tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Stiletto Heels

Stiletto Heels on suomalaismuusikko Matthau Mikojanin kappale ja debyyttisingle sooloartistina. Se julkaistiin 6. helmikuuta 2008. Singlellä on myös "Print Lies" -kappale, joka ei ole Mikojanin "Matthau Mikojan" -albumilla. Nimikappale sen sijaan on.
Single julkaistiin Poko Rekordsin Gaga Goodies Oy -levymerkin kautta.
Kappaleet.
Kappaleet kirjoittanut Matthau Mikojan sekä sovittanut Mikojan, Antti Suomalainen ja Simo Stenman.
Louhikala

Louhikala ("Trachinus draco") on Euroopassa esiintyvä ja Pohjois-Atlantilla elävä petokalalaji. Sen esiintymisaluetta ovat muun muassa Mustameri, Välimeri ja Pohjanmeri, ja sitä on tavattu myös satunnaisesti Itämeren eteläosissa. Louhikalojen heimossa on kymmenkunta lajia kahdessa suvussa.
Kala kasvaa noin 30 – 40 senttimetrin mittaiseksi. Se ei ole runsaslukuinen parvikala, muttei harvinaisuuskaan. Kala vaatii suolaisen veden kuteakseen. Mätimunat ja pienet poikaset ovat pelagista eläinplanktonia. Louhikala on kellertävä ja pitkänomainen. Sillä on suhteellisen hyvä suojaväri pohjakalana. Kalan vatsaevä ja takimmainen selkäevä ovat pitkät, etummainen selkäevä lyhyt ja teräväpiikkinen. Piikit ovat myrkyllisiä. Myrkky on proteiini, joka aiheuttaa kouristuksia ja saattaa olla jopa hengenvaarallinen. Kuuma yli 40-asteinen vesi tekee myrkyn tehottomaksi.
Louhikala on syötävä, mutta sillä ei katsota olevan juuri taloudellista arvoa. Virkistyskalastajat onkivat sitä jonkin verran.
Gunnar Mattsson

Kaj Gunnar Wolter Mattsson (5. toukokuuta 1937 Helsinki – 9. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen (suomenruotsalainen) kirjailija ja toimittaja.
Mattsson tuli tunnetuksi romaanillaan "Prinsessa" ("Prinsessan", 1965), jossa hän kertoo perheensä kokemuksista vaikeaan sairauteen sopeutumisessa. Teos käännettiin 30 kielelle, ja hän sai siitä Kiitos kirjasta -mitalin. Huomiota herätti myös hänen teoksensa "Gunnar", jossa hän kertoo alkoholismistaan. "Kuninkaassa" hän kertoo, mitä tapahtuu menestyskirjailijalle. Se perustuu hänen omiin kokemuksiinsa "Prinsessa"-kirjan menestyksestä.
Gunnar Mattssonin ensimmäinen puoliso oli laulaja Virpi Augustin vuosina 1962–1963 ja toinen puoliso, ”prinsessa”, Seija Lainela vuodesta 1964. Molemmista liitoista syntyi yksi lapsi: Kim Mattsson (s. 1962), joka on kenraali ja joka on toiminut mm. tasavallan presidentin 1. adjutanttina (everstiluutnantti), ja Kai Mattsson (s. 1965), joka toimii Hanasaaren ruotsalais-suomalaisen kulttuurikeskuksen hotellijohtajana.
Mattsson teki itsemurhan 52-vuotiaana.
Khaibarsola

Khaibarsola (, ) yhdistää Afganistanin ja Pakistanin vaikeakulkuisessa vuoristossa. Sola sijaitsee noin tuhannen metrin korkeudessa. Se on ollut vuosisatojen ajan tärkeä reitti Keski- ja Etelä-Aasian välillä, ja sillä on ollut suuri strateginen merkitys. Solan ympäristö on pataanien kotiseutua; Peshawarin kaupunki Pakistanin Luoteisprovinssissa sijaitsee sen suulla.
Solan alkua ja loppua on vaikea määritellä; usein sen sanotaan ulottuvan Pakistanin Jamrudista Afganistanin Torkhamiin, joita yhdistää 48 km pitkä mutkainen maantie. Maantien rakennuttivat britit 1879. Solaan valmistui rautatie 1925.
Sola on perinteinen salakuljetusreitti, jota pitkin nykyisin kulkee tavaraa ja ihmisiä Afganistanista Pakistaniin.
Atom Egoyan

Atom Egoyan OC (s. 19. heinäkuuta 1960 Kairo) on elokuvaohjaaja. Hän syntyi Egyptin armenialaisille vanhemmille Kairossa, Egyptissä, mutta on asunut Kanadassa vuodesta 1963. Armenialaista kulttuuritaustaansa Egoyan on esitellyt erityisesti elokuvissa "Ararat" ja "Calendar".
Egoyanin töiden joukossa ovat elokuvat "Exotica" (1994), "Suloinen ikuisuus" (1997), "Matka pahuuteen" (1999), "Ararat" (2002) ja "Alaston totuus" (2005). Laajaa kansainvälistä arvostusta nauttivasta ohjaajasta tehtiin Order of Canadan upseeri vuonna 1999. 
"Suloinen ikuisuus" toi Egoyanille kaksi Oscar-ehdokkuutta vuonna 1998. Cannesissa hän on ollut ehdokkaana Kultaisen palmun saajaksi vuosina 1994, 1997, 1999 ja 2005; Grand Prix hänelle myönnettiinkin vuonna 1997. Kanadassa hän on voittanut myös useita Genie-palkintoja.
Elämä ja ura.
Egoyanin vanhemmat Shushan ja Joseph Yeghoyan olivat taiteilijoita ja pitivät huonekaluliikettä Kairossa. Poika sai nimensä Egyptin ensimmäisen ydinreaktorin kunniaksi. Vuonna 1962 perhe muutti Egyptistä Kanadaan, Brittiläisen Kolumbian provinssin Victoriaan.
Teini-iässä Egoyan kirjoitteli näytelmiä, esikuvinaan Samuel Beckett ja Harold Pinter. 14-vuotiaana hän näki Ingmar Bergmanin elokuvan Persona – naisen naamio, mitä hän pitää suurena vaikuttimena ammatinvalintaansa.
Egoyan valmistui Toronton yliopiston Trinity Collegesta, jossa sai muiden opintojen ohella tuntumaa armenian kieleen ja kulttuuritaustaansa kanadanarmenialaisen anglikaanipapin Harold Nahabedianin kautta.
Egoyanin esikoiselokuva "Next of Kin" sai ensi-iltansa Mannheim-Heidelbergin kansainvälisillä elokuvajuhlilla ja voitti yhden pääpalkinnoista. Seuraava elokuva Exotica (1994) herätti myös kiinnostusta, mutta Egoyanin ensimmäinen muiden kirjoittamaan tarinaan perustuva elokuva "Suloinen ikuisuus" oli varsinainen läpimurto. Vuoden 2002 elokuva "Ararat" oli Henri Verneuil’n elokuvan "Mayrig" (1991) jälkeen toinen yritys kuvata elokuvan keinoin vuoden 1915 Armenian kansanmurhaa.
Vuonna 2005 Atom Egoyan alkoi opettaa kesäisin European Graduate Schoolin (EGS) media- ja viestintätiedekunnassa Sveitsin Saas-Feessä. Hän on opettanut myös Toronton yliopistossa. 
Egoyan asuu Torontossa näyttelijävaimonsa Arsinée Khanjianin kanssa, joka on näytellyt monissa miehensä elokuvista.
Bruce Greenwood

