tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hassan Diab

Hassan Diab (; s. 1. kesäkuuta 1959 Beirut) on libanonilainen poliitikko. Hän on toiminut Libanonin koulutusministerinä ja tammikuusta elokuuhun 2020 hän oli Libanonin pääministeri. Hän toimi vielä virkaa tekevänä pääministerinä vuoden, siihen asti kun Najib Mikati nimitettiin uudeksi pääministeriksi syyskuussa 2021.
Diab on koulutukseltaan tietotekniikan tohtori, ja lisäksi hän on opiskellut tietoliikennetekniikkaa. Hän työskenteli professorina Beirutin Amerikkalaisessa yliopistossa ennen poliittista uraansa.
Bontang

Bontang on kaupunki Indonesiassa Borneon saarella Itä-Kalimantanin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 166 000.
Cilegon

Cilegon on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Bantenin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 412 000.
Suurimmat hitit (Laura Voutilaisen albumi)

Suurimmat hitit on suomalaisartisti Laura Voutilaisen 15. lokakuuta 2010 julkaistu toinen kokoelmalevy. Kokoelma sisältää kappaleita hänen yhdeksältä aiemmin julkaisemaltaan studioalbumilta vuosilta 1994–2009. Kokoelmalla on myös kaksi uutta kappaletta ”Rakkauden soturi” ja ”Pois”, joista ensimmäiseen on julkaistu myös Maltalla kuvattu musiikkivideo.
Kokoelmasta on julkaistu kaksi erilaista versiota. Perusversio sisältää 20 kappaletta yhdellä CD-levyllä. Deluxe-versiolla on kaksi CD-levyä, joilla on yhteensä 40 kappaletta, sekä DVD, jolla on Voutilaisen livekeikka, haastatteluita sekä ”Rakkauden soturi” -kappaleen musiikkivideo.
Kokoelma myi julkaisuvuonnaan kultaa, yli 10 000 kappaletta.
Cimahi

Cimahi on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Länsi-Jaavan provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 586 000.
Dumai

Dumai on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Riaun provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 285 000.
Langsa

Langsa on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Acehin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 166 000.
Lhokseumawe

Lhokseumawe on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Acehin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 191 000.
Lubuklinggau

Lubuklinggau on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Etelä-Sumatran provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 219 000.
Papinkappa

Papinkappa on pitkä, maahan saakka ulottuva musta viitta, jota papit ovat käyttäneet papintakin (kaftaanin) päällä. 
Ruotsissa ja Suomessa musta kappa oli osa papin arkiasua keskiajalta 1700-luvulle saakka, jolloin siitä tuli liturginen asu. Kappa kiinnitettiin yleensä kantajansa harteille nauhojen ja kaftaanin selkäpuolella olevien nappien avulla. Kustavilaisella ajalla, 1700-luvun lopulla papinkappa sai vaikutteita ranskalaisesta ”abbékapasta”, siitä tuli kapea, lähes laahusmainen vekitetty kangassuikale. Kappa oli osa papin virkapukua 1900-luvulle saakka, mutta sen jälkeen sen käyttö on vähentynyt ja lähes loppunut. Sitä ei enää mainita Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispainkokouksen hyväksymässä pappien virkapukua koskevissa ohjeissa.
Kappa oli alkuaan oppineen tunnusmerkki ja se palveli myös päällyskaapuna. Kappa oli yleensä villaa. 1700-luvun lopulta alkaen ylemmät papit ja teologian professorit saivat Ruotsi-Suomessa luvan kuninkaalta käyttää silkistä valmistettua kappaa. Kappaa pidettiin papinkauluksen (liperien) ohella osana papin säätypukua. Kun pappi tuomittiin menettämään pappisvirkansa, hänet tuomittiin "menettämään kappa ja kaulus". 1800-luvun alkupuolelle, jopa vuosisadan lopulle saakka papit omistivat kappansa ja vasta silloin alettiin kirkkoihin hankkia kappoja, jolloin siitä tuli eräänlainen liturginen vaate, jota käytettiin vain kirkossa.
Joskus seurakunnissa vietetään "perinnejumalanpalvelusta" esimerkiksi 1800-luvun käsikirjan mukaan, ja tällöin pappi voi olla jumalanpalveluksessa pukeutuneena kaftaaniin ja papinkappaan.
Maurice Bishopin kansainvälinen lentoasema

Maurice Bishopin kansainvälinen lentoasema (IATA: GND ICAO: TGPY) on Grenadalla sijaitseva lentoasema. Aikaisemmin asema tunnettiin nimellä "Point Salines airport", mutta nimettiin uudelleen Grenadan teloitetun entisen pääministerin ja vallankumousjohtajan Maurice Bishopin mukaan vuonna 2009. 
Kenttä sijaitsee Grenadan saaren eteläkärjessä. Yhdysvallat käytti lentokenttää tukikohtanaan miehittäessään Grenadan lokakuussa 1983 . 
Kentän 10/28-suuntaisen kiitotien pituus on 2 743 metriä ja leveys 45 metriä.
Evert Winter

Evert Winter (19. toukokuuta 1834 Kitee – 15. tammikuuta 1917 Kitee) oli suomalainen Kuopion lyseon lehtori ja rehtori.
Winterin vanhemmat olivat nimismies, toimitusvouti Anders Abraham Winter ja Maria Agata Winter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1853 Kuopion kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1859 ja filosofian maisteriksi 1860.
Winter oli Kuopiossa aluksi vuodesta 1858 ala-alkeiskoulun opettajana, vuodesta 1859 yläalkeiskoulun latinan kollegana, vuodesta 1863 yläalkeiskoulun rehtorina ja vuodesta 1869 Kuopion lukion apulaisena. Hän oli Kuopion lyseon latinan ja kreikan kielen lehtorina vuodesta 1874–1915 ja hän toimi lyseon rehtorina 1894–1901 sekä oli vararehtorina useaan otteeseen. 
Evert Winter oli naimisissa vuodesta 1860 Josefina Ottiliana Telénin (k. 1916) kanssa. Heidän poikansa oli hallintoneuvos ja lakimies Iivar Ahava.
Laura Allonen

Laura Allonen (s. 6. maaliskuuta 1990) on suomalainen tanssija ja näyttelijä. Tanssijana hänet on nähty muun muassa Lahden kaupunginteatterin, Turun kaupunginteatterin ja Helsingin kaupunginteatterin musikaaleissa, suomenkielisessä "Mamma Mia!" -musikaalissa sekä ainakin Cheekin ja Antti Tuiskun taustatanssijana. Hän on kilpaillut myös Nelosella esitetyssä "Dance"-ohjelmassa. Näyttelijänä hänellä on ollut roolit muun muassa Ylen sarjoissa "Kotikatu" ja "Uusi päivä".
Yksityiselämä.
Allonen todettiin 14-vuotiaana intersukupuoliseksi. Hän on ulkoisesti nainen, mutta hänellä on miehen kromosomit. Hänen diagnoosinsa on Swyerin oireyhtymä.
Allonen on kirjoittanut ylioppilaaksi Sibelius-lukion tanssilinjalta vuonna 2009. Allonen on ollut kihloissa näyttelijä Kai Vaineen kanssa. Pari erosi syksyllä 2017.
Allonen meni naimisiin pitkäaikaisen miesystävänsä kanssa kesällä 2024. Allosella on kaksi labradorinnoutajaa. Allosen puolisolla Santulla on kolme lasta aiemmasta liitostaan.
Timo menee esikouluun

Timo menee esikouluun () on Nelvanan tuottama kanadalainen piirrossarja. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla vuonna 2001 ja uusintana 2003 ja 2005. Sarja kertoo eläinlapsista, jotka käyvät esikoulua Kukkulanpään koulussa (). Sarjan nimikkohahmona on pesukarhu Timo (). Sarja perustuu kirjailija Rosemary Wellsin kirjoihin.
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Sarjan suomenkielisen version suomensi ja ohjasi Minna Karvonen.
Rengasmustesieni

