tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aarteenmetsästäjä

Aarteenmetsästäjä () on kanadalais-ranskalais-brittiläistä yhteistuotantoa oleva televisiosarja, jota tuotettiin vuosina 1999–2002 kolme kautta, yhteensä 66 jaksoa. Kanadassa kuvatun sarjan pääosissa nähdään Tia Carrere ja Christien Anholt. Foxin sihteeriä esittää kahdella ensimmäisellä kaudella Lindy Booth, ja kolmannella kaudella hänen tilallaan on Tanja Reichert.
"Aarteenmetsästäjällä" on monia yhtymäkohtia "Tomb Raider" -sarjan peleihin ja elokuviin päähenkilön ulkonäöstä ja sarjan alkuperäisestä nimestä "Relic Hunter" alkaen, joka on käytännössä synonyymi.
Suomessa sarjan on esittänyt televisiokanava Nelonen ja TV5.
Juoni.
"Aarteenmetsästäjässä" seurataan Indiana Jonesin naispuolista vastinetta, yhdysvaltalaista seikkailija-arkeologi Sydney Foxia, joka matkustelee maailmalla aarteita etsien konservatiivisen brittiläisen kollegansa Nigel Baileyn kanssa. Apua matkoillaan he saavat sihteeriltään Claudialta, joka toimittaa heille tietoja yliopistolta käsin. Yliopisto on kuvitteellinen Trinity College, jossa Fox toimii myös professorina.
Kunkin jakson alussa nähdään takauma, jossa jakson aiheena olevaa muinaisesinettä käytetään ennen sen katoamista, varastamista tai piilotusta. Takaumasta siirrytään nykypäivään ja Foxiin ja Baileyyn, joita keräilijä, museon edustaja tai joku muu taho pyytää etsimään nimenomaisen esineen. Useimmissa jaksoissa kaksikko matkustaa ympäri maailmaa jäljittäen aarre-esinettä. Matkoillaan he kohtaavat kilpailevia aarteenetsijöitä, jotka toisinaan antavat tilaisuuden esitellä Foxin osaamista kamppailulajeissa. Lopulta tehtäväksi jää löytää esine ja palauttaa se oikealle omistajalle tai museoon. Kunkin jakson lopuksi Trinity Collegessa kerrotaan mitä esineelle on tapahtunut.
"Aarteenmetsästäjän" juonien pohjalle otetaan ripaus aitoa historiaa, joka dramatisoidaan televisiosarjaan sopivaan formaattiin. Sarja esittää historiallisen tutkimuksen ja arkeologian uudessa valossa. Pölyisen toimiston sijaan Fox ja Baily seikkailevat maailmalla ja selviytyvät pahoistakin tilanteista vaarallisia tehtäviä suorittaessaan. Jaksoissa on monesti koomisia tilanteita toiminnan keskellä keventämässä tilannetta. Fox osoittaa pitävänsä puolensa ja selviytyvänsä kiperistä tilanteista, joihin useasti joudutaan. Foxin ja Baileyn välillä ylläpidetään seksuaalista jännitettä, ja vielä lisää mielenkiintoa tuo Foxin ajoittain hyvinkin niukka vaatetus. Foxin ja Baileyn suhde on kuitenkin sarjan juonikuvioissa vain pienenä sivuteemana.
’N Sync

’N Sync (nimi usein myös muodossa *NSYNC) oli viisihenkinen yhdysvaltalainen poikabändi, joka oli toiminnassa vuosina 1995–2002. Yhtye syntyi Orlandossa, Floridassa ja esitti pop- ja dancemusiikkia. Sen jäsenistä vahvaan julkisuuteen on jäänyt ainoastaan oman soolouransa aloittanut, ja jo ’N Sync -aikanakin yhtyeen keulahahmona pidetty Justin Timberlake.
Mikko Nousiainen (teatterinjohtaja)

Mikko Nousiainen (2. lokakuuta 1938 Varkaus – 26. tammikuuta 2011 Tampere) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Ensimmäisen kerran hän näytteli elokuvassa Nuori mylläri. Hänellä oli siinä sivuosa. Nousiaisen vanhemmat olivat Siiri Inkeri Nousiainen (o.s. Männikkö) ja Lauri Nousiainen. 
Nousiainen esiintyi myös tv-sarjassa "Valkoinen nainen", jonka ohjasi Janne Kuusi. Nousiainen esiintyi 47 vuoden aikana lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Toinen elokuvaesiintyminen oli jääkärin rooli "Sven Tuuva" -elokuvassa 1958.
Mikko Nousiainen toimi pitkään Hämeenlinnan Kaupungin Teatterin ja Kouvolan Kaupungin Teatterin johtajana. Kouvolan Teatterin johdossa hän toimi 1975-1983. Hän toimi ohjaajana useissa kesäteattereissa, muun muassa Hauhon kesäteatterissa, jossa hän ohjasi Hella Wuolijoen "Niskavuori"-sarjan näytelmiä, ja harrastajateattereissa (Tervakoski, Elimäki, Loppi jne.). Nousiainen oli myös Topi Tuomaisen ohella pääosassa Rauni Mollbergin elokuvassa "Siunattu hulluus", jossa hän esiintyi Ananias Rummukaisen roolissa.
Nousiaisen viimeisiin rooleihin kuuluivat pieni televisiosarja "Meidän jengi" vuodelta 2005, sekä rooli Timo Koivusalon suurelokuvassa "Kaksipäisen kotkan varjossa".
Jan Fitschen

Jan Fitschen (s. 2. toukokuuta 1977 Nordhorn) on saksalainen kestävyysjuoksija ja 10 000 metrin juoksun euroopanmestari vuodelta 2006.
Fitschen sijoittui viidenneksi 1 500 metrillä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1999. Vuoden 2003 universiadeissa hän voitti 10 000 metrin juoksun ja sijoittui toiseksi 5 000 metrillä.
Vuoden 2006 Göteborgin EM-kisoissa hän voitti 10 000 metrillä kultaa omalla henkilökohtaisella ennätyksellään 28.10,94. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kahdenneksitoista. Barcelonan EM-kilpailuiden jälkeen hän ilmoitti siirtyvänsä maratonjuoksuun. Toukokuussa 2011 hän juoksi Düsseldorfin maratonilla ajan 2.20.15 ja lokakuussa 2011 Frankfurtissa ajan 2.15.40. Vuonna 2012 hän juoksi Berliinin maratonilla ajan 2.13.10.
Fitschen on voittanut Saksan-mestaruuden 5 000 metrillä vuosina 2001, 2002, 2005, 2006, 10 000 metrillä vuosina 2005, 2006, 2007, 10 kilometrin tiejuoksussa vuosina 2005 ja 2010 sekä puolimaratonilla vuonna 2013. Sisäradoilla hän on voittanut Saksan-mestaruuden 3 000 metrillä vuosina 2002–2008.
Lähde: IAAF
Francisco Javier Fernández

Francisco Javier ”Paquillo” Fernández Peláez (s. 6. maaliskuuta 1977 Guadix, Granadan maakunta, Espanja) on espanjalainen 20 kilometrin kävelijä.
Vuonna 1995 Fernández voitti Nyíregyházassa nuorten EM-hopeaa ja vuonna 1996 Sydneyssä nuorten maailmanmestaruuden 10 000 metrin kävelyssä. Hänen ensimmäinen aikuisten arvokisamitalinsa oli pronssi 1998 Budapestin EM-kisoista 20 kilometriltä. Seuraavissa EM-kisoissa 2002 Münchenissä hän saavutti matkalla kultaa ja uusi mestaruutensa 2006 Göteborgissa. Samalta matkalta hän on lisäksi saavuttanut hopeaa Ateenan olympialaisista 2004 ja MM-kisoista vuosina 2003, 2005 ja 2007.
Vuonna 2010 Fernández sai dopingaineiden hallussapidosta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 11.2.2010–10.2.2012 ja vuonna 2012 hänen kilpailukieltoaan jatkettiin 9.12.2012 saakka.
Espanjan mestaruuden Fernández on saavuttanut 10 000 metrillä vuosina 2007 ja 2008, 20 kilometrillä vuosina 1998–2004 ja 2007 sekä 50 kilometrillä vuonna 2009. Hän on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Pico (Azorit)