Stuart Bruce Greenwood (s. 12. elokuuta 1956) on kanadalainen näyttelijä. Hän syntyi Québecin provinssissa ja opiskeli Brittiläisen Kolumbian yliopistossa.
Greenwood on luonut monipuolisen uran televisiossa ja elokuvissa. Jälkimmäisten joukossa ovat "Matkustaja 57" (1992), "Exotica" (1994), "Suloinen ikuisuus" (1997), "Salamaseepra" (2004), "Déjà Vu" (2006) ja "Eight Below" (2006), "" (2007), "The Place Beyond the Pines" (2013) ja "Julma leikki" (2017).
Televisiosarjoja, joissa Greenwoodilla on ollut mainittavia rooleja, ovat muiden muassa "Sairaalan syke", "Mennyt elämä", "" (2016) ja "Resident" (2018).
Livin’ on a Prayer

Livin’ on a Prayer on rockyhtye Bon Jovin toinen single "Slippery When Wet" -albumilta. Se julkaistiin vuonna 1986. Kappale on yksi yhtyeen suosituimmista, ja sitä pidetään nykyään klassikkona. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 10.
Kappaleen sanat kertovat Tommysta ja Ginasta, kahdesta työväenluokan nuoresta, jotka yrittävät selvitä vaikeuksista ja saada rahat riittämään elämiseen. Jon Bon Jovi on kertonut kirjoittaneensa kappaleen presidentti Reaganin kaudella. Kappale julkaistiin myös musiikkipeli Guitar Hero World Tourissa ja Rock Band 2:ssa vuonna 2008.
Kappaletta on kuunneltu yli miljardi kertaa Spotifyssä.
Paula Patton

Paula Maxine Patton (s. 5. joulukuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Hitch – Lemmentohtori" (2005), "Déjà Vu" (2006), ' (2011) ja ' (2016).
Patton on syntynyt Los Angelesissa, Californiassa. Hänen äitinsä on kaukasidi ja isä on afroamerikkalainen.Hän valmistui Alexander Hamilton High School:ista ja sitten aloitti yliopiston University of California, vaihtaakseen University of Southern California´s Film School ensimmäisen vuoden jälkeen. Pian opintojen jälkeen, hän voitti kolmen kuukauden toimeksiannon tehdä dokumentteja PBS:lle. 
Patton oli naimisissa R&amp;B-/soulmuusikko Robin Thicken kanssa. Parilla on yhteinen poika. He erosivat vuonna 2015. Patton on esiintynyt Thicken albumin "A Beautiful World" (2003) kannessa sekä musiikkivideoilla ”Brand New Jones” (2003) ja ”Lost Without U” (2006).
Christel Pascal

Christel Pascal (s. 6. lokakuuta 1973 Gap) on ranskalainen alppihiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti.
Pascal debytoi aikuisten arvokisoissa Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 sijoituttuaan pujottelussa kahdeksanneksitoista. Hän toisti saman sijoituksensa pujottelussa Vailissa 1999 ja voitti samassa lajissa kaksi vuotta myöhemmin St. Antonissa MM-hopeaa Anja Pärsonin jälkeen. Hän oli St. Antonissa lisäksi suurpujottelussa seitsemäs sekä St. Moritzin 2003 ja Bormion 2005 MM-pujotteluissa kahdestoista. Hän oli mukana myös voittamassa Ranskalle ensimmäisen kerran ohjelmassa olleen joukkuekilpailun pronssia Bormiossa 2005. Olympialaisissa hän on parhaimmillaan sijoittunut suurpujottelun 25:nneksi Salt Lake Cityssä 2002.
Maailmancupissa Pascal on voittanut yhden osakilpailun: Copper Mountainin pujottelukisan 20. marraskuuta 1999. Samalla kaudella hän sijoittui pujottelucupin kokonaispisteissä toiseksi. Maailmancupin osakilpailuissa hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon yhteensä yhdeksän kertaa, kaikki pujottelukilpailuissa.
Robin Thicke

Robin Thicke (s. 10. maaliskuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen R&amp;B-/soulmuusikko. Myös hänen vanhempansa Gloria Loring ja Alan Thicke ovat maineikkaita viihdetaiteilijoita.
Thicken ensimmäinen single "When I Get You Alone" julkaistiin vuonna 2002. Sitä ovat seuranneet studioalbumit "A Beautiful World" (2003), "The Evolution of Robin Thicke" (2006), "Something Else" (2008), "Sex Therapy" (2009), "Love After War" (2011).
Muusikko voitti ensimmäisen Grammynsa vuonna 2005. ""The Evolution of Robin Thicke" on hänen parhaiten myynyt albuminsa, joka on Yhdysvalloissa myynyt" RIAA Platinaa. Toinen iso menestys tuli albumin ""Blurred Lines" myötä sen myydessä RIAA Kultaa," BPI Kultaa, IFPI SWI Kultaa, MC Kultaa sekä SNEP Kultaa oikeuttavan määrän.
Thicke on työskennellyt myös lauluntekijänä muille muusikoille; tällaista yhteistyötä hänellä on ollut muiden muassa Jordan Knightin, Usherin, Angela Vian, 50 Centin ja Ashantin kanssa.
Hän meni vuonna 2005 naimisiin näyttelijä Paula Pattonin kanssa, ja he saivat pojan vuonna 2010. Heidän avioeronsa tuli voimaan huhtikuussa 2015.
Jordan Knight

Jordan Nathaniel Marcel Knight (s. 17. toukokuuta 1970) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten New Kids on the Blockin jäsenenä.
Knightin ensimmäinen soolosingle ”Give It to You” on vuodelta 1999; samana vuonna ilmestyi ensimmäinen sooloalbumi, "Jordan Knight" (1999). Single ”Say Goodbye” on duetto Debbie Gibsonin kanssa.
Knightilla on vuosina 1999 ja 2007 syntyneet pojat.
J. P. Manoux

