tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mannerheimin puisto (Seinäjoki)

Mannerheimin puisto on puisto Seinäjoen keskustassa Aalto-keskuksen ja Torikeskuksen tuntumassa. Se sijaitsee Kirkkokadun ja Koulukadun kulmauksessa Seinäjoen lyseon vieressä. Mannerheimin puistoa vastapäätä sijaitsee Lakeudenpuisto. 
Mannerheimin puisto uudistettiin täysin vuonna 2014, kun sen koettiin jäävän hieman varjoisaksi ja katveeseen. Puistossa sijaitseva Mannerheimin patsas siirrettiin tuolloin lähemmäksi Koulukatua ja sen alustaa korotettiin. Uudistuksen yhteydessä patsasta korostettiin runsailla alppiruusu-istutuksilla ja puistoon lisättiin kiveyksiä, istumapaikkoja sekä perenna- ja pensasryhmiä.
Puisto on saanut nimensä puistossa sijaitsevan Mannerheimin patsaan mukaan. Patsas pystytettiin alun perin keskustorille, josta se vuonna 1973 siirrettiin nykyiselle paikalle. Patsas on Suomen ensimmäinen Carl Gustaf Emil Mannerheimin muistomerkki.
Luettelo Venäjän suurimmista järvistä

Luettelo Venäjän suurimmista järvistä sisältää sellaiset Venäjällä kokonaan tai osittain sijaitsevat järvet, joiden pinta-ala on 200 neliökilometriä tai enemmän. Jos järvi on rajajärvi, on venäläisten alueiden lisäksi ilmoitettu naapurivaltiot. Luettelosta puuttuu joukko tekojärviä.
Olavi Pihan puisto

Olavi Pihan puisto sijaitsee keskeisellä paikalla Seinäjoen keskustassa Pajuluoman varressa Lakeudenpuiston ja Kirkkopuiston tuntumassa. Puiston nimi oli aikaisemmin Veteraanipuisto. Puisto uudelleennimettiin Seinäjoen ensimmäisen kaupunginjohtajan, Olavi Pihan mukaan 13. elokuuta 2009. 
Puistossa sijaitsee kaksi sota-aiheista patsasta. Ensimmäiseksi on pystytetty Sotaan lähtevien kivi ja siihen liittyvä muistolaatta. Myöhemmin puistoon siirrettiin vuonna 1975 paljastettu, kuvanveistäjä Maija Martiskaisen suunnittelema talvisodan päättymisen muistomerkki, "Pirstotut puut".
Olavi Pihan puistoon istutettiin vuonna 2010 juhlapuu Seinäjoen kaupunkioikeuksien 50-vuotisjuhlan kunniaksi.
Tuulikki Uskali

Tellervo Tuulikki Uskali, työskenteli vuosina 1940–1943 nimellä "Tuulikki Seppälä" (26. maaliskuuta 1921 – 20. marraskuuta 1999) oli suomalainen elokuva-alan kampaaja, naamioija ja avustajaroolien esittäjä.
Tuulikki Uskali toimi kampaajana 1940–1955 yli kuudessakymmenessä Suomen Filmiteollisuuden elokuvassa, joista vaativimpia olivat Ballaadi (1944), En ole kreivitär (1945) ja Tanssi yli hautojen (1950). Hän oli naamioitsijana elokuvassa Nuoruus sumussa (1946) ja avustajarooleissa elokuvissa Kultamitalivaimo (1947) ja Katupeilin takana (1949). 
Tuulikki Uskali on haudattu Malmin hautausmaalle.
Loblollymänty

Loblollymänty ("Pinus taeda") on mäntyihin kuuluva havupuulaji. Se on ainavihanta puu, joka kasvaa luonnossa Yhdysvaltojen etelä- ja itäosissa.
Ulkonäkö.
Loblollymänty on ainavihanta havupuu, joka kasvaa enimmillään 46 metriä korkeaksi. Latvus on leveän kartiomainen tai pyöristynyt. Kaarna on punaruskeaa ja halkeilee kulmikkaiksi levyiksi. Silmut ovat pitkäsuippuisen lieriömäisiä ja punaruskeita. Neulaset ovat 2–3 neulasen kimpuissa. Ne ovat yleensä 12–18 senttimetriä pitkiä ja tumman keltavihreitä. Hedekävyt ovat lieriömäisiä, 2–4 senttimetriä pitkiä ja keltaisia tai keltaruskeita. Kävyt ovat kapean munanmuotoisia, 6–12 senttimetriä pitkiä ja keltaruskeita kypsinä.
Levinneisyys.
Loblollymänty kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltojen etelä- ja itäosissa etelän Floridasta pohjoiseen New Jerseyhyn ja länteen Texasiin asti.
Tampereen virastotalo

Tampereen virastotalo voi tarkoittaa seuraavia Tampereen rakennuksia:
Leuna

Leuna on kaupunki Saksi-Anhaltin osavaltiossa itäisessä Saksassa noin 25 kilometriä Leipzigista länteen. Leuna tunnetaan erityisesti kemianteollisuudestaan.
Maantiede.
Leuna sijaitsee piirikuntansa kaakkoisosassa Saale-joen varrella muutaman kilometrin Merseburgista etelään. Leunan liikekeskusta on kasvanut Saalen länsipuolelle.
Historia.
Leunan kantakaupunkiin kuuluvasta Ockendorfista on varhaisin asiakirjamaininta 800-luvulta. Ockendorf ja Leuna yhdistyivät jo varhaiskeskiajalla. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Ruotsin joukot aiheuttivat tuhoa myös Leunan alueella. Leunan kaupunki muodostui ajan saatossa toisiinsa kiinnikasvaneista maalaiskylistä ja vuonna 1930 perustettiin Großgemeinde Leuna. Kaupunkioikeudet Leuna sai marraskuussa 1945. Nykyinen Leuna on syntynyt monivaiheisten hallinnollisten uudelleenjärjestelyjen tuloksena. Vuonna 2010 kaupunkiin liitettiin lukuisia maalaiskuntia idän suunnasta ja Spergau kantakaupungin eteläpuolelta. 
Neoliittinen Rössenin kulttuuri on saanut nimensä Leunan keskustaan kuuluvalta Rössenin kaupunginosalta.
Leunan kirkkoja on muun muassa Gnadenkirche, jonka historia ulottuu keskiajalle; nykyinen Gnadenkirche on 1700-luvun alusta. Nikolaikirchen eli Nikolainkirkon tarina alkaa 1300-luvulta. Keskiaikainen Annenkirche on osin raunioina, sillä liittoutuneet pommittivat kirkkoa vuonna 1945, eikä sitä restauroitu kokonaisuudessaan. Horburgissa sijaitsee keskiaikainen pyhiinvaelluskirkko Marienkirche, joka tunnetaan madonnastaan. 1930-luvun taitteessa valmistui Friedenkirche eli Rauhankirkko, joka hallitsee Leunan nykyistä siluettia. Nimi valittiin vastapainoksi nousevalle kansallissosialismin aatteelle. Liittoutuneet pommittivat Rauhankirkkoa huhtikuussa 1945.
Talous ja liikenne.
Rataosuus Halle–Bebra kulkee Leunan halki. Asemat sijaitsevat Leunawerken teollisuusalueella. 28-kilometrinen sivurata Merseburg–Leipzig-Leutzsch kulki Leunan keskustan kautta, mutta rataosuus lakkautettiin 1990-luvun lopussa. Leunan kautta kulkee Saalen jokivarren kaupunkeja yhdistävä raitiotie Halle–Ammendorf–Bad Dürrenberg. Leunan läheisyydessä kulkevat moottoritiet BAB 9 ja BAB 38.
Vuonna 2020 UPM alkoi rakentaa Leunaan biokemikaalijalostamoa. Laitos tuottaa etyleeniglykolia, propyleeniglykolia, ligniinipohjaisia täyteaineita sekä teollisia sokereita yhteensä 220 000 tonnia vuodessa. Raaka-aineena jalostamo käyttää pyökkiä. Investoinnin ­arvo on 550 miljoonaa euroa, ja jalostamon odotetaan käynnistyvän vuonna 2022.
Kalvholmsklackarna