Rengasmustesieni ("Coprinus sterquilinus") on mustesienilaji, joka muistuttaa tunnetumpaa suomumustesientä, mutta on sitä pienempi ja harvinaisempi, ei kuitenkaan uhanalainen. Suomessa sitä on tavattu etelä- ja itäpainotteisesti. Siitä on kolme variaatiota, ja laji on sirkumpolaarinen, ympäri maailmaa esiintyvä pohjoisella pallonpuoliskolla. Laji viihtyy erityisesti hevosen lannalla, ja sen pääesiintymisalueena on Pohjois-Amerikka. Esimerkiksi Venäjällä lajia pidetään syötävänä, mutta harvinaisena sitä ei Suomessa ole tapana käyttää ravinnoksi.
Rengasmustesieni on aluksi valkoinen lakin keskiosasta kellertävä, lähinnä munanmuotoinen, ja siinä on haivenia tai suomumuodostelmaa. Lakki sulaa myöhemmin mustemaiseksi itiöiden kypsyessä. Jalka on lähinnä kermanvärinen, harvoin yli kymmentä senttimetriä pitkä ja yleensä senttiä ohuempi. Heltat ovat hyvin tiheässä. Jalan tyviosassa selkeän tyvipaksunnoksen lähellä on kalvomainen rengas. Lajin itiöt ovat huomattavan suuret.
Abu Dawud

Abu Dawud (817–889) syntyi Sistanissa, Persian Khorasanissa ja kuoli Irakin Basrassa. Hän kuului islamilaisen lain shafi'i-koulukuntaan. 
Orientalisti Joseph Schacht toteaa, että imaami al-Shafi'in vaikutuksesta "sunna" eli jumalan tahdon mukainen elämä alettiin 800-luvulla liittää profeetta Muhammedin elämäntapaan, joka näin liitettiin islamilaiseksi oikeuslähteeksi. Tämän jälkeen alettiin kerätä tarinoita, jotka kertoivat siitä. Keräystyön tuloksia olivat lukuisat Muhammedin "sunnaa" esittelevät "hadith-"kokoelmat. Niistä Malik ibn Anasin nimissä oleva "Muwatta" oli varhaisin"." Kuusi tärkeintä, joihin Sunan Abu Dawud kuuluu, muodostavat kokoelman "kutub al-sittah". 
Abu Dawudia pidetään yleisesti neljänneksi merkittävimpänä "hafizina." Kunnianimi tarkoittaa, että henkilö osasi ulkoa yli 100 000 hadithia kertojaketjuineen. Tämän kerrotaan tehneen heistä ylivoimaisia arvioimaan "hadithien" luotettavuutta – taito, jota sen koommin ei samassa mitassa ole esiintynyt muslimien keskuudessa. Tämä seikka myös sementoi "kuuden kirjan" kokoelman arvovallan. Abu Dawudin keruukohteiksi mainitaan Khorasan, Irak, Hijaz, Sham (Syyria), Egypti ja Nishapur. Abū Dāwūdin kerrotaan sanoneen: “Olen kirjoittanut 500 000 "hadithia" Jumalan lähettiläästä, joista valitsin 4800 kaikkein autenttisinta tähän kirjaan (Sunan Abi Dawud)". 
Taustaa.
Islamin mukaan Jumalan laki (šaria, eli "polku") välittyi profeetta Muhammedin kautta kahdella tavalla. Ensimmäisen osan siitä muodostivat Muhammedin saamat ilmestykset, jotka koottiin Koraaniksi. Toisen osan Jumalan laista muodosti profeetta Muhammedin esikuvallinen elämäntapa, josta kertovat tarinat kiersivät suullisena perinteenä kaksisataa vuotta, kunnes ne 800-luvulla kirjattiin "hadith"-kokoelmiin. Islam sai esikuvansa tähän rakenteeseen juutalaisuudesta, missä Mooseksen välittämä Jumalan laki ("halakha" eli "polku") välittyi samalla tavoin kahta reittiä: kirjallisesti Tooran kautta ja suullisesti kertomuksina Mooseksen teoista ("mišna"-kirjallisuus). Yhdessä Koraanin kanssa "kutub al-sittah" muodostaa 1000-luvulla vahvistetun sunni-islamin pyhien kirjoitusten kokoelman ja sisältävät Koraania tarkentavat tiedot Jumalan laista eli šariasta.
Akarat

Akarat ("Dicrossus") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu viisi lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
Heloahvenet

Heloahvenet (Anthiadidae), aiemmin koruahvenet, on ahvenkalojen lahkoon (Perciformes) kuuluva kalaheimo, joka esiintyy pääasiassa Tyynenmeren ja Intian valtameren alueilla.
Heimossa on 243 lajia, jotka jakautuvat seuraaviin 31 sukuun:
Heloahvenia pidettiin aiemmin Serranidae-heimon (tuolloin 'meriahvenet') alaheimona. Alaheimon tieteellinen nimi oli aiemmin pidempään Anthiinae. Tämän nimen oli kuitenkin jo Bonelli vuonna 1813 antanut maakiitäjäisten Anthiinae-alaheimolle, joten heloahventen tieteellinen piti vaihtaa.
Al-Nasa’i

Ahmad ibn Ali al-Nasa'i (830–915) oli kuuluisa shafi'i-oppinut ja tuomari sekä "hafiz" ja imaami. Hän oli kotoisin Persian Nasasta, ja vaellettuaan laajasti eri puolilla hän asettui Egyptiin. Al-Nasa'in tärkein teos on "hadith-"kokoelma "Sunan an-Nasa'i", joka sisältää 5 270 hadithia profeetta Muhammedista. Se kuuluu islamin kuuden tärkeimmän hadith-kokoelman "(kutub al-sittah)" joukkoon. Nämä kirjat määrittelevät Koraanin ohella oikean uskon sekä sunneille että valikoiden myös šiioille.
Kerrotaan, että al-Nasa'i paastosi joka toinen päivä. Hän oli myös kiinnostunut naisista, joita hänellä oli neljän vaimon lisäksi useita jalkavaimoja. Al-Nasa'in väitetään kuolleen kharijiittien lahkoon kuolleen muslimin murhaamana. Syynä oli se, että Nasa'i oli mieltynyt imaami Aliin, jota nämä pitivät petturina.
Jättitattaret

Jättitattaret ("Reynoutria") on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu ainakin kuusi lajia ja yksi lajiristeymä. Suurin osa jättitatarten sukuun kuuluvista lajeista on aiemmin luokiteltu köynnöstattarien eli kiertotattarien ("Fallopia") sukuun ja vielä aikaisemmin isoon tatarten ("Polygonum") sukuun, joka on sittemmin jaettu moneksi pienemmäksi suvuksi.
Jättitatarten sukuun kuuluvat Suomessakin koristekasveina kasvatettavat sekä luonnossa vieraslajeina esiintyvät japanintatar ("Reynoutria japonica", syn. "Fallopia japonica") ja sahalinintatar eli jättitatar ("Reynoutria sachalinensis", syn. "Fallopia sachalinensis") sekä näiden risteymä tarhatatar eli hörtsätatar ("Reynoutria" × "bohemica", syn. "Fallopia" × "bohemica").
Antelias

Antelias on kaupunki Libanonissa Beirutin pohjoispuolella. Sen nimi on kreikankielinen ja tarkoittaa ”aurinkoa kohti” ("Ante Helios").
Anteliaan lähellä sijaitsee Ksar Akilin arkeologinen alue, josta löydettiin 1930- ja 1940-luvulla osia kahdesta vanhasta nykyihmisen luurangosta. Niiden ikää on vaikea määrittää, mutta viimeaikaisissa tutkimuksissa on päädytty noin – vuoden ikähaarukkaan, eli ne voivat olla vanhempia kuin vanhimmat Euroopasta löydetyt nykyihmisen jäänteet.
Antelias on Armenian apostolisen kirkon Kilikian katolikosaatin sekä maroniittien arkkieparkian pääpaikka.
Pablo (animaatiosarja)