Pico on yksi Azorien saarista. Se kuuluu Portugaliin ja siellä sijaitsee maan korkein kohta, Pico Alto eli Ponta de Pico (2 351 m). 
Pico sijaitsee 17,5 kilometriä São Jorgesta etelään ja 7 kilometriä Faialista länteen. Sen pinta-ala on 447 km², mikä tekee sitä Azorien toiseksi suurimman saaren. Saaren suurimmat asutuskeskukset ovat pääkaupunki Madalenan lisäksi São Roque do Pico ja Lajes do Pico. Väkiluku on noin 15 000. 
Picon viinitarhat ovat Unescon maailmanperintöluettelossa.
Cabo Bojador

Cabo Bojador (myös Kap Bojador, Cape Bojador, Boujdour) on niemeke Länsi-Saharan pohjoisella rannikolla. 
Ensimmäinen Cabo Bojadorin ohittanut eurooppalainen oli portugalilainen Gil Eanes vuonna 1434. Siitä alkoivat maan laajat Afrikan tutkimukset. 
Cabo Bojador sijaitsee Fuerteventuran lounaisimmasta kohdasta noin 220 kilometriä etelään.
Greg Rutherford

 
Gregory James ”Greg” Rutherford (s. 17. marraskuuta 1986 Milton Keynes, Englanti) on uransa lopettanut englantilainen pituushyppääjä. Hän edusti Marshall Milton Keynes AC -seuraa. 
Rutherford voitti pituushypyn junioreiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa 2005 tuloksella 814 cm. Kansainyhteisön kisoissa maaliskuussa 2006 hän oli kahdeksas. EM-kilpailuissa 2006 Göteborgissa hän sijoittui pituushypyssä toiseksi tuloksella 813 cm, mutta MM-kilpailuissa 2007 Osakassa hän karsiutui. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli pituushypyssä kymmenes. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän oli samassa lajissa kuudes ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 viides tuloksella 817 cm. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai hopeaa tuloksella 822 cm. Seuraavana vuonna hän karsiutui Daegun MM-kilpailuissa.
Lontoon olympialaisissa 2012 Rutherford voitti kultaa tuloksella 831 cm. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän hyppäsi Britannian ennätyksen 851 Chula Vistassa huhtikuussa 2014. Hän voitti samana vuonna kultaa Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 820 ja Zürichin EM-kilpailuissa hypättyään 829. Rutherford voitti kultaa myös Pekingin MM-kisoissa 2015 tuloksella 841 ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 825. Hän saavutti pronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 tuloksella 829.
Rutherford valittiin vuoden eurooppalaiseksi miesyleisurheilijaksi vuonna 2015.
"Lähde: Tilastopaja"
EA Vancouver

EA Vancouver (tunnettu aiemmin nimellä EA Canada) on kanadalainen pelitalo, jonka toimisto sijaitsee Burnabyssä, Brittiläisessä Kolumbiassa. EA Canada työllistää yli tuhat ihmistä ja se on Electronic Artsin suurin toimipiste. Studion avasi Jean Chrétien tammikuussa 1999.
EA Vancouverin kehittämiä pelejä.
EA Vancouver on kehittänyt pelejä, jotka tunnetaan EA Games, EA Sports ja EA Sports BIG -pelisarjoista.
São Mameden taistelu

São Mameden taistelu oli Portugalin kreivikunnassa Afonso Henriquesin ja Leónin Teresan kannattajien välillä käyty taistelu kreivikunnan tulevaisuudesta 24. kesäkuuta 1128. Teresa olisi merkinnyt liitosta Galician kuningaskuntaan ja hänen poikaansa Afonsoa kannattivat itsenäisyyden puolestapuhujat. Taistelu päättyi Afonson selvään voittoon, Teresan pakoon ja Portugalin jatkoon itsenäisenä kokonaisuutenaan. Afonsosta tuli myöhemmin maan ensimmäinen kuningas ("rex"). 
Tausta.
Henrik oli Kastilian ja Leónin kuninkaan alainen Portucalen eli Portugalin kreivi. Henri oli uskollinen joskin autonominen kuninkaan alamainen aina kuningas Alfonso VI:n kuolemaan saakka vuonna 1109. Seurasi sisäinen sekasorto, jonka aikana Henristä tuli käytännössä vaikkeikaan virallisesti itsenäinen hallitsija. Henri itse kuoli vuonna 1112. Hänen poikansa Afonso Henriques oli vielä alaikäinen, joten kreivikuntaa johti Henrin leski ja Afonson äiti Teresa. 
Alfonso Raimundes oli Galician kuningas ja Galicia oli autonominen osa Leónin kuningaskuntaa. Galiciassa huomattavaa vaikutusvaltaa käytti kuninkaan kasvatuksesta vastaava Pedro Froilaz de Trava ja Travan suku. Trava halusi puolestaan lisätä suojattinsa vaiktusuvaltaa ja liittää Portugalin kreivikunnan Galician maihin. Teresan jäätyä leskeksi hänellä oli suuri paine avioitua uudelleen ja Pedro Froilaz de Trava halusi järjestää hänelle avioliiton Travan suvun jäsenen kanssa.
Travan suvun vaikutusvalta Teresaan kasvoi, vaikka portugalilainen aateli vastustikin ajatusta liitoksesta Galician. Hänestä tuli Pedro Froilazin pojan Fernão Pérez de Travan rakastaja ja mahdollisesti pari myös avioitui, joskin salaa.
Taistelu.
Travas oli nyt noussut käytännössä Portugalin kuvernööriksi. Travasin suvulla oli kuitenkin monia vastustajia, joista merkittävimmät olivat Sousan, Mendesin ja Ribadourosin suvut. Suvut erkanivat Teresan hovista ja heidän mukanaan lähtivät myös Porton ja Coimbran piispat. Vuoteen 1127 mennessä oli syntynyt avoin kapina Travasia ja Teresaa vastaan. Liikkeen johtoon nostettiin Afonso Henriques.
Syytä Afonso Henriquesin kääntymiselle äitiään vastaan ei mainita historiallisissa lähteissä täysin selvästi. Hänellä oli kuitenkin läheiset suhteet moniin Travasin sukua vastustaneisiin sukuihin. Osapuolten välinen ratkaiseva taistelu käytiin São Mamedessä lähellä Guimarãesia 24. kesäkuuta 1128. Taistelu päättyi Travasin ja Teresan vastaisten joukkojen selvään voittoon.
Seuraukset.
Travas kartkotettiin Portugalista ja Teresa kuoli hänen paettuaan Galiciaan vuonna 1130. Portugalin aateliston enemmistö oli ensimmäistä kertaa toiminut yhtenä kokonaisuutena ja liittyminen Galiciaan oli näin vältetty. Afonso Henriques oli noussut taistelun myötä Minhojoelta al-Andalusin rajalla saakka yltäneen alueen autonomiseksi hallitsijaksi. Myöhemmin hän alkoi edelleen kättää arvonimeä "rex" eli kuningas. Häntä pidetäänkin usein Portugalin kuningaskunnan perustajana.
Mehdi Baala