Jean-Paul Christophe Manoux eli J. P. Manoux (s. 8. kesäkuuta 1969 Fresno, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Poika tulevaisuudesta" ja "Keisarin uusi koulu".
Elämäkerta.
Manoux syntyi Fresnossa ja vietti lapsuutensa Santa Barbarassa. Hän on seitsenlapsisen perheen esikoinen. Manoux opiskeli näyttelemistä muun muassa The Thacher Schoolissa Ojaissa Kaliforniassa. 
Ura.
Manoux teki ensiesiintymisensä televisiossa elokuvassa "Pumpkinhead II: Blood Wings" vuonna 1994, jonka jälkeen hän vieraili usein televisiosarjoissa, kuten "Kolmas kivi auringosta", "Siskoni on noita", "Angel", "Smallville" ja "Tuho-osasto". Manoux esiintyi myös vuonna 1996 "Teho-osastossa" ja palasi kymmenen vuotta myöhemmin sarjaan tohtori Dustin Crenshawin rooliin. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan televisiosarjasta "Poika tulevaisuudesta", jossa hän näytteli koulun vara-rehtoria Neil Hackettiä ja luolamies Curtista. Manoux on tehnyt urallaan myös useita pieniä rooleja elokuvissa, kuten "Ocean's Eleven" ja "Transformers". Hän näyttelee myös sarjassa "Aaron Stone" androidi STANia, joka on opettajana Charlien koulussa. Sitten hän on ollut sivuroolissa leffassa nimeltä Eurotrip.
Lisäksi Manoux on tehnyt muutamia äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin, joista hänen merkittävin äänirooli on ollut keisari Kuzco animaatiosarjassa "Keisarin uusi koulu". Alun perin hahmon äänenä toimi David Spade elokuvassa "Keisarin uudet kuviot".
Air Force 1

Air Force 1 on suunnittelija Bruce Kilgoren luoma Nike-urheilujalkine. Se on ensimmäinen koripallokenkä, jossa on käytetty Niken Air-ilmatyynytekniikkaa. Kenkämalli on liitetty erityisesti hip hop- ja koripallokulttuureihin.
Air Force 1 on saanut nimensä Yhdysvaltain presidenttiä kuljettavasta lentokoneesta, Air Force Onesta. Kenkää on saatavana varrettomana, puolikorkeana ja korkeavartisena mallina ja lukuisissa eri väreissä, materiaaleissa ja kuoseissa. Air Force 1:n korkeavartisessa versiossa on nilkan ympärillä tarranauha, joka antaa lisätukea nilkalle. 
Historia.
Nike julkaisi Air Force 1:n korkeavartisena ja valkoharmaana koripallokenkänä vuonna 1982. Seuraavana vuonna sen tuotanto lopetettiin, kunnes kenkä julkaistiin uudelleen lähes täysin samanlaisena vuonna 1986 Niken Swoosh-logon kera. Sittemmin kenkää on valmistettu yli 1 700:ssa eri värimuunnelmassa, ja sitä on myyty arviolta 800 miljoonan Yhdysvaltain dollarin edestä.
Myyntihinta yhdelle kenkäparille on noin 100 euroa. Nike on lisäksi julkaissut kenkämallista useita satoja euroja kalliimpia yhteistyömalleja esimerkiksi Louis Vuittonin ja Off-Whiten kanssa.
Käyttö.
Air Force 1 oli jo alun perin suosittu paitsi koripallonpelaajien myös kaupunkilaisnuorten käytössä muun muassa New Yorkin lähiöalueilla. Kenkämallia ovat käyttäneet myös hip hop -artistit, kuten Snoop Dogg, The Game ja 2pac. Aritsti Jay-Z mainitsi Air Forcet vuonna 1998 julkaistussa kappaleessaan ”Can I Live II”. Vuonna 2002 rap-artisti Nelly julkaisi singlen ”Air Force Ones”. Kappale kertoo siitä kuinka hän osti kyseiset kengät.
Kenkämallia käytetään edelleen myös koripalloilijoiden keskuudessa. Sitä käyttävät niin katukoripallonpelaajat kuin myös alan ammattilaiset. NBA-pelaajat, kuten Rasheed Wallace ja Jerry Stackhouse ovat pelatessaan käyttäneet Air Force 1 -kenkiä. Kenkäparia ovat käyttäneet myös useat julkisuuden henkilöt.
Edelleen nykyisinkin Air Force 1 on suosittu jalkine osana nuorisokulttuuria ja katumuotia eri puolilla maailmaa, ja kenkämallia on kutsuttu Levi’s 501 -farkkujen veroiseksi klassikkotuotteeksi. Vuonna 2024 "Helsingin Sanomat" uutisoi vantaalaiskoulun kenkähyllyn ”suorastaan pursunneen” Air Force 1 -kenkiä. Suosion kerrottiin koskeneen erityisesti valkoisia matalavartisia Air Force 1 -kenkiä, siinä missä mustat vastaavat kengät on usein yhdistetty rikollisuuteen.
Bambee

Bambee (oikealta nimeltään Desirée Hagman, o.s. Sparre-Enger, s. 25. kesäkuuta 1975 Tulagi, Brittiläiset Salomonsaaret) on norjalainen eurodance-poplaulaja, joka oli aktiivinen vuosina 1997–2001.
Hän otti taiteilijanimensä piirroselokuva "Bambin" mukaan. Aluksi hän käytti nimeä sen alkuperäisessä muodossa, mutta vaihtoi sen tekijänoikeusongelmia välttääkseen. Hänen kappaleitaan ”Cowgirl” ja ”Bumblebee” käytettiin Dance Dance Revolution -tietokonetanssipelissä.
Bambeen debyyttialbumi "On Ice" nousi korkeimmillaan Norjan VG-listan 33. sijalle. Hän julkaisi toisen albuminsa "Fairytales" kesäkuussa 2001. Bambee työsti myös kolmatta albumia, mutta vahvistamattomista syistä sitä ei koskaan julkaistu.
Petra Lammert

