tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kompensäätiö

Kompensäätiö (myös Compensate-säätiö) on voittoa tavoittelematon säätiö. Säätiön tavoitteena on parantaa vapaaehtoisten hiilimarkkinoiden integriteettiä. Vihreiden entinen kansanedustaja Antero Vartia perusti päästökompensaatioita tarjoavan Kompensäätiön kesällä 2018. Operatiivisen toimintansa se aloitti huhtikuussa 2019.
Yritystoiminta.
Alussa säätiö omisti 100-prosenttisesti voittoa tavoittelemattoman Compensaten (Compensate Operations Oy:n), jonka oli tarkoitus vastata varsinaisesta liiketoiminnasta Kompensäätiön keskittyessä vaikuttamistyöhön. Compensate Operations Oy sai vuonna 2019 Business Finlandilta seitsemän miljoonan euron lainan. Yhtiö ei saanut lainan lisäksi muuta rahoitusta ja irtisanoi kaikki työntekijänsä 28.4.2023 ja hakeutui lopulta konkurssiin 14.7.2023.
Compensate tarjoaa yrityksille ja yksilöille mahdollisuuden hyvittää arjessa syntyviä päästöjä, joita ei ole mahdollista välttää. Päästöjen kompensointi tapahtuu hiilensidonnan avulla hyödyntäen erilaisia hiilensidontamenetelmiä, kuten metsien suojelua, metsittämistä ja innovatiivisia menetelmiä, kuten biohiiltä. 
Compensaten portfolioon sisältyvät hiilensidontahankkeet pohjautuvat kansainvälisiin sertifikaatteihin, kuten Gold Standardiin ja Verraan, mutta hankkeiden arvioinnissa käytetyt kriteerit ovat näitä sertifikaatteja tiukemmat. Compensaten kriteerit on luotu yhdessä tutkijoista koostuvan itsenäisen verkoston kanssa, joka tekee yhteistyötä Kompensäätiön kanssa. Compensaten malliin sisältyy myös ylikompensaatio, joka vähentää hankkeisiin liittyviä epävarmuuksia. Lisäksi hankkeissa huomioidaan kaikki YK:n kestävän kehityksen tavoitteet. 
Kompensäätiön alkuperäinen ajatus oli erottautua muista hyvityspalveluista siinä, että päästönsä voi hyvittää jo hyödykettä ostaessaan, maksuhetkellä. Tarkoitus oli, että hyvitysmaksu kannustaa vähentämään turhinta kulutusta ja ohjataan lyhentämättömänä metsitykseen, koska säätiön oli tarkoitus itse maksaa kulut, aluksi Vartian ja lahjoittajien rahoilla, sittemmin yritysten lisenssimaksuilla.
Epäselvyydet rahankeräysluvassa.
Poliisihallitus teki joulukuussa 2019 tutkintapyynnön Kompensäätiöstä. Kompensäätiö oli jättänyt joulukuun alussa hakemuksen rahankeräysluvasta. Tätä ennen Vartia on kertonut säätiön pyytäneen poliisihallitukselta lausuntoa siitä, tarvitaanko toimintaan rahankeräyslupa. Arpajaishallinto ei kuitenkaan käsitellyt säätiön hakemusta, koska tutkintapyynnöstä aloitettiin rikostutkinta.
Eduskunta hyväksyi 29.10.2021 lakimuutoksen, jonka mukaan vapaaehtoisten päästökompensaatioiden myyminen ei jatkossa edellytä rahankeräyslupaa eli päästökompensaatiot rajataan rahankeräyslain ulkopuolelle. Lakimuutoksen myötä syyttäjä peruutti keväällä 2022 syytteensä Compensate-säätiön perustajaa Antero Vartiaa vastaan.
Hikari Takagi

Hikari Takagi (, s. 21. toukokuuta 1993 Mishima) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Takagi edustaa seuratasolla Nojima Stella Kanagawa Sagamiharaa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi kesäkuussa 2016. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuuhun 2019 mennessä Takagi on pelannut maajoukkueessa 19 ottelua ja on tehnyt niissä yhden maalin.
Mina Tanaka

Mina Tanaka (, s. 28. huhtikuuta 1994 Thaimaa) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Tanaka edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa ja on pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2010 hopeaa ja alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2012 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi helmikuussa 2013. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Tanaka on ennen MM-kilpailujen 2023 alkua pelannut maajoukkueessa 65 ottelua ja on tehnyt niissä 28 maalia.
Elisabetta Trenta

Elisabetta Trenta (s. 1967 Velletri) on italialainen poliitikko. Hän toimii puolustusministerinä Conten hallituksessa. Trenta edustaa Viiden tähden liikettä.
Trenta on aiemmin työskennellyt muun muassa neuvonantajana Italian sotilaallisessa operaatiossa Irakissa ja YK:n UNIFIL-operaatiossa Libanonissa. Hän toiminut myös tutkijana ja opettajana.
Elisabetta Trenta on opiskellut valtiotieteitä Rooman Sapienza-yliopistossa.
Risa Shimizu

Risa Shimizu (, s. 15. kesäkuuta 1996 Hyogo) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Shimizu edustaa seuratasolla West Ham Unitedia. Japanin maajoukkueessa hän debytoi helmikuussa 2018. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Shimizu on pelannut maajoukkueessa 63 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Japanin kaikki neljä ottelua alusta loppuun.
Shiori Miyake

Shiori Miyake (, s. 13. lokakuuta 1995 Sapporo) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Miyake edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi syyskuussa 2013. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Miyake on pelannut maajoukkueessa 37 ottelua tekemättä maaliakaan. Hän kuului joukkueeseen MM-kilpailuissa 2019, mutta ei päässyt pelaamaan.
Hikaru Naomoto

Hikaru Naomoto (, s. 3. maaliskuuta 1994 Ogori) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Naomoto edustaa seuratasolla Urawa Reds Ladiesia ja on pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2010 hopeaa ja alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2012 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi toukokuussa 2014. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2014 ja vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Naomoto on pelannut maajoukkueessa 33 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Laura Regan

Laura Regan (s. 17. lokakuuta 1977 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa elokuvista "Saving Jessica Lynch" (2003), "My Little Eye" (2002), "They" (2002) ja "Dead Silence" (2007) sekä televisiosarjoista "Mad Men" ja "Minority Report".
Henkilökohtaista.
Reganin äidin isoisä John Harrison kuului Kanadan edustajainhuoneeseen.
Giulia Grillo

Giulia Grillo (s. 1975 Catania) on italialainen poliitikko ja lääkäri. Hän toimii terveysministerinä Conten hallituksessa. Grillo edustaa Viiden tähden liikettä.
Grillo on ollut Italian edustajainhuoneen jäsen vuodesta 2013.
Giulia Grillo on opiskellut lääketiedettä ja kirurgiaa Catanian yliopistossa.
Yui Hasegawa

Yui Hasegawa (, s. 29. tammikuuta 1997 Miyagi) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Hasegawa edustaa seuratasolla Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Cityä ja on pelannut myös Englannissa West Ham Unitedin ja Italiassa AC Milanin joukkueissa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2014 kultaa ja alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Hasegawa on pelannut maajoukkueessa 67 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kahdessa ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Hän teki maalin neljännesvälieräottelussa Alankomaita vastaan.
Ihmisen kohtalo