 
Mehdi Baala (s. 17. elokuuta 1978 Strasbourg, Ranska) on ranskalainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 1 500 metrin juoksu.
Baala osallistui 1997 Torinon maastojuoksun MM-kisoihin, joissa sijoittui nuorten sarjassa sijalle 129. Gentin EM-hallikilpailuissa 2000 hän voitti 1 500 metrillä pronssia. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli neljäs ajalla 3.34,14. Seuraavana vuonna hän oli Edmontonin MM-kisoissa kahdestoista. Vuonna 2002 Baala voitti Euroopan mestaruuden Münchenin EM-kisoissa 1 500 metrillä. Samana vuonna hän oli yleisurheilun maailmancupissa kolmas.
Baala voitti MM-hopeaa 1 500 metrillä Pariisin MM-kisoissa ajalla 3.32,31. Vuonna 2004 hän voitti 1 500 metriä Euroopan cupissa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui alkuerissä. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän karsiutui 1 500 metrin välierissä, mutta juoksi 800 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 1.45,32. Hän voitti toisen Euroopan mestaruutensa Göteborgin EM-kisoissa 2006 1 500 metrillä. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui alkuerissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi pronssille Rashid Ramzin dopinghylkäyksen jälkeen. Baala juoksi ajan 3.34,21, ja hävisi hopeamitalisti Nick Willisille viisi sadasosasekuntia. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Baala sijoittui seitsemänneksi ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 yhdeksänneksi.
Atoleirosin taistelu

Atoleirosin taistelu () oli taistelu, jonka portugalilaiset kävivät kastilialaisia vastaan 6. huhtikuuta 1384. Portugalin joukkoja johti Nuno Álvares Pereira ja kastilialaisia Kastilian Juhana I. Taistelu käytiin lähellä samannimistä paikkaa Alentejossa.
Atoleirosin taistelu oli seurausta Portugalin Fernando I:n kuolemasta vuonna 1383. Hän ei jättänyt jälkeensä miespuolisia perillisiä. Hänen tyttärensä Beatriz avioitui Kastilian Juhana I:n kanssa, mikä olisi tarkoittanut Portugalin siirtymistä kastilialaisten vallan alle. Portugali ei onnistunut saavuttamaan taistelussa itsenäisyyttään.
Kielikämmekkä

Kielikämmekkä eli kalkkimaariankämmekkä ("Dactylorhiza fuchsii", myös "D. maculata" subsp. "fuchsii") on maariankämmekkää eli täpläkämmekkää ("D. maculata") muistuttava kämmekkälaji.
Ulkonäkö ja koko.
Kalkkimaariankämmekkä kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Varsi on täyteinen ja monilehtinen. Juurimukulat ovat syvään liuskaisia. Alemmat varsilehdet ovat vastapuikeita, pyöreäkärkisiä ja litteitä. Väriltään ne ovat päältä harmahtavanvihreitä ja punatäpläisiä, alta siniharmaita. Varren ylimmät lehdet poikkeavat selkeästi alemmista. Ne ovat pieniä, kapeita ja suippoja. Ylin lehti ei ulotu kukinnon tasalle saakka. Kukinto on tiheä kartiomainen tähkä. Kukkien tukilehdet ovat tavallisesti kukkia lyhyempiä ja sahalaitaisia. Sinipunertavakirjailuiset kukat ovat pääasiassa punaisia, mutta niiden väri voi olla vaaleampi vaihdellen vaaleanpunaisesta lähes valkoiseen. Kukat ovat kannuksellisia. Kukan huuli on syvään kolmiliuskainen, liuskat ovat lähes samanlevyisiä. Keskiliuska on kapean kolmiomainen ja sivuliuskoja pidempi. Suomessa kalkkimaariankämmekkä kukkii kesä-heinäkuussa.
Kalkkimaariankämmekkä muistuttaa läheisesti maariankämmekkää. Tärkeimmät lajien väliset erot ovat lehdissä ja kukissa. Maariankämmekällä alimmat lehdet ovat tylppiä, kun kalkkimaariankämmekällä ne ovat pyöreäkärkisiä. Kukinto on maariankämmekällä suippo, kun taas kalkkimaariankämmekällä se on selkeästi kolmiomainen ja voimakkaamman punainen. Suurin eroavuus on kuitenkin kukan huulen muoto; kalkkimaariankämmekän kaikki kolme huulen liuskaa ovat toistensa kokoisia, kun taas maariankämmekällä sivuilla olevat liuskat ovat useimmiten selvästi keskiliuskaa leveämpiä. Lajien erottamista toisistaan vaikeuttaa kuitenkin se, että muiden liuskakämmeköiden tapaan molempien lajien koko ja väri vaihtelevat paljon. Kalkkimaariankämmekkä luokitellaankin toisinaan maariankämmekän alalajiksi.
Liuskakämmeköille tyypillisesti myös kalkkimaariankämmekkä risteytyy helposti muiden liuskakämmeköiden kanssa. Esimerkiksi Ahvenanmaalta tunnetaan risteymä kaitakämmekän ("D. traunsteineri") kanssa.
Levinneisyys.
Kalkkimaariankämmekkää tavattaneen suurimmassa osassa Eurooppaa, kuten maariankämmekkääkin. Esimerkiksi Englannissa laji on maariankämmekkää yleisempi. Fennoskandiassa kalkkimaariankämmekkää kasvaa paikoitellen koko Norjassa sekä Ruotsin, Tanskan ja Suomen kalkkialueilla. Suomessa sitä kasvaa pääasiassa Ahvenanmaalla, jossa se on paikoin yleinen, Kainuussa sekä Etelä- ja Keski-Lapissa. Muualta maasta lajista on vain yksittäisiä havaintoja.
Elinympäristö.
Kalkkimaariankämmekkä kasvaa monenlaisilla kasvupaikoilla, kuten letoilla, lähteiköissä, lehdoissa, rinnemetsissä sekä ravinteisilla, kuivillakin niityillä. Se viihtyy kalkkipitoisen maaperän alueilla ja onkin kalkinsuosija.
Pölyttäjinä kalkkimaariankämmekällä käyvät ainakin mesipistiäiset. Kasvi huijaa tuoksullaan pölyttäjiä luokseen, sillä kukissa ei ole mettä.
Timo Salonen

Timo Salonen on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi:
Lissabonin maanjäristys 1755

Lissabonin maanjäristys tapahtui 1. marraskuuta 1755 Portugalin pääkaupungissa Lissabonissa. Järistyksen episentrumi oli Atlantin valtamerellä, noin 200 kilometriä Lissabonista lounaaseen.
Järistys tapahtui pyhäinpäivän aamuna noin klo 9.40. Suurin osa kaupunkilaisista oli järistyksen aikaan kirkoissa pyhäinpäivän aamumessussa, ja monet heistä joutuivat sortuvien kirkkorakennusten murskaamiksi. Pyhäinpäivän kunniaksi Lissabonin lukuisissa kirkoissa oli sytytettynä suuri määrä kynttilöitä, jotka sytyttivät maanjäristyksen jälkeen suuria tulipaloja. Tulipalot tuhosivat Lissabonin keskustan lähes kokonaan, ja Atlantilta hyökynyt tsunami täydensi tuhon.
Myös muita osia Portugalista tuhoutui. Erityisen pahasti järistys turmeli Algarven seutua Lissabonin eteläpuolella.
Lissabonin maanjäristys on yksi historian tuhoisimmista maanjäristyksistä. Se ja sitä seuranneet hyökyaallot ja tulipalot tappoivat noin 60 000–100 000 ihmistä. Lissabonista noin 85 % tuhoutui.
Lissabonin maanjäristyksen magnitudi oli 8,5–9,0.
Abraham Achrenius julkaisi Lissabonin maanjäristyksestä kertovan kahdeksan arkkivirren kokoelman nimellä "Siitä Hirmuisesta ja Surkiasta Maanjäristyxestä, Lisabonin Suuresa Pääkaupungisa Portugalin Waldakunnasa".
Columbano Bordalo Pinheiro

Columbano Bordalo Pinheiro (21. marraskuuta 1857–6. marraskuuta 1929), johon viitataan toisinaan myös pelkällä nimellä Columbano, oli portugalilainen taidemaalari.
Pinheiro syntyi Lissabonissa ja oli taiteilija Rafael Bordalo Pinheiron veli. Hän opiskeli Ranskassa ja teki muotokuvat muiden muassa Teófilo Bragasta ja runoilija Antero de Quentalista. 
Portugalin tasavallan alettua vuonna 1910 Pinheiro suunnitteli uuden hallituksen lipun. Suurin kokoelma hänen töitään on Chiadon museossa Lissabonissa.
Rahauudistus

