti ”Cherry Pie” sai runsaasti soittoaikaa radiossa. Warrant oli tässä vaiheessa tehnyt läpimurtonsa ainakin Japanissa, Yhdysvalloissa ja osassa Eurooppaa.
Yhtyeen kolmas studioalbumi "Dog Eat Dog" ei menestynyt kahden aikaisemman albumin tapaan. Se oli tunnelmaltaan niitä rankempi ja synkempi. Albumi saavutti kuitenkin kultalevyn. Yhtye alkoi siirtyä esiintymään areenoilta klubeihin. Vuosi albumin julkaisun jälkeen Lane poistui yhtyeestä, mutta palasi takaisin heti vuoden kuluttua. Lanen palattua rumpali Steven Sweet ja kitaristi Joey Allen jättivät vuorostaan yhtyeen. Vuonna 1995 julkaistu "Ultraphobic" ei menestynyt, ja seuraavana vuonna julkaistu "Belly to Belly" menestyi vielä kehnommin jatkettuaan yhtyeen rankempaa musiikillista linjaa. Yksikään albumin singleistä ei yltänyt listoille, ja albumi jäi myös Lanen viimeiseksi studioalbumiksi Warrantissa.
Yhtye muutti musiikillista tyyliään väliaikaisesti pop-punkin suuntaan 2000-luvun alussa, mutta palasi myöhemmin perinteiselle hard rock -pohjalle. Vuonna 2006 julkaistu "Born Again" oli yhtyeen paluu juurilleen, minkä jälkeen studioalbumeita on julkaistu vielä kaksi uutta: "Rockaholic" vuonna 2011 ja "Louder Harder Faster" vuonna 2017.
Winger

Winger on Kip Wingerin vuonna 1987 New Yorkissa perustama glam metal -yhtye. Yhtye oli suosionsa huipulla 1990-luvun taitteessa. Winger on hajonnut kahteen otteeseen, mutta on koonnut rivinsä uudelleen vuonna 2006 ja julkaisee uuden levyn syksyllä.
Historia.
Alice Cooperin yhtyeessä soittanut Kip Winger ja Reb Beach perustivat Wingerin vuonna 1987. Kitaraa ja koskettimia soittamaan värvättiin niin ikään Cooperin kanssa soittanut Paul Taylor. Rumpupatteriston taakse saatiin Dixie Dregs -bändin Rod Morgenstein. Ensimmäinen nimivaihtoehto yhtyeelle oli "Sahara", mutta sen ollessa jo toisen kokoonpanon käytössä päädyttiin nimeen Winger. Atlantic Recordsille sopimuksen tehneen nelikon debyyttialbumi "Winger" julkaistiin elokuussa 1988. Siitä tuli huima menestys; Yhdysvalloissa platinalevyyn, Kanadassa ja Japanissa kultalevyyn oikeuttavat myyntilukemat. Radio- ja Music Television -soittoa saaneita hittejä levyltä olivat "Madalaine", "Seventeen" ja "Headed For A Heartbreak".
1990 Winger oli ehdolla American Music Awardseissa luokassa "Best New Heavy Metal Band". Hieman myöhemmin oli aika julkaista kakkosalbumi jonka nimeksi tuli "In the Heart of the Young". Se myi niin ikään platinaa Yhdysvalloissa sekä kultaa Japanissa. Hittibiisejä levyltä olivat "Can't Get Enuff", "Miles Away" ja "Easy Come Easy Go". Albumia promotoidakseen yhtye lähti kiertämään maailmaa. Keikkoja kertyi yli 230 – yhtye soitti KISSin, Scorpionsin, ZZ Topin, Extremen ja Slaughterin kanssa. Kiertueen jälkeen Paul Taylor erosi bändistä.
Viimeisimmän studioalbuminsa "Pullin" yhtye julkaisi kolmihenkisenä vuonna 1993. Mike Shipleyn tuottama albumi ei saavuttanut kahden edeltäjänsä myyntilukemia, mutta sitä vastoin sai ylistäviäkin arvosteluja lehdistössä. Seuranneelle kiertueelle Tayloria paikkaamaan kutsuttiin John Roth, mutta kiertueen jälkeen yhtye hajosi. Kip Winger lähti kokeilemaan siipiään soolouralle, muut jäsenet uppoutuivat erilaisiin omiin projekteihinsa.