Ihmisen kohtalo ("Sudba tšeloveka") on Sergei Bondartšukin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1959. Se oli näyttelijänä uransa aloittaneen Bondartšukin ensimmäinen elokuvaohjaus, ja hän näyttelee myös pääosaa perheensä toisessa maailmansodassa menettäneenä miehenä. Katkeria sotakokemuksia kuvaavan elokuvan ovat Mihail Šolohovin novellin pohjalta käsikirjoittaneet Juri Lukin ja Fjodor Šahmagonov.
Moskovan elokuvakoulussa opiskellut Mikko Niskanen tekee elokuvassa pienen kreditoimattoman roolityön.
Juoni.
Rehti venäläissotilas Sokolov on jäänyt orvoksi sisällissodassa ja perustanut perheen, kunnes taas alkaa sota. Sokolov joutuu saksalaisten sotavankileirille, mutta pääsee pakenemaan. Hän murtuu kun kuulee vaimonsa ja tytärtensä kuolleen kotikylän pommituksissa. Sodan lopulla rintamalla kapteeniksi edennyt Sokolovin poikakin kaatuu taistelussa. Rauhan tultua mies yrittää jatkaa elämäänsä ja ottaa sotaorvoksi jääneen tuntemattoman pojan kasvatettavakseen.
Vastaanotto.
Bondartšukin mustavalkoisesta esikoisohjauksesta tuli neuvostoelokuvan klassikko ja suuri menestys, jossa kriitikoiden sanoin yhdistyy lyyrinen vähäeleisyys ja suuri paatos.
Elokuvaa käytettiin suojasään aikaisen Neuvostoliiton kulttuuripolitiikan pelinappulana, esimerkkinä myönteisestä sankarihahmosta ja optimistisesta perussuhtautumisesta muiden 1950-luvun lopun hankalammiksi koettuja elokuvia vastaan. "Ihmisen kohtalo" on myös elokuvakerronnallisesti perinteisempi kuin monet sen ajan suojasääelokuvat lukuun ottamatta valikoivaa ääniraitaansa, joka ennakoi esimerkiksi Tarkovskin elokuvien tyyliä.
Bondartšuk sai elokuvasta Leninin palkinnon.
Moeno Sakaguchi

Moeno Sakaguchi (, s. 4. kesäkuuta 1992 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Sakaguchi edustaa seuratasolla Albirex Niigata Ladiesia. Japanin maajoukkueessa hän debytoi kesäkuussa 2018. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Huhtikuuhun 2019 mennessä Sakaguchi on pelannut maajoukkueessa 11 ottelua ja on tehnyt niissä yhden maalin.
Rin Sumida

Rin Sumida (, s. 12. tammikuuta 1996 Fujisawa) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Sumida edustaa seuratasolla Mynavi Vegalta Sendai Ladiesia. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuuhun 2019 mennessä Sumida on pelannut maajoukkueessa 22 ottelua tekemättä niissä maaliakaan.
Agda Blom

Agda Eugenia Blom (19. heinäkuuta 1864 Uusikaupunki – 29. elokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen veistonopettaja. Blom työskenteli ensin käsityönopettajana Uudessakaupungissa. Vuonna 1889 hän siirtyi apuopettajaksi Vera Hjeltin Pedagogiska Slöjdanstalteniin ja 1892 perusti kaupunkiin oman veistokoulun.
Ura.
Blom toimi Uudenkaupungin kansakouluissa käsityönopettajana vuoteen 1889. Tällöin hän sai eron virastaan siirtyäkseen apuopettajaksi Vera Hjeltin vuonna 1885 perustamaan Pedagogiska Slöjdanstalteniin, josta hän myös valmistui veistonopettajaksi.
Vuonna 1892 hän perusti Helsinkiin oman Agda Blomin veistokoulunsa. Ensin Bulevardi 28:ssa ja myöhemmin Erottajankatu 19:ssä toimineessa veistokoulussa oppilaina oli aikuisia sekä lapsia, kymmenen ensimmäisen toimintavuoden mittaan yhteensä 2 156 oppilasta. Koulusta tuli tunnettu siitä, että tytötkin saivat siellä opetusta eri välineiden käsittelyyn. Koulu toimi 1920-luvulle saakka. Arvostetun koulun oppilaana oli muun muassa tuleva veistonopettaja ja Naisasialiitto Unionin aktiivinen jäsen Helmi Tengén. Elämänsä aikana Blomin arvioitiin opettaneen 12 000 oppilasta.
Elämä.
Agda Blom eli lapsuutensa ja nuoruutensa Blomin kauppiasperheessä Uudessakaupungissa. Hän oli kiinnostunut purjehduksesta ja sai siinä menestystä. Blom purjehti "Loveley" ja "Wampo-"nimisillä purjeveneillään. Hän pääsi Uudenkaupungin purjehdusseuran jäseneksi vuonna 1901, muutamaa vuotta ennen kuin seura alkoi ottamaan virallisesti naisia jäsenikseen. Agda Blom ei koskaan perustanut perhettä, ja hän kuoli 69-vuotiaana Eiran sairaalassa vuonna 1929.
Muuta.
Vuonna 2010 suljetussa Helsingin Koulumuseossa oli Agda Blomin mukaan nimetty opetus- ja työpajatila.
Rika Masuya

Rika Masuya (, s. 14. syyskuuta 1995 Matsushige) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Masuya edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueessa alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi syyskuussa 2014. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuuhun 2019 mennessä Masuya on pelannut maajoukkueessa 27 ottelua ja on tehnyt niissä 6 maalia.
Clodio

Clodio tai Chlodio (myös Chlogio, Chlodion tai Klaudio, noin 395 – 447 tai 449) oli saalilaisten frankkien kuningas, jota pidetään merovingien dynastian perustajana. Legendojen mukaan Clodion isä oli herttua Faramund ja äiti Thüringenin Argotta. 
Kaikki tiedot Clodiosta perustuvat kahden keskiaikaisen kirjailijan, Gregorius Toursilaisen ja Sidonius Apollinariksen kirjoituksiin.
Clodion heimo tunnustautui Rooman vasalleiksi, ja he levittäytyivät etelämmäs Galliaan, kunnes saavuttivat Cambrain. Aëtius löi saalilaiset frankit vuonna 431 Arrasissa ja pysäytti heidän etenemisensä. Clodio kokosi kuitenkin pian uudet joukot, joiden avulla valloitti Cameracumin kaupungin. Lopulta Clodio onnistui valloittamaan kaikki maat Somme-joelle asti ja teki Tournaista saalilaisten frankkien pääkaupungin. Clodio kuoli joskus vuosien 447 ja 449 välillä, ja valta siirtyi hänen seuraajalleen Merovechille. Ei tiedetä, oliko Merovech Clodion poika tai sukulainen vai joku muu heimon päällikkö, joka nousi johtavaan asemaan.
Forsteriitti