Rahauudistus tarkoittaa rahajärjestelmän muutosta, jossa rahan "arvo" muuttuu; se ei tarkoita käteisrahojen muotoilun muutoksia kuten setelien tai kolikoiden kuvien vaihtumista, joita kutsutaan "seteliuudistukseksi" ja "kolikkouudistukseksi".
Tyypillisesti rahauudistuksia tehdään suurien talousmuutosten aikana, kuten hyperinflaatiossa.
Rahauudistukset Suomessa.
1. tammikuuta 1963 Suomen markka uudistettiin siten, että siihen saakka käytössä olleen rahan 100 markkaa vastasi uutta yhtä markkaa ja siihenastinen markka yhtä penniä. Summista siis yksinkertaistettuna pudotettiin kaksi nollaa pois. Tarvittaessa vanhaa markan aikaista rahaa kutsuttiin "vanhaksi markaksi" (lyhenne "vmk") ja uutta "nykymarkaksi" ("nmk"). Samassa yhteydessä setelit ja kolikot uusittiin siten, että ulkonäkö säilyi lähes ennallaan, mutta lukuarvot muuttuivat sadasosaan tai niihin lyöty sana "markkaa" vaihdettiin sanaan "penniä". Ennen uudistusta liikkeeseen lasketut kolikot ja setelit pysyivät laillisina maksuvälineinä, mutta niiden arvo uusina markkoina tai penneinä oli sadasosa niihin merkityistä. Suomen Pankki kuitenkin pyrki vaihtamaan liikkeessä olleet vanhat kolikot ja setelit mahdollisimman nopeasti uusiin.
1. tammikuuta 2002 Suomi vaihtoi valuutakseen euron. Vanhojen markkamääräisten setelien ja kolikoiden käyttö lopetettiin helmikuun lopussa. Suomen Pankki lunasti markkamääräisiä rahoja seuraavasti:
Nykyään markoilla on vain keräilyarvo, joka tosin voi olla huomattavastikin nimellisarvoa suurempi.
Thilia Thalia

Thilia Thalia oli suomalainen Yle TV2 -kanavalla esitetty viihteellinen tietokilpailu. Ohjelmaa esitettiin vuosina 1982–1985 nimellä "Thilia Thalia Thallallaa" sekä myöhemmin vuosina 1998–2002 ja vuonna 2005 nimellä "Thilia Thalia". Ohjelman nimi "Thilia Thalia Thallallaa" keksittiin ohjelman ideapalaverissa Georg Malmsténin kappaleesta ”Mikki Hiiri ja vuorenpeikko”.
Joka jaksossa nähtiin kaksi kahden hengen joukkuetta, jotka muodostuivat omaa teatteriaan edustavista näyttelijöistä. Tietovisan kysymykset liittyvät erityisesti kuuluisiin näytelmiin, elokuviin ja näyttelijöihin. Kilpailijoilta vaadittiin tiedon lisäksi myös improvisaatiotaitoja sekä myöhempinä vuosina laulutaitoa tai ainakin sitä paikkaavaa kekseliäisyyttä. Voittajajoukkue eteni aina seuraavalle tasolle, kunnes koko kauden voittajan ratkaisi suuri finaali.
"Thilia Thalia" voitti Venla-palkinnon vuonna 1982.
Juontajina ovat olleet Reijo Salminen (toimi myös ohjelman tuottajana ja tuomarina) sekä Mari Vainio ja Miia Nuutila. Tekijätiimiin kuului olennaisena osana myös muun muassa Jyrki Otila.
Huvivero

Huvivero oli 1915–1981 julkisissa näytännöissä ja huvitilaisuuksissa Suomessa kannettu vero. Huvivero perustui vuonna 1914 annettuun Venäjän keisarilliseen säädökseen ”Armollinen asetus julkisista näytännöistä ja huvitilaisuuksista kannettavasta väliaikaisesta verosta” (AsK 59/14). Huviveron piiriin kuuluivat muun muassa konsertit, lavatanssit, teatterit, elokuvat ja tivolit. 
Huviveron tarkoitus oli velvoittaa huvitilaisuuksien järjestäjät ja välillisesti myös yleisö osallistumaan yhteiskunnan palvelujen kustannuksiin. Alkuun vero oli 10 % pääsymaksusta. Tämä nousi myöhemmin ollen 1916 20 % ja 1919 jo 25 %. Vuonna 1921 vero määrättiin erisuuruisena eri huveille: elokuvista 40 %, sirkusnäytöksistä, kabaree-esityksistä ja tansseista 50 % ja muista huvitilaisuuksista 10 %. Tämän jälkeen eri tilaisuuksien veroluokat muuttuivat useita kertoja. Huvivero kumottiin 1.1.1981.
Huvivero ei ole aina ollut lakisääteinen, vaan sen periminen on perustunut esimerkiksi lääninhallitusten ohjeisiin. Vuonna 1918 maistraatit velvoitettiin perimään huviveroa köyhäinhoidon rahoittamiseksi.
Huviveroa kutsuttiin osin myös sotaveroksi. Keisarin armollisessa asetuksessa julkisista näytännöistä ja huvitilaisuuksista kannettavasta väliaikaisesta verosta joulukuussa 1914 säädettiin pääsymaksuista kannettavaksi sodan aikana erityinen valtiolle menevä vero. Vero säädettiin niin sanottuna sotaverona ilman eduskunnan myötävaikutusta. Huvivero ymmärrettiin aluksi lähinnä ylellisyysveroksi.
Vuodesta 1915 aina vuoteen 1981 saakka huvivero perittiin pääsylippujen leimaverona. Leimaveron perinnässä käytettiin alkuun tavallisia postimerkkejä, joissa oli ylimääräinen hammaste keskellä vaakasuoraan. Pääsymaksullisen tilaisuuden järjestäjien tuli anoa järjestämislupa ja ostaa näitä merkkejä. Ne kiinnitettiin pääsylippuun siten, että puolet postimerkistä oli pääsylipulla ja puolet sen kantaosalla. Tämä liitettiin poliisille toimitettavaan tilitykseen tilaisuuden jälkeen. Leimaveropostimerkkejä tunnetaan erilaisin arvoin runsaat sata. Ne olivat käytössä kesään 1920 asti.
Vuonna 1920 käyttöön tulivat tuolloin ilmestyneet pienikokoiset leimamerkit. Vuoden 1922 alusta tulivat käyttöön huviveroliput, joita käytettiin veron perinnässä aina veron poistumiseen asti 1981. Lippu muodostui kolmesta osasta: kannasta, keskiosasta ja kuittiosasta. Kuittiosalla pääsi tilaisuuteen, keskiosa jäi ostajalle ja kantaosa oli myyjälle jäävä tarkastusosa. Liput painoi Suomen Pankin kirjapaino. Veroluokkia ja huviverolippuja on valmistettu ainakin seuraavia veroluokkia: 5, 10, 15, 20, 25, 30, 35, 45 ja 50 %. Lippuihin oli painettu pääsymaksun ja veron yhteishinta. Elokuvien verotus tapahtui vuoteen 1948 asti huviveron kautta. Tämän jälkeen käyttöön tulivat elokuvaveroliput. Suurimmillaan 1960-luvulla huvivero oli 40 % pääsylipputuotoista.
Huviveromerkkejä käytettiin usein palkanmaksuna tilanteissa, joissa tilaisuuden järjestäjä ei pystynyt maksamaan esiintyjälle palkkiota käteisenä. Tällöin esiintyjä sai veromerkit vaihdetuksi rahaksi postissa.
Käsiase