Vuonna 2001 Winger palasi studioon nauhoittamaan kappaleen "On the Inside" kokoelmalevylleen "The Very Best of Winger". Seuraavana vuonna yhtye kokosi rivinsä kiertääkseen Yhdysvaltoja ja Kanadaa yhdessä Poisonin kanssa, mutta kiertueen jälkeen hajosi uudemman kerran.
Toukokuussa 2006 yhtye ilmoitti antamassaan lehdistötiedotteessa koonneensa rivinsä ja suunnittelevansa uutta levyä sekä kiertuetta. Uuden levyn "IV" on määrä ilmestyä kauppoihin lokakuussa 2006.
Listasijoitukset.
Sijoitukset viittaavat Billboard-lehden Top 200 -albumilistaan.
Albumit
Singlet
Stephen Pearcy

Stephen Eric Pearcy (s. 3. heinäkuuta 1956 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rock-muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten rockyhtye Rattin sekä lisäksi Arcaden ja Vertexin laulajana.
Elämä ja muusikon ura.
Nuoruus ja Rattin perustaminen.
Pearcy ei ollut nuoruudessaan kiinnostunut niinkään muusikon urasta, sillä hän haaveili urasta kiihdytysautojen parissa. Jouduttuaan pyöräilyonnettomuuteen ja sen myötä useaksi kuukaudeksi sairaalahoitoon, Pearcy innostui musiikista toipilasaikanaan, kun hänen ystävänsä toi hänelle lahjaksi kitaran. Pearcy on kuitenkin edelleen ainakin jossain määrin mukana kilpa-autotoiminnassa.
Pearcy perusti yhtyeen nimeltä Mickey Ratt vuonna 1976 San Diegossa. Kokoonpano vakiintui lukuisten miehistönvaihdosten päätteeksi vuonna 1982. Yhtye muutti Los Angelesiin ja sen nimi lyhennettiin muotoon Ratt. Yhtye nousi siihen aikaan kukoistaneen glam metalin kärkinimiksi 1980-luvun ajaksi. Rattin levyjä on myyty pelkästään Yhdysvalloissa noin 15 miljoonaa kappaletta.
Yhtyeen hajoaminen ja uudet projektit.
Rattin menestyksen laskettua 1990-luvun alussa yhtye hajosi alkuvuonna 1992 Pearcyn eroamisen myötä. Pearcy perusti vuonna 1993 rumpali Fred Couryn kanssa yhtyeen nimeltä Arcade, joka julkaisi pari albumia vuosina 1993–1994. Pearcy levytti seuraavaksi nimikkeellä Vicious Delite vuonna 1995, ja seuraavana vuonna hän perusti industrial-vaikutteisen yhtyeen nimeltä Vertex. Ratt jatkoi toimintaansa samana vuonna ja Pearcy palasi mukaan kokoonpanoon, mutta poistui kuitenkin uudestaan jo vuonna 2000. Pearcy totesi VH 1:n ohjelmassa "Behind the Music", ettei hän voinut olla yhtyeessä, jonka jäsenten kanssa hän ei tule toimeen.
Rattin hissiliike ja nykytilanne.
Pearcy on julkaissut 2000-luvulla muutaman sooloalbumin levy-yhtiönsä Top Fuel Records kautta. Hänen viimeisin sooloalbuminsa "Smash" julkaistiin vuonna 2017. Pearcy palasi Rattin kokoonpanoon vuonna 2006, mutta poistui yhtyeestä jälleen vuonna 2014. Yhtye tunnettiinkin 2010-luvulla lähinnä oikeusjutuistaan ja nimen käyttöoikeuksiin liittyneistä riidoistaan. Pearcy on ollut jälleen mukana Rattin toiminnassa vuodesta 2018 lähtien.
Elokuussa 2021 Pearcy paljasti julkisuuteen saaneensa syöpädiagnoosin jo kolme vuotta sitten. Hän sairastaa maksasyöpää, ja tauti on pysynyt kurissa hoitojen ansiosta. Pearcylle oli paljastunut verikokeiden kautta syövän lisäksi myös hepatiitti eli maksatulehdus.