Kalvholmsklackarna on saariryhmä Espoon Matinkylässä Vasikkasaarten lounaispuolella. Saaria on neljä, ja ne ovat kuroutuneet maankohoamisen myötä lähes kiinni toisiinsa. Lounaassa lähin naapurisaari on Själakobben, pohjoisessa sijaitsee Alholmen ja sen pohjoispuolella, aivan Matinkylän manneralueen kupeessa, sijaitsevat Stora Blindsund ja Lilla Blindsund. Nuottaniemen venesatama sijaitsee noin 700 metriä Kalvholmsklackarnasta luoteeseen.
Kalvholmsklackarna on merkitty Espoon eteläisten osien yleiskaavassa luonnonsuojelualueeksi, mutta se on menettänyt asemaansa lintujen pesimäpaikkana.
Ishmael Yartey

Ishmael Yartey (s. 11. tammikuuta 1990 Agona Swedru, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija, joka on pelannut Portugalissa, Sveitsissä, Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Suomessa. Tällä hetkellä hän pelaa Luxemburgilaisessa Syra Mensdorfissa. Hänellä on synnyinmaansa Ghanan passin lisäksi Portugalin passi.
Yartey siirtyi Portugaliin jo juniorivuosina. Kasvattajaseura Portugalissa oli maan suurseura Benfica, johon hän liittyi 17-vuotiaana. Hän ei kuitenkaan onnistunut pääsemään Benfican ykkösjoukkueeseen, joten hän pelasi lainalla Portugalissa Beira-Marin ja Fátiman riveissä. Vuonna 2011 hän siirtyi Sveitsiin ensin lainasopimuksella Benficasta Servetten riveihin. Sen jälkeen hänen seuraava seuransa Ranskan pääsarjassa oli Sochaux. Keväällä 2015 hän kävi pelaamassa Yhdysvaltain MLS-sarjassa Portland Timbersin riveissä, mutta palasi syksyksi Sveitsiin Gil Vicenten riveihin. Sen jälkeen Yartey pelasi vielä kaksi kautta ensin Sionin 2-joukkueen ja sitten Stade Nyonnaisin riveissä.
Yartey siirtyi Suomeen ja KPV:hen heinäkuussa 2019 loppukauden mittaisella sopimuksella. Yartey olikin tehokas maalinteossa, sillä hän teki loppukauden aikana 11 ottelussa kuusi maalia ja oli KPV:n koko kauden paras maalintekijä.
Ylistaron helluntaiseurakunta

Ylistaron helluntaiseurakunta on Seinäjoen Ylistarossa toimiva seurakunta. Se on perustettu vuonna 1943 ja kuuluu jäsenseurakuntana Suomen Helluntaikirkkoon. Seurakunta on rekisteröity 23. toukokuuta 1950.
Toimintamuotoina ovat jumalanpalvelusten lisäksi muun muassa rukousillat, aamurukoukset, erilaiset iltatilaisuudet, lähimmäisenruokailut sekä lähetysompelu.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Maria Malmström

Maria Malmström (s. 1973) on suomalainen tietokirjailija, tuntiopettaja ja käsityöläinen. Hän on kirjoittanut useita kirjoja nukkekodeista ja niiden pienesineistä. Hän on koulutukseltaan puuseppä ja insinööri.
Peräseinäjoen helluntaiseurakunta

Peräseinäjoen helluntaiseurakunta on Seinäjoen Peräseinäjoella toimiva seurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1940, ja se on rekisteröity 15. helmikuuta 1957. Toimintamuotoina ovat muun muassa ehtoolliskokoukset, aamurukoukset, erilaiset iltatilaisuudet sekä lasten ja nuorten illat ja leirit.
Helluntaiseurakunnalla on 125 jäsentä ja seurakunnalla on ollut yhteensä 11 työntekijää. Seurakunnan nykyinen työntekijä Mertsi Mäntyniemi on hoitanut tehtävää vuodesta 2011 lähtien.
Historia.
Helluntaiherätyksen toiminta Peräseinäjoella sai alkunsa 1930-luvun lopulla, kun Valkiajärven kylässä järjestettiin hengellisiä tilaisuuksia. Tilaisuuksissa saadun opetuksen perusteella 12 hengen joukko perusti seurakunnan 30. elokuuta 1940. Alkuaikoina seurakunnan tilaisuuksia järjestettiin kodeissa. Vuonna 1941 seurakunnassa oli 21 jäsentä ja seurakunta valitsi ensimmäisen vanhimmiston. Vähitellen seurakunnan toiminta laajeni koko pitäjään.
1950-luvulla seurakunnan toiminnan seurauksena syntyi "Viitalankylän herätys". Kylässä järjestetyissä tilaisuuksissa tuli uskoon yli 40 henkilöä. Vuonna 1955 seurakunnan jäsenmäärä oli noussut 155 henkilöön. Vuonna 1956 suunnitelmat omasta rukoushuoneesta etenivät, kun seurakunta osti Kytösaaren tilan kirkonkylältä. Tilan keskeneräinen rakennus saneerattiin rukoushuoneeksi ja toiminnan taustalle perustettiin Peräseinäjoen Siion ry. Seurakunnan ensimmäisenä saarnaajana aloitti Matti Rajamäki.
1960-luvulla seurakunnan jäsenmäärä nousi yli 180:een ja toiminta alkoi vakiintua. Seurakunta myi vanhan rukoushuoneen ja osti Osuusliikkeen kiinteistön uudeksi rukoushuoneeksi. Seurakunta tuki lähetystyötä Israeliin, Japaniin ja Formosaan. Nykyinen rukoushuone valmistui talkootyöllä ja tilan vihkiäisiä vietettiin kesäkuussa 1979. 1970-luvulla seurakunta aloitti myös vuosittaisen nuorisopäivien järjestämisen, joihin on saapunut vieraita ympäri maakuntaa.
Själakobben

Själakobben on saari Espoon Matinkylässä Vasikkasaarten ja Kalvholmsklackarnan lounaispuolella. Etelässä lähin naapurisaari on Rönnbusken. Matinkylän ja Suvisaariston raja kulkee aivan Själakobbenin länsipuolitse.
Vammaispoliittinen taide