Pablo () on Millimagesin tuottama brittiläis-ranskalainen lyhytanimaatiosarja. Se perustuu kirjailija Hannah Giffardin kirjoihin. Sarja keskittyy ketunpentu Pablon ja hänen sisarustensa Paolan ja Papun seikkailuihin öisessä kaupungissa. Sarja koostuu 52:sta viiden minuutin pituisesta jaksosta. Sarjaa esitettiin ensi kerran brittiläisellä CBBC-kanavalla vuonna 1999. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla Pikku Kakkosen yhteydessä vuosina 2001–2002. 
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Sarjan suomenkielisen version suomensi ja ohjasi Maija Rantanen. Tunnuslaulun laulajina ovat Satu, Mirka, Anna ja Jatta Ehrlund.
Eduard Paulig

Eduard Gustav Heinrich Paulig (19. maaliskuuta 1889 Helsinki – 20. huhtikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos (1939), Gustav Pauligin ja Bertha Pauligin poika.
Eduard Paulig tuli sukunsa Paulig-konsernin palvelukseen 17-vuotiaana, ja hänet lähetettiin ulkomaille opiskelemaan liike-elämää. Kotimaassa hän aloitti uransa yrityksen kauppamatkustajana, ja vuonna 1916 hänestä tuli yrityksen prokuristi. Toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi hän nousi vuonna 1919, kun liiketoimintamuodoksi vaihdettiin osakeyhtiö. Vuonna 1929 Paulig-yhtiöstä tuli kommandiittiyhtiö, jonka Eduard Paulig omisti itsenäisesti.
Eduard Pauligin kaudella kehitettiin kahvin tukkumyyntiä, ja yhtiön osuus Suomen kahvimarkkinoilla kasvoi niin että vuonna 1938 sille kuului niistä viidennes ja Eduard Pauligia kutsuttiin Suomen kahvikuninkaaksi. Lisäksi yritys myi mausteita ja kuivattuja hedelmiä. Jatkosodan aikana ryhdyttiin valmistamaan pakasteita, puolustusvoimille vuonna 1942 ja siviiliväestölle 1944. Paulig-yhtiöstä tuli Eduard Pauligin aikana yhä selvemmin teollisuusyritys.
Eduard Pauligia seurasi toimitusjohtajana hänen poikansa Henrik Paulig (1915–1982) vuonna 1947, ja yritys muutettiin jälleen osakeyhtiöksi vuonna 1950.
Haplochromis ampullarostratus

Haplochromis ampullarostratus on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajilla on pieni taloudellinen merkitys. Sen tieteellinen lajinimi "ampullarostratus" tulee latinan kielestä ja viittaa lajin pullon muotoiseen kuonoon.
"Haplochromis ampullarostratus" -lajin koiras voi kasvaa korkeintaan 7,2 senttimetrin mittaiseksi ja naaras korkeintaan 6,8 senttimetrin mittaiseksi. Sillä on selkäevässään 15 piikkiruotoa sekä 9–10 pehmeää ruotoa ja peräevässä kolme piikkiruotoa ja 9–10 pehmeää ruotoa. "Haplochromis ampullarostratus" -lajia tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Ugandasta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sen vaarantuneeksi lajiksi.
Väinö Leisio

Väinö Ilmari Leisio (24. heinäkuuta 1897 Heinolan maalaiskunta – 19. huhtikuuta 1958) oli suomalainen päätoimittaja.
Leisio oli päätoimittajana Heinolan Sanomissa 1919, Riihimäen Sanomissa 1920–1923, Savonmaa-lehdessä 1932–1934 ja Kajaani-lehdessä 1936–1938. Hän oli vuodesta 1923 toimitussihteerinä Uusi Aura -lehdessä.
Aiheesta muualla.
Väinö Leision lehtiartikkeleita:
Volkswagen Taigo

Volkswagen Taigo on Volkswagenin vuodesta 2020 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen T-Cross. Auto tuli ensimmäisenä myyntiin Brasiliassa Volkswagen Nivus -nimisenä, ja Euroopan markkinoille auto esiteltiin Taigona vuoden 2021 lopulla. Euroopassa myytävät autot valmistetaan Espanjassa.
Etelä-Amerikan markkinoilla autossa on kolmesylinterinen 1,0 TSI -bensiinimoottori. Voimansiirtona on aina kuusivaihteinen automaattivaihteisto ja vetotapana etuveto. Euroopassa moottorivalikoiman muodostavat 1,0 TSI (90/110 hv) ja 1,5 TSI (150 hv). Moottorista riippuen manuaalivaihteisto on viisi- tai kuusivaihteinen, mutta auton saa myös seitsemänportaisella DSG-kaksoiskytkinvaihteistolla varustettuna.
Alexandersson

Alexandersson on muun muassa seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Savitaipaleen Urheilijat

Savitaipaleen Urheilijat on Savitaipaleella toimiva urheilun yleisseura, joka on perustettu vuonna 1915. Seuran jäsenmäärä on vuonna 2018 ollut noin 830. Nykyisin seurassa harrastettavina lajeina ovat jääkiekko, salibandy, jalkapallo, lentopallo, hiihto, yleisurheilu ja luistelu.
Natalinmustakyy

Natalinmustakyy ("Macrelaps microlepidotus") on myyräkyiden (Atractaspididae) heimoon kuuluva käärmelaji, joka elää Etelä-Afrikassa. Se on sopeutunut kaivamiseen ja elää maan alla. Natalinmustakyy on sukunsa ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko.
Natalinmustakyy on vankkarakenteinen käärme, jolla on sileät, kiiltävät suomut ja lyhyt häntä. Pää on pieni, suhteellisen leveä, lyhyt, kartiomainen ja päältä litistynyt, ja silmät ovat hyvin pienet. Pituutta käärmeellä on yleensä 70–90 senttiä, mutta joskus harvoin se voi saavuttaa jopa 115 sentin pituuden.
Elintavat.
Natalinmustakyy on kaivamiseen sopeutunut yöeläin, joka viettää päivät kosteassa karikkeessa tai mullassa. Se nousee maan pinnalle vain lämpiminä ja kosteina öinä. Natalinmustakyyn on havaittu olevan hyvä uimari.
Ravinto.
Natalinmustakyyn ravinto on monipuolisempi kuin muilla Aparallactinae-alaheimon myyräkyillä, ja se sisältää erilaisia pieniä selkärankaisia: kaivavia sammakoita, jalattomia liskoja sekä pieniä käärmeitä ja nisäkkäitä. Natalinmustakyy pitää saalista paikallaan kuristamalla ja tappaa sen myrkyllä.
Lisääntyminen.
Natalinmustakyy munii 3–10 munaa.
Myrkky.
Natalinmustakyy on luonteeltaan rauhallinen ja puree harvoin ihmistä. Se on takamyrkkyhampainen käärme, ja erittää lievää myrkkyä. Myrkkyä ei ole tutkittu paljoa, mutta sen tiedetään sisältävän sarafotoksiineja. Vastamyrkkyä ei ole.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Natalinmustakyytä tavataan Etelä-Afrikan rannikolla Itä-Kapin ja KwaZulu-Natalin provinsseissa. Sen elinympäristöä ovat rannikon kosteat pensaikot sekä alanko- ja jokimetsät, joissa se elää maan alle kaivautuneena. Natalinmustakyytä on myös tavattu kaupunkien puutarhoista.
Kleofas Hyvämäki