Petra Lammert (s. 3. maaliskuuta 1984 Freudenstadt) on saksalainen rattikelkkailija ja kuulantyöntäjä.
Kuulantyönnössä Lammert saavutti EM-kultaa sisäradoilla ja EM-pronssia ulkoradoilla. Hän lopetti yleisurheilu-uransa vuonna 2010 kyynärpäävamman vuoksi ja aloitti seuraavana vuonna rattikelkkailun. Vuonna 2012 hän saavutti parinsa Sandra Kiriasisin kanssa MM- ja EM-hopeaa.
Yleisurheilu-ura.
Lammert sijoittui vuonna 2003 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolmanneksi. Vuoden 2005 sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi ja saman vuoden ssa viidenneksi. Lisäksi hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan mestaruuden Erfurtissa tuloksella 18,97 m. Seuraavana vuonna hän voitti EM-pronssia Göteborgista. Hän voitti myös Euroopan cupin superliigan kilpailun ja sijoittui MM-hallikisoissa neljänneksi ja yleisurheilufinaalissa viidenneksi. 
Lammert sijoittui vuonna 2007 Osakan MM-kisoissa viidenneksi ja yleisurheilufinaalissa neljänneksi. Vuonna 2009 hän voitti kultaa Torinon EM-hallikilpailuissa sisärataennätyksellään 19,66. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kuudenneksi.
Saksan-mestaruuskilpailuissa Lammert on voittanut kultaa ulkoradoilla vuosina 2006–2007 ja sisäradoilla vuonna 2006. Hopealle hän on sijoittunut ulkoradoilla vuonna 2010 ja sisäradoilla vuosina 2005 ja 2008–2010. Lammertin ennätys kuulantyönnössä on 20,04, jonka hän työnsi 26. toukokuuta 2007 Zevenissä.
Jarkko Finni

Jarkko Janne Matias Finni (s. 19. helmikuuta 1972 Kauhava) on kauhavalaislähtöinen Kauhavan Wisaa edustanut entinen kymmenottelija ja nykyinen Suomen Urheiluliiton valmennusjohtaja. Hänen henkilökohtainen valmentajansa oli hänen enonsa ja kummisetänsä Heikki Hernesaho. Hänen ennätyksensä kymmenottelussa on 7 843 pistettä. Finnin parhaat saavutukset ovat 19-vuotiaiden MM-hopea ja EM-pronssi kymmenottelussa. Lisäksi hän on osallistunut Helsingin EM-kisoihin 1994. Finnillä on yhä useita ikäkausipiirinennätyksiä.
Kalevan kisoista Finni saavutti kymmenottelun kultaa vuonna 1994 sekä neljä hopeaa vuosina 1992, 1993, 1995 ja 1997. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti seitsenottelun kultaa vuonna 1996 ja hopeaa vuonna 1990.
Uran jälkeen.
Vuodesta 2017 lähtien Finni on toiminut Yle Urheilun yleisurheilukommentaattorina. 
Elokuussa 2020 Suomen Urheiluliitto nimitti hänet valmennuksen ja koulutuksen johtajaksi. Aiemmin Finni toimi valmennuspäällikkönä Jyväskylän Kenttäurheilijoissa.
Finni on ollut naimisissa aitajuoksija Tea Finnin kanssa.
Hanna Etula

Hanna Pauliina Etula (s. 30. maaliskuuta 1981 Pirkkala) on suomalainen kivääriampuja, joka edustaa Lahden Ampumaseuraa.
Etula aloitti kilpa-ammunnan 12-vuotiaana ilmakiväärillä vuonna 1993. Ensimmäisen SM-mitalinsa hän sai vuonna 1998. Kansainvälisen uran hän aloitti vuonna 1999, jolloin hän oli mukana voittamassa pienoiskiväärillä tyttöjen EM-joukkuekultaa.
Etula on ampunut uransa aikana kolme EM-hopeaa, nuorten EM-kultaa, kuusi EM-joukkuemitalia sekä kaksi olympiamaapaikkaa Suomelle; 2007 Ranskan Deauvillessä ja 2003 Ruotsin Göteborgissa. Etula edusti Suomea Pekingin 2008 –kesäkisoissa naisten ilmakiväärissä ja pienoiskiväärin asentokilpailussa.
Kilpailut.
Olympialaiset.
Pekingin olympialaisissa Etula oli 10 metrin ilmakiväärissä 21. tuloksella 394 ja 50 metrin pienoiskivääri asentokilpailussa 24. tuloksella 577.
Maailmanmestaruuskilpailut.
Etula on kilpaillut MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 ja Zagrebissa 2006. Hän on parhaimmillaan ollut 79. tuloksella 388 10 metrin ilmakiväärissä.
Maailmancup.
Etula on ampunut 19 maailmancupin osakilpailussa. Hänen parhaimmat sijoituksensa ovat 10 metrin ilmakiväärin viides ja 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailun seitsemäs sija.
Ennätykset.
Etulan hallussa olevat Suomenennätykset:
Mardan

Mardan () on kaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssin keskiosassa. Vuonna 1998 kaupungissa oli 245 926 asukasta (mukaan on laskettu sotilastukikohdassa oleskelevat joukot).
Kaupungin perustivat Gandharan kuninkaat yli kaksituhatta vuotta sitten. Siellä on edelleen jälkiä Gandharan kulttuurista. Alue on viljavaa maanviljelysseutua. Siellä kasvatetaan vehnää, sokeriruokoa, tupakkaa, maissia ja vihanneksia. 
Brittien aikana kaupungissa oli kuuluisa rykmentti, jossa palveli mm. nuori Winston Churchill.
Kristian Johansson

Kristian Johansson (s. 24. joulukuuta 1907 Asker – 9. maaliskuuta 1984) oli norjalainen mäkihyppääjä. Hän voitti urallaan kaksi mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailluissa, kultaa vuonna 1934 ja hopeaa vuonna 1929. Vuonna 1928 hän voitti Norjan olympiavalintakilpailut mutta ei osallistunut olympiakisoihin.
Yhdistetyssä hiihdossa Johansson sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi vuonna 1929.
Marjo Yli-Kiikka

Marjo Eliisa Yli-Kiikka (s. 16. kesäkuuta 1978 Isokyrö) on suomalainen agronomi ja kivääriampuja. Hän edustaa Isonkyrön Metsästys- ja Ampumaseuraa.
Yli-Kiikka on osallistunut kolme kertaa olympialaisiin: Ateenassa 2004, Pekingissä 2008 ja Lontossa 2012.
Lontoon olympialaisissa Yli-Kiikka sijoittui 10 metrin ilmakiväärissä 16:nneksi. Hän putosi finaalista pienoiskiväärin 3x20 laukauksen asentokilpailussa tuloksella 578 sijoittuen 23:nneksi.
Charles Lang