Yksityiselämä.
Pearcy julkaisi vuonna 2014 elämäkertansa "Sex, Drugs, Ratt &amp; Roll: My Life in Rock", jossa hän kertoo avoimesti muun muassa lukuisista naisseikkailuistaan sekä päihdeongelmistaan. Pearcy avioitui malli Melissa Reigelin kanssa useamman vuoden seurustelun päätteeksi syyskuussa 1999, ja pari erosi vuonna 2011. Heillä on vuonna 1996 syntynyt tytär Jewel.
Dnepr (raketti)

Dnepr on ukrainalainen kantoraketti. Se perustuu neuvostoliittolaiseen mannertenväliseen RS-20K-ohjukseen (josta käytetään toisinaan mediassa venäjän kielen näköistä PC-20-nimitystäkin; ohjuskäytössä raketin koodi oli esimerkiksi R-36M Vojevoda).
Muokattu SS-18-ohjus.
Dnepr perustuu SS-18 ohjukseen. SS-18-ohjuksen koelaukaisut alkoivat 23. maaliskuuta 1986. Ohjuksia laukaistiin 36 kappaletta. Kuusi koelaukaisua epäonnistui. Ohjuksen Nato-tunnus oli SS-18 Satan. Tuota ohjusta on sanottu Neuvostoliiton vastineeksi Yhdysvaltain Tähtien sota (Strategic Defense Initiative) -avaruusasehankkeelle. Se voi selittää voimallisen Nato-koodinimen.
Kantoraketti.
Ohjusten suunnittelija oli ukrainalainen Južnoje ja valmistaja ukrainalainen Južmaš. Ukrainalainen JSC "Hartron" (aiemmin NPO "Electropribor") suunnitteli uuden ohjausjärjestelmän.
Ohjuksesta kehitettyä Dnepr-1-kantorakettia käytettiin ensi kerran 21. huhtikuuta 1999, jolloin se laukaisi englantilaisen SSTL Company-yhtiön mikrosatelliitin. Kantorakettia markkinoiva "Kosmotras International Space Company"-yhtiö omistaa 150 SS-18-ohjusta (R-36M2), jotka voidaan muuttaa Dnepr-kantoraketeiksi. Ne piti START-2 -aserajoitussopimuksen mukaan romuttaa vuoteen 2007 mennessä. Vuonna 1999 kehitti yhtiö Dnepr-M-kantorakettiversion alkuperäisestä Dnepr-1-kantoraketista.
Laukaisut.
Dnepr-kantorakettien laukaisut tehdään yleensä siiloista Baikonurin kosmodromilta Kazakstanissa, vuodesta 2006 myös Dombarovskin laukaisukeskuksesta Etelä-Venäjällä. Satelliittien rata on yleensä 650 km korkea ympyrärata, jonka inklinaatio 65 astetta vastaa Baikonurin leveysastetta.
Dnepr-kantoraketin kaikki laukaisut (Baikonurista ellei toisin mainita):
Ohjuksen luotettavuus oli tuotannon alkuvaiheessa 84 %. Kantoraketin luotettavuus oli vuonna 2006 noin 86 %, joka – vaikkakin on kaukana Delta II:n ja Sojuzin yli 98 %:n luotettevuudesta - on riittävä näin huokealle kantoraketille, jolla laukaistaan pieniä satelliitteja. Esimerkiksi yliopistosatelliittien valmistajille kukin menetys on kuitenkin suuri, koska se voi merkitä jopa 100 % kansallisesta tai ainakin kyseessä olevan tutkimuslaitoksen satelliittiohjelmasta. Vuoteen 2007 mennessä Dnepr-kantoraketin kahdeksasta laukaisusta seitsemän on onnistunut. Vuoden 2006 viimeinen laukaisu epäonnistui, joka merkitsee muun muassa raketin luotettavuuden uutta analyysiä. Vuosien 2007-2011 laukaisut ovat onnistuneita, mikä kertoo lastentautien lopusta.