Gottlieb Aron Kleofas Hyvämäki, sukunimi vuoteen 1918 "Hymander" (1. heinäkuuta 1874 Helsinki – 25. heinäkuuta 1932 Kuopio) oli suomalainen herännäisyyteen kuulunut kirkkoherra.
Hyvämäen vanhemmat olivat kanttori Johan August Gottlieb Hymander ja Johanna Gustava Wilhelmina Glans. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta alkeisopistosta 1893 ja hän suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1899. Hyvämäki vihittiin papiksi vuonna 1900.
Hyvämäki oli Viipurin lääninvankilan vt. saarnaajana ja Viipurin kirkkoherran apulaisena vuonna 1900. Hänestä tuli Lappeenrannan-Lappeen kirkkoherran apulainen 1900, Helsingin vt. 2. komministeri 1903, kirkkoherran apulainen 1904 ja Helsingin pohjoisen seurakunnan kirkkoherran apulainen 1906. Hyvämäki valittiin Nilsiän kirkkoherran apulaiseksi 1907, Nilsiän (Varpaisjärven) papiston apulaiseksi 1908 sekä vt. kirkkoherraksi ja välivuodensaarnaajaksi 1909. Hän oli Varpaisjärven kirkkoherrana vuodesta 1911 alkaen. Vuonna 1918 Hyvämäki osallistui epäonnistuneeseen Vienan retkeen. Vuonna 1923 hän keräsi rahaa Portaanpään kansanopiston perustamiseen. Hyvämäki sai rovastin arvon 1925. Vuonna 1925 Hyvämäki sairastui vakavasti. Hän menehtyi vuonna 1932 ja haudattiin Lappeenrantaan.
Kleofas Hyvämäki oli naimisissa vuodesta 1903 Edit Sofia Nordströmin (1877–1955) kanssa.
Hyvämäki liittyi heränneisiin vietettyään kesän 1899 Nilsiällä ja käytyään ensimmäisen kerran Aholansaaressa. Nilsiän Aholansaaressa sijaitsee 1900-luvun alussa rakennettu kirkkoherra Kleofas Hyvämäen kesäpappila. Aholansaari oli Paavo Ruotsalaisen perillisten omistuksessa aina vuoteen 1913 saakka, jolloin Hyvämäki osti saaren ja rakennutti kesäpappilan. Herättäjä-Yhdistys peri Aholansaaren pappilan ruustinna Edit Hyvämäen kuoltua 1955. 
Varpaisjärven kirkon pihamaalla on Kleofas Hyvämäen muistokivi.
Koronaviruspandemia Belgiassa

Koronaviruspandemia Belgiassa on osa koronaviruksen vuonna 2020 alkanutta maailmanlaajuista levittäytymistä. Kevään ja syksyn koronavirusaallot olivat Euroopan pahimpia.
Kevään 2020 aalto.
Ensimmäinen koronavirustapaus Belgiassa oli helmikuun alussa. Helmi-maaliskuun vaihteessa oli tautihuippu, jolloin sairaalaan joutui yhtenä päivänä 600. 13. huhtikuuta oli kuolleisuushuippu, jolloin 343 kuoli.
Enimmillään sairaalassa oli 5 500, joista tehohoidossa noin 1 250. Näihin aikoihin tuli yli 2 300 uutta tautitapausta päivässä. Huhtikuussa sairaalassa olleiden määrä aleni. Heinäkuussa 2020 näkyi tapausmäärissä taas hienoista nousua.
5. elokuuta mennessä Belgiassa oli todettu yli 70 000 tautitapausta ja koronavirukseen oli kuollut lähes 10 000. Sairaalaan oli joutunut yli 18 000.
Maan koronaviruskuolleisuus oli kesällä 2020 San Marinon jälkeen Euroopan toiseksi suurin, 0,85 promillea.
Syksyn 2020 aalto.
Lokakuussa Belgiaa koetteli suuri koronavirusaalto. Belgia sulki 19. lokakuuta 2020 ravintolat. Yöksi asetettiin ulkonaliikkumiskielto. 27. lokakuuta Liègen kaupungissa määrättiin oireettomasti hoitavat lääkärit hoitamaan koronaviruspotilaita. Joka neljännellä terveydenhoitoalan työntekijällä oli koronavirus. 29. lokakuuta kaupungin CHC Mont Legia-sairaala täyttyi, ja potilaita alettiin siirtää muun muassa Saksaan. Testatuista tapauksista kolmannes oli positiivisia. Kahden viikon aikana oli todettu 2 300 tartuntaa sataa tuhatta asukasta kohden. Koronavirusaalto oli pahempi kuin keväällä. Potilaita otettiin sairaaloihin 690 päivässä ja kuolleita oli 80–100 päivässä. Belgian terveydenhuollon arvioitiin romahtavan kymmenen päivän päästä. Liègen sairaalan lääkäri Devos kutsui Liégeä "Belgian Lombardiaksi".
Lauantaina 31. lokakuuta puolet tehohoitopaikoista oli täynnä koronaviruksen takia. Belgia julisti hätätilan. Laaja sulku aloitettiin Belgiassa 1. marraskuuta 2020.
Tuolloin oli sairaalassa noin 8200, joista tehohoidossa suunnilleen 1500.
Tartuntamäärät alkoivat nopeasti laskea kuun vaihteessa rajoitusten takia. Marras-lokakuun vaihteessa oli noin 1400 tartuntaa viikossa miljoonaa asukasta kohden, mutta 26. marraskuuta enää 230.
Koronatartunnan jäljityssovellus Coronalert.
Belgiassa on käytössä mobiilisovellus Coronalert koronatartunnan jäljitystä helpottamaan. Se on ladattavissa sekä Android että iPhone puhelimiin niiden sovelluskaupasta. 
Sovellus toimii neljällä kielellä: englanniksi, hollanniksi, ranskaksi ja saksaksi. Sovellus käyttää puhelimen oletuskieltä. Jos se ei ole joku näistä neljästä, niin silloin kielenä on englanti.
Coronalertin kehittäminen on lähtenyt Belgian viranomaisten aloitteesta. Teknisen kehityksen toteuttivat belgialaiset yritykset DevSide ja Ixor. Sovelluksen tärkeät osat perustuvat saksalaiseen Corona-Warn-App sovellukseen, eurooppalaiseen avoimeen standardiin DP3T (Decentralized Privacy-Preserving Proximity Tracing) sekä Applen ja Googlen altistumisilmoitustekniikkaan.
Se on yhteensopiva usean eri EU-maan vastaavien sovellusten kanssa.
Aiheesta muualla.
Epidemiatilanne Belgiassa (flaamiksi)
Abdullah al-Baradouni