Forsteriitti on silikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on Mg2SiO4. Forsteriitti on oliviiniryhmän magnesiumrikas päätejäsen. Se muodostaa isomorfisen seossarjan rautarikkaan päätejäsenen fayaliitin kanssa.
Forsteriittia esiintyy magmakivissä ja magnesiumpitoisessa kalkkikivessä eli dolomiitissa. Sitä syntyy dolomiitin ja kvartsin metamorfoosista seuraavalla kaavalla:
&lt;chem&gt; 2CaMg(CO3)2 + SiO2 -&gt; Mg2SiO4 + 2CaCO3 + 2CO2&lt;/chem&gt;
Forsteriittiä on löydetty myös meteoriiteista. Vuonna 2005 Stardust-luotain löysi mineraalia komeetan pölystä. Kuusi vuotta myöhemmin NASA:n avaruusteleskooppi havaitsi pieniä oliviinikiteitä syntyvän tähden kaasupilvessä. 
Forsteriitti on polymorfinen mineraali. Sen kaksi muuta muotoa ovat kovemmassa paineessa syntyneet wadsleyiitti ja ringwoodiitti. Molempia on löydetty meteoriiteista.
Regina Hollmén

Regina Hollmén (s. 23. kesäkuuta 1958 Kaarina) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti Naisten SM-sarjassa Turun Palloseuraa sekä Kaunis Nainen Futista. Naisten A-maajoukkueessa Hollmén pelasi 10 ottelua vuosina 1975–1981.
Kesäkuussa 1973 Hollmén valittiin Suomen naisten maajoukkueen kaikkien aikojen ensimmäiseen harjoitusryhmään, mutta hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vasta kaksi vuotta myöhemmin. Hollmén on myös valmentanut Naisten SM-sarjassa PP-Futista, Turun Tovereita ja Tikkurilan Palloseuraa. Kaudella 1988 hän oli SM-sarjan kaikkien aikojen ensimmäinen naisvalmentaja.
Regina Hollménin isä oli Kaarinan Pojat perustanut liikemies Pauli Hollmén.
Fritiof Billquist

Erik Fritiof Billquist (5. toukokuuta 1901 Malmö – 21. huhtikuuta 1972 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Mittavan teatteri- ja elokuvauran tehnyt Billquist muistetaan etenkin korpraali Revärin roolistaan.
Ura.
Fritiof Billquistin vanhemmat olivat Karl Billquist ja Hanna Svensson. Billquist opiskeli teatteritaidetta Tukholmassa ja Berliinissä 1920-luvun alkupuoliskolla. Hän teki muutamia rooleja ajan saksalaisissa elokuvissa. Palattuaan Ruotsiin hän näytteli Helsingborgin kaupunginteatterissa 1924–1929, minkä jälkeen ura jatkui Tukholmassa. Billquist näytteli muun muassa sikäläisissä Blancheteaternissa, Oscarsteaternissa ja Vasateaternissa.
Billquistin elokuvaura alkoi 1931 Gustaf Edgrenin draamaelokuvassa "Trötte Teodor". Sen jälkeen hänellä oli lähes vuosittain vähintään yksi elokuvarooli. Uraputki päättyi 1959. Seuraavan vuosikymmenen lopussa Billquist näytteli vielä yhdessä elokuvassa.
Billquistin tunnetuimmaksi valkokangasrooliksi muodostui korpraali Revär "91:an Karlsson" -sarjan elokuvissa. Hänen taiteellinen monipuolisuutensa jäi jossain määrin suositun Revär-roolin varjoon.
Sulho Aavikko

Sulho Aavikko (13. maaliskuuta 1889 Turku – 26. tammikuuta 1933 Turku) oli suomalainen näyttelijä.
Ura.
Aavikko oli vuodesta 1908 alkaen mukana lähes kaikissa Turun näytelmäseuroissa ja vaellusvuosinaan myös johti muutamaa seuraa. Kun Turun Työväen Teatterin toiminta ammattimaistui 1916 Aavikko siirtyi sen näyttelijäkaartiin ja työskenteli siellä kymmenen vuotta. Aavikon terveys heikkeni 1926, jolloin hänen oli jätettävä työnsä. Vuonna 1930 hän ryhtyi Kärsämäen Työväen Näyttämön johtajaksi.
Aavikko näytteli osapuilleen kaikissa aikakauden unkarilaisissa laulunäytelmissä ja opereteissa. Hänellä oli rooleja myös lukuisissa suomalaisen näytelmäkirjallisuuden klassikoissa. Kansannäytelmässä "Tukkijoella" Aavikko teki Tolarin, Huotarin ja Pölhö-Kustaan roolit, näytelmässä "Pohjalaisia" hän näytteli Saltun ja Antin. "Nummisuutareissa" hän näytteli Eskon. "Seitsemässä veljeksessä" hänellä oli Eeron osa.
Aavikon kollegoita Turun Työväen Teatterissa olivat muun muassa Santeri Vahtonen ja tämän puoliso Fanny Vahtonen.
Dayanara Torres

Dayanara Torres Delgado (s. 28. lokakuuta 1974 San Juan, Puerto Rico) on puertoricolainen näyttelijä, laulaja, malli ja kirjailija. 
Ura.
Torres osallistui vuonna 1992 Miss International -kilpailuun, ja ylsi puolivälieriin saakka. Vuonna 1993 hänet kruunattiin Miss Puerto Ricoksi ja myöhemmin samana vuonna Miss Universumiksi. 
Vuonna 1994 näytteli elokuvassa "Linda Sara", jossa hän näytteli nuorta Saraa. Vuonna 1995 hän ryhtyi juontamaan ASAP-televisioshow'ta. Hän juonsi sitä vuoteen 1999 saakka, ja uudestaan vuonna 2017. Helmikuussa 1995 julkaistussa "Basta't kasama kita" -elokuvassa Torres näytteli toista pääroolia Aga Muhlachin lisäksi. 
Hänen ensimmäinen musiikkialbuminsa "Antifaz" julkaisi vuonna 1998 Sony Music -levy-yhtiö.
Vuonna 2004 Torres näytteli pientä roolia yhdysvaltalaisessa saippuaoopperassa "Tunteita ja tuoksuja". Vuosina 2006–2007 hän näytteli "Erään murhan varjossa" -sarjassa Julia Riveran roolia. Vuonna 2013 hän näytteli yhtä päärooleista elokuvassa "200 Cartas".
Vuonna 2017 Torres otti osaa yhdysvaltalaisen "Mira quién baila" -tanssi-tv-ohjelman viidennelle kaudelle, ja voitti sen saaden 51 prosenttia äänistä. Hän sai voitostaan palkinnoksi 50 000 dollaria, ja lahjoitti ne San Jorgen lastensairaalalle.
Muuta.
Torresilla todettiin helmikuussa 2019 ihosyöpä. Hän oli naimisissa näyttelijä Marc Anthonyn kanssa, mutta pari erosi vuonna 2004. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Lexi Thompson

Alexis Noel "Lexi" Thompson (s. 10. helmikuuta 1995 Coral Springs) on yhdysvaltalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Thompson oli voittanut 10 LPGA-tourin kilpailua, joista yksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen Thompson voitti syyskuussa 2011. Ensimmäinen major-turnauksen hän voitti huhtikuussa 2014, kun Thompson voitti ANA Inspirationin.
Naisten holhousjärjestelmä