Charles Bryant Lang, Jr. (27. maaliskuuta 1902 – 3. huhtikuuta 1998) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän sai parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon vuoden 1932 elokuvasta "Jäähyväiset aseille" ja oli Oscar-ehdokkaana kaikkiaan kahdeksantoista kertaa.
Lang syntyi Bluffissa, Utahissa. Hän opiskeli lakia Etelä-Kalifornian yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken työskennelläkseen isänsä johtamassa pienessä Realart Studios -elokuvastudiossa, joka yhdistyi sittemmin Paramountiin. Lang työskenteli Paramountilla vuoteen 1952, minkä jälkeen hän toimi freelancerina. Hänen kuvaustensa joukossa ovat muun muassa "Kaunis Sabrina" (1954), "Sateentekijä" (1956) ja "7 rohkeata miestä" (1960).
Lang vetäytyi eläkkeelle vuonna 1972. Hän kuoli 96-vuotiaana keuhkokuumeeseen Santa Monicassa, Kaliforniassa.
Richard Quine

Richard Quine (12. marraskuuta 1920 – 10. kesäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hänen töidensä joukossa ovat "Hummerityttö" (1959), "Uskottomat" (1960), "Poreilua Pariisissa" (1963), "Seksiä ja poikamiestyttö" (1964), "Miten vaimo murhataan" (1964) ja "Hotelli" (1967).
Quine oli 1940-luvulla naimisissa näyttelijä Susan Petersin kanssa. Hän päätti uransa 1970–1980-luvun vaihteessa ja teki itsemurhan Los Angelesissa 68-vuotiaana.
RealDoll

RealDoll on ihmisen kokoinen seksinukke, jota valmistaa Abyss Creations Kalifornian San Marcosissa. Nukke on toiminnallinen, realistisen näköinen ja tuntuinen , ja sillä on kestävä PVC-muovista koostuva luuranko, teräksestä valmistetut nivelet ja silikoninen liha nuken ihmismäisyyden maksimoimiseksi.
Nukkeja on myyty vuodesta 1996 lähtien yli 5 000 kappaletta (2017) . Nuken hinta on 6 500 dollarista ylöspäin. 
Populaarikulttuurissa RealDoll on ollut aiheena useissa fiktio- ja dokumenttielokuvissa. Sitä käsitteleviä fiktioelokuvia ovat olleet kanadalais-yhdysvaltalainen draamakomedia "Lars ja se ainoa oikea" (2007), ranskalainen farssi "Monique" (2002) ja yhdysvaltalainen elokuva "Love Object" (2003). Aihetta käsitteleviin dokumenttielokuviin kuuluu muun muassa suomalaisen Katja Niemen palkintoja voittanut dokumenttielokuva ”R” niin kuin Realdoll vuodelta 2009. Myös muoti- ja glamour-valokuvaaja Helmut Newton on kuvannut RealDoll-nukkeja, ja kuvia on julkaistu hänen omaelämäkerrassaan – Playboy-lehden sen sijaan kerrotaan kieltäytyneen niiden julkaisemisesta, koska aihetta pidettiin liian outona. RealDollin kaltaiset nuket esiintyvät aiheena myös yhdessä "Sons of Anarchy" -televisiosarjan jaksossa.
K-70

K-70 oli keväällä 2008 MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jonka päämääränä oli koota yli 70-vuotiaista vanhuksista laulukuoro. Kuoro harjoitteli rock-kappaleita eri vuosikymmeniltä. Sarja päättyi loppukonserttiin, joka järjestettiin Aleksanterin teatterissa.
Ohjelmaa juonsivat rokkarit Timo Rautiainen ja Antti "Letku" Lehtinen. Sen viimeistä jaksoa katsoi 528 000 katsojaa. Sarjan päätyttyä MTV3 sai runsaasti positiivista ja paikoin liikuttunuttakin palautetta. Myöhemmin julkaistiin DVD-taltiointi kuoron loppukonsertista.
K-70 palkittiin Formaatti-Finlandia-palkinnolla elokuussa 2008. Palkinnon vastaanotti ohjelman tuotantoyhtiö Broadcasters.
Virna Lisi

Virna Lisa Pieralisi eli Virna Lisi (8. marraskuuta 1936 Ancona – 18. joulukuuta 2014 Rooma) oli italialainen näyttelijä. Hän saavutti uransa aikana menestystä yhtä lailla Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin. 
Lisi esiintyi muiden muassa elokuvissa "Romulus ja Remus" (1961), "Eeva" (1962), "Miten vaimo murhataan" (1965), "Et ainakaan minun vaimoni kanssa!" (1966), "Arabella" (1967), "Tyttö ja kenraali" (1967) ja "Kuningatar Margot" (1994). 
Lisi voitti parhaan naisnäyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla 1994. Hänelle on myönnetty lisäksi César (1995) sekä kolme David di Donatello -palkintoa (1980, 1983, 1996), joista viimeisin oli erikois-David. 
Hän kuoli syöpään 18. joulukuuta 2014 Roomassa.
Kino Myyri

Kino Myyri on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva elokuvateatteri. Se on osa Myyrmäen rautatieaseman vieressä sijaitsevaa Myyrmäkitaloa.
Teatteri perustettiin alun perin vuonna 1993, ja toimintaa ylläpiti Bio Jaseka. Joulukuussa 2020 teatteri kuitenkin suljettiin. Heikentyneeseen tulokseen ja lopetuspäätökseen vaikutti keväällä 2020 alkanut koronaviruspandemia, joka aluksi sulki teatterin useammaksi kuukaudeksi ja lopulta romahdutti asiakasmäärät pysyvästi. Joulukuussa 2021 Pop Up Kino Helsinki kuitenkin käynnisti Myyrin teatteritoiminnan uudelleen, ja seuraavana keväänä Pop Up Kino Helsinki ja Vantaan Kulttuuripalvelut sopivat elokuvateatteritoiminnan jatkamisesta kestää ainakin saman vuoden kesäkuuhun saakka. Elokuussa Pop Up Kino Helsingin ilmoitettiin pyörittävän toimintaa ainakin vielä syksyn 2022 ajan, samalla kun kaupunki pohtii, tulisiko teatterilla olla toinen yrittäjä. Vantaan kaupunki suunnitteli aikaisemmin nuorisotilojen siirtämistä elokuvateatterin paikalle, mutta Myyrin puolesta nousi vahva asukasliike. Myyri jatkaa toimintaansa ainakin siihen asti, kunnes Myyrmäkitalo puretaan.
Luis Corvalán

Luis Nicolás Corvalán Lepe (14. syyskuuta 1916 – 21. heinäkuuta 2010 Santiago, Metropolitana, Chile) oli chileläinen poliitikko. Hän liittyi maansa kommunistiseen puolueeseen 15-vuotiaana, oli sen politbyroon jäsenenä vuodesta 1952 ja eteni pääsihteeriksi 1958.
Corvalán joutui vangituksi Augusto Pinochetin sotilasvallankaappauksen jälkeen syksyllä 1973. Vankeusaikanaan hänelle myönnettiin Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto. Vuonna 1976 Neuvostoliitto vaihtoi Corvalánin Yhdysvaltojen kanssa Vladimir Bukovskiin Zürichin lentokentällä.
Corvalán palasi Chileen Pinochetin diktatuurin tultua päätökseensä.
Marsha Hunt