Abdullah al-Baradouni (; Al Hadan piirikunta, Dhamarin maakunta 1929 – 30. elokuuta 1999 Sana'a, Jemen) oli jemeniläinen runoilija, kolumnisti ja kirjallisuuskriitikko.
Al-Baradouni sai lapsena uskonnollisen koulutuksen ja osasi Koraanin ulkoa 7-vuotiaana. Hän sokeutui 6-vuotiaana sairastuttuaan Jemenissä laajalle levinneeseen isorokkoon. Al-Baradouni lähti opiskelemaan Dhamarin kaupunkiin, josta vuonna 1949 siirtyi Sana'ahan. Hän aloitti uransa arabialaisen kirjallisuuden ja poliittisen historian opettajana. Al-Baradouni vietti useita jaksoja vangittuna, koska hänen poliittisesti latautuneet kirjoituksensa osoittivat kritiikkiä sekä uskonnollisia johtajia että Jemenin arabitasavallan perustaneita vallankumouksellisia kohtaan. Demokratian ja naisten oikeuksien puolestapuhujana hän sai tappouhkauksia Jemenin fundamentalistimuslimeilta, jotka pitivät häntä uskonluopiona. Al-Baradouni kieltäytyi hänelle tarjotusta poliisin suojelusta.
Al-Baradouni teki ensimmäisen ulkomaanmatkansa vuonna 1971 Mosulissa järjestettyyn runofestivaaliin, joka toi hänelle suosiota eri puolilla arabimaailmaa. Hän työskenteli Sana'an radiossa vuodesta 1964 kuolemaansa, vuodesta 1980 lähtien ohjelmajohtajana. Al-Baradouni myös kirjoitti kolumneja eri lehtiin. Hänellä oli erityinen kyky oppia runoutta ulkoa, minkä hän selitti sokeudellaan. Al-Baradouni julkaisi kaksitoista runokokoelmaa sekä kuusi muuta kirjaa politiikasta, kirjallisuudesta ja kansanperinteestä. Monista hänen teoksistaan on tehty käännöksiä vieraille kielille. Al-Baradouni toi arabialaiseen runouteen uusia tyylikeinoja ja esimerkiksi käytti runoissa vuoropuhelua. Hän sai uransa aikana useita palkintoja, kuten Al Owais -palkinnon Arabiemiraateissa vuonna 1993. 
Al-Baradouni kuoli sydäninfarktiin 70-vuotiaana. Leskeksi jäi hänen toinen puolisonsa Fatima al-Garafi.
Bambergin tuomiokirkko

Bambergin tuomiokirkko () on Bambergissä Baijerissa Saksassa sijaitseva katedraali.
Bambergin ensimmäinen tuomiokirkko rakennettiin keisari Henrik II:n määräyksestä vuosina 1002–1012. Vuonna 1007 Bambergistä tuli lisäksi keisarin perustaman hiippakunnan keskus. Tuomiokirkko tuhoutui myöhemmin tulipalossa, kuten kävi myös toiselle tuomiokirkolle. Nykyinen tuomiokirkko valmistui vuonna 1237.
Bambergin tuomiokirkossa sijaitsee Bambergin ratsumiehenä tunnettu ratsastajapatsas, joka on vanhin keskiajalta säilynyt ratsastajapatsas. Patsaan esittämä henkilö on tuntematon – tämän on esitetty olevan muun muassa Unkarin kuningas Tapani I tai Schwabenin herttua Filip.
Tuomiokirkkoon on haudattu muun muassa keisari Henrik II, tämän vaimo Kunigunde ja paavi Klemens II, joka oli toiminut Bambergin piispana. Ranskan marsalkka Louis Alexandre Berthier, joka kuoli Bambergissä 1815, haudattiin aluksi tuomiokirkkoon, mutta ekshumoitiin 1884 ja haudattiin uudelleen Tegernseehen tämän appivanhempien suvun kryptaan.
Bambergin tuomiokirkko on vuoden 2020 loppuun asti laajojen restaurointitöiden kohteena.
Kuvagalleria.
&lt;br&gt;
Lauri Arlo

Lauri Arlo (vuoteen 1936 "Blomberg", 28. kesäkuuta 1908 Terijoki – 15. marraskuuta 1989 Lappeenranta) oli suomalainen toimittaja.
Arlo kävi seitsemän luokkaa oppikoulua ja toimi eri lehtien kirjeenvaihtajana. Hän aloitti Viipurissa ilmestyneen sanomalehti "Karjalan" palveluksessa vuonna 1933 ja siirtyi seuraavana vuonna "Haminan Lehden" toimitussihteeriksi. Vuodesta 1937 Arlo työskenteli Suomen tietotoimistossa ja vuodesta 1943 "Etelä-Suomen" päätoimittajana Kotkassa.
Arlo siirtyi vuonna 1946 Lappeenrantaan "Savo-Karjalan" toimittajaksi. Sen lopetettua hänestä tuli vuonna 1955 "Karjalan" toimitussihteeri ja vuonna 1958 päätoimittaja. Arlo kehitti kuolemassa olleesta päivälehdestä karjalaisen heimolehden.
Kokoomuslainen Arlo kuului Kotkassa kaupunginvaltuustoon ja toimi Lappeenrannassa eri kansalaisjärjestöissä.
Abu Isa Muhammad at-Tirmidhi

Abu `Isa Muhammad at-Tirmidhi (824–892) oli imaami ja "hafiz, j"onka kokoama "hadith-"kokoelma "Jami` at-Tirmidhi" on yksi islamin kuudesta merkittävästä kanonisesta "hadith"-kokoelmasta "(Kutub al-Sittah)." Se sisältää noin 4400 hadithia (kaksoiskappaleet mukaan lukien) 46:ssa kirjassa.
Maxime Le Marchand

Maxime Le Marchand (s. 11. lokakuuta 1989 Saint-Malo) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigaan kaudeksi 2020–2021 noussutta Fulhamia.
Le Marchand pelasi Ligue 1 -seura Rennesin junioreissa mutta edusti sittemmin Ligue 2:ssa Le Havrea ja Ligue 1:ssä kausina 2015–2018 Nizzaa. Hän pelasi Ligue 1:ssä 65 ottelua ja teki ainoan maalinsa elokuussa 2015 Troyesia vastaan. Kesällä 2018 hän siirtyi Englantiin Fulhamin joukkueeseen. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 26 ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa 12 ottelua oltuaan selkävammojen vuoksi pitkään poissa kentiltä. Kauden päättäneissä nousukarsinnoissa, joiden myötä Fulham nousi Valioliigaan kaudeksi 2020–2021, hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ottelussa.
Nurmijärven Yleisurheilu

Nurmijärven Yleisurheilu on Nurmijärvellä toimiva yleisurheilun erikoisseura. Se on perustettu vuonna 2002 ja vuonna 2020 seuralla on yli 300 jäsentä. Menestyneitä seuraa edustaneita urheilijoita ovat muun muassa Oskari Lehtonen, Juha-Petteri Lehto ja Päivi Huuhtanen.
Muhammad ibn Majah

Muhammad ibn Majah (824–887) oli imaami ja "hafiz," joka oli kotoisin Persian Qazvinista. Hänet tunnetaan "hadith" -kokoelmasta "Sunan ibn Majah", joka sisältyy islamin kanoniseen kokoelmaan "kuusi kirjaa" (Kutub al-sittah) ja siten islamin pyhiin kirjoituksiin. 
Tuotanto.
Muhammad ibn Majah kokosi "hadith" -kokoelman "Sunan ibn Majah", joka kuuluu islamin kanoniseen kokoelmaan "kuusi kirjaa". Hänen keruukohteikseen mainitaan muun muassa Khorasan, Irak, Hijaz, Egypti, Syyria (Sham), Ishafan ja Nishapur. Sunan Ibn Mājah sisältää 37 kirjaa, 1560 lukua ja 4341 "hadithia". Niistä 1339 (""Zawā’id" of Sunan Ibn Mājah") on sellaisia, joita ei ole muissa kokoelmissa. Sunan Ibn Mājah sisältää kaikista kokoelmista eniten "haditheja," kun kaksoiskappaleet jätetään huomiotta. Se sisältää myös eniten heikoiksi arvioituja "haditheja."
Ibn Majahin selkeä tyyli ja eräät muut seikat tekivät hänet niin suosituksi, että kokoelma hyväksyttiin kuudenneksi "hadith"-kokoelmaksi muiden joukkoon, vaikka tämä tapahtuikin vasta viimeisenä 1100-luvulla. Jonathan Brown toteaa, että Ibn Majahin kokoelmaa on sunni-islamissa jatkuvasti arvosteltu heikkojen "hadithien" takia. Hän katsoo, että kokoelman säilyminen kanonisessa kuusikossa johtuu sen käytännön arvosta. Kuusi kirjaa rajoittivat valtavan "hadithien" määrän hallittavissa olevaan joukkoon, mihin Ibn Majahin "hadithit" toivat tervetulleen lisän kertomuksista, joita ei ollut missään muussa kokoelmassa. Myös sunnioppineet myöntävät, että Ibn Majahin tapauksessa hyötynäkökohdat menivät autenttisuuden edelle.
Esimerkki tunnustetusta väärennyksestä ("maudu')" on Ibn Majahin "hadith," joka ylistää Ibn Majahin synnyinkaupungin Qazvinin erinomaisuutta:Anas ibn Malik kertoi, että Jumalan profeetta sanoi: "Taivaanrannat avautuvat sinulle, ja valloitat kaupungin nimeltä Qazvin. Kuka tahansa, joka asuu siellä neljäkymmentä päivää tai neljäkymmentä yötä, saa Paratiisissa asumuksen, joka on varustettu vihreällä krysoliitilla päällystetyillä kultaisilla pylväillä. Niiden ylle kaartuu rubiinikupoli. Asumuksessa on seitsemänkymmentätuhatta ovea, ja jokaisella ovella seisoo suurisilmäisten huurien joukosta valittu puoliso".
Aboubakar Kamara