Käsiase on yhden ihmisen kannettavaksi ja käsiteltäväksi soveltuva tuliase, jota käytetään yksi- tai kaksikätisesti. Käsiaseen tukena (lavettina) on ihmisen oma keho. Jos aseen kuljettamiseen tai käyttämiseen tarvitaan kaksi tai useampia ihmisiä, kyseessä on ryhmäase.
Käsiaseet jaetaan käsituliaseisiin ja kylmiin käsiaseisiin. Lyhyitä käsituliaseita ovat kaikki pistoolit ja lyhyitä kylmiä käsiaseita esimerkiksi tikarit ja pistimet. Pitkiä käsituliaseita ovat muun muassa kiväärit, haulikot, karabiinit, rynnäkkökiväärit ja pitkiä kylmiä käsiaseita esimerkiksi keihäät ja pertuskat.
Ryhmäaseita ovat muun muassa raskaat konekiväärit, panssarintorjuntatykit ja kenttäkanuunat sekä muurinmurtajat.
Roskasakki

Roskasakki () on kanadalainen komediasarja.
Sarjassa on pseudodokumentin tapaan seurattu kuvitteellisen parakki- ja asuntovaunukylän Sunnyvale Trailer Parkin asukkaita. Kylä sijaitsee oletettavasti jossakin Kanadan Nova Scotiassa, Dartmouthin kaupungin liepeillä. Sarjan päähenkilöt ovat kolme kaverusta Ricky, Julian ja Bubbles, joilla on sarjan edetessä vaikeuksia pysyä kaidalla tiellä.
"Roskasakin" tapahtumat on kuvattu kuvitteellisen kameramiehen näkökulmasta samaan tapaan kuin "Lain nimessä". Päähenkilöt antavat myös haastatteluja suoraan kameralle.
Suomessa sarjaa ovat esittäneet Nelonen ja Canal+. Showcase on tuottanut sarjan seitsemänteen tuotantokauteen saakka. Nykyisin sarjaa tuottaa Netflix. Virallista sarjaa on tehty 12 kautta. Sarjaa täydentävät spin-off-jaksot sekä kiertueilla kuvatut jaksot, jotka esitetään erillisinä spin-off-sarjoina. Kahdennentoista kauden jälkeen sarjan kuvaukset lopetettiin ihmisnäyttelijöillä ja sarja siirrettiin täysin animaatiomuotoon, kun sarjan Jim Laheyta näyttelevä John Dunsworth oli kuollut.
Juoni lyhyesti.
Sarja alkaa, kun Julian ja Ricky palaavat vankilatuomion jälkeen kotikulmilleen. Julian aikoo tuomionsa jälkeen ryhdistäytyä, mutta Rickyllä on vaikeuksia jättää entistä pikkurikollisen elämäänsä. Koska pojat elävät tiiviissä yhteisössä, Rickyllä on taipumus saada Julian ja muut ystävänsä vaikeuksiin tempauksillaan. Bubbles on Rickyn ja Julianin lapsenmielinen mutta uskollinen ystävä. Kolmikon yhteinen ongelma on kuitenkin pahatapainen Cyrus, joka on noussut Rickyn ja Julianin vankilassaolon aikana asuntovaunukylän öykkäriksi.
Cyrus on lopulta vain pikkutekijä, jonka Julian ja Ricky pystyvät hoitelemaan tyylillään. Todellisena piikkinä kaverusten lihassa on entinen poliisi Jim Lahey, joka on yhteisön järjestyksenvalvoja ja asuntovaunukylän omistajan entinen aviomies. Erityisesti Rickyn elinkeinot, kuten marijuanan viljely ja myynti, varkaudet sekä varastetun tavaran välittäminen aiheuttavat Laheylle päänvaivaa. Lahey ja hänen idioottiapulaisensa Randy ottavatkin tuon tuosta yhteen Julianin, Rickyn ja Bubblesin kanssa.
Magnum (muusikko)

Magnum (oik. Sami Wolking, s. 15. elokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen muusikko, joka soittaa bassoa ja laulaa taustalauluja muun muassa perustamassaan Naked Idol -yhtyeessä. Hän toimi Lordi-yhtyeen basistina vuosina 1999–2002. Vuodesta 2023 hän on laulanut taustalauluja Lordi-yhtyeen julkaisuilla. Ennen Lordia hän soitti bassokitaraa ja lauloi taustalauluja yhtyeessä nimeltä Noroses. Hän on myös vieraillut taustalaulajana Mirka "Leka" Rantasen Circus of Rock-yhtyeen kappaleella "Nine Lives".
Vuodesta 2010 lähtien Magnum on työskennellyt ääniteknikkona ja tuottajana omistamassaan studiossa Espoossa.
Yhtyeet.
Lordi.
Magnum liittyi Lordin basistiksi vuoden 1999 lopussa korvaten Sami ”G-Stealer” Keinäsen. Sitä ennen hän oli laulanut taustalauluja yhtyeen "Bend Over And Pray The Lord" -albumilla vierailevana muusikkona. Levy äänitettiin suurimmaksi osaksi Magnumin omistamalla Underground Studios -äänitysstudiolla Espoossa.
"Get Heavy" -albumi jäi ainoaksi Lordi-levyksi, jolla Magnum soitti. Get Heavy on albumin kansilehtisessä omistettu Magnumille. Magnumille on myönnetty Get Heavyn myynneistä kulta-, platina- ja tuplaplatinalevyt. Magnumille on myös myönnetty vuoden 2002 Hard rock/metallialbumin Emma-patsas. 
Magnum erotettiin Lordista syksyllä 2002 "Would You Love a Monsterman?" -singlejulkaisun jälkeen. Hän esiintyi ainoastaan "Would You Love a Monsterman?" -musiikkivideolla eikä ehtinyt soittaa yhdelläkään Lordin keikalla. Syy erottamiseen oli se, että hän ei halunnut ottaa riskiä elää ilman palkkatyötä ainoastaan bändille, jolloin yhtyeen muut jäsenet tekivät päätöksen, että hänellä ei ole tarpeeksi motivaatiota.
Naked Idol.
Magnum vastaa Naked Idolissa bassokitarasta ja taustalauluista, sekä tekee myös kappaleiden sävellykset. Hän on soittanut Naked Idolissa keväästä 2006 ja on toinen yhtyeen perustajajäsenistä. 
Naked Idolin ensimmäinen single "My Weakness" ilmestyi sekä radio- että promosinglenä vuonna 2010. Vuonna 2011 Naked Idol julkaisi toisen singlensä "Back From Oblivion". Heinäkuussa 2013 Naked Idolin hyväntekeväisyyssingle, "Boys Of Summer" julkaistiin radiosinglenä. 15. elokuuta 2013 kappale julkaistiin digitaalisena muun muassa iTunesissa ja Spotifyssa. Singlen tuotot lahjoitetaan Punaisen Ristin katastrofirahastoon. Yhtyeen neljäs singlejulkaisu "Shattered" julkaistiin radiosinglenä 12. elokuuta 2013 ja digitaalisesti 16. syyskuuta 2013. Lokakuun 31. päivä yhtyeeltä ilmestyi viiden kappaleen EP, "Filthy Fairies". 6. joulukuuta 2014 yhtye julkaisi coversinglen kappaleesta "I Saw Mommy Kissing Santa Claus".
James Van Allen