Vammaispoliittinen taide () on taiteen alalaji, joka käsittelee vammaisuuden kokemusta. Vammaisuuden kokemusta ja ilmiötä käsitellään usein poliittisesta ja yhteiskunnallisesta näkökulmasta, esimerkiksi yhteiskunnallisen vammaiskäsityksen () kautta. Vammaispoliittista taidetta voi tehdä millä tahansa taiteen alalla, esimerkiksi musiikin, kuvataiteen, elokuvan, kirjallisuuden, teatterin tai tanssin alalla.
Suomeksi puhutaan joskus myös vammaistaiteesta. Usein mitä tahansa vammaisten ihmisten tekemää taidetta nimitetään vammaistaiteeksi, vaikka taiteen sisältä ei liittyisi mitenkään vammaisuuteen. Siksi Suomessa on alettu puhua vammaispoliittisesta taiteesta vammaistaiteen sijaan.
Vammaispoliittiseen taiteeseen liittyviä festivaaleja.
Suomessa on useita festivaaleja, jotka esittelevät vammaispoliittista taidetta, esimerkiksi
Vimma-palkinto.
Vammaiskulttuurin ja vammaispoliittisen taiteen Vimma-palkinto jaetaan vuosittain kansainvälisenä vammaisten päivänä 3.12. Vimmalla palkitaan taideteoksia, taiteellista toimintaa tai taidetapahtumia, joissa vammaisuus ja toimintarajoitteisuus on tuotu yhteiskunnalliseen tietoisuuteen ja keskusteluun tavalla, joka on herättänyt laadullaan positiivista huomiota.
Pak Yong-mi

Pak Yong-mi (8. helmikuuta 1991) on pohjoiskorealainen vapaapainija ja maailmanmestari. Pak voitti maailmanmestaruuden Nur-Sultanin MM-kilpailuissa 2019 53 kg sarjassa. Hänellä on myös kolme Aasian-mestaruutta vuosilta 2013, 2018 ja 2019. Näistä ensimmäinen tuli 48 kg sarjassa ja kaksi myöhempää 53 kg sarjassa. Hänellä on myös AM-hopeaa vuodelta 2015 53 kg sarjassa.
Risako Kawai

Risako Kawai (, 21. marraskuuta 1994) on japanilainen vapaapainija. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari. 
Kawai voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 63 kg sarjassa ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 57 kg:n painoluokassa. Hänellä on myös kolme maailmanmestaruutta. Pariisissa 2017 hän voitti 60 kg sarjan, Budapestissa 2018 59 kg sarjan ja Nur-Sultanissa 2019 57 kg sarjan. Las Vegasissa 2015 hän oli toinen 63 kg sarjassa. Kawai on myös voittanut Aasian-mestaruuden vuonna 2014, 2016, 2017 ja 2020 sekä saanut Aasian kisoissa hopeaa 2018.
Burtinle

Burtinle (somaliksi "Burtiinle") on pieni kaupunki Nugaalin alueella Puntmaassa, Koillis-Somaliassa.
Alun perin kaupunkia asuttivat nomadiheimot, jotka kuuluivat Darod-klaaniin.
Maantiede.
Burtinle on Burtinlen alueen keskus. Se sijaitsee Galkayon ja Garoowen välillä, lähellä Etiopiaa.
Väestö.
Burtinlen kaupunkiseudulla asuu arviolta 31 193 asukasta ja maaseudulla noin 61 000 asukasta. Yhteensä Burtinlen väkiluku on arviolta 94 193.
Koulutus.
Puntland Ministry of Educationin mukaan Burtinlen kaupungissa on 16 peruskoulua. Kouluja ovat muun muassa Hormud, Imamu Shafici, Magacley ja Meraysane. Kaupungissa sijaitsee Burtinle High-lukio.
Aisuluu Tynybekova

Aisuluu Tynybekova (4. toukokuuta 1993 Biškek) on kirgisialainen vapaapainija. Hän on olympiamitalisti ja kolminkertainen maailmanmestari.
Tynybekova voitti maailmanmestaruuden Nur-Sultanin MM-kilpailuissa 2019 62 kg sarjassa. Kyseinen mestaruus oli ensimmäinen kirgisialaisen voittama aikuisten maailmanmestaruus. Hän voitti 62-kiloisten mestaruuden toistamiseen Oslossa 2021 ja jälleen Belgradissa 2023 . Hänellä on myös MM-pronssia Pariisin MM-kilpailujen 2017 58 kg sarjasta.
Tynybekova on myös osallistunut neljästi olympialaisiin. Lontoossa 2012 hän kilpaili 63 kg sarjassa. Hän hävisi tuolloin ensimmäisen ottelunsa ruotsalaiselle Henna Johanssonille. Neljä vuotta myöhemmin Rio de Janeirossa 2016 hän otteli 58 kg sarjassa. Tuolloin hän voitti toisella kierroksella brasilialaisen Joice Silvan ja puolivälierissä suomalaisen Petra Ollin. Välierissä hän hävisi venäläiselle Valerija Koblovalle. Hän kuitenkin pääsi keräilyeriin, jossa hävisi pronssiottelussa intialaiselle Sakshi Malikille. Hänen lopullinen sijoituksensa oli viides. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa. Kukistettuaan välierässä ukrainalaisen Iryna Koliadenkon ylivoimaisella pistevoitolla hän hävisi loppuottelussa Japanin Yukako Kawaille pistein 3–4. Tynybekova sijoittui pronssille Pariisin olympialaisissa 2024.
Tynybekova voitti Aasian kisoissa kultaa 62 kg:n sarjassa 2018 ja sai pronssia 2023. Lisäksi hän sai pronssia 55-kiloisissa 2014. Hän on voittanut Aasian-mestaruuden viidesti. Ensimmäisen mestaruuden hän voitti vuonna 2016 58 kg sarjassa. Vuotta myöhemmin New Delhissä hän voitti saman sarjan. Vuosien 2019, 2021, 2023 ja 2024 AM-kilpailuissa hän voitti 62 kg sarjan. Tynybekovalla on myös kolme AM-hopeaa vuosilta 2014, 2015 ja 2022 sekä yksi AM-pronssi vuodelta 2013.
Tamyra Mensah

Tamyra Mariama Mensah-Stock (11. lokakuuta 1992 Katy, Texas) on yhdysvaltalainen vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 
Mensah voitti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa kultaa 68 kg painoluokassa. Hän voitti maailmanmestaruuden 68 kg sarjassa Nur-Sultanin MM-kilpailuissa 2019 ja Belgradissa 2022. Hän oli kolmas samassa sarjassa Budapestin MM-kilpailuissa 2018 ja Oslossa 2021. Mensahilla on myös mestaruus Pan-Amerikan kisoista 2019 68 kg sarjasta. Pan-Amerikan-mestaruuden hän on voittanut samassa sarjassa 2019, 2020 ja 2021.
Bugaku