Aboubakar Kamara (s. 7. maaliskuuta 1995 Gonesse) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigaan kaudeksi 2020–2021 noussutta Fulhamia.
Kamara on edustanut Ranskassa Monacoa ja Amiensia, Belgiassa Kortrijkia, Englannissa Fulhamia sekä lainasopimuksella Turkissa Yeni Malatyasporia. Hän on pelannut Ranskan Ligue 1:ssä kaksi ottelua, Belgian Jupiler Pro Leaguessa 12 ottelua, Englannin Valioliigassa 13 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia (Leicester Cityä, Manchester Unitedia ja Arsenalia vastaan), ja Turkin Superliigassa kymmenen ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Citroën Dyane

Citroën Dyane on vuosina 1967–1983 valmistettu "Rätti-Sitikkaan" eli Citroën 2CV -malliin teknisesti pohjautuva pikkuauto. Auto oli Citroënin vastaus suuren suosion saaneelle Renault 4:lle eli "Tippa-Rellulle". Dyanea valmistettiin kaikkiaan 1 400 000 kappaletta Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa, Jugoslaviassa ja Iranissa. Autosta oli myös pakettiautomalli nimeltään Citroën Acadiane. Dyanen ei ollut tarkoitus korvata mallistossa 2CV:tä, vaan se oli suunnattu hieman edistyksellisemmäksi mallivaihtoehdoksi. Citroën 2CV:n valmistus jatkui lopulta aina vuoteen 1990 saakka.
Mikko Puhakka

Mikko Puhakka (29. marraskuuta 1877 Jääski – 4. joulukuuta 1924 Imatra) oli suomalainen toimittaja ja nuorisoseuramies.
Koivistolla räätälinä ja lakkitehtailijana toiminut Puhakka osallistui nuorisoseuratoimintaan muun muassa matkapuhujana ja hän oli Etelä-Karjalan Nuorisoseuran sihteerinä Viipurissa 1902–1910. Tämä toiminta johti hänet myöskin ensin sanomalehtien avustajaksi ja vihdoin vakinaiseksi sanomalehtimieheksi. Hän työskenteli ensin "Viipurin Sanomien" toimituksessa ja kun tämä lehti lakkautettiin hän oli "Karjalan" toimittajana 1904–1910. Vuosina 1910–1913 Puhakka oli "Savon" ja "Savon Lehden" päätoimittajana Kuopiossa, minkä jälkeen hän palasi "Karjalan" toimitukseen ja oli siellä toimittajana 1913–1919. Puhakka joutui sairauden vuoksi luopumaan rasittavasta sanomalehtityöstä ja vuodesta 1919 lähtien hän työskenteli Imatran Valtionhotellin vuokraajana ja johtajana.
Puhakka oli Suomen maalaisten paloapuyhtiön Viipurin piirin asiamiehenä vuosina 1905–1909 ja Viipurin läänin maatalouskomissionin jäsenenä vuosina 1908–1910 sekä Viipurin läänin eteläisen vaalipiirin keskuslautakunnan jäsenenä vuosina 1915–1919. Suomen Nuorison Liiton keskustoimikunnan jäsenenä oli hän vuosina 1906–1910. Puhakka toimi myös Karjalan kannaksen komitean ja Uudenkirkon kansanopiston johtokunnan jäsenenä, sekä muissa luottamustoimissa. Hän julkaisi teokset "Mitä Nuorisoseurat ovat vaikuttaneet Etelä-Karjalassa","J. H. Erkon muisto" ja "Juuret syvemmälle".
Puhakka tuli tunnetuksi sortovuosien venäläistämistoimien kiivaana vastustajana. Puhakka oli toimintansa vuoksi santarmien pidättämänä ja kaksi kertaa hän oli syytettynä osanotosta jääkäriliikkeeseen ja sai tämän johdosta olla neljä kuukautta "kuljetusvankina" vankiloissa. Hän osallistui nuorsuomalaisten toimintaan Viipurissa ja Kuopiossa piirisihteerinä sekä piiritoimikunnan jäsenenä ja puheenjohtajana. Hän oli 1906–1910 Viipurin piirin nuorsuomalaisen piiritoimikunnan sihteerinä ja puheenjohtajana vuosina 1915—1918. Myöhemmin Puhakka kuului kokoomuspuolueeseen. Nuorsuomalaisena johtomiehenä Puhakka otti osaa kokoomuspuolueen perustamiseen ja oli sittemmin kokoomuspuolueen valtuuskunnan jäsenenä sekä Viipurin piirin keskustoimikunnan puheenjohtajana 1918—1919. Myöhemminkin otti hän osaa kokoomuspuolueen toimintaan paikkakunnallaan sekä Viipurin piirikokouksissa.
Matsudo

Matsudo () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Shimōsan ylängöllä. Kaupunki on rakentunut Edojoen vasemmalle rannalle. Lännessä se rajautuu Tokion metropoliin ja Saitaman prefektuuriin. Matsudossa on 493 500 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 61,38 neliökilometriä.
Matsudo kehittyi Edo-kaudella yhtenä Mito-kaidō-tiereitin postiasemista ("shukuba"). Kauden loppupuolella siitä tuli myös tärkeä Edojoen satama ja markkinapaikka. Meiji-restauraation jälkeen Matsudosta tehtiin paikallinen hallintokeskus, joka säilytti kuitenkin vielä maaseutumaisen luonteensa. Kaupunkioikeudet Matsudo sai vuonna 1943, kun Matsudon maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi kyläkuntaa. 1960-luvulta lähtien Matsudo on kasvanut voimakkaasti Tokion esikaupunkina. Sinne on rakennettu muun muassa suuri Tokiwadairan lähiö. Kaupunkiin on sijoittunut metalli- ja koneteollisuutta.
Matsudon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat jalohortensioistaan tunnettu Hondo-jin buddhalainen temppeli, Manman-jin temppeli ja Edo-kaudella Tokugawa Akitaken huvilaksi rakennettu Tojō-tei, joka on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Matsudoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Jōban-linja ja Musashino-linja, Hokusō-rautateiden Hokusō-linja, Keisei-rautateiden Naritan lentoasemalinja, Ryūtetsun Nagareyama-linja, Shin-Keisei-rautateiden Shin-Keisei-linja ja Tōbu-rautateiden Noda-linja. Jōban-linjalle harjoitetaan läpiajoliikennettä Tōkyō metron Chiyoda-linjalta.
Libanonin parlamentti