James Alfred Van Allen (7. syyskuuta 1914 – 9. elokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen avaruustutkija, joka Explorer 1 -satelliitin mittausten perusteella löysi Maan säteilyvyöhykkeet.
Van Allen syntyi juristin poikana Iowassa. Hän valmistui ylioppilaaksi 1931 ja opiskeli fysiikkaa paikallisessa collegessa. Van Allen suoritti maisterin tutkinnon Iowan yliopistossa 1936 ja väitteli tohtoriksi 1939. Vuosina 1939–1942 hän oli tutkijana Carnegie-instituutissa ja Johns Hopkinsin yliopistossa. Van Allen osallistui ilmatorjuntatykkien ammusten sytyttimien () suunnitteluun ja hänestä tuli Yhdysvaltain laivaston tykistöupseeri. Tämäkin tehtävä koski sytyttimiä, nyt niiden testausta.
Toisen maailmansodan loputtua Van Allen palasi Johns Hopkinsin yliopistoon ja osallistui V2-ohjuksilla tehtäviin kokeisiin. Vuonna 1951 hänestä tuli professori Iowan yliopiston fysiikan ja tähtitieteen osastolle. Tässä virassa hän jatkoi, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1985. Hän kuitenkin jatkoi tutkimustyötä.
1940-luvulta alkaen Van Allen osallistui useisiin retkikuntiin, jotka mittasivat avaruudesta tulevaa säteilyä esimerkiksi Etelänavalla. Hän oli ensimmäisiä Yhdysvalloissa, joka käytti ilmapalloja ja raketteja tutkimuslaitteina. Van Allen oli yli 25 avaruuslaitteen päätutkija ("PI" eli "Principal Investigator"). Hän kirjoitti noin 280 julkaisua.
Hockenheimring Baden-Württemberg

Hockenheimring Baden-Württemberg on moottorirata Hockenheimin kaupungissa Baden-Württembergissä Saksassa.
Hockenheimringillä järjestetään Formula 1:n Saksan Grand Prix sekä muita moottoriurheilu- ja musiikkitapahtumia. Radalla on myös kiihdytysajoja varten kiihdytyssuora.
Historia.
Hockenheimringiä muutettiin rajusti vuoden 2001 jälkeen. Entinen ”metsäosuus" poistettiin lähes kokonaan, koska sitä oli vaikea kattaa TV-kameroin ja katsomoin. Myös ensimmäistä mutkaa jyrkennettiin hieman. Radan uuden version suunnitteli saksalainen F1-hoviarkkitehti Hermann Tilke. Radalle saatiinkin hyvä ohituspaikka, uuden takasuoran päähän. Ennen muutosta Hockenheimring oli F1-kauden keskinopeudeltaan nopein rata.
Ratakuolemat.
Kuolemaan johtaneet onnettomuudet:
Hungaroring

Hungaroring on moottorirata Mogyoródissa Unkarissa.
Hungaroringillä on ajettu vuodesta 1986 alkaen vuosittain Formula 1:n Unkarin Grand Prix. Kyseessä oli ensimmäinen Formula 1:n osakilpailu rautaesiripun toisella puolella. Unkarin pääkaupunki Budapest sijaitsee noin 18 kilometrin päässä radasta.
Rataa on muutettu kaksi kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1989. Silloin šikaani kolmannen mutkan jälkeen poistettiin. Vuonna 2003 pääsuoran jälkeistä mutkaa siirrettiin 200 metriä kauemmas ja sitä tiukennettiin ohittamisen helpottamiseksi, samoin tehtiin radan 12:lle mutkalle. Hungaroringin radalla ohittaminen on vaikeaa.
Unkarin Grand Prix 2006 oli radan ensimmäinen Formula 1:n sadekilpailu. Siitä seurasi tapahtumarikas ja jännittävä kilpailu, jossa nähtiin useita keskeytyksiä, mukaan luettuna maailmanmestaruudesta taistelleet Fernando Alonso ja Michael Schumacher. Kilpailun päätteeksi Jenson Button otti uransa ensimmäisen voiton 113:nnessa GP:ssään.
Suomalaiset fanit suosivat erityisesti Unkarin GP:tä, se on lähellä Suomea, ja siellä suomalaiset ovat menestyneet hyvin. Mika Häkkinen voitti siellä kaksi kertaa, Kimi Räikkönen kerran ja myös Heikki Kovalainen otti Hungaroringillä uransa ainoan voiton.
No One Knows

No One Knows on Queens of the Stone Agen kappale. Kappale julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta "Songs for the Deaf" vuonna 2002. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Cover-version kappaleesta ovat tehneet lukuisat yhtyeet, kuten The Zutons ja The Dresden Dolls.
Kappaletta on käytetty myös PlayStation 2 -videopelissä Guitar Hero sekä NHL 2003 -pelissä.
Kappaleen on kirjoittanut Joshua Homme ja Mark Lanegan.
Kowloon

Kowloon () on Hongkongin osa-alue, joka koostuu Hongkongin saaren pohjoispuolella ja Uusien territorioiden pääosan eteläpuolella sijaitsevista Kowloonin niemimaasta ja New Kowloonista. Merialue Hongkongin saaren ja Kowloonin välillä on hyvin kapea. Kowloonin pinta-ala on noin 47 neliökilometriä. Se on erittäin tiheään asuttua aluetta, ja se on täynnä ostoskeskuksia ja ravintoloita, joskin siellä on myös paljon asuintaloja.
Kowloonissa asui vuonna 2021 yli 2,2 miljoonaa ihmistä. Alueen väestötiheys oli yli 47 500 asukasta neliökilometrillä, mikä tekee siitä Hongkongin ylivoimaisesti tiheiten asutun osa-alueen. Kowloonin tunnetuimpia maamerkkejä ovat Tsim Sha Tsuissa sijaitsevat Peninsula-hotelli, Avenue of Stars sekä aivan rannassa sijaitseva museokeskittymä, johon kuuluu muun muassa Hongkongin avaruusmuseo.
Suzuka Circuit

Suzuka Circuit, Suzuka International Racing Course () on moottorirata Suzukassa Mien prefektuurissa Japanissa.
Suzuka Circuit on yksi Japanin vanhimmista ja kuuluisimmista moottoriradoista. Radan on suunnitellut alankomaalainen John Hugenholtz ja sen omistaa Honda Motor Company, Ltd.
Siellä on ajettu Formula 1:sten Japanin Grand Prix vuosittain vuodesta 1987 alkaen, paitsi vuosina 2007 ja 2008 jolloin se menetti kilpailun isännöinnin Toyotan omistamalle Fuji Speedway -moottoriradalle. Suzuka Circuit on Formula 1 -sarjan neljänneksi nopein rata. Suzuka on myös Monzan ovaaliradan lisäksi ainoa itsensä ylittävä rata, jolla on ajettu Formula 1:sten osakilpailu.
Michael Schumacher on saavuttanut kyseisellä radalla eniten paalupaikkoja eli kahdeksan kappaletta.
Autódromo José Carlos Pace

Autódromo José Carlos Pace on moottorirata Interlagosin lähiössä São Paulossa Brasiliassa. Se tunnetaan laajalti vuoteen 1985 asti olleella nimellä Autódromo de Interlagos.
Moottoriradalla ajetaan yleisestä poiketen vastapäivään. Useimmat nopeavauhtiset mutkat kääntyvät vasemmalle, mikä tuottaa ongelmia kuljettajien siihen tottumattomalle niskalle. Vastapäivään ajetaan muutamilla muillakin moottoriradoilla kuten Imolassa, Kyalamissa ja Istanbulissa.
Formula 1:ä radalla on ajettu ensimmäisen kerran vuonna 1972, jolloin radalla ajettiin MM-sarjan ulkopuolinen kilpailu. Marraskuussa 2020 uutisoitiin, että radalla järjestetään F1-osakilpailuja viisivuotisella sopimuksella vuoteen 2025 asti, koska suunnitelmat kilpailun siirtämisestä Rio de Janeiroon tarvitsevat suunnittelu- ja rakennustyön lisäksi ympäristöluvat paikalliselta hallinnolta.
Onnettomuudet.
Radalla tapahtuneiden kuolonkolarien jälkeen (Rafael Sperafico vuonna 2007 ja Gustavo Sondermann vuonna 2011) radan turvallisuuteen kiinnitettiin huomiota. Curva do Cafe -mutkassa tapahtuneiden ulosajojen seurauksena ulosajoalueiden laajentamiseen kiinnitettiin huomiota kun muut ratkaisut eivät toimineet. Molemmissa tapauksessa autot kimposivat seinämästä takaisin ajolinjalle.
Voittajat.
Formula 1.
"Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan."
Maria II (Portugali)