Naisten holhousjärjestelmä on perinteinen menettely, jossa miespuoliset henkilöt holhoavat naista. Holhousjärjestelmässä naisen täytyy hyväksyttää päätökset miespuolisella sukulaisella, eikä nainen voi solmia sopimuksia ilman miespuolisen sukulaisen suostumusta. Naisten holhousjärjestelmä on osa länsimaisen kulttuurin pohjaa, sillä se on ollut käytössä Antiikin Kreikassa ja Antiikin Roomassa. Nykyisin naisten holhousjärjestelmä yhdistetään islaminuskoon, erityisesti šaria-lain tiukkoihin tulkintoihin.
Historiankirjoitus tuntee Antiikin Kreikan naisten holhousjärjestelmän, jossa se yhdistyi ajatukseen perheestä, kotitaloudesta sekä kotitalouden isännästä, joka vastasi myös kotitalouden hyödyntämistä orjista. Tätä kokonaisuutta kutsuttiin nimellä "oikos" (οἶκος). Antiikin Roomassa naisten holhousjärjestelmä oli lainsäädäntöön kirjattu "tutela mulierum", jossa isän valtaa kutsuttiin "patria potestas" ja aviomiehen valtaa "manus"; naisen holhoojaa kutsuttiin "tutor mulieris" ja hänen antamaansa valtuutusta "auctoritas". Antiikin Roomassa naisten holhousjärjestelmä oli käytössä naisen suojelemiseksi. Sitä perusteltiin naissukupuolen heikkoudella, kevytmielisyydellä ja taloudelliseen toimintaan ja oikeusistuimiin liittyvien asioiden huomiotta jättämisellä.
Holhottava nainen voi olla vielä naimaton täysi-ikäinen tytär, vaimo tai leski. Holhousjärjestelmässä naisen holhous siirtyy naisen isältä aviomiehelle avioliitossa. Holhooja voi myös olla vielä naimattoman nuoren naisen veli. Kun naisen aviomies kuolee, lesken (eli suvun isoäidin) holhoaminen lankeaa hänen pojalleen. Tähän vaikuttaa naisten tavanomaisesti miehiä pidempi elinikä sekä naisen ja miehen ikäero naimisiin mennessä. Nykyään naisten holhousjärjestelmä on täydessä muodossaan käytössä Saudi-Arabiassa. Turkin ja Egyptin sekä itäisen Välimeren alueilla naisten holhousjärjestelmällä on pitkät perinteet, kun tapa on levinnyt sinne Antiikin Kreikasta. 
Länsimaissa naisten holhousjärjestelmää on purettu 1800-luvulta lähtien. Kehitys sai alkunsa porvarisnaisten keskuudessa (esimerkiksi ruotsalainen Sofie Sager). Suomessa naisten oikeudet alkoivat parantua 1800-vuosisadan puolivälillä. 1864 säädettiin laki, että 25-vuotias naimaton nainen oli täysivaltainen. Naimisissa olleet naiset olivat yhä miehensä holhouksen alaisia vuoteen 1930 saakka jolloin avioliittolaki uusittiin.
Ariya Jutanugarn

Ariya Jutanugarn (, s. 23. marraskuuta 1995 Bangkok) on thaimaalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Jutanugarn oli voittanut 10 LPGA-tourin kilpailua, joista kaksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen Jutanugarn voitti toukokuussa 2016. Heinäkuussa 2016 hän voitti ensimmäisen major-turnauksen, kun hän voitti Women's British Openin. Ariyan sisko Moriya on myös golfammattilainen.
Syd Mead

Sydney Jay Mead (18. heinäkuuta 1933 – 30. joulukuuta 2019) oli yhdysvaltalainen teollinen muotoilija ja konseptitaiteilija, joka tunnettiin parhaiten elokuviin "Blade Runner", "Aliens" ja "Tron" tekemistään futuristisista visuaalisista suunnitelmista.
Mead valmistui Art Center School in Los Angeles –oppilaitoksesta vuonna 1959, jonka jälkeen hän työskenteli kahden vuoden ajan Ford Motor Companyn muotoiluosastolla. Tämän jälkeen hän siirtyi tekemään kuvitustöitä kirjoihin ja myyntiluetteloihin. Tilaajina olivat useat suuryritykset.
Vuonna 1970 Mead perusti Detroitissa Syd Mead Inc -yrityksen voidakseen vastata paremmin saamiinsa suuren mittaluokan tilauksiin. Yksi tärkeimmistä asiakkaista oli Philips Electronics, ja Mead käyttikin suuren osan ajastaan laatimalla suunnitelmia ja kuvituksia Philipsin Hollannin pääkonttorille. Lisäksi hänen yrityksensä laati rakennusten arkkitehtuurin visualisointeja mm. Intercontinental Hotels -yhtiölle ja arkkitehti- ja suunnittelutoimistoille. Syd Mead Inc sai 1980-luvulta lähtien asiakkaikseen myös lukuisia japanilaisyrityksiä kuten Sonyn, Minoltan ja Hondan.
Vuodesta 1979 Meadin yritys alkoi työskennellä elokuvateollisuuden kanssa. Yhtiö on tehnyt suunnittelutöitä muun muassa elokuviin "", "Blade Runner", "Tron", "Aliens", "Johnny Mnemonic", "Vaarallinen tehtävä III" ja "Elysium".
Moriya Jutanugarn

Moriya Jutanugarn (, s. 27. heinäkuuta 1994 Bangkok) on thaimaalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Jutanugarn oli voittanut yhden LPGA-tourin kilpailun, mikä tapahtui huhtikuussa 2018. Moriyan sisko Ariya on myös golfammattilainen.
Minjee Lee

Minjee Lee (s. 27. toukokuuta 1996 Perth) on australialainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Lee oli voittanut 4 LPGA-tourin kilpailua. Ensimmäisen LPGA-turnauksen Lee voitti toukokuussa 2015. Leellä on myös kaksi ALPG-Tourin voittoa.
Nasa Hataoka

Nasa Hataoka (; s. 13. tammikuuta 1999) on japanilainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Hataoka oli voittanut kolme LPGA-tourin kilpailua. Ensimmäisen LPGA-turnauksen Hataoka voitti kesäkuussa 2018.
Carlota Ciganda

Carlota Ciganda Machiñena (s. 1. kesäkuuta 1990 Pamplona) on espanjalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Ciganda oli voittanut kaksi LPGA-tourin kilpailua. Ensimmäisen LPGA-turnauksen hän voitti lokakuussa 2016.
So Yeon Ryu

So Yeon Ryu (, s. 29. kesäkuuta 1990) on eteläkorealainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Ryu oli voittanut kuusi LPGA-tourin kilpailua, joista kaksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen, ja samalla myös major-turnauksen, Ryu voitti heinäkuussa 2011, kun hän voitti US Women's Openin.
Kuumaa (albumi)

Kuumaa on samannimisen suomalaisyhtyeen 26. huhtikuuta 2019 digitaalisesti julkaistu esikoisalbumi. Albumi sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisella albumilistalla sijalle 10.
Fanny Söderström

Fanny Söderström o.s. "Bergroth" (3. toukokuuta 1868 Keuruu – 20. syyskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja.
Söderströmin vanhemmat olivat kirkkoherra Frans Henrik Bergroth ja Hilda Elisabeth Fabritius. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1911 Werner Leopold Söderström (tämän toinen avioliitto, k. 1914). Söderström valmistui jatko-opistosta 1889 ja opiskeli saksan kieltä kahteen otteeseen (1898 ja 1902) Dresdenissä.
Söderström toimi opettajana Mikkelin tyttökoulussa 1889–1890, Hämeenlinnan tyttökoulussa 1891–1892, johtajattarena Porvoon suomalaisessa yhteiskoulussa 1895–1902 ja sen jälkeen vielä opettajana vuoteen 1911. Hän oli aktiivinen NNKY:n toiminnassa ja oli myös Porvoon naisopiston kouluneuvoston jäsen 1915–1920. Hän oli Werner Söderström Oy:n johtokunnan jäsen.
Mira Andersson