Libanonin parlamentti () on Libanonin lainsäädännöllinen elin. Se koostuu 128 edustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein pidettävissä vaaleissa.
Viimeisimmät vaalit pidettiin 6. toukokuuta 2020. 
Vallanjako uskontokuntien välillä.
Jo 1860-luvulla Ottomaanivaltakunnan tekemien reformien jälkeen valta jakautui uskontokuntien perusteella. Tätä jatkettiin myös sen jälkeen, kun Libanonista tuli Ranskan siirtomaa. Maan itsenäistyttyä vuonna 1943 sektarianismi oli jo vakiintunut.. 
Libanonin perustuslain mukaan poliittinen valta on jaettu eri uskontokuntien välillä. Tämä tarkoittaa mm. sitä, että pääministerin tulee olla sunnimuslimi ja parlamentin puhemiehen šiia. Presidentti, jonka parlamentti valitsee, on aina kristitty.. 
Parlamenttiin on kiintiöity paikat eri uskontokuntien mukaan: šiiat, sunnit, druusit ja kristityt
Paavo Eerikäinen

Paavo Eerikäinen (9. marraskuuta 1914 Nurmes – 21. helmikuuta 1977 Kuopio) oli suomalainen toimittaja.
Eerikäinen kävi kuusi luokkaa oppikoulua ja valmistui kansakoulun opettajaksi. Hän työskenteli "Savon" uutistoimittajana vuosina 1944–1948 ja "Savon Sanomien" toimituspäällikkönä vuosina 1949–1954. Eerikäinen oli "Savon" päätoimittaja vuodesta 1954 aina lehden lopettamiseen saakka vuonna 1972. Vuonna 1973 hänestä tuli "Savon Sanomien" kulttuuritoimittaja ja kolumnisti.
Kokoomuslainen Eerikäinen kuului Kuopion kaupunginvaltuustoon vuosina 1960–1968.
Jalmari Lampela

Jalmari Lampela (26. huhtikuuta 1885 Perho – 7. heinäkuuta 1942 Kuopio) oli suomalainen toimittaja.
Lampela valmistui kansakoulun opettajaksi Kajaanin seminaarista vuonna 1907 ja työskenteli kymmenisen vuotta opettajana Pielavedellä ja Iisalmessa. Hän siirtyi "Savon Sanomien" toimittajaksi vuonna 1918. Vuodesta 1927 lähtien Lampela työskenteli "Savon" toimittajana ja päätoimittajana vuodesta 1935. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkillä Ierikka.
Lampela osallistui kokoomuksen toimintaan ja hoiti puolueen piirisihteerin tehtäviä. Hän oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton hallituksen jäsen vuosina 1931–1937.
Pirttilampi

Pirttilampi tai Pirttilammi voi tarkoittaa seuraavia:
Henri Saint Cyr

Henri Julius Reverony Saint Cyr (15. maaliskuuta 1902 Tukholma – 27. heinäkuuta 1979 Kristianstad) oli ruotsalainen upseeri, koulu- ja kenttäratsastaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Saint Cyr kilpaili viisissä kesäolympialaisissa aloittaen kenttäratsastajana jo Berliinissä 1936. Toisen maailmansodan jälkeen hän vaihtoi kenttäratsastukseen ja sijoittui Lontoossa 1948 yksilökilpailussa viidenneksi. Helsingissä 1952 ja Tukholmassa 1956 Saint Cyr voitti sekä yksilö- että joukkuekilpailussa olympiakultaa. Roomassa 1960 hän sijoittui yksilökilpailussa neljänneksi. Vuonna 1953 Saint Cyr voitti Wiesbadenissa yksilökilpailun maailmanmestaruuden. Upseerina työskennellyt Saint Cyr yleni majuriksi.
Minami-Bōsō

Minami-Bōsō (, ’Etelä-Bōsō’) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren ja Uragan kanaalin rannikolla Bōsōn niemimaan eteläkärjessä. Kaupungin pohjoisosat ovat vuoristoisia. Minami-Bōsōssa on 37 239 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 230,12 neliökilometriä.
Minami-Bōsōn kaupunki perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen seitsemän kuntaa: Chikuran, Maruyaman, Shirahaman, Tomiuran, Tomiyaman ja Wadan maaseutukaupungit sekä Miyoshin kyläkunta. Merkittävin keskus alueella on kuitenkin Tateyaman kaupunki, jota Minami-Bōsōn alue ympäröi. Fuchūn kaupunginosassa Minami-Bōsōn puolella sijaitsi muinoin Awan provinssin hallintokeskus ("kokufu"). Sittemmin aluetta hallitsivat Minamoto-klaani ja Muromachi-kaudelta lähtien Satomi-klaani. Merkittäviä elinkeinoja ovat kalastus ja vesiviljely, sisämaassa riisin, koristekukkien ja hedelmien, kuten japaninmispelin, sitrushedelmien ja melonien viljely sekä maidon tuotanto. Wadan kaupunginosassa toimii Kantōn alueen ainoa valaanpyyntisatama.
Minami-Bōsōn kulttuuriperintöön kuuluu Hie-jinjan pyhäkön kerran viidessä vuodessa järjestettävä Shiwamazu no ōmachi -festivaali, joka on valittu Japanin merkittävän aineettoman kansanperinteen luetteloon. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat esimerkiksi Tyynenmeren rannikon hiekkarannat, ja siellä toimiikin lukuisia "minshuku"-majataloja. Osa kaupungin alueesta kuuluu Minami-Bōsōn puolikansallispuistoon. Minami-Bōsōta palvelee JR Higashi-Nihonin Uchibō-linja.
Antti Arvi Niskala

Antti Arvi Niskala (18. elokuuta 1879 Viipuri – 15. lokakuuta 1941 Mikkeli) oli suomalainen toimittaja.
Antti A. Niskala pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 ja opiskeli muutaman vuoden Helsingin yliopistossa. Vuonna 1905 hänestä tuli "Pohjan Pojan" ja vuonna 1906 "Oma maa" -tietokirjan toimitussihteeri. Niskala työskenteli Räisälän kansanopiston johtajana vuosina 1908–1913 ja toimitti ja kustansi vuoden ajan paikallislehteä "Räisälän Kuulumisia". Hän toimi sen jälkeen kirjakauppiaana Jämsässä, Viipurissa ja Helsingissä ja julkaisi parin vuoden ajan Karjalan nuorisoseurojen äänenkannattajaa.
Niskala työskenteli kokoomuspuolueen keskustoimiston kansliapäällikkönä vuosina 1922–1924 ja puoluesihteerinä vuosina 1924–1926. Hän oli "Savon" päätoimittajana Kuopiossa vuosina 1926–1929 ja kokoomuksen Uudenmaan piirisihteerinä vuosina 1929–1931. Niskala työskenteli "Kouvolan Sanomien" päätoimittajana ja taloudenhoitajana vuosina 1931–1933 ja Raudun kansalaisopiston johtajana vuosina 1933–1937.
Niskala osti "Haminan Lehden" ja sen kirjapainon vuonna 1936 ja työskenteli lehden päätoimittajana vuosina 1937–1940. Vuoden 1941 alussa hän toimi jonkin aikaa "Mikkelin Sanomien" taloudenhoitajana. Niskala osallistui valkoisten puolella Suomen sisällissotaan Karjalan rintamalla ja hoiti erilaisia kunnallisia ja kansalaisjärjestöjen luottamustehtäviä. Hän toimi Räisälän kunnallislautakunnan sovinto-oikeuden puheenjohtajana, Jämsässä kunnankirjurina ja oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Yrjö Eränen

Yrjö Eränen (1. tammikuuta 1888 Kangasala – 5. heinäkuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Eränen pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1906 ja opiskeli muutaman vuoden Helsingin yliopistossa. Hänestä tuli "Helsingin Sanomien" uutistoimittaja vuonna 1909. Eränen työskenteli "Satakunnan Sanomissa", "Tampereen Sanomissa" ja oli päätoimittajana "Savossa" vuosina 1914–1916 ja "Sortavalan Sanomissa" vuosina 1916–1917. Hän palasi "Helsingin Sanomiin" vuonna 1918, mutta sairasti sitten pitkään ennen kuolemaansa.
Mongolian parlamentti