Maria II (4. huhtikuuta 1819 Rio de Janeiro, Brasilia, Portugalin kuningaskunta – 15. marraskuuta 1853 Lissabon, Portugali) oli Portugalin ja Algarven hallitseva kuningatar vuosina 1826–1828 ja 1834–1853. Hänet tunnetaan lisänimillä ”Kasvattaja” () ja ”Hyvä Äiti” ("a Boa Mãe").
Suku.
Marian koko nimi oli Maria da Glória Joana Carlota Leopoldina da Cruz Francisca Xavier de Paula Isidora Micaela Gabriela Rafaela Gonzaga. Hänen vanhempansa olivat Brasilian keisari Pedro I ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Leopoldina, joka oli keisari Frans I:n ja Napolin ja Sisilian prinsessa Maria Teresan toiseksi vanhin tytär. Marian sisaruksia olivat tuleva keisari Pedro II, prinsessa Januária, lapsena kuollut prinsessa Paula sekä prinsessa Francisca, joka oli Ranskan prinssin François d’Orléansin puoliso.
Kuningatar.
Maria II nousi valtaan jo seitsemänvuotiaana isänsä Pedro I:n luopuessa Portugalin kruunusta. Pedro asetti sijaishallitsijaksi nuoremman veljensä Mikaelin, josta oli tarkoitus tulla myös Marian puoliso.
Maria lähetettiin Eurooppaan valmistautumaan tulevaan tehtäväänsä äitinsä suvun Habsburgien parissa. Habsburgit kuitenkin tukivat Mikaelia, joka anasti vallan itselleen ja hallitsi Portugalia kuninkaana vuosina 1828–1834. Syksyllä 1829 Maria matkusti äitipuolensa Amélie de Leuchtenbergin seurassa Brasiliaan, johon Pedro I perusti hänen nimiinsä Portugalin pakolaishallituksen. 
Isä Pedro I syrjäytettiin Brasilian keisarin asemasta huhtikuussa 1831, ja perhe pakeni Pariisiin. Sisällissodassa vuosina 1832–1834 valta Portugalissa palautettiin Marialle, ja hänen ja Mikaelin välinen avioliitto mitätöitiin. Isänsä kuoltua syyskuussa 1834 Maria julistettiin 14-vuotiaana täysi-ikäiseksi.
Avioliitot ja lapset.
Maria II avioitui kaksi kertaa. Ensimmäinen puoliso oli Leuchtenbergin herttua Auguste Charles Eugène Napoléon de Beauharnais, joka oli Eugène de Beauharnais’n ja Baijerin prinsessa Augustan poika sekä Marian äitipuolen Amélien veli. Auguste kuitenkin kuoli äkillisesti muutamia kuukausia vuonna 1835 vietettyjen häiden jälkeen. 
Toinen puoliso oli vuodesta 1836 Saksi-Coburg-Gothan prinssi Ferdinand, josta tuli kuningas Ferdinand II ja Marian kanssahallitsija ensimmäisen lapsen syntymän jälkeen. Heille syntyi yksitoista lasta, joista kuusi eli aikuisiksi.
Maria II kuoli lapsivuoteeseen eli synnytyksen jälkeiseen infektioon vuonna 1853. Häntä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Pietari V, jonka kouluttamiseen hän oli kiinnittänyt runsaasti huomiota. Kolme Marian pojista kuoli marras–joulukuussa 1861 kolera- tai lavantautiepidemiaan.
Kunnianosoituksia.
Portugalilaiset.
Lähde:
Ulkomaalaiset.
Lähde:
Portugalin Intia

Portugalin Intia tarkoittaa Intian alueita, jotka kuuluivat siirtomaa-aikana Portugalille. Intian itsenäistyttyä vuonna 1947 Portugalin Intia koostui lukuisista enklaaveista Intian länsirannikolla. Niihin kuului muiden muassa Goa, jota Portugali hallitsi vuoteen 1961 saakka.
Alueen valtaaminen.
Portugalin Intia alkoi kehittyä, kun Vasco da Gama saapui Kozhikodeen 20. toukokuuta 1498. Portugalilainen amiraali Afonso de Albuquerque sai jo vuonna 1503 oikeuden rakentaa linnakkeen Cochiniin, Intian niemen kärjen länsipuolelle. Portugali sai valtaansa esimerkiksi Salsetten, Mumbain, Baçaimin sekä Damanin ja Diun. Tavoitteena oli saada muslimien harjoittama merikauppa Portugalin haltuun matkan varrella olevien tukikohtien avulla.
Albuquerque teki alueelle uuden matkan ja valtasi Goan vuonna 1510 muslimeilta.Seuraavana vuonna hän valloitti Malakan, joka oli tärkeä salmi Itä-Aasiaan. Portugali solmi ystävyyssuhteet Etelä-Intian mahtivaltio Vijayanagaran kanssa ja takasi sille hevosten laivaamisen Persiasta ja Arabiasta. Portugalille oli edullista pysyä hyvissä väleissä ei-islamilaisten valtioiden kanssa. Uskontokysymys kuitenkin kärjisti suhteita, sillä portugalilaiset levittivät voimakkaasti kristinuskoa. Laajentumisvaihe päättyi vuonna 1580, kun Espanja ja Portugali yhdistettiin lyhyeksi aikaa.
Portugalin hallinto.
Portugali piti yllä hyviä suhteita Intian ylimpiin johtomiehiin, mutta paikalliset pikkuruhtinaat eivät saaneet juuri arvostusta. Asevoimin saatettiin tehdä aluelaajennuksia ja ryöstää hindutemppeleitä. Lähetystyö oli myös tavoitteena. niinpä itärannikolla sijaitsevan Mannarinlahden kalastajaväestö otettiin vuonna 1536 Portugalin suojeluun muslimien ryöstöiltä sillä ehdolla, että asukkaiden oli otettava kristillinen kaste ja tunnustettava Portugalin kuningas hallitsijakseen.
Britit valta-asemaan.
Portugali alkoi menettää otettaan Intiasta 1600-luvulla, kun Iso-Britannia alkoi rakentaa omaa merivaltaansa. Britit tukeutuivat hallinnossaan paikallisten ruhtinaiden apuun, ja 1800-luvulla lähes koko niemimaa alkoi olla brittien suorassa tai epäsuorassa hallinnassa. Portugalille jäi vain hajanaisia enklaaveja. Vuonna 1703 britit taivuttelivat Portugalin Methuenin sopimukseen, jonka mukaan Britannian teollisuudella tuli olemaan etuoikeutettu asema Portugalin ja sen siirtomaiden markkinoilla. 
Intian asevoimat valtasi Portugalin viimeiset Intian-siirtomaat Goan, Damanin ja Diun vuonna 1961 sotilasoperaatiolla, jonka koodinimi oli operaatio Vijay.
Nahannin kansallispuisto

Nahannin kansallispuisto on kansallispuisto Kanadassa Luoteisterritorioiden alueella. Se sijaitsee noin 500 kilometriä länteen Yellowknifestä ja suojelee osaa Mackenzie-vuoristosta. Puiston keskipiste on South Nahanni -joki. Neljä kanjonia reunustaa tätä koskista jokea.
Virginian putousten kohdalla joki sukeltaa 90 metriä, joka on puolet enemmän kuin Niagaran putousten korkeus. Keskellä putousta on tornimainen kivi vastustamassa putouksen voimaa. Putousten nimeä ollaan ehdotettu muutettavan Kanadan entisen pääministerin Pierre Trudeaun mukaan.
Puiston rikkipitoiset kuumat lähteet, vuoristotundra, vuoristot sekä kuusi- ja haapametsät ovat koti monille lintu-, kala- ja nisäkäslajeille. Alueen nisäkäslajeihin kuuluvat mm. susi, karhu, hirvi, valkohäntäpeura ja ohutsarvilammas, linnuista puistossa tavataan mm. maakotkaa, trumpettijoutsenta ja valkopäämerikotkaa ja alueen vesistöissä uiskentelee mm. pohjanharjuksen ja nieriän alalaji .
Vuosittain puistossa vierailee noin tuhat kävijää. Helpoin tapa päästä alueelle on vesitasolla tai helikopterilla. Kävijäkeskus palvelee Fort Simpsonissa ja esittelee puiston historiaa, kulttuuria ja maantiedettä. Nahannin kansallispuisto listattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1978.
Suuri skisma (katolisuus)