Marcia Virginia (Marsha) Hunt (17. lokakuuta 1917 Chicago, Illinois – 6. syyskuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Huntilla on tähti Hollywood Walk of Famella. 
Hunt teki elokuvadebyyttinsä myöhäisessä teini-iässään saatuaan vuonna 1934 sopimuksen Paramount Picturesilta. Hän kuului 1950-luvulla Hollywoodin mustalle listalle ja vetäytyi osittain vuonna 1960, pian sen jälkeen, kun viranomaiset olivat lakkauttaneet mustan listan. Hän toimi vuodesta 1980 Sherman Oaksin kunniapormestarina Kaliforniassa ja pysyi yhteiskunnallisesti aktiivisena pitkälti vanhuuteensa.
Elokuvia.
Hunt esiintyi elokuvarooliensa ohella televisiossa.
Aleksandr Morozevitš

Aleksandr Sergejevitš Morozevitš (, s. 18. heinäkuuta 1977) on venäläinen shakin suurmestari. 
Morozevitš tunnetaan epätavallisista avauksistaan ja kaoottisten peliasetelmien etsimisestä.
Kilpailumenestys.
Morozevitšin ensimmäinen voitto kansainvälisissä turnauksissa oli 17-vuotiaana vuonna 1994, kun hän voitti Lloyds Bank -turnauksen Lontoossa tuloksella 9,5/10. Samana vuonna hän voitti myös turnauksen Pamplonassa, jossa hän voitti myös 1998.
Morozevitš osallistui FIDE:n knock out -maailmanmestaruusturnaukseen 1997. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella entisen maailmanmestari Vasili Smyslovin, mutta karsiutui toisella kierroksella.
Morozevitš osallistui Corus-turnaukseen Wijk aan Zeessa vuonna 2000 ja tuli viidenneksi neljästätoista pelaajasta. Kasparov voitti Kramnikin, Anandin ja Lékón edellä. Samana vuonna hän osallistui FIDE:n knock out -maailmanmestaruusturnaukseen New Delhissä. Vahvuuslukunsa perusteella hänet sijoitettiin suoraan toiselle kierrokselle, jossa hän päihitti Milosin pistein 2–0. Hän voitti myös Vladimirovin 1,5–0,5, kunnes hävisi neljännellä kierroksella Tkachieville.
Vuonna 2001 FIDE:n knock out -MM-turnauksessa Morozevitš päihitti Zeliavokin, Sasikiranin ja Gurevitšin kunnes hävisi (pikapeleissä varsinaisten pelien päätyttyä tasan) FIDE:n mestaruuden voittaneelle Ponomarioville.
Syyskuussa 2005 Morozevitš pelasi FIDE:n maailmanmestaruusturnauksessa San Luisissa saavuttaen neljännen sijan 
Veselin Topalovin, Viswanathan Anandin ja Pjotr Svidlerin jälkeen.
Joulukuussa 2006 Morozevitš voitti korkeatasoisen Pamplonan turnauksen tuloksella 6/7 Elo-suoritustasolla 2 951. Hän jakoi toisen sijan Morelia/Linares-turnauksessa 2007 Magnus Carlsenin kanssa.
Morozevitšin suoritus San Luisissa 2005 oikeutti hänet osallistumaan myös MM-turnaukseen 2007. Hän saavutti tuloksen 6/14 sijoittuen kuudenneksi kahdeksasta pelaajasta. Hän oli ainoa, joka onnistui voittamaan maailmanmestari Vladimir Kramnikin (Kramnikin ainoa hävitty peli 2007). Maailmanmestaruustittelin kohtalon kannalta oli ratkaisevaa myös se, että Morozevitš hävisi Anandille.
Joulukuussa 2007 Morozevitš voitti Venäjän mestaruuden. Hän voitti turnauksessa kuusi peliä putkeen, mikä on harvinainen tapaus niinkin kovatasoisessa turnauksessa. Se on myös ennätys Venäjän mestaruusturnauksissa.
Morozevitš nousi 24. elokuuta 2008 epävirallisella """Live Top List" -vahvuuslistalla maailman ykköseksi. FIDE laskee viralliset vahvuusluvut neljä kertaa vuodessa, mutta kyseisellä listalla huippupelaajien suoritukset huomioidaan päivittäin. 
Sokkoshakki.
Morozevitš on erinomainen sokkoshakin pelaaja, ja häntä pidetään siinä Kramnikin ohella maailman parhaana. Hän on osoittanut taitonsa Melody Amber -turnauksissa (2002 voittaja tuloksella 9/11, 2003 jaettu voitto tuloksella 7/11, 2004 voittaja tuloksella 8,5/11, 2005 jaettu toinen sija tuloksella 6/11, 2006 voittaja tuloksella 9,5/11, 2007 jaettu toinen sija tuloksella 7/11).
Margaret Sullavan

Margaret Brooke Sullavan (16. toukokuuta 1909 Norfolk, Virginia – 1. tammikuuta 1960 New Haven, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Sullavan teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1933. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Kolme toverusta" (1938), josta hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden vuonna 1939. Hän oli vuonna 1952 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Sullavan oli lyhyesti naimisissa Henry Fondan kanssa vuosina 1931–1932. 
Sullavanilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän päätti elämänsä ottamalla lääkeyliannostuksen 50-vuotiaana.
Robert Gesink

Robert Gesink (s. 31. toukokuuta 1986 Varsseveld) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti koko ammattilaisuransa ajan, vuosina 2007–2024, samaa alankomaalaistallia, joka viimeksi tunnettiin nimellä Team Visma–Lease a Bike. Hän oli aktiivivuosinaan hyvä mäkiajaja.
Settimana Ciclista Lombarda, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Circuito Montanes, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto
Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailussa toinen
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut, alle 23-v. maantieajossa kuudes
Belgian ympäriajo, 4. etapin voitto
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun voitto
Kalifornian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Kalifornian ympäriajo, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto 
Pariisi–Nizza-ajo, kokonaiskilpailussa neljäs, nuorten kilpailun voitto
La Flèche Wallonne, neljäs
Dauphiné Libéré, kokonaiskilpailussa neljäs
Olympialaiset: maantieajossa ja aika-ajossa kymmenes
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut, maantieajossa kymmenes
Kalifornian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Amstel Gold Race, kolmas
Dauphiné Libéré, kokonaiskilpailussa neljäs
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 8. ja 12. etapilla kolmas
Giro dell'Emilia, voitto
Lombardian ympäriajo, kuudes
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun voitto
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, 6. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, 8. etapilla kolmas
Grand Prix Cycliste de Québec, kolmas
Grand Prix Cycliste de Montréal, voitto
Giro dell'Emilia, voitto
Omanin ympäriajo, kokonaiskilpailun, 4. ja 5. (aika-ajo) etapin voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Grand Prix Cycliste de Québec, toinen
Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 7. etapin voitto
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Grand Prix Cycliste de Québec, voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Espanjan ympäriajo, 14. etapin voitto, 10. etapilla toinen, 17. etapilla kolmas
Lombardian ympäriajo, seitsemäs
Ranskan ympäriajo, 8. etapilla toinen
Italian ympäriajo, 20. etapilla toinen
Espanjan ympäriajo, 18. etapilla kolmas
Ilmari Rytkönen