Mongolian parlamentti () on Mongolian lainsäädännöllinen elin. Se koostuu 76 edustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein. Nykymuodossaan parlamentti perustettiin vuonna 1990, kun maassa pidettiin ensimmäiset vapaat vaalit.
Parlamentti kokoontuu Ulan Batorissa sijaitsevassa hallituksen palatsissa. Kompleksin keskellä sijaitsee seremoniallinen jurtta, jossa mm. otetaan vastaan arvovieraita.
Toiminta ja edustajat.
Parlamentaarista työtä tehdään yhteensä kahdeksassa valiokunnassa. Parlamentti ylläpitää myös omaa keskustelufoorumiaan.
Edustajaksi valittavan henkilön tulee olla vähintään 25-vuotias Mongolian kansalainen, joka on pätevä rekisteröitymään äänestäjäksi.
Viimeisimmät vaalit.
Vuonna 2023 tehtyjen perustuslaillisten muutosten nojalla parlamentin paikkojen määrä nostettiin 126:een. Uutta suurempaa paikkamäärää sovellettiin ensimmäistä kertaa vuoden 2024 vaaleissa, joissa Mongolian kansanpuolue sai eniten ääniä.
Kiinan tasavallan varapresidentti

Kiinan tasavalallan varapresidentti () on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, presidentin ensisijainen sijainen. Tehtävää hoitava henkilö valitaan yhdessä presidentin kanssa Yhdysvaltojen tapaan presidentinvaaleissa. Nykymuotoisen Taiwanin ensimmäinen varapresidentti oli Li Zongren (vuosina 1948–1949). Nykyisenä varapresidenttinä toimii Hsiao Bi-khim, joka aloitti virassa 20. toukokuuta 2024.
Kautensa päätyttyä varapresidentti on oikeutettu 180 000 dollarin kuukausittaiseen eläkkeeseen. Lisäksi hänellä on käytössään autonkuljettaja ja turvallisuuspalvelut. Toukokuussa 2020 entinen varapresidentti Chen Chien-jen ilmoitti luopuvansa eläkkeestään ja palaavansa tutkijaksi Academia Sinicaan.
Luettelo varapresidenteistä vuodesta 1947 alkaen.
Lähde:
Douglasin piirikunta (Oregon)

Douglasin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 110 980 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Rosebergin kaupunki. Piirikunta on perustettu 7. tammikuuta 1852.
Olivier Richters

Olivier Richters (s. 5. syyskuuta 1989) on alankomaalainen kehonrakentaja, näyttelijä, malli ja Muscle Meat -yhtiön perustaja. Richters on 218 senttimetriä pitkä, mikä tekee hänestä maailman pisimmän kehonrakentajan.
Richters esiintyy vuoden 2021 elokuvissa "Black Widowissa" sekä "The King’s Manissa".
Armenian kielet

Armenia on verrattain homogeeninen maa, jossa armenian kielellä on vahva kansallinen asema.
Armenia ja armenialainen viittomakieli.
Armenian perustuslain 12. artiklan mukaan maan ainoa virallinen kieli on armenia. Aiemmin armenian katsottiin virheellisesti kuuluvan iranilaisiin kieliin, mutta nykyisen se muodostaa oman haaransa indoeurooppalaisten kielten sukupuussa. Kieli jakautuu kahteen standardoituun päämurteeseen: länsi- ja itäarmeniaksi. 
Armenialaisella viittomakielellä on arviolta 15 000 puhujaa.
Vähemmistökielet.
Armenian viralliset vähemmistökielet on listattu Euroopan alueellisten tai vähemmistökielten peruskirjassa. Yhteensä kieliä on neljä:
Venäjänkielisen vähemmistön lisäksi venäjä on monen armenialaisen ensimmäinen vieras kieli. Venäjän ulkoministeriön selvityksen mukaan jopa 70% armenialaisista osaa venäjää. Kielen opetus koulussa on herättänyt keskustelua, jossa vastakkain ovat Eurooppa- ja Venäjä-mieliset.
Muut kielet.
Ranskan kielellä on näkyvä asema Armeniassa. Maahan perustettiin vuonna 1995 Fondation Université Française en Arménie Ranskan ja Armenian välisten suhteiden lujittamiseksi. Ranska on myös Armenian toiseksi suurin ulkomainen investoija Venäjän jälkeen.
Bunaban kielet

Bunaban kielet on pieni Austraalialaisiin kieliin kuuluva kieliperhe, joka sijoittuu Australian länsiosiin. 
Bunabankieliin kuuluu kaksi kieltä:
White Wall

White Wall on SVT:n ja Ylen yhdessä tilaama kahdeksanosainen television draamasarja, joka esitetään loppuvuodesta 2020. Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteellisen pohjoisruotsalaisen kaivoskylän hylättyyn kaivokseen, jonne rakennetaan maailman suurinta ydinjätteen loppusijoituspaikkaa. Kaivoksessa tapahtuu onnettomuus, jonka jälkeen sieltä löytyy jotakin tunnistamatonta. Sarjan pääosissa näyttelevät ruotsalainen Vera Vitali ja norjalainen Aksel Hennie.
"White Wallin" alkuperäisidean ovat kehittäneet Roope Lehtinen, Aleksi Salmenperä sekä Mikko Pöllä. Pöllä toimii myös sarjan pääkäsikirjoittajana, muut kirjoittajat ovat Salmenperä sekä Lisa Ambjörn ja Björn Paqualin. Sarjan ovat ohjanneet yhdessä Salmenperä sekä ruotsalainen Anna Zackrisson. Tuotantoyhtiöinä toimivat suomalainen Fire Monkey sekä ruotsalainen Nice Drama.
Sarjan keskeisenä kuvauspaikkana on toiminut Pyhäsalmen kaivos. Sarjan kuvaukset alkoivat Iisalmessa ja Pyhäjärvellä marraskuussa 2018 ja ne päättyivät huhtikuussa 2019.
"White Wall" on toistaiseksi (2019) kallein suomalainen televisiosarja seitsemän miljoonan euron budjetillaan. Sarjan rahoitus jaetaan Ylen ja SVT:n kesken katsojamäärien mukaan, jonka myötä SVT:n osuus on suurempi. Rahoitusta on myös muun muassa Britanniasta. Sarjan jaksokohtainen budjetti on noin 900 000 euroa.
Sarjan esitykset alkoivat Ruotsissa 20. syyskuuta 2020 (SVT1) ja Suomessa 15. marraskuuta 2020 (Yle TV1).
Julgī Stalte

Julgī Stalte (s. 28. lokakuuta 1978, Riika) on liiviläinen laulaja. Hän on ollut mukana useissa yhtyeissä, kuten Skandinieki, Stalti, Tuļļi Lum ja Tai Tai.
Hänen isänsä oli folkloristi ja poliitikko Dainis Stalts, ja veli Dāvis Stalts on latvialainen journalisti ja poliitikko (kuului Latvian parlamenttiin vuosina 2011–2014). Hänen isoisänsä oli laivakapteeni Oskar Stalt. Stalte on ollut naimisissa virolaisen näyttelijän Margus Grosnõin kanssa, ja heillä on poika. Staltella on myös kaksi tytärtä. Hän kuuluu samaan sukuun Kōrli Stalten kanssa.
Stalte oppi liiviä isoisältään ja täydensi taitojaan myöhemmin opiskelemalla. Hän on opiskellut kansanmusiikkia Viljandin kulttuurikorkeakoulussa sekä Latvian kulttuuriakatemiassa. Riian kaupunginvaltuuston Koulutuksen, kulttuurin ja urheilun osasto antaa vuosittaisia Valkoisen varpusen palkintoja kulttuurin alalta. Stalte sai palkinnon työstään liiviläisen kulttuuriperinnön säilyttämiseksi järjestämänsä tapahtuman, "Liivipäivän", johdosta.