Bugaku (, ) on japanilaisen teatterin tai tanssin tyylilaji, jota esitettiin historiallisesti Japanin historian Heian-kauden gagakun eli keisarin hovin musiikin säestyksellä seremoniallisissa yhteyksissä, sekä nykyisin myös yleisölle avoimissa esityksissä.
Historia.
Bugakun edeltäjiä olivat Japaniin Kiinasta ja Koreasta 700-luvulla levinnyt musiikki ja tanssi, joka kehittyi Japanissa Heian-kaudella (794–1192) edelleen omaksi tyylikseen. Bugakua on alun perin esitetty yksinomaan vain virallisissa seremonioihin liittyneissä tilaisuuksissa. Seremoniat saattoivat liittyä esimerkiksi šintolaisiin tai buddhalaisiin uskonnollisiin tapahtumiin. Hoviväen yksityisissä tilaisuuksissa sitä ei esitetty. Tuolloin oli myös tapana, että keisari itse osallistui näytöksiin tanssijana. Tapa on kadonnut vasta nykyajalla. Yleisölle avoimia bugaku-esityksiä on järjestetty vasta toisen maailmansodan jälkeen.
Piirteet.
Historiallisesti eri bugaku-tansseja oli useita satoja. Nykypäiviin tansseja on säilynyt noin 50 ja niistä vain pientä osaa esitetään edelleen säännöllisesti. Tanssien aiheet liittyvät useimmiten löyhästi historiallisiin tapahtumiin, uskonnollisiin kertomuksiin tai kansanperinteeseen. Bugaku-tanssit voidaan jakaa kahteen eri ryhmään, joita ovat vasen ("sahō no mai" tai "samai") ja oikea ("uhō no mai" tai "umai"). Vasemman puolen tanssit ovat peräisin Kiinasta ja Intiasta, kun taas oikean puolen tanssit ovat peräisin Koreasta. Vasemmissa tansseissa esittäjät käyttävät punaisia asuja ja niitä säestää gagakun tyylilajeihin kuuluva "tōgaku", eli vasemman puolen musiikki. Oikean puolen tansseja säestää "komagaku" ja sen esittäjät pukeutuvat vihreisiin tai sinisiin asuihin. Tōgakua saatetaan esittää instrumentaalisesti, mutta komagaku soitetaan ainoastaan tanssien yhteydessä. Tansseja säestää myös "kuniburi no utamai", eli gagakuun sovitetut vanhat japanilaiset sävelmät.
Mantereelta peräisin olevista bugaku-esityksissä esittäjät käyttävät näyttäviä naamioita, jotka puuttuvat esimerkiksi šintolaisissa pyhäköissä esitettävästä bugakusta. Joihinkin naamoista kuuluu liikkuvia osia ja eri naamioiden on tarkoitus esittää eri hahmoja. Vanhimpien tunnetuiden naamioiden joukossa ovat Kioton Tō-jin vuonna 1468 valmistetut naamiot.
Useimmissa bugaku-tansseissa on neljä tanssijaa. Esitykset saattavat tosin alkaa yhden tai kahden esittäjän tansseilla. Yhden tai kahden tanssijan kohtauksia saattaa olla myös esityksen siirtyessä vaiheesta toiseen. Tanssijoiden liikkeet ovat yleensä symmetrisiä suhteessa toisiinsa. Perinteiseen tapaan järjestetyn esityksen lava on yleisön keskellä ja yleisö esityslavan kahdella tai useammalla puolella.
Adeline Gray

Adeline Maria Gray (15. tammikuuta 1991 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen vapaapainija, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Gray on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2012, 2014, 2015, 2018, 2019 ja 2021. Hänellä on myös kolme MM-pronssia vuosilta 2011, 2013 ja 2023. Graylla on myös mestaruus Toronton Pan-Amerikan kisoista 2015. Pan-Amerikan-mestaruuden hän on voittanut 76-kiloisissa 2018, 2019 ja 2021 sekä saanut pronssia 2020. Gray kilpaili myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan kolumbialaisen Andrea Olayan, mutta hävisi puolivälierissä Vasilisa Marzalyukille. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Gray sai hopeaa 76 kg sarjassa hävittyään loppuottelussa Aline Rotter-Fockenille.
Alain Ebwelle

Alain Richard Ebwelle (s. 28. syyskuuta 1995 Ebolowa, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka on pelannut Espanjassa, Slovakiassa ja Suomessa, jossa on pelannut Veikkausliigan Vaasan Palloseurassa.
Ebwelle siirtyi Espanjaan jo juniorivuosina. Kasvattajaseura Espanjassa oli maan suurseura FC Barcelona, johon hän liittyi 16-vuotiaana ja oli FC Barcelonan junioriakatemian, La Masian, kasvatti. Hän ei kuitenkaan onnistunut pääsemään Barcelonan aikuisjoukkueeseen, joten hän siirtyi pelaamaan muissa espanjalaisseuroissa Valencia CF Mestallan, CD Castellónin, FC Marbellan, Córdoba CF Bn, Écija Balompién ja Vélez CFn riveissä. Välillä hän pelasi Slovakian sarjaa FK Senican riveissä. Ebwellen edustamista espanjalaisseuroista Valencia CF Mestalla pelasi korkeimmalla eli Kakkosliigassa, muuten alemmilla eli 3. ja 4. sarjatasolla. 
Ebwelle siirtyi keväällä 2019 Suomeen ja VPS:n riveihin. Ebwelle valittiin kauden päätteeksi VPS:n sisäisessä äänestyksessä kauden parhaaksi VPS-pelaajaksi.
Lola Flores

María Dolores Flores Ruiz (21. tammikuuta 1923 – 16. toukokuuta 1995) oli espanjalainen flamenco-taiteilija ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa Andalusian romanien ("gitano") kansantaiteen esittäjänä.
Floresin isä oli baarinomistaja. Äiti oli puoliksi romani. Hän alkoi laulaa flamencoa Jerezin kahviloissa 10-vuotiaana. Hän liittyi 15-vuotiaana kiertelevään varietee-ryhmään. Vuonna 1940 hän muutti Madridiin. Hän alkoi esiintyä Manolo Caracolin kanssa. 1950- ja 1960-luvuilla hän kiersi Etelä-Amerikkaa, levytti ja näytteli. Flores levytti noin 50 levyä ja näytteli yli 35 elokuvassa.
Flores meni naimisiin katalonialaisen kitaristin Antonio Gonzálezin ("El Pescaílla") kanssa vuonna 1957. Heillä oli kolme lasta, joista tuli esiintyviä taiteilijoita.
Antonio Flores (muusikko)

Antonio Flores (14. marraskuuta 1961 – 30. toukokuuta 1995) oli espanjalainen muusikko ja näyttelijä.
Floresin isä Antonio González (”El Pescaílla”) oli kitaristi, äiti Lola Flores oli flamenco-taiteilija ja näyttelijä. Floresin sisaret Rosario ja Lolita ovat laulajia ja näyttelijöitä. Vuonna 1986 syntynyt lapsi Alba on näyttelijä.
Floresin isä oli romani ja äidinäiti puoliksi romani.
Flores näytteli ensimmäisen kerran 8-vuotiaana elokuvassa "El taxi de los conflictos" (1969). Hän näytteli Antonion roolin Eloy de la Iglesian ohjaamassa elokuvassa "Colegas" (1982). "Cosas mías" (1995) oli Floresin menestynein musiikkialbumi. Hän tuotti ja kirjoitti suurimman osan kappaleista sisarensa Rosario Floresin albumille "De ley" (1992).
Flores sai parhaan espanjalaisen artistin Premios Ondas -palkinnon vuonna 1995.
Flores kuoli lääkeaineiden yliannostukseen pari viikkoa äitinsä kuolemasta. Kuoleman jälkeen on julkaistu kokoelmalevyjä.
Kuopion korttelimuseo