Tsyklon

Cyclon tai Tsyklon tai Tsiklon (pyörremyrsky), Tsyklon 2 ja Tsyklon 3 ovat Neuvostoliiton ja Venäjän käyttämiä kantoraketteja, jotka valmistettiin Ukrainan neuvostotasavallassa vuosina 1967-1991 ja sen jälkeen Ukrainassa. Venäjä lopetti Tsyklon 2:n käytön vuonna 2006 ja Tsyklon 3:n käytön vuonna 2009. Ukrainan avaruusjärjestö vei Tsyklon-kantoraketin kaupallisille markkinoille 2000-luvulla. Raketin Tsyklon 4-versiota kehittää ukrainalainen Južnoje-tehdas.
Raketin suunnittelu aloitettiin vuonna 1967 sotilaallisten satelliittien kantoraketiksi. Tuolloin Neuvostoliitto pyrki vähentämään kantorakettien valikoimaansa kymmenestä eri raketista vain kolmeen rakettiin. Kantoraketin alimmat kaksi rakettivaihetta perustuivat mannertenväliseen 8K68-ohjukseen (Naton koodi SS-9 Mod 2), joihin lisättiin S5M-moottori kolmanneksi rakettivaiheeksi.
Kaikkiaan 122 Tsyklon-kantorakettia laukaistiin, ensimmäinen 24. kesäkuuta 1977 ja viimeisin 24. joulukuuta 2004. Raketti oli kohtuullisen luotettava - 93% laukaisuista onnistui. 
Vuoden 2007 alussa Venäjän avaruusvoimat ilmoittivat luopuvansa kokonaan ukrainalaisten Tsyklon-kantorakettien käytöstä. 
Teknisiä tietoja.
Tsyklon-3-kantoraketti
Vaihe 1: 1 x Tsyklon 3-1 
Vaihe 2: 1 x Tsyklon 3-2 
Vaihe 3: 1 x Tsyklon 3-3
Thy Serpent

Thy Serpent on suomalainen vuonna 1992 perustettu metallimusiikin yhtye.
Historia.
Yhtye aloitti Sami Tenetzin yhden miehen orkesterina ja julkaisi kaksi demoa. Thy Serpent tuli tunnetuksi vuonna 1996, kun se julkaisi debyyttialbuminsa "Forests of Witcheryn". Yhtyeen toinen kokopitkäalbumi "Lords of Twilight" (1997) oli pari viikkoa Suomen virallisen listan sijalla 38.
Diskografia.
EP:t
Dnepr

Dnepr (, , ), antiikin Borysthenes () ja Danapris (), on noin 2 290 kilometrin pituinen joki Itä-Euroopassa. Se on Ukrainan pisin joki. Dnepr saa alkunsa Länsi-Venäjän Valdain ylängöltä, ja se virtaa Valko-Venäjän ja Ukrainan läpi laskeakseen Mustaanmereen. Se on Euroopan neljänneksi pisin joki; pidempiä ovat vain Volga, Tonava ja Ural.
Nykyinen Dnepr on valjastettu vesivoiman tuotantoon ja sitä luonnehtii valtavien patoaltaiden sarja. Joen alajuoksulta 1 670 kilometriä on purjehduskelpoista; 18 metriä leveät ja 270 metriä pitkät alukset voivat nousta Kiovaan asti. Aiemmin alajuoksulla Dnipron eteläpuolella oli lukuisia koskia, joiden takia jokiosuus oli kulkukelvoton.
Dneprin sivujoista rakennettiin kanavayhteyksiä Itämereen laskeviin Väinäjokeen, Niemeniin ja Veikselin Bugiin jo 1700–1800-luvuilla. Dnepr–Bug-kanavayhteyden sulkujen pituutta ollaan viimeisimmän kunnostushankkeen myötä kasvattamassa 89 metristä 120 metriin, mutta vesireitti ei vielä jatku navigoitavana Brestiä pidemmälle eli Puolan puoleiselle Bug-joelle.
Kaupungit.
Dneprin pääjuoksun varrella olevista kaupungeista merkittävimpiä ovat
Sivujoet.
Dneprin tärkeimpiä oikean- (o) ja vasemmanpuoleisia (v) sivujokia latvalta lukien ovat Drut’ (o), Berezina (o), Sož (v), Pripet (o), Irpin (o), Desna (v), Ros (o), Sula (v), Vorskla (v), Samara (v), Konka (o), Bazavluk (o) ja Inhulets (o).