Mira Andersson (o.s. Uronen, s. 25. heinäkuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Turun Palloseuraa ja toimii sen kapteenina.
Andersson debytoi TPS:n edustusjoukkueessa ja Naisten Liigassa kaudella 2008. Kauden 2019 loppuun mennessä hän oli pelannut TPS:n paidassa 241 pääsarjaottelua, mikä on seuraennätys. Andersson saavutti TPS:n kanssa SM-hopeaa kaudella 2016.
Jalkapalloilija Jere Uronen on hänen veljensä.
Olga Tavaststjerna

Olga Zelma (Selma) Maria Tavaststjerna, myös "Tawaststjerna" (25. toukokuuta 1858 Kuopio – 4. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja urkutaiteilija.
Tavaststjernan vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Frithiof Alarik Tawaststjerna ja Zelma Wilhelmina Lucander. Tavaststjerna kävi Helsingin musiikkiopiston ja jatkoi opintoja valtion apurahalla Brysselissä, Gentissä, Pariisissa ja Kölnissä 1892.
Tavaststjerna piti urkukonsertteja. Hän toimi venäjän kielen opettajana Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa ja sen jatko-opistossa 1880–1913. Hän oli Helsingin musiikkiopistossa yksinlaulun opettajana 1890–1913, säveltapailun opettajana vuodesta 1890 ja urkujensoiton opettajana 1893–1920. Hän oli myös opiston kirjastonhoitaja vuodesta 1888 ja taloudenhoitaja vuodesta 1890.
Tarja Lappalainen

 Tarja Anneli Lappalainen on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, ja pääaineena hänellä on kirjoittaminen. Lappalainen toimii kirjailijan ammatin lisäksi myös toimittajana ja luennoitsijana. Osa Lappalaisen teoksista käsittelee talvi- ja jatkosotaa.
Tunnustuksena ja kiitoksena merkittävästä toiminnasta sotaveteraanityön päämäärien hyväksi Tarja Lappalaiselle myönnettiin 21.8.2018 Suomen Sotaveteraaniliiton ansiomitali. Samalla ansiomitalin saivat mm. ministeri Krista Kiuru ja Ilkka Kanerva. 
Lappalaisen kirja "Ruijansuomalaisten elämää – Historiaa ja tarinoita Jäämeren rannalta" on käännetty myös norjaksi nimellä "Fra finske skoger til Ishavet - Ruijafinnenes historie og fortellinger" (Siirtolaisuusinstituutti 2011). Kirja luovutettiin presidentti Sauli Niinistölle ja kruununprinssi Haakonille presidentin Norjan valtiovierailun yhteydessä Tromssassa perjantaina 12.10.2012. Varta vasten järjestetyssä kirjan lahjaksi antotilaisuudessa oli seuraamassa runsaasti ihmisiä. Kirjan luovutuksella oli suuri merkitys maiden välisessä kulttuurivaihdossa ja keskustelussa.
Marjory Stoneman Douglas

Marjory Stoneman Douglas (7. huhtikuuta 1890 Minneapolis, Minnesota – 14. toukokuuta 1998 Miami, Florida) oli yhdysvaltalainen toimittaja, kirjailija, naisten äänioikeuden puolestapuhuja ja ympäristönsuojelija. Hänet tunnetaan Evergladesin suojelemiseksi tehdystä työstä, kuten kirjasta "" (1947).
Marjory Stoneman Douglasin mukaan on nimetty koulu, jossa tapahtui vuonna 2018 huomattava Floridan koulusurma.
Sotilaan isä

Sotilaan isä (, ) on Revaz Tškheidzen ohjaama neuvostoliittolainen värillinen sotaelokuva vuodelta 1965. Ohjaaja laati käsikirjoituksen yhdessä Suliko Žgentin kanssa. Elokuvaa pidetään gruusialaisen elokuvan huippusaavutuksiin kuuluvana.
Nimihenkilöä näyttelevä Sergo Zakariadze palkittiin roolistaan Moskovan elokuvajuhlilla.
Juoni.
Vanha ja yksinkertaisen oloinen georgialainen viininviljelijämies lähtee sotilassairaalaan tapaamaan sodassa haavoittunutta poikaansa. Perillä hän kuulee poikansa palanneen jo palvelukseen ja päättää itse lähteä rintamalle tapaamaan poikaansa. Vanha mies ei pysty palaamaan kotikyläänsä, vaan värväytyy puna-armeijaan ja ajautuu toisen maailmansodan tapahtumien keskipisteeseen, kilpajuoksuun kohti Berliiniä. Vasta rauhan hetkellä hän löytää poikansa haavoittuneena, ja tämä kuolee hänen käsivarsilleen.
Luettelo Japanin maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo Japanin maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista. Luettelo sisältää kaikki miesten ja naisten A-maaotteluita pelanneet pelaajat Palloliiton tilastojen mukaisesti.
Miesten maajoukkueen tilastoissa on mukana maaotteluita, jotka Palloliitto noteeraa A-maaotteluiksi, mutta eivät täytä Fifan määritelmää. Tällaisia otteluita ovat olympiajoukkueen pelaamat maaottelut vuosilta 1936–1988 pelatut maaottelut. Naisten maajoukkueen osalta Palloliiton ja Fifan tilastot ovat yhtenevät.
Miehet.
Lähteet; Luettelo Japanin maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista#Lähteet
Naiset.
Lähteet; Luettelo Japanin maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista#Lähteet
Nelly Korda

Nelly Korda (s. 28. heinäkuuta 1998 Bradenton, Florida) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.
Korda aloitti ammattilaisuransa vuonna 2017. Hän voitti ensimmäisen LPGA-turnauksensa lokakuussa 2018. Vuoden 2021 puolivälissä hän oli voittanut urallaan yhteensä jo kuusi turnausta. Kesäkuussa 2021 Korda voitti naisten PGA-mestaruusturnauksen, mikä oli samalla hänen ensimmäinen Major-voittonsa. Samalla hän nousi naisten maailmanlistan ykköseksi. Elokuussa 2021 Korda voitti olympiakultaa Tokiossa.
Kordan vanhemmat ovat molemmat entisiä tennispelaajia. Isänsä Petr Korda voitti Australian avoimet 1998 sekä äitinsä Regina Rajchrtová oli myöskin ammattilaispelaaja. Nellyn sisko Jessica pelaa myös golfia ja veljensä Sebastian Korda tennistä.
Jessica Korda

Jessica Korda (Jessica Kordová) (s. 27. helmikuuta 1993 Bradenton) on yhdysvaltalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Korda oli voittanut viisi LPGA-tourin kilpailua. Ensimmäisen LPGA-turnauksen hän voitti helmikuussa 2012.
Kordan vanhemmat ovat molemmat entisiä tennispelaajia. Isänsä Petr Korda voitti Australian avoimet 1998 sekä äitinsä Regina Rajchrtová oli myöskin ammattilaispelaaja. Jessican sisko Nelly pelaa myös golfia ja veljensä Sebastian Korda tennistä.
Diana Quijano