Kuopion korttelimuseo on Kuopion keskusta-alueella, Väinölänniemen kaupunginosassa sijaitseva rakennus- ja kulttuurihistoriallinen museokokonaisuus. Kortteliin kuuluu 11 rakennusta, joista kolme on alkuperäisellä paikallaan. Rakennuksissa tuodaan esille erityisesti kuopiolaista asumista 1700-luvun lopulta 1930-luvulle. Mukana on myös suutarin, räätälin ja kutojan verstaat sekä apteekkimuseo. Kuopion korttelimuseo esittelee osaltaan Kuopion kulttuurihistoriallinen museon kokoelmia. 
Museon perustamisesta päätettiin vuonna 1972, ja yleisölle se avattiin vuonna 1982. Museo tunnettiin vuoteen 1990 saakka nimellä "Kuopion ulkomuseo". Vuonna 1987 alueelle siirrettiin vanha apteekkitalo, josta muodostettiin vuonna 1992 yleisölle avattu apteekkimuseo. Vuonna 1990 ulkomuseon kortteli uudelleennimettiin Kuopion korttelimuseoksi.
Puinen museokortteli kuuluu osana "Kuopion Snellmanin puiston, tuomiokirkon ja puukorttelien" nimellä tunnettuun valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön (RKY) ja sijaitsee myös Kuopion kansallisen kaupunkipuiston alueella. 
Rakennukset.
Korttelimuseon kokonaisuuteen kuuluu muun muassa... Minna Canthin salonki...
Gondolinin tuho

Gondolinin tuho () on Christopher Tolkienin toimittama kirja, joka pohjautuu hänen isänsä J. R. R. Tolkienin vuonna 1916 kirjoittamaan ensimmäiseen kertomukseen Keski-Maasta. Gondolinin tuho julkaistiin englanniksi elokuussa 2018 ja suomeksi Kersti Juvan ja Jaakko Kankaanpään suomentamana huhtikuussa 2019. Sen on kuvittanut tunnettu Tolkien-taiteilija Alan Lee.
Gondolinin tuho kertoo nimensä mukaisesti haltiakaupunki Gondolinin luhistumisesta. Kirjassa on valmiin tarinan rinnalla alkuperäisiä versioita tarinasta. Tarina sisältää useita Kalevala-rinnastuksia.
DNA rikostutkinnassa

DNA-tunnisteiden käyttö rikostutkinnassa on yhä yleisempää. Suomessa DNA-tutkimuksia tehdään niin henki- kuin omaisuusrikoksissakin. Rikostutkinnassa DNA:a voi löytyä muun muassa siemennesteestä tai ihokudoksesta. 
DNA:n käyttö rikostutkinnassa perustuu kromosomien ei-koodaavalla alueella sijaitseviin, yleensä 4–5 emäsparin mittaisten toistojaksoihin (eng. short tandem repeat, STR). Tiettyjä toistojaksojen alueita monistamalla saadaan aikaan ihmisen yksilöivä DNA-tunniste. Koska toistojaksojen pituudet vaihtelevat eri ihmisillä, voidaan riittävän monta aluetta tutkimalla laskea tilastollinen todennäköisyys samanlaisen DNA-profiilin esiintymiselle.
Poliisin rikospaikoilta kerättyjä DNA-näytteitä verrataan DNA-rekisteriin. Suomessa poliisi voi suorittaa henkilökatsastuksen sellaiselle henkilölle, jota todennäköisin syin epäillään sellaisesta rikoksesta, josta säädetty ankarin rangaistus on enemmän kuin kuusi kuukautta vankeutta, taikka rattijuopumuksesta sekä huumausaineen käyttörikoksesta. Henkilökatsastuksen yhteydessä epäillyltä otetaan DNA-näyte posken limakalvolta. Epäillyn antamasta näytteestä määritetään epäillyn DNA-profiili, joka tallennetaan poliisin DNA-rekisteriin.
Viime vuosina DNA-tunnistuksessa käytetyt menetelmät ovat tarkentuneet niin paljon, että rikostutkinnassa on alkanut esiintyä uudenlainen ongelma: DNA:n sekundäärinen siirtyminen rikospaikalle. Suomessakin on ollut tapaus, jossa täysin syytöntä henkilöä epäiltiin ryöstöstä, koska hänen DNA:taan oli siirtynyt rikospaikalle ryöstäjän kädestä.
Myöskään itse tunnistusprosessi ei ole täysin luotettava, kuten ei sormenjälkitutkimuskaan, koska tulkinnan tekee ihminen. Tulkintaan voivat vaikuttaa taustatiedot.
Irbesartaani

Irbesartaani on angiotensiinireseptorin salpaaja ja siten verenpainelääke.
Suomessa on myynnissä 75 milligrammaa (mg), 150 mg ja 300 mg irbesartaania sisältäviä tabletteja kauppanimellä Aprovel. Irbesartaanivalmisteita on muissa maissa myynnissä myös nimellä Avapro.
FDA hyväksyi irbesartaanin USA:n lääkemarkkinoille syyskuussa 1997.
Käyttö.
Suomessa irbesartaania käytetään nieltynä alentamaan korkeaa verenpainetta, jolle ei ole tunnistettu selkeää aiheuttajaa (essentiaalinen hypertensio), tai hidastamaan munuaisten vajaatoiminnan pahenemista tyypin 2 diabetesta potevilla.
Irbesartaania ei suositeta primäärisen hyperaldosteronismin aiheuttaman verenpaineen laskemiseen, sillä sen teho on tässä tilanteessa huono. Teho on aldosteronismin hoidossa huono myös muiden reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmään vaikuttavien verenpainelääkkeiden kohdalla.
Annostus riippuu lääkärin määräyksestä ja annos otetaan säännöllisesti ja ruokailusta riippumatta. Verenpaineen hoidossa aloitusannos on usein 75 milligrammaa (mg) kahdesti vuorokaudessa (vrk) eli 150 mg/vrk. Tarvittaessa annos korotetaan 300 mg/vrk asti. Munuaisten vajaatoimintaa potevilla diabeetikoilla aloitusannos on usein 150 mg/vrk. Tämä pyritään usein vähitellen korottamaan 300 mg/vrk asti.
Vasta-aiheet ja huomiot.
Irbesartaanin käytössä huomioitavia asioita ovat muun muassa:
Haittavaikutukset ja yliannostus.
1:llä 10:stä ilmenee korkeaa veren kaliumpitoisuutta eli hyperkalemiaa. 1:llä 100:sta ilmenee huimausta, pystyasentoon liittyvää alhaista verenpainetta (ortostaattinen hypotensio), pahoinvointia, uupumusta tai veriplasman kreatiinikinaasiarvon nousua. 1:llä 1000:sta ilmenee punoitusta, syketiheyden kasvua, ripulia, närästystä, yskää, keltaisuutta, rintakipua, muita kipuja tai sukupuolitoimintojen häiriöitä.
Yliannostus aiheuttaa muun muassa hyvin matalaa verenpainetta ja sydämen sykkeen nopeutumista tai sitten sen hidastumista. Oksettaminen, vatsahuuhtelu ja aktiivihiilen antaminen voivat olla sopivia hoitotoimenpiteitä. Hemodialyysi ei poista irbesartaania verestä.
Toimintamekanismi.
Irbesartaani on ATR-estäjä. Se on hyvin spesifinen ei-kilpaileva AT1-reseptorien antagonisti. Se vie siis reseptorissa sitoutumispaikkoja angiotensiiniltä II, jolloin angiotensiinin II kyky aktivoida reseptoreita alenee. Aktivointi johtaisi verisuonten supistumiseen ja aldosteronin tuoton kasvuun. Nämä vaikutukset lisäisivät verenpainetta.
Irbesartaanin affiniteetti (Kd) AT1-reseptoreille on 1.9±1.1 nM. Se sitoutuu paljon voimakkaammin reseptoreihin kuin monet muut ATR-estäjät, kuten kandesartaani, valsartaani tai losartaani.
Farmakokinetiikka.
Nieltynä irbesartaanin maksimipitoisuus veressä saavutetaan 1.5–2 tunnin kuluttua. Noin 6 % alkuperäisannoksesta glukuronidoituu maksan irbesartaaniglukuronidiksi, joka on päämetaboliitti. Osa taas hapettuu maksan CYP2C9-entsyymin vaikutuksesta tai vähemmässä määrin CYP3A4:n avulla. Ainakaan CYP2C9:hen vaikuttava varfariini tai digoksiini ei vaikuta merkittävästi irbesartaanin tehoon. Vähintään 61 % alkuperäisannoksesta erittyy 24 tunnissa muuntumattomana.
Ae Dil Hai Mushkil