Tekojärvet ja vesivoima.
Dneprin vesivoimalaitospatojen kaskadi ja niiden patoamien tekojärvien sarja kattaa lähes koko Ukrainan jokiosuuden ja ulottuu Pripetin suulta alas Kah’ovkaan. Sen rakentaminen muutti jokiuoman luonteen täydellisesti; alkuperäisestä jokiuomasta on jäljellä vain lyhyitä katkelmia: Pripetin suun yläpuolella, Kiovan yläpuolella sekä Kanivin, Kamjansken ja Kah’ovkan alapuolella.
Vesivoimalaitokset tuottavat noin 10 prosenttia Ukrainan sähkövoimasta. Suurin niistä on Zaporižžjassa Dneprin tekojärven patoon liittyvä DniproHES, joka valmistuessaan vuonna 1932 oli Euroopan suurin.
Calisota

Calisota on Disneyn Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen Yhdysvaltojen osavaltio, jossa Ankkalinna sijaitsee. Osavaltion keksi Carl Barks.
Calisota mainitaan Barksin tarinoissa vain kerran, Aku Ankka -seikkailussa "Punainen postimerkki" vuodelta 1952. Osavaltion nimi on yhdistelmä Kaliforniasta ja Minnesotasta. Barksin mukaan Ankkalinna sijaitsee periaatteessa Burbankin lähistöllä Etelä-Kaliforniassa, missä Disneyn päästudiot sijaitsivat. Käytännössä mielikuvituskaupunki siirtyy kuitenkin tarinan tarpeiden mukaan erilaisiin ympäristöihin: ”Siellä oli autiomaa, järvi, meri, lunta, trooppisia myrskyjä, mitä vain tarvittiin. Minulle olisi tullut suuria vaikeuksia, jos olisin joutunut pitämään kaupungin Etelä-Kaliforniassa”, Barks kirjoitti ihailijalleen vuonna 1978. 
Hivenen Barksista poiketen Don Rosa sijoitti tarinoissaan Calisotan Pohjois-Kalifornian sijalle. "Roope Ankan elämä ja teot" -sarjakuvaeepoksessa nähdään kartta, jonka mukaan Calisota käsittää todellisen Kalifornian osavaltion pohjoisosan noin Sacramenton korkeudelta ylöspäin. Täten Calisotan naapuriosavaltioita olisivat pohjoisessa Oregon, idässä Nevada ja etelässä Kalifornia.
Calisotan maantieteellisiä piirteitä ovat ainakin Ankkalinnan halki virtaava Ankkajoki () ja kaupungin lähistöllä sijaitseva Peikonhammas-vuori (). Ankkalinnan naapurikaupunkina mainitaan useimmin Hanhivaara (). Animaatiosarjojen "Ankronikka", "Varjoankka" ja "DuckTales" mukaan Ankkala () sijaitsee Ankkalinnan naapurissa, toisella puolen Ankkalahtea ().
Stari most

Mostarin vanha silta () on Neretvajoen yli johtava silta Mostarissa Bosnia-Hertsegovinassa.
Stari mostin pituus on 29 metriä ja leveys neljä metriä. Siltaholvin korkeus Neretvan keskimääräisestä vedenpinnasta on noin 19 metriä. Sillan arkkitehtuurissa poikkeuksellista on rakenteen sirous. Jos kaiteita ei oteta huomioon, silta on ohuimmillaan keskikohdastaan 90 senttimetriä paksu. Tenelija-kalkkikivestä rakennettu silta yhdistää bosniakkienemmistöisen Itä-Mostarin ja kroaattienemmistöisen Länsi-Mostarin toisiinsa. Mostarin vanhakaupunki levittyy joen kummallekin rannalle sillan ympärille.
Mostarin vanhan sillan suunnitteli turkkilaisarkkitehti Mimar Hajrudin, joka myös johti yhdeksän vuotta (1557–1566) kestäneitä rakennustöitä. Hajrudinin palkkaamat työmiehet olivat pääosin paikallisia. Samalla paikalla oli aiemmin ollut puisia siltoja, mutta Hajrudinin yksikaarinen Stari most oli ensimmäinen kivisilta yli Neretvajoen. Sillan ympärille rakentunut Mostarin kaupunki sai nimensä siltavahtien (bosn. "mostari") mukaan.