Ilmari Elis Rytkönen () oli suomalainen upseeri.
Elämäkerta.
Perhetausta.
Rytkösen vanhemmat olivat kirjakauppias Enok Rytkönen ja Elin Leontine o.s. Wendelin. Hän sai isänmaallisen kasvatuksen. Sisällissodan puhjettua tammikuussa 1918 Rytkönen vaelsi Hämeenlinnasta muutaman muun Hämeenlinnan lyseon abiturientin kanssa Hattulan ja Kalvolan metsien kautta valkoisten puolelle Kuorevedelle. Hän osallistui Hans Kalmin joukoissa taisteluihin ensin Vilppulassa ja Lempäälässä, sitten Savossa ja Lahden seudulla.&lt;ref name="A.J.Europaeus sukusanomat 1/1958"&gt;&lt;/ref&gt;
Heimosodat.
Sodan jälkeisenä keväänä Rytkönen valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta ja ehti syksyllä aloittaa opiskelut Kauppakorkeakoulussa, mutta lähti jo tammikuussa 1919 joukkueenjohtajana Pohjan poikien mukana Viron vapaussotaan. Pajun taistelussa 31.1. Rytkönen haavoittui vakavasti vihollisen konekivääritulesta. Kesäkuussa hän kuitenkin jo osallistui komppanianpäällikkönä eversti Aarne Sihvon johtamaan Aunuksen retkeen.
Opinnot.
Palattuaan Rytkönen kävi Kadettikoulun ja valmistui 1924 kurssinsa priimuksena. Nuori vänrikki astui palvelukseen Pioneeripataljoonaan. Rytkönen suoritti luutnantti-, kapteeni- ja komentajakurssit Suojeluskuntien päällystökoulussa. Vuosina 1927–1929 hän toimi opetusupseerina Kadettikoulussa ja suoritti 1934–1936 Sotakorkeakoulun yleisen linjan saaden 1937 yleisesikuntaupseerin arvon. Sotaa edeltävät vuodet 1938–1939 Rytkönen johti Pioneerikoulua.
Toinen maailmansota.
Talvisodan puhjettua Rytkönen toimi osan ajasta toimistoesiupseerina puolustusministeriössä, mutta myös IV armeijakunnan pioneerikomentajana Laatokan rintamalla.
Jatkosodan alussa syksyllä 1941 Rytkönen ylennettiin everstiluutnantiksi. Aluksi hän toimi Sallassa Saksan XXXVI armeijakunnan yhteysupseerina. Vuodet 1942–1943 Rytkönen oli esikuntapäällikkönä sotatalousesikunnassa. 1943–1944 hän oli taisteluosasto Rytkösen komentajana Syvärillä. Kesällä 1944 Rytkönen johti hämäläisen 5. divisioonan Jalkaväkirykmentti 44:ää. Vihollinen onnistuttiin pysäyttämään Pitkärannan ja Nietjärven suunnalla käydyissä kovissa taisteluissa. Lapin sodassa Rytkönen oli pataljoonankomentajana.
Sodan jälkeen.
Sodan päätyttyä Rytkönen toimi Kemin sotilaspiirin komentajana vuodet 1946–1947, kunnes erosi armeijan palveluksesta.
Tuki

Tuki eli tukiainen tarkoittaa taloustieteessä rahallista avustusta, jonka tarkoituksena on subventoida eli laskea hyödykkeen hintaa, tukea yrityksen toimintaa tai kannustaa muutoin liian vähäistä taloudellista toimintaa. Yleensä tukiaisia maksaa hallitus tai paikallishallinto.
Kansainvälisessä kaupassa tukia pidetään usein kaupan esteenä ja protektionismina. Tällöin niiden katsotaan vääristävän markkinoita. Muutoin talouspolitiikassa tukiaisia voidaan käyttää markkinahäiriöiden korjaamiseen. Esimerkiksi matalapalkkaisen työn tukemisella pyritään kannustaa työn vastaanottamista tilanteessa, jossa tulonlisäys sosiaalitukiin nähden on muutoin alhainen.
Eräs erikoistapaus tuista on maataloustuki, jolla historiallisista syistä Suomessa on ollut keskeinen poliittinen merkitys. Esimerkiksi Britanniassa on aiemmin historiallisista syistä ollut keskeisessä asemassa hiilikaivosteollisuuden tukeminen, ja EU:ssa on tuettu muun muassa oliivinviljelyä. Monissa maissa tuetaan myös telakkateollisuutta.
Arvostelua.
"Yrityksiä ei pidä pelastaa konkursseilta".
Professori Niku Määttäsen mukaan yrityksiä ei pidä pelastaa konkursseilta tukiaisilla. Jos konkurssiin menneen yrityksen toiminta sinänsä on kannattavaa, konkurssiyritys siirtyy velkojien kautta uusiin käsiin. 
Professori Ari Hyytisen mukaan konkurssit lisäävät talouskasvua: yleensä vähiten tuottavat yritykset menevät konkurssiin ja eniten tuottavat laajentavat toimintaansa. Tämä tuottavuuden nousu johtaa keskimäärin myös palkkatason nousuun eikä lisää työttömyyttä pitkäaikaisesti, jos työmarkkinat toimivat edes jotenkin kohtuullisesti. 
Autoteollisuuteen erikoistunut ruotsalainen professori Christer Karlsson vastusti Saab-autonvalmistajan pelastamista konkurssilta tukiaisilla: "kymmenen vuoden kuluttua tehtaan lopettamista ei seudulla olisi enää huomannut." Hänen mukaansa Saabin alasajo olisi ollut "parempi kuin toivottoman toiminnan jatkaminen. Jos vanha olisi raivattu pois tieltä, kokonaan jotain uutta olisi päässyt syntymään". Hänen mukaansa hallituksen tukipäätös oli populismia: "Nyt hallitus voi sanoa yrittäneensä auttaa". 
"Rahan syytäminen tuotekehitykseen on haitallista".
MIT-yliopiston taloustieteen professori Bengt Holmström: "Raha on tuhoisaa innovatiivisuudelle". Innovaatiot syntyvät niukkuudesta ja tarkkaan sanelluista reunaehdoista, eivät siitä, että syydetään julkista rahaa tutkimus- ja kehityshankkeisiin ja annetaan tutkijoiden käyttää vapaasti luovuuttaan. 
Holmström siteeraa Amazonin perustaja Jeff Bezosta, jonka mukaan Amazon ei olisi ikinä tehnyt yhtään innovaatiota, mikäli projekteille olisi annettu tarpeeksi rahaa ja aikaa.
Esimerkiksi Tekes jakaa julkisia rahoja 600 miljoonaa euroa vuodessa, mutta kuitenkaan maailmanmarkkinoilla ei juurikaan ole suomalaisia menestystuotteita.
Abbottabad