Ae Dil Hai Mushkil (suom. ”Tämä sydän on vaikea”) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, jonka ohjasi Karan Johar. Pääosia näyttelivät Anushka Sharma, Ranbir Kapoor ja Aishwarya Rai Bachchan. Elokuva sai ensi-iltansa diwalin aikaan 28. lokakuuta 2016. Se oli kaupallinen menestys.
Kauhavan helluntaiseurakunta

Kauhavan helluntaiseurakunta on Kauhavalla toimiva seurakunta. Se on perustettu vuonna 1932. Seurakunta on rekisteröity 17. marraskuuta 1962.
Toimintamuotoina ovat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi muun muassa lapsi- ja nuorisotyö, koulutyö, hoitokotityö, lähetystyö Karjalassa sekä musiikkitapahtumat.
Seurakunnan jäsenmäärä oli vuonna 2023 yhteensä 262. Seurakunnan tuottamaa "Elämä on"-ohjelmaa lähetetään maanantaisin Radio Deissä.
Tikapuulogiikka

Tikapuulogiikka on eräs ohjelmointikieli. Se on yksinkertainen. Erään luokituksen mukaan se on 50:nneksi suosituin kieli. 
Toimintoja, joita tällä kielellä voi suorittaa, voi korvata myös Basicilla ja C-kielellä.
Loogisten porttien toteutuksia.
TAI.
XOR-portti "Exclusive or" portti eroaa tästä siten että "anto" pinnin 1 tila ei ole mahdollinen jos molemmat inputit ovat ykkösiä.
Kortesjärven helluntaiseurakunta

Kortesjärven helluntaiseurakunta on Kauhavan Kortesjärvellä toimiva helluntaiseurakunta. Se on perustettu vuonna 1947. Seurakunta on rekisteröity 2. maaliskuuta 1972. Seurakunnassa on noin 40 jäsentä. Seurakunta pitää rukouskokouksia.
Tukkisaari

Tukkisaari on saari Pietarsaaressa. Vuonna 1859 Peter Malm perusti Tukkisaareen höyrysahan, ja siitä tuli Suomen toinen saha. Saari sijaitsee Pietarsaaren sataman edustalla. Saaren pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja sen enimmäispituus on 330 metriä lounaasta koilliseen. Ympäröivällä alueella kasvaa pääasiassa havumetsää.
Tukkisaaressa oli sahateollisuuden aikaan työläisille asunnot. Saarella oli asukkaita tuohon aikaan 150–200. Eri taloissa sijaitsevia huoneistoja oli yhteensä noin 30. Suurin osa väestöstä muutti pois 1950-luvun lopulla, jolloin terveyslautakunta tyhjensi saaren hygieniasyistä.
Bitbucket

Bitbucket on lähdekoodin hallinnointiin ja versiohallintaan tarkoitettu sivusto.
Palvelussa pienet projektit ovat ilmaisia ylläpitää mutta suuremmat maksullisia (käyttäjämäärä, tallennustila).
Palvelu on käyttänyt Mercurialia alusta lähtien ja jatkaa tukea vuoteen 2020 saakka. Palvelu on tukenut Gitiä vuodesta 2011 lähtien.
Atlassian osti Bitbucketin vuonna 2010.
Idänsiniviiriäinen

Idänsiniviiriäinen ("Synoicus chinensis") on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Kaakkois-Aasiasta ja Australiasta. 
Taksonomia.
Idänsiniviiriäisen sijoitus sukuihin vaihtelee lähteittäin. Se on luokiteltu kuuluvaksi viiriäisten ("Coturnix"), siniviiriäisten ("Synoicus") tai "Excalfactoria"-sukuihin. Joskus sen katsotaan myös kuuluvan samaan lajiin afrikansiniviiriäisen ("Synoicus adamsonii") kanssa. Alalajeja on 9 tai 10.
Koko ja ulkonäkö.
Idänsiniviiriäinen voi kasvaa 12–15 cm pitkäksi. Lajin sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Idänsiniviiriäiskoiras on päälaeltaan ja kyljistään harmahtavansininen. Naama ja kurkku ovat väriltään mustat ja naamassa ja kurkussa on valkoisia juovia. Koiraan selkä on sinisen- ja ruskeankirjava. Vatsa on ruosteenruskea. Idänsiniviiriäisnaaras on yleisväritykseltään tummanruskeankirjava. Idänsiniviiriäisen pyrstö on hyvin lyhyt.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Idänsiniviiriäistä tavataan Kaakkois-Aasiassa Intiasta Kiinan eteläosiin ulottuvalta alueelta, Malaijien saaristosta ja Australiasta Pohjoisterritoriosta ja Queenslandin, Uuden Etelä-Walesin ja Victorian osavaltioista. Linnun elinympäristöä ovat kosteat ja pensaikkoiset ruohomaat, riisiviljelmät, suot ja soiden reunamaat. Laji elää tyypillisesti pieninä ryhminä, joissa on kahdesta kuuteen lintua. Idänsiniviiriäisen pääasiallista ravintoa ovat kasvien siemenet ja lisäksi se syö pieniä selkärangattomia eläimiä. Lajin pesimäkausi on sadekaudella. Pesä rakennetaan maahan ja reunustetaan ruohoilla. Naaras muunii tyypillisimmin kuudesta neljääntoista munaa.
Lemmikkilintuna.
Idänsiniviiriäistä pidetään yleisesti häkki- ja lemmikkilintuna. Siitä on myös jalostettu lukuisia erilaisia värimuotoja.
Lupo-luokka