Silta tuhottiin Bosnian sodassa 9. marraskuuta 1993. Stari mostista oli tullut Mostarin ja koko Bosnia-Hertsegovinan monikansallisuuden ja kansanosien rauhanomaisen rinnakkaiselon symboli. Pitkälti juuri symboliarvon vuoksi Bosnian kroaattiarmeija tuhosi sen. Siltaa ammuttiin T-55-panssarivaunujen 100 mm tykillä noin kaksi kilometriä lounaaseen sijaitsevalta Humvuorelta käsin. Toista päivää jatkunut järjestelmällinen panssarivaunutulitus luhisti sillan noin kuudenkymmenen osuman jälkeen kello 10.16.
Sillan jälleenrakentamista alettiin kuitenkin suunnitella heti sodan loputtua ja tehtävä annettiin Firenzen teknisen yliopiston arkkitehdeille ja insinööreille. Silta oli tarkoitus rakentaa jokaista kiveä myöten täsmälleen samanlaiseksi kuin alkuperäinen. Siitä luotiin tietokonemalli, jonka perusteella kopio valmistui. Sillan kaikki 1088 valkoista kivilohkaretta haettiin samalta Bišće Poljen louhokselta kuin vanhan sillan rakennusaineet ja sen korjaus maksoi yli 15 miljoonaa euroa. Maailmanpankki ja Unesco antoivat rahaa sillan jälleenrakentamiseen. Lisäksi siihen osallistuivat muun muassa Italia, Ranska, Kroatia ja Turkki.
Heinäkuussa 2005 Stari most ympäristöineen liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Blaze Bayley

Bayley Alexander Cooke (s. 29. toukokuuta 1963 Birmingham, Englanti), taiteilijanimeltään Blaze Bayley, on brittiläinen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin entisenä laulajana; Bayley liittyi Iron Maideniin vuonna 1994 korvaten yhtyeestä eronneen Bruce Dickinsonin ja hän vaikutti yhtyeessä vuoteen 1999, jolloin Dickinson teki paluun yhtyeen laulajaksi.
Iron Maidenin jälkeen Bayley on vaikuttanut muun muassa omaa nimeään kantavassa yhtyeessä ja Wolfsbane-yhtyeessä, jossa hän esiintyi jo ennen kuin liittyi Iron Maideniin. Hän on myös tehnyt yhteistyötä niin ikään Iron Maidenin entisen laulajan Paul Di'Annon kanssa.
Ura.
Blaze Bayley oli alun perin rock and roll -yhtye Wolfsbanen vokalisti, mutta Bruce Dickinsonin erottua Iron Maidenin laulajan tehtävistä vuonna 1993 Bayley valittiin hänen tilalleen vuonna 1994. Hän lauloi kahdella Iron Maidenin albumilla ("The X Factor" vuonna 1995 ja "Virtual XI" vuonna 1998). Molemmat albumit saivat useimmilta levyarvostelijoilta kriittisen vastaanoton ja huonoja arvosanoja, eivätkä ne menestyneet myyntilistoilla yhtä hyvin kuin Iron Maidenin aikaisemmat albumit. Bayley itse sai ankaraa kritiikkiä monilta Iron Maidenin faneilta, koska hänen laulutekniikkansa ja matalampi lauluäänensä erosivat huomattavasti tenori Bruce Dickinsonista. "Virtual XI" -maailmankiertueen aikana Bayleyn lauluääni kärsi allergisista reaktioista, jotka johtuivat esiintymislavoissa käytetyistä materiaaleista.