Suuri skisma oli roomalaiskatolisen kirkon hajaannus 1378–1417, jolloin kaksi ja jopa kolmekin paavia hallitsi yhtä aikaa. Hajaannuksen syyt eivät olleet opilliset vaan lähinnä poliittiset. Toinen paavi asui Vatikaanissa, vastapaavi Avignonissa. 
Skisma sai alkunsa sen jälkeen, kun Gregorius XI oli valtakautensa lopulla siirtänyt paavinistuimen Avignonista takaisin Roomaan. Hänen jälkeensä paaviksi valittiin Urbanus VI, mutta eräät ranskalaiset kardinaalit eivät tätä valintaa hyväksyneet, vaan valitsivat oman paavinsa Klemens VII:n Avignoniin. Kumpikin paavi julisti toisensa kannattajineen pannaan.
Kummallekin paaville ehdittiin valita jo seuraajiakin, ennen kuin Pisassa vuonna 1409 kokoontui kirkolliskokous, joka yritti tehdä skismasta lopun. Kokouksessa valittiin paaviksi Aleksanteri V, mutta kumpikaan entisistä paaveista ei suostunut eroamaan eikä tunnustanut päätöstä päteväksi tai edes tätä kirkolliskokousta lailliseksi. Niinpä tämän jälkeen eri tahoilla paaveina pidettyjä henkilöitä oli kolme. Aleksanteri V:tä seurasi vuotta myöhemmin Johannes XXIII.
Vasta Konstanzin kirkolliskokous (1414–1418) onnistui lopettamaan skisman. Se erotti kaikki kolme silloista paavia ja valitsi uudeksi paaviksi Martinus V:n, jonka lopulta kaikki hyväksyivät.
Myöhempinä aikoina katolinen kirkko on tunnustanut skisman aikaisista paaveista laillisiksi vain ns. Rooman linjan paavit, Urbanus VI:n seuraajineen. Muita samanaikaisia, Avignonin ja Pisan linjan paaveja pidetään vastapaaveina.
Mikko Nousiainen (näyttelijä)

Mikko Olavi Nousiainen (s. 26. huhtikuuta 1975 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt pääosassa Jari Sarasvuona elokuvassa "Valmentaja", Arina elokuvassa "Levottomat", Mikkona elokuvassa "Going to Kansas City" sekä pienemmissä rooleissa elokuvassa "Keisarikunta" ja televisiosarjoissa "Blondi tuli taloon", "Toisen kanssa" ja "Mustat lesket". Lisäksi hän on näytellyt muun muassa Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä Pyynikin kesäteatterissa.
Nousiainen kiinnitettiin syksyllä 2006 Renny Harlinin ohjaamaan "Mannerheim"-elokuvaan pääosaan, mutta elokuvan kuvauksia ei koskaan aloitettu rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Yksityiselämä.
Nousiaisen vanhemmat ovat näyttelijät Eija ja Heikki Nousiainen. Hän on ollut avoliitossa näyttelijä Petra Karjalaisen kanssa ja heillä on vuonna 2006 syntynyt poika Niila, joka hänkin on jo näytellyt elokuvassa "Pieniä suuria valheita" (2018) yhdessä isänsä ja isoisänsä kanssa. Nousiainen meni kihloihin näyttelijä Linda Wiklundin kanssa alkuvuodesta 2015, heidän seurusteltuaan sitä ennen noin vuoden ajan ja heidät vihittiin heinäkuussa 2017. Nousiaisella ja Wiklundilla on kaksi lasta, vuonna 2019 syntynyt poika sekä vuonna 2021 syntynyt tytär.
Kirby Air Ride

Kirby Air Ride on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle.
Peli pohjautuu Kirby-maailman hahmoihin. 
Pelitilat.
Pelissä käytetään näppäiminä ainoastaan analogista tikkua ja A-painiketta.
The Gift (yhtye)

The Gift on portugalilainen rock-yhtye. Se perustettiin vuonna 1994. Jäseniä oli aluksi kaksi, mutta pian yhtye kasvoi nelijäseniseksi.
The Gift on esiintynyt Portugalin ulkopuolella muun muassa Saksassa, Macaossa, Espanjassa, New Yorkissa ja Pariisissa. Yhtyeen albumeista kolme on myynyt Portugalissa platinaa. 
The Gift sai vuonna 2005 MTV Europe Music Awardsin palkinnon parhaana portugalilaisena yhtyeenä.
Mirandeesi

Mirandeesi (omakielinen nimi: "mirandés") on romaaninen kieli, jota puhutaan lähinnä Miranda do Douron kunnassa Portugalissa. Sillä on ollut vuodesta 1999 lähtien alueellisesti tunnustettu asema. Samana vuonna hyväksyttiin myös suositus mirandeesin oikeinkirjoitussäännöistä. Useimmat mirandeesin puhujista osaavat lisäksi portugalia. 
Kieli lasketaan uhanalaiseksi. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. asturia ja portugali.
Vuonna 2009 mirandeesia puhui arviolta 15 000 ihmistä. Mirandeesiksi ilmestyy jonkin verran lehtijuttuja ja radio-ohjelmaa. Sitä opetetaan joissakin kunnan kouluissa, mutta nuorison asenteet kieltä kohtaan eivät ole positiiviset. Mirandeesia opetetaan mm. Coimbran ja Lissabonin yliopistoissa.
Mirandeesia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Vuoteen 2014 mennessä vain osia Raamatusta oli käännetty mirandeesiksi.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde: 
Vokaalit.
Lähde:
Trip Hawkins

William M. 'Trip' Hawkins III (s. 1953) on yhdysvaltalainen liikemies ja kuuluu Electronic Arts-, The 3DO Company- ja Digital Chocolate -yhtiöiden perustajajäseniin.
Hawkins työskenteli Apple Computerin Lisa-projektissa markkinointipäällikkönä vuoteen 1982, jolloin hän jätti Applen ja perusti videopelejä kehittävän Electronic Artsin. Hawkinsin johdolla Electronic Arts kehittyi videopelialan jättiläiseksi ja on nykyään maailman suurimpia videopelien julkaisijoita. Vuonna 1991, säilyttäen asemansa edelleen Electronic Artsin johtokunnassa, Hawkins siirtyi yhtiön parista perustamaan toista, videopelialalla toimivaa yritystä, joka sai nimekseen 3DO. Vuonna 1993 3DO julkaisi yhtiön nimeä kantavan pelikonsolin, joka ei kuitenkaan menestynyt odotetulla tavalla. Kolme vuotta myöhemmin 3DO siirtyi kehittämään videopelejä muille alustoille, mutta ei pysynyt kannattavana Hawkinsin aggressiivisista markkinointitoimista huolimatta. Vuonna 2003 3DO teki konkurssin, sen rippeet myytiin Ubisoftille ja Hawkins aloitti uuden projektin perustaen kannettaville pelikonsoleille pelejä tuottavan Digital Chocolaten.
Hawkins erosi Digital Chocolaten toimitusjohtajan paikalta toukokuussa 2012. Hän liittyi samana vuonna israelilaisen teknologiayritys Extreme Realityn hallitukseen. Extreme Reality kehittää liikeohjausohjelmistoa, joka voi lukea ihmisen liikkeet kolmiulotteisessa tilassa käyttäen vain kaksiulotteista kameraa.