Lupo-luokka oli Italian laivaston 18 Cantieri Navali Riunitin valmistaman fregatin muodostama alusluokka, jonka alukset oli suunniteltu ensisijaisesti pinta-alusten välisiä taisteluita varten. Aluksia myytiin myös Perulle Carvajal-luokkana ja Venezuelalle Mariscal Sucre -luokkana.
Suunnittelu.
Kylmän sodan aikana 1970-luvun alussa Neuvostoliiton laivaston läsnäolo Välimerellä lisääntyi, mikä loi tarpeen Italian laivastolle Italian pitkän rannikon valvontaan sekä meriliikenteen suojaamiseen. Paineen keventämiseksi laivastoa päätettiin laajentaa muun muassa pinta-alusten ja sukellusveneiden torjuntaan kykenevillä Lupo- ja Maestrale-luokkien fregateilla.
CNR esitti nopean raskaasti aseistettujen 2 500 tonnin fregatin suunnitelman. Alusten voimanlähteenä oli CODOG-propulsio, joka mahdollisti jopa 35 solmun nopeuden tehden aluksista eräitä oman aikansa nopeimpia. Aseistuksena oli kahdeksan merimaaliohjusta, saman verran ilmatorjuntaohjuksia, tykistöaseita ja torpedoita, joita täydensi sukellusveneentorjuntaan kykenevä helikopteri. Alusten miehistötarve oli noin 200 henkeä.
Alukset.
Italian laivasto otti 1977–1980 palvelukseen neljä Lupo-luokan alusta, jotka osallistuivat operaatioihin Persianlahdella ensin suojaten tankkereita Iranin Irakin sodan loppuvaiheissa (1987–1988) ja myöhemmin Persianlahdensodassa 1990–1991. Sotatoimien päätyttyä luokan alukset modernisoitiin, jolloin niille asennettiin merivalvontatutka SPS-702 CORA ja SATCOM-järjestelmä. Kahden vuosikymmenen palveluksen jälkeen ne poistettiin palveluksesta ja myytiin Perulle 2000-luvun alussa.
Vuonna 1996 neljä Irakille 1985–1987 rakennettua Lupo-luokan alusta liitettiin Italian laivastoon Artigliere-luokkana. Partioaluksiksi varustetuissa aluksissa oli teleskooppinen hangaari ja niistä poistettiin ennen palvelukseen ottoa sukellusveneidentorjuntavarustus.
Perun Carvajal-luokka.
Peru tilasi 1970-luvun alussa laivastolleen neljä Lupo-luokkaan perustuvaa alusta Cantieri navali Riunitilta. Näitä täydensivät myöhemmin hankitut Italian laivaston Lupo-luokan alukset.
Venezuelan Mariscal Sucre -luokka.
Venezuela tilasi 1970-luvulla laivastolleen kuusi Lupo-luokkaan perustuvaa alusta Cantieri navali Riunitilta.
Irak.
Irak tilasi 1981 neljä Lupo-luokkaan perustuvaa alusta Cantieri navali Riunitilta. Alukset olivat hyvin samankaltaisia kuin Venezuelalle ja Perulle toimitetut ja varustettu kiinteällä helikopterisuojalla. Alusten valmistuminen viivästyi Yhdysvaltain estettyä LM2500 turbiinimoottorien keskeisten osien toimittamisen. Lopulta niistä kaksi valmistui 1985, ja loput kaksi 1986 ja 1987. Aluksia ei kuitenkaan luovutettu tilaajalle Irakin ja Iranin välisen sodan aiheuttaman vientikiellon vuoksi. Valmiit alukset jäivät Muggianoon. Vientikielto päättyi 1990, mutta Kuwaitin miehitys esti toimituksen. Lopulta Italian laivasto vastaanotti alukset, joista muodostettiin Soldati-luokka.
Alfonso Susanna

Alfonso Susanna (14. toukokuuta 1955 Madrid, Espanja) on espanjalainen kasvitieteilijä, joka on erikoistunut Asterales-kasvilahkoon.
Susanna valmistui Universidad Autónoma de Madrid yliopistosta biologian kandidaatiksi B.S. vuonna 1979, kasvitieteen maisteriksi M.S. vuonna 1980 ja kasvitieteen tohtoriksi Ph.D. vuonna 1982.
Susanna on ollut vuodesta 1987 Barcelonan kasvitieteellisessä instituutissa ("Institut Botànic de Barcelona") yliopistolehtorina. Hän on ryhmässä, joka tutkii kasvien monimuotoisuutta ja kehitystä. Hän on toiminut Barcelonan kasvitieteellisen instituutin johtajana vuoden 2005 tammikuusta lähtien.
Hänestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä Susanna.
Meerlampi

Meerlampi () on noin kuuden hehtaarin laajuinen järvi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Meerlammen länsipuolella, idässä lähin järvi on Kolmperä.
Meerlammen itärannalla on pientaloasutusta. Meerlammen lippamainen luola sijaitsee järven luoteispuolella. Espoon karttapalvelun kartan mukaan Meerlammen ympäristö on useita kymmeniä metrejä Meerlammen pintaa ylempänä.
Meerlammen nimen alkuperää ei tiedetä. Eräs mahdollisuus on kalanpyydystä tarkoittava sana merta.
Maestrale-luokka (fregatti)

Maestrale-luokka oli Italian laivaston kahdeksan aluksen muodostama fregattiluokka.
Jumalatar (albumi)

Jumalatar on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Nelli Matulan debyyttialbumi, joka julkaistiin 9. elokuuta 2019.
Albumin tematiikka pohjautuu vahvasti antiikin Kreikan mytologian Afroditeen, joka on kauneuden, hedelmällisyyden, rakkauden ja seksuaalisuuden jumalatar. Matula on sanonut: ”"Jumalattaressa" ei ole kyse egobuustailusta tai oman itseni ylikorostamisesta. Jumalatar tarkoittaa pikemminkin mielentilaa tai asennetta, jonka seurauksena kuka tahansa voi tuntea olonsa hyväksi ja turvalliseksi omassa kehossaan. – – "Jumalatar" heijastelee omia kokemuksiani siitä, millaista on olla nuori nainen tässä maailmassa ja yhteiskunnassa.”
"Jumalatar" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kuudenneksi.
Albumilta on julkaistu yhteensä seitsemän singleä vuosina 2016–2019. Viisi ensimmäistä julkaistiin Rähinä Recordsin kautta, ja kaksi viimeistä Universal Musicin alaisena. Kappaleista kaksi on striimannut kultaa ja yksi platinaa.
Christian Benda

Christian Benda on tšekkiläinen kapellimestari, sellisti ja säveltäjä. Hänet tunnetaan muun muassa Prague Sinfonian pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana. Hän on kokoonpanon kanssa levyttänyt Naxos-levymerkille ja keskittynyt etenkin klassismin ja varhaisen romantiikan aikakausien ohjelmistoon. Hänen esi-isiään olivat 1700-luvulla Georg Anton Benda, Johann Georg Benda ja Franz Benda, joiden musiikkia hänen levytyksiinsä kuuluu.
Benda on tehnyt yhteistyötä myös muiden muassa Shanghain filharmonikkojen, Orchestra della Toscanan, Budapestin konserttiorkesterin, Moskovan virtuoosien ja Orchestre de la Suisse Romanden kanssa. Hän kehitti Wienin valtionoopperan kanssa lapsille ja satunnaisille kuuntelijoille suunnatun "High-Lights and Micro-Opera" -ohjelman, joka johdattaa osallistujia oopperan maailmaan Johann Wolfgang von Goethen värioppia apuna käyttäen.
Soittajista Bendan kanssa ovat työskennelleet muiden muassa Lazar Berman, Michel Béroff, Till Fellner, François-René Duchable, Mihail Rudi, Philippe Entremont, Jean-Philippe Collard, Cristina Ortiz, Paul Tortelier, Boris Pergamenšikov, Marc Coppet, Bruno Giuranna, Pierre Amoyal, Uto Ughi, Josef Suk ja Vladimir Spivakov.
Greg Kroah-Hartman

Greg Kroah-Hartman on yksi Linux-ytimen kehittäjistä ja ylläpitäjistä. Kroah-Hartman on työskennellyt SUSE:lla ja liittynyt Linux Foundationiin.
Hän on myös kirjoittanut kirjan "Linux Kernel in a Nutshell" ja ollut kirjoittamassa "Linux Device Drivers" -kirjaa.
Uinti kesäparalympialaisissa 2020