Kiertueen aikaisista ääniongelmista johtuen Bayley erotettiin Iron Maidenistä tammikuussa 1999 yhtyeen manageri Rod Smallwoodin neuvoteltua Bruce Dickinsonin ja Iron Maidenin perustajajäsen Steve Harrisin kanssa Dickinsonin paluusta yhtyeen kokoonpanoon. Iron Maiden -uransa päätyttyä Bailey perusti yhtyeen nimellä "Blaze". Yhtyeen albumit ovat saaneet yleisesti levyarvostelijoilta hyviä arvosanoja, ja yhtye on julkaissut albumit "Silicon Messiah", "Tenth Dimension", "Blood and Belief" sekä live-albumin "As Live As It Gets". Yhtyeen kokoonpanon vaihduttua tammikuussa 2007 Bayleytä itseään lukuun ottamatta kokonaan Bayley muutti yhtyeen nimeksi Blaze Bayley. Uudella nimellä on julkaistu live-albumi "Alive in Poland", kokoelmalevy "The Best of Blaze Bayley" sekä studioalbumit "The Man Who Would Not Die" ja " Promise And Terror".
Vuonna 2011 Bayley ilmoitti Blaze Bayley -yhtyeen hajoamisesta. Syyksi hän ilmoitti yhtyeen taloudellisen tilanteen ja oman terveydentilansa. Myöhemmin Bayley kertoi aikovansa seuraavaksi keskittyä akustiseen musiikkiin.
Yksityiselämä.
14. tammikuuta 2007 Blaze Bayley meni naimisiin pitkäaikaisen naisystävänsä Debbien kanssa Gran Canarian saarella. 6. heinäkuuta 2008 Bayleyn vaimo, yhtyeen manageri, Debbie vietiin sairaalaan aivoverenvuodon vuoksi. Debbie kuoli sairaalassa 27. syyskuuta 2008.
Pielisjoki

Pielisjoki () on Vuoksen vesistön Pielisen reittiin kuuluva virta ja suurin Saimaaseen virtaava joki. Sen kautta Pohjois-Karjalan suurin järvi Pielinen laskee Pyhäselkään. Pielisjokea on kanavoitu. Joensuu on nimensä mukaisesti Pielisjoen suu.
Pielisjoen katsotaan syntyneen Uimaharjun murtuessa Pielisen vesimassojen painosta jääkauden jälkeen.
Pielisjoki koki suuren muutoksen 1970-luvun alussa, jolloin Kuurnan uusi kanava valmistui ja vanhat kanavat Saapaskoskella, Jakokoskella, Haapavirrassa, Paiholassa ja Kuurnassa (vanha kanava) jäivät pois käytöstä. Veden pinta nousi Kuurnan kanavan yläpuolella niin, että kaksi lähintä sulkua Kuurna (vanha) ja Paiholan kanava jäivät kokonaan veden alle. 
Kanavat.
Pielisjokeen rakennettiin 1870-luvulla 10 sulkukanavaa.
Käytössä olevat kanavat.
Kaikissa Pielisjoen kolmen kanavan suluissa ja avattavissa silloissa on kauko-ohjaukset. Niitä ohjataan Joensuun kanavan käyttökeskuksesta. Joensuun kanavasta on mahdollista kulkea myös itsepalveluohjauksella, mikäli kanavan läppäsillan avausta ei tarvita.
Pielisjoen kanavien ja avattavien siltojen käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Mismo Oy.
Sillat.
Pielisjoen ylittävät sillat yläjuoksulta alkaen ovat:
Asutusta joen rannassa.
Pielisjoen rannassa ovat muun muassa seuraavat taajamat, kylät ja kaupunginosat: 
Karelia-soutu.
Heinäkuussa järjestettävä retkisoutu Karelia-soutu kulkee alas Pielisjokea Pyhäselälle Joensuuhun ja Liperiin.
House of Pain

House of Pain oli irlantilais-yhdysvaltalainen hip hop -musiikkia esittänyt yhtye. Laulaja Everlast perusti sen vuonna 1991. Yhtyeeseen kuuluivat hänen lisäkseen Danny Boy O'Connor ja DJ Lethal. House of Painin ensimmäinen single, "Jump Around", nousi heti suureen suosioon. Kolmen julkaistun levyn jälkeen vuonna 1996 Everlast lähti soolouralle ja DJ Lethal liittyi nu metal -yhtye Limp Bizkitiin. Nykyisin House of Pain -kokoonpano kulkee nimellä La Coka Nostra, johon kuuluu Everlastin ja Danny Boyn lisäksi kaksi muuta artistia, Slaine ja Ill Bill.
Huhuttiin että House of Pain äänittäisi uuden albumin DJ Muggsin kanssa vuonna 2011.