Diana Quijano Valdivieso (s. 12. huhtikuuta 1962 Lima, Peru) on perulainen näyttelijä ja malli. Quijano on näytellyt muun muassa elokuvissa "Amazon liekeissä" (1993), "Ultra Warrior" (1990) ja "Crime Zone" (1989).
Henkilökohtaista.
Quijanolla on yksi lapsi, Samikai.
Brooke Henderson

Brooke Mackenzie Henderson (s. 10. syyskuuta 1997 Smiths Falls) on kanadalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Henderson oli voittanut 8 LPGA-tourin kilpailua, joista yksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen hän voitti elokuussa 2015. Hän voitti ensimmäisen major-voittonsa kesäkuussa 2016, kun hän voitti Women's PGA Championshipin.
Danielle Kang

Danielle Grace Kang (s. 20. lokakuuta 1992 San Francisco) on yhdysvaltalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Kang oli voittanut kaksi LPGA-tourin kilpailua, joista yksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen, ja samalla myös major-turnauksen, Kang voitti heinäkuuta 2017, kun hän voitti Women's PGA Championshipin.
Georgia Hall

Georgia Kelly Hall (s. 12. huhtikuuta 1996 Bournemouth) on englantilainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Hall oli voittanut yhden LPGA-tourin kilpailun, joka oli samalla major-tason turnaus. Hall voitti elokuussa 2018 Women's British Openin.
Charley Hull

Charley Esmee Hull (s. 20. maaliskuuta 1996 Kettering) on englantilainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Hull oli voittanut yhden LPGA-tourin kilpailun. Ensimmäisen LPGA-turnauksen hän voitti marraskuussa 2016.
Hullilla on diagnosoitu ADHD ja hän tupakoi golfkentillä pelatessaan.
Monique de Roux

Monique de Roux (s. 1946 Boulogne-Billancourt, Ranska)} on ranskalainen taidemaalari, joka asuu ja työskentelee Espanjassa. Kulttuurisukuun syntynyt de Roux asui varhaislapsuutensa Algeriassa. Hän opiskeli kuvataiteilijaksi Pariisin taideakatemiassa vuosina 1965–1968. Ensimmäisen näyttelynsä hän on pitänyt vuonna 1968 ja sen jälkeen ympäri maapalloa.
Linetsolidi

Linetsolidi (C16H20N3O4F) on oksatsolidinoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina erityisesti muille antibiooteille vastustuskykyisten infektioiden hoitoon. Linetsolidi kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Linetsolidin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomin 50S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Yhdisteen sitoutuessa tRNA ei kykene sitoutumaan ribosomiin ja lisäksi 50S-alayksikkö ja 30S-alayksikkö eivät kykene muodostamaan proteiinisynteesin tarvittavaa 70S-kompleksia. Aine tehoaa erityisesti grampositiivisiin bakteereihin kuten streptokokkeihin, stafylokokkeihin ja enterokokkeihin. Linetsolidin etuna on, että se vaikuttaa myös MRSA-kantoihin, jotka ovat vastustuskykyisiä useille muille antibiooteille. Gramnegatiivisiin bakteereihin linetsolidi ei tehoa. Lääkeaine annostellaan tablettina tai ruiskeena suoneen. Linetsolidi tuli markkinoille vuonna 2000 ja sitä käytetään keuhkokuumeen, bakteremian, endokardiitin, lihastulehdusten ja niveltulehdusten hoitoon.
Haittavaikutukset.
Tyypillisimmät linetsolidin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pääkipu, oksentelu, ripuli, ummetus, ihottuma ja unettomuus. Aine voi aiheuttaa myös luuydinsuppressiota ja tästä johtuen anemiaa. Linetsolidi on heikko monoamiinioksidaasin inhibiittori ja voi eräiden serotoniinin takaisinotonestäjien kanssa yhtäaikaisesti käytettynä aiheuttaa serotoniinioireyhtymän.
Kathleen Garman

Kathleen Garman (myös Lady Epstein; 1901 Wednesbury, Staffordshire, Englanti – 1979 Lontoo) oli kolmas seitsenjäsenisessä Garman-sisarussarjassa joka seurusteli aikansa brittiläisen kulttuurieliitin kanssa ja tunnettiin kauneudestaan ja skandaalinkäryisestä käytöksestään.
Kathleen Garmanin isä oli kuuluisa lääkäri. Hän opiskeli aluksi musiikkia ja kuvataiteita yhdessä Mary-sisarensa kanssa. Vuonna 1919 he päättivät muuttaa omin lupinensa Lontooseen. Kathleen sai työtä Harrodsin tavaratalosta ja työskenteli myös taidemallina. Tytärtensä tempauksesta järkyttynyt isä päätti kuitenkin tukea heitä taloudellisesti ja vuokrasi heille asunnon hyvältä paikalta ja ilmoitti heidät yksityiseen taidekouluun. Tyttäret olivat aktiivisia yöelämässä ja Kathleen tapasi yökerhossa tuolloin 40-vuotiaan Jacob Epsteinin joka heti pyysi tätä mallikseen.
Epstein oli naimisissa kun aloitti suhteen Garmanin kanssa. Tämä oli Garmanin isälle liikaa ja hän ei antanut testamentissaan tyttärelleen mitään. Vuonna 1923 Epsteinin vaimo, Margaret, pyysi Kathleenin asunnolleen vierailulle ja ampui tätä olkapäähän. Epstein maksoi Garmanin hoitokulut sairaalassa ja teki kaikkensa, jotta asia ei menisi julkisuuteen eikä tuomioistuinten käsiteltäväksi. 
Skandaalinkäryisten tapahtumien jälkeen Margaret ehdotti Kathleenille Garmanille ja Jacob Epsteinille järjestelyä. Garman ja Epstein saisivat jatkaa suhdettaan ja koska Epsteinien suhde oli lapseton, sivusuhteesta syntyneet lapset kasvatettaisiin yhdessä. Margaretilla oli jo lapsia edellisestä suhteestaan. Garman ja Epstein saivat kolme lasta: Theodore vuonna 1924, Kitty vuonna 1926 ja Esther vuonna 1929.
Garman ja Epstein jatkoivat tapailuaan ja solmivat avioliiton kahdeksan vuotta Margaretin kuoleman jälkeen vuonna 1955 maistraatissa, yksityisessä tilaisuudessa. Kathleen Garmanista tuli avioliittonsa myötä Lady Epstein. Miehensä kuoleman jälkeen hän lahjoitti tämän töitä Israelin museolle, Jerusalemiin.
Cynthia Lummis