Uinnissa kilpaillaan Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Uintikilpailut järjestetään 26. elokuuta – 4. syyskuuta 2020 Tokyo Aquatics Centressä. Eri lajeja on yhteensä 146, joista 76 on miehille, 67 naisille ja kolme sekaviestiä. Paralympialaisiin osallistuu 620 uimaria, joista 340 on miehiä ja 280 naisia.
Karsinnat.
Yhdestä maasta saa osallistua yhteen lajiin korkeintaan kolme urheilijaa. Viesteissä raja on yksi joukkue. 148 mies- ja 130 naisuimaria valitaan vuoden 2019 MM-kilpailujen perusteella siten, että jokaisen lajin kaksi parasta pääsevät paralympialaisiin. Jos sama urheilija on kahden parhaan joukossa monissa lajeissa, saa urheilijan edustama maa vain yhden paikan. 187 mies- ja 145 miesurheilijaa valitaan karsintarajojen rikkomisten perusteella. 5 mies- ja 5 naisurheilijaa kutsutaan erillisellä kutsulla paralympialaisiin.
Xiaomi Redmi 6

Xiaomi Redmi 6 on Xiaomin vuonna 2018 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Redmi 6 -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö HD 2:1-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2 gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 gigatavua RAM-muistia ja 64 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 12 megapikseliä ja toinen on 5 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Redmi-6_id11007
Xiaomi Redmi Note 6 Pro

Xiaomi Redmi Note 6 Pro on Xiaomin 23. marraskuuta 2018 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Redmi Note 6 Pro -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen näyttö Full HD 2,1:1-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 1,8 gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 6 gigatavua RAM-muistia ja 64 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 12 megapikseliä ja toinen on 5 megapikseliä. Laitteessa on myös kaksi etukameraa, pääetukamera on 20 megapikseliä ja toinen on syvyysetukamera.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Redmi-Note-6-Pro_id11056
Voimanosto kesäparalympialaisissa 2020

Voimanostossa kilpaillaan Tokion paralympialaisissa 2020 10. kertaa. Kilpailut käydään 27. – 31. elokuuta 2020 Tokyo International Forumilla. Sekä miehille että naisille on kymmenen eri painoluokkaa. Yhteensä urheilijoita paralympialaisiin osallistuu 180.
Karsinnat.
Yhdestä maasta saa osallistua yhteen painoluokkaan korkeintaan yksi urheilija (pois lukien mahdolliset kutsut) ja koko paralympialaisiin 8 mies- ja 8 naisurheilijaa. 80 mies- ja 80 naisvoimanostajaa valitaan rankingin perusteella siten, että painoluokan kahdeksan parasta pääsevät paralympialaisiin maarajoite huomioiden. 20 urheilijaa kutsutaan erillisellä kutsulla.
Xiaomi Redmi Note 7

Xiaomi Redmi Note 7 on Xiaomin 15. tammikuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Redmi Note 7 -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2,2 gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 gigatavua RAM-muistia ja 128 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 48 megapikseliä ja toinen on 5 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 13 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1 080p (Full HD) -resoluutioilla 120fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Xiaomi Redmi Go

Xiaomi Redmi Go on Xiaomin 12. maaliskuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Redmi Go -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 1,4 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 1 gigatavu RAM-muistia ja 8 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Takakameran tarkkuus on 8 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 5 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Redmi-Go_id11112
Axel Mickwitz

Alexander August Emil (Axel) Mickwitz (11. syyskuuta 1878 Moskova, Venäjän keisarikunta – 6. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, yliopettaja ja historiantutkija. 
Mickwitzin vanhemmat olivat insinööri Alexander Andreas Mickwitz ja Adelheid Hoffmann. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 (Nya svenska samskolan i Helsingfors) ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1907, lisensiaatiksi 1912 ja filosofian tohtoriksi 1913. Mickwitz harjoitti kasvatusopillisia tutkimuksia Tanskassa, Saksassa ja Sveitsissä sekä historiallisia tutkimuksia Ruotsissa.
Mickwitz toimi Turun ruotsalaisen yhteiskoulun opettajana ja rehtorina Turussa 1904–1909. Hän oli Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon historian kollegana, vanhempana lehtorina ja yliopettajana 1909–1945. Mickwitz oli lisäksi ruotsalaisen työväenopiston johtokunnan puheenjohtaja, ruotsalaisten kansakoulujen johtokunnan jäsen ja 1918–1928 ruotsalaisten kansakoulujen rahastonhoitaja.
Axel Mickwitz oli naimisissa 1904–1952 Karin Schybergsonin (k. 1952) kanssa ja vuodesta 1952 Anna Elisabet Virtasen kanssa.
Yleisurheilu kesäparalympialaisissa 2020

Yleisurheilussa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Kilpailut pidettiin 27. elokuuta – 4. syyskuuta 2021 Uudella kansallisella stadionilla. Eri kilpailuja oli 168, joista 93 oli miehille, 74 naisille ja yksi sekaviestikilpailu. Paralympialaisiin tulee osallistumaan 1100 yleisurheilijaa, joista 630 on miehiä ja 470 naisia.
Karsinnat.
Yhdelle maalle on varattu paikkoja korkeintaan 45 miesurheilijalle ja 35 naisurheilijalle. Rajoista voidaan poiketa erillisillä kutsuilla. Yhteen kilpailuun samasta maasta voi osallistua korkeintaan kolme urheilijaa pois lukien maraton, jossa raja on kuusi. Viesteihin voi ilmoittaa yhden joukkueen.
12 mies- ja 8 naisurheilijaa valitaan maratoneille vuoden 2019 maratonin MM-kilpailujen perusteella. Vuoden 2020 maratonin MM-kilpailuista paralympialaisiin pääsee kuusi miestä ja neljä naista. 360 mies- ja 288 naisyleisurheilijaa valitaan vuoden 2019 yleisurheilun MM-kilpailujen perusteella: jokaisen yksilölajin neljä parasta ansaitsevat maalleen paikan paralympialaisiin. Rankingin perusteella valitaan 245 miestä ja 163 naista. Erillisellä kutsulla kutsutaan seitsemän mies- ja seitsemän naisyleisurheilijaa. Loput paikat täytetään tulosten perusteella.
Copperplate Gothic

Copperplate Gothic on Frederic Goudyn suunnittelema kirjaintyyppi. American Type Founders (ATF) julkaisi sen vuonna 1901.
Copperplate Gothic muodostuu pelkistä suuraakkosista. Se näyttää ensi silmäyksellä sans-serif-kirjaintyypiltä, mutta lähempi tarkastelu paljastaa, että kirjaimissa on pienenpienet päätteet. Copperplate Gothicia käytetään usein mainoksissa, mutta sitä on käytetty myös kirjeiden osoitepainatuksissa ja yritysten viestinnässä. Joissakin kirjaintyypin versioiden nimissä on merkinnät AB ja BC. Nämä viittaavat versaalien ja kapiteelikirjainten suhteellisiin kokoihin. Useat fonttivalmistajat, muun muassa Linotype ja Bitstream, ovat julkaisseet Copperplate Gothicista omat versionsa.
Xiaomi Redmi Note 7 Pro

Xiaomi Redmi Note 7 Pro on Xiaomin 13. maaliskuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Xiaomi Redmi Note 7 Pro -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy 2 gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 6 gigatavua RAM-muistia ja 128 gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä ja toinen kamera on 5 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 13 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps ja 1080p (Full HD) -resoluutioilla 120fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet.
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Note-7-Pro_id11150