Cynthia Marie Lummis (s. 10. syyskuuta 1954 Cheyenne, Wyoming) on yhdysvaltalainen poliitikko republikaanisesta puolueesta.
Ura.
Lummis on suorittanut Wyomingin yliopistossa kolme tutkintoa, alemmat tutkinnot eläintieteestä vuonna 1976 ja biologiasta vuonna 1978 sekä oikeustieteestä vuonna 1985 Juris Doctor -tutkinnon. Hän työskenteli aluksi karjatilallisena ja myöhemmin juristina.
Lummisin poliittinen ura alkoi Wyomingin edustajainhuoneessa, jonka jäsen hän oli vuosina 1979–1983 ja 1985–1993. Vuosina 1993–1995 hän oli Wyomingin senaatin jäsen ja vuosina 1999–2007 osavaltion rahastonhoitaja (). Vuonna 2008 Lummis pyrki Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Wyomingista ja tuli valituksi. Hän voitti ensin republikaanien esivaalissa muun muassa Mark Gordonin ja myöhemmin varsinaisessa vaalissa selvällä, 9,9 prosenttiyksikön erolla demokraattien ehdokkaan Gary Traunerin.
Lummis oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen neljä kaksivuotiskautta, vuodesta 2009 vuoteen 2017. Hän ei ollut enää ehdolla vuonna 2016. Hän oli kahdeksan vuoden aikana jäsenenä yhteensä kuudessa eri edustajainhuoneen valiokunnassa, muun muassa budjettivaliokunnassa, maatalousvaliokunnassa sekä tiede-, avaruus- ja teknologiavaliokunnassa.
Lummis on toiminut Yhdysvaltain senaattorina Wyomingista tammikuusta 2021 lähtien.
Yksityiselämä.
Lummis oli naimisissa niin ikään Wyomingin osavaltionpolitiikassa vaikuttaneen Alvin Wiederspahnin kanssa vuodesta 1983 tämän kuolemaan, vuoteen 2014 saakka. Pari sai yhden lapsen, tytär Annaliesen.
Ri Sol-ju

Ri Sol-ju tai Lee Seol-ju (hanguliksi: 리설주; s. 28. syyskuuta 1989 Pjongjang, Pohjois-Korea) on pohjoiskorealainen laulaja ja Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-unin vaimo. He menivät naimisiin vuonna 2009 ja heidän ensimmäinen lapsensa oli tytär Ju-ae (s. 2012). Yhteensä parilla on kolme lasta. Ri esiintyy harvoin julkisuudessa, ja hänestä tiedetään kovin vähän. Tieto tyttärestä Ju-aesta tuli julkisuuteen, kun koripalloilija Dennis Rodman kertoi pitäneensä tätä sylissä.
Anonyymit romantikot

Anonyymit romantikot ("Les Émotifs anonymes") on Jean-Pierre Amérisin ohjaama ja yhdessä Philippe Blasbandin kanssa käsikirjoittama ranskalais-belgialainen romanttinen komedia vuodelta 2010.
Juoni.
Suklaamestari Angelique (Isabelle Carré) on niin ujo, ettei edes saa sanotuksi vastaan kun hänet palkataan pienen suklaatehtaan myyntiedustajaksi. Kuinka ollakaan, myös uusi työnantaja, konkurssikypsän firman omistaja Jean-René (Benoît Poelvoorde) on ihmissuhteissaan onneton ja estynyt.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Anonyymit romantikot" on herttaisen höpsö mutta kaavamainen romanttinen pikkukomedia, joka ei onnistu yllättämään kertaakaan vaan alkaa nopeasti vaikuttaa melko pitkäpiimäiseltä jahkailulta, jota onneksi kestää vain tunti ja 20 minuuttia. Farssimaisen teatraalisuuden pelastavat hänestä vain muutamat musiikkinumerot.
Jenni Poikelus

Jenni Poikelus (s. 6. tammikuuta 1988 Tampere) on suomalainen radiotoimittaja, televisioesiintyjä ja käsikirjoittaja. Hän on työskennellyt Ylen YleX-kanavalla kesäkuusta 2012 lähtien. Aluksi hän toimi harjoittelijana, mutta vuodesta 2013 lähtien hän teki yhdessä Alma Hätösen kanssa iltaohjelmaa. Myöhemmin he saivat oman iltapäiväohjelman nimeltä "Poikelus ja Hätönen". Ohjelma loppui 21. joulukuuta 2018 Hätösen lähdettyä Yleltä. 
Poikelus juontaa YleX Aamun "Poikelus, Pehkonen ja Parikka" -ohjelmaa yhdessä Mika Parikan ja Jere Pehkosen kanssa. 
Poikelus toimi panelistina Ylen TV2-kanavalla ohjelmassa "Villi kortti". Lisäksi hän on mukana ohjelman lyhyissä sketseissä. Hänet valittiin vuoden 2018 mediapersoonaksi Musiikki &amp; Media -ammattilaistapahtuman yhteydessä järjestetyssä Industry Awards -gaalassa Tampereella 5. lokakuuta 2018. Poikelus on myös osallistunut "Suurmestari"-ohjelmaan (2020). Poikelus on juontanut tammikuusta 2023 lähtien Hengaillaan -tietovisaa yhdessä Riku Rantalan kanssa. 
Poikelus on valmistunut medianomiksi vuonna 2013 Metropolia-ammattikorkeakoulusta.
Mady Delvaux-Stehres

Mady Delvaux-Stehres (s. 11. lokakuuta 1950 Luxemburg-Ville, Luxemburg) on luxemburgilainen poliitikko, joka edustaa Luxemburgin sosialistista työväenpuoluetta (LSAP).
Elämäkerta.
Delvaux-Stehres on ammatiltaan klassisen kirjallisuuden professori ja valmistunut Sorbonnesta. Hän on ollut terveys-, sosiaaliturva-, nuoriso- ja urheiluministerinä Santerin-Poosin hallituksessa vuosina 1989–1994. Vuosina 1995–1999 hän toimi liikenne- ja viestintäministerinä Junckerin-Poosin hallituksessa.
Vaalikaudella 1999–2004 Delvaux-Stehres oli Luxemburgin kansallisen parlamentin jäsenyyden lisäksi jäsenenä Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa. Tässä tehtävässä toimiessaan, hän laati yhdessä belgialaisen Luc Van den Branden kanssa raportin siitä, miten Turkki toteuttaa velvollisuuksia ja sitoumuksia.
Vuonna 2004 Delvaux-Stehres oli osa ensimmäistä Junckerin-Asselbornin hallitusta vastuualueenaan opetustoimi. Vuodesta 2009 lähtien toisessa Junckerin-Asselbornin hallituksessa hän toimi samassa ministeriössä aina joulukuuhun 2013 saakka. Delvaux-Stehres oli puolueensa LSAP:n kärkiehdokas eurovaaleissa 25. toukokuuta 2014. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ja hän toimii Alliance progressiste des socialistes et démocrates -ryhmässä.
Vuonna 2016 hän julkaisi raportin, jossa kehotettiin verottamaan yrityksiä robottien käytöstä. Benoît Hammon, joka oli sosialistien kärkiehdokas Ranskan vuoden 2017 presidentinvaaleissa, otti osan näkemyksistään tästä raportista.
Delvaux-Stehres on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Hampstead (elokuva)

Hampstead on Joel Hopkinsin ohjaama ja Robert Festingerin käsikirjoittama brittiläinen romanttinen draamakomedia vuodelta 2017. Sen pääosia näyttelevät Diane Keaton ja Brendan Gleeson. Tarina perustuu löyhästi tositapaukseen, 1990-luvun taitteessa Hampstead Heath -puistossa vuosia laittomasti asuneeseen irlantilaiseen Harry Hallowesiin.
Juoni.
Lontoon Hampsteadissä asuva amerikkalainen rouva Emily (Keaton) on ajautunut taloudellisiin vaikeuksiin brittiyläluokkaan kuuluneen kevytmielisen miehensä kuoltua. Aikansa kuluksi Emily kiikaroi viereistä Hampstead Heath -puistoa talonsa ullakolta ja huomaa lammikkoa peseytymispaikkanaan käyttävän laitapuolen kulkijan (Gleeson), joka on rakentanut metsään laittoman hökkelin. He tutustuvat, ja vaatimattomasti ja luonnonmukaisesti elävä mies tekee Emilyyn vaikutuksen. Nainen alkaa vastustaa viranomaisia, jotka yrittävät häätää miehen puistosta.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Hampstead" on herttainen ja melko verkkainen ikäihmisten romanttinen komedia. ”Suloisena hattarana ja varttuneiden satuna, jossa prinsessa ja kerjäläispoika kohtaavat, elokuva onnistuukin ihan hyvin. Mitään sen enempää ei kannata odottaa.” Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä sujuvaan romanttiseen tarinaan on lomitettu mukaan useitakin yhteiskunnallisestikin tärkeitä teemoja, joiden myötä elokuvaan on saatu Hollywood-rutiinituotantoja enemmän sisältöä.
Eetu (laulaja)

Eetu (tyyliteltynä eetu, oik. Eetu Kalavainen, s. 14. marraskuuta 1989) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa vierailtuaan Ellinooran vuonna 2018 julkaistulla singlellä ”Bäng bäng typerä sydän”. Eetu säveltää, sanoittaa ja tuottaa itse kappaleensa.
Eetu julkaisi soolouransa ensimmäisen singlen ”Bae” toukokuussa 2018. Esikoisalbuminsa hän julkaisi marraskuussa 2019. Aiemmin hän on toiminut laulajana toimintansa lopettaneissa Kauniit &amp; Uhkarohkeat ja Home Junior -yhtyeissä.
Iines-padonvartija

Iines-padonvartija on turkulaisen kuvanveistäjä Erkki Mykrän veistos, joka paljastettiin vuonna 1979 Suomen ensimmäisen medialuonnonsuojeluhankkeen patsaana Koijärvellä. Veistos kuvaa kädet lanteilla seisovaa topakkaa naishahmoa.
Koijärven järvensuojelukiistan ensimmäiset niin sanotut kettinkitempaukset ja pidätykset tehtiin toukokuussa 1979. Luonnonsuojelijoiden tavoitteena oli nostaa Koijärven veden pintaa ja he rakensivat apupadon vesipiirin rakentaman padon viereen. Paikalliset isännät kävivät puolestaan purkamassa luonnonsuojelijoiden tekemän padon. Nuoret rakensivat padon uudelleen ja sama toistui useita kertoja. 
Tilanne kuitenkin rauhottui kesän aikana ja syntynyt Koijärvi-liike päätti purkaa leirinsä. Viimeinen luonnonsuojelijoiden järjestämä tiedotustilaisuus järjestettiin jokiuoman varrella elokuun 11. 1979. Läksiäisiksi paljastettiin "Iines-padonvartija" -patsas. Ajatuksen patsaasta keksi Teemu Lehto, joka otti yhteyttä kuvanveistäjä Erkki Mykrään. Mykrä innostui ideasta ja lahjoitti veistoksensa Koijärvi-liikkeelle. Siitä lähtien veistos on vartioinut patoa.
Patsas seisoo siinä kohdassa, johon Koijärvi-liike rakensi ensimmäisen padon vuonna 1979. 
Teoskuvaa käytettiin myöhemmin syntyneen Koijärvi-liikkeen postikortissa, jolla rahoitettiin toimintaa. 
Vuonna 2012 raportoitiin, että teoksen betonipintaa peittää pehmeä sammalkerros. Myös Koijärvi on vuosien
varrella kasvanut umpeen, ja monet aiemmin siellä pesineet lintulajit ovat hylänneet sen.
Liège–Bastogne–Liège 2019

Liège–Bastogne–Liège 2019 oli järjestyksessään 105. maantiepyöräilyn miesten Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Se käytiin 256 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Liègeen 28. huhtikuuta 2019. Kilpailu kuului UCI World Touriin 2019.
Jakob Fuglsang voitti kilpailun karattuaan kärkiryhmästä viimeisessä nousussa 13 kilometriä ennen maalia. Davide Formolo sijoittui toiseksi ja Maximilian Schachmann kolmanneksi.
Samana päivänä ajettiin myös kolmannen kerran naisten Liège–Bastogne–Liège. Se käytiin 138,5 kilometrin reitillä Bastognesta Liègeen. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin 2019.
Annemiek van Vleuten voitti kilpailun karattuaan irtiottoon toiseksi viimeisessä nousussa Cote de la Redoutessa 32 kilometriä ennen maalia. Floortje Mackaij sijoittui toiseksi ja Demi Vollering kolmanneksi.
Miesten kilpailun tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailun tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Colette Flesch

Colette Flesch (16. huhtikuuta 1937 Dudelange, Luxemburg) on tunnettu miekkailija ja luxemburgilainen poliitikko.
Poliitikkona Colette Flesch on toiminut useissa vastuullisissa tehtävissä niin suurherttuakunnan hallituksessa kuin omassa puolueessaan, joka on Parti démocratique (Luxembourg) ja eurooppalaisenssa puolueessa Alliance des libéraux et des démocrates pour l'Europe. 
Elämäkerta.
Colette Flesch on tunnettu miekkailija ja hän on osallistunut yksilölajeissa olympialaisiin 1960 Roomassa, 1964 Tokiossa ja 1968 Méxicossa
Vuoden 1968 hänet valittiin parlamentin jäseneksi ennenaikaisissa vaaleissa.. Vuonna 1970 hänet 32-vuotiaana valittiin ensimmäiseksi Luxemburgin kaupungin pormestariksi. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1980 saakka.
Hänet valittiin Suurherttuakunnan parlamenttiin 1969–1980, 1984–1989 ja 2004–2009. Euroopan parlamentin vaaleissa hän on tullut valituksia kausille 1969–1980, 1984–1985, 1989–1990 ja 1999–2004..
Vuonna 1976 hänet valitaan Parti démocratiquen pääsihteeriksi ja vuosina 1981–1989 hän on puolueen puheenjohtaja.
Vuodesta 1980 aina vuoteen 1984 hän on varapääministeri Pierre Wernerin hallituksessa. samalla hän on ulkoasiainministeri, ulkomaankauppaministeri, yhteistyöministeri, talousministeri, ministeri pienten ja keskisuurten yritysten asioissa sekä oikeusministeri.
Colette Flesch on toiminut vuodet 1990–1999 pääjohtajana Euroopan komission informaation, kommunikaation, kulttuurin ja audiovisuaalisten asioiden jaostossa.
Argentiinan ralli 2011

Argentiinan ralli 2011 (virallisesti 31. Rally Argentina 2011) oli Rallin MM-sarjan kauden 2011 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 26–29. toukokuuta.
Akropolis-ralli 2011

Akropolis-ralli 2011 (virallisesti 57. Acropolis Rally 2011) oli Rallin MM-sarjan kauden 2011 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 16–19. kesäkuuta.
Argentiinan ralli 2012

Argentiinan ralli 2012 (virallisesti 32. Philips Rally Argentina 2012) oli Rallin MM-sarjan kauden 2012 viides osakilpailu, joka ajettiin 26–29. huhtikuuta.