Abbottabad () on kaupunki Pakistanin Luoteisprovinssissa 150 kilometriä Islamabadista pohjoiseen, 205 kilometriä Peshawarista 1 250 metrin korkeudella merenpinnasta. Vuonna 1998 kaupungissa oli 106 101 asukasta; lukuun kuuluu sotilastukikohdan väki.
Historia.
Abbottabadin perustivat aluetta hallinneet britit 1853, ja se sai nimensä majuri James Abbottin mukaan. Heillä oli siellä sotilastukikohta ja parantola. Nykyisin kaupungissa on Pakistanin armeijan tukikohta.
Vuoden 2005 maanjäristys runteli kaupunkia pahoin. Yhdysvaltain laivaston iskujoukot tekivät 2. toukokuuta 2011 sissi-iskun Abbottabadiin ja surmasivat terroristijärjestö al-Qaidan johtajan Osama bin Ladenin.
Insta Group

Group companies:Insta Automation Oy, Insta DefSec Oy and Insta ILS Oy.
Turnover: approx. EUR 108 million (2016)
Personnel: approx. 800
Offices: Tampere, Vantaa, Espoo, Muurame, Oulu, Harjavalta, Pori, Porvoo, Kuopio, Varkaus, and Imatra in Finland
Christopher Jacot

Christopher Jacot (s. 30. kesäkuuta 1979 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä.
Ura.
Jacot opiskeli high schoolin jälkeen Earl Haig Secondary Schoolissa draamaa, jonka aikana hän esiintyi jo ensimmäisissä elokuvissa. Jacot sai ensimmäisen pääroolinsa televisiosarjasta "MythQuest" vuonna 2001. Sarjan jälkeen hän esiintyi muutamissa televisiosarjoissa, kuten Aarteenmetsästäjä, Kadonneiden jäljillä ja Taisteluplaneetta Galactica ennen kuin Jacot teki ensimmäisen ääniroolinsa Ihmenelosissa vuonna 2006, jossa hän ääninäytteli Johnny Stormia.
Paritanssi

Paritanssi on tanssia, jota kaksi ihmistä tanssivat yleensä kosketuksissa toisiinsa. Yhteisellä tanssikuviolla, koreografialla, on merkittävä sija tapahtumassa. 
Tanssiparin osapuolilla on molemmilla oma roolinsa. Yleensä mies on viejä ja nainen seuraaja. Viejä siirtää yhteistä painopistettä haluamaansa suuntaan ja näin viestii parilleen tulevasta liikkeestä. Samalla seuraaja ottaa askeleen osoitettuun suuntaan. Tarvittavat voimat eivät ole kovin suuria ja molemmat tanssijat kannattavat itsensä suurimman osan aikaa. Askeleilla on viejän ja musiikin osoittama rytmi. Viejä tulkitsee musiikin liikkeeksi ja ohjaa seuraajaa. Seuraaja saa myös tarvittaessa tukea viejästä. 
Paritanssilla on sosiaalinen ja emotionaalinen ulottuvuus. Se ilmentää myös ihmisten seksuaalisia tunteita.
Ben Vereen

Ben Vereen (s. 10. lokakuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja, joka on esiintynyt muiden muassa musikaaleissa "Jesus Christ Superstar" (1972) ja "Pippin" (1973). Hän on myös näytellyt televisiossa ja elokuvissa.
Vereen, ristimänimeltään Benjamin Augustus Middleton, sai 21-vuotiaana tietää olevansa adoptoitu. Hän on maailmankuulun R&amp;B-muusikko Usherin kummi.
Vereenille myönnettiin Tony-palkinto vuonna 1973. Hän on ollut kahdesti naimisissa, ja hän sai viisi lasta. Yksi tyttäristä, Naja, kuoli 16-vuotiaana liikenneonnettomuudessa vuonna 1987. 
Vereen loukkaantui vuonna 1992 itse auto-onnettomuudessa, mutta kuntoutuminen onnistui hyvin ja tanssikyky palautui ennalleen. Hän sai pappisvihkimyksen tammikuussa 2006.
Multan

Multan (pandžabiksi ja ) on kaupunki Pakistanissa Punjabin provinssissa. Vuonna 1998 kaupungissa oli noin 1,2 miljoonaa asukasta, mikä tekee siitä Pakistanin viidenneksi suurimman kaupungin.
Alue tunnetaan sufilaisuuden keskuksena. Se sijaitsee Punjabin eteläosissa suunnilleen Pakistanin maantieteellisessä keskipisteessä. 
Bahauddin Zakariya -yliopisto, jonka kampus sijaitsee kymmenkunta kilometriä kaupungin keskustasta, on alueen huomattavin korkeakoulu. Se on perustettu 1975. Yliopistossa on sekä humanistisia että luonnontieteiden laitoksia, mutta sen tärkein osaamisala ovat maataloustieteet. Yliopistoon otetaan vuosittain noin 6500 opiskelijaa 20 eri osastolle.
Chris Sarandon

Christopher "Chris" Sarandon (s. 24. heinäkuuta 1942) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Sarandon on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Hikinen iltapäivä" (1975), "Raiskattu" (1976), "Kauhun yö" (1985), "Prinsessan ryöstö" (1987), "Painajainen ennen joulua" (ääni, 1993) ja "Pikku miehiä" (1997). Hänellä on ollut myös televisiorooleja. Sarandon oli vuonna 1976 ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi Leonin roolista elokuvassa "Hikinen iltapäivä".
Sarandon meni naimisiin opiskelutoverinsa, näyttelijä Susan Sarandonin kanssa 1960-luvun lopulla, mutta pari erosi vuonna 1979. Sarandonin kaksi myöhempää puolisoa ovat Lisa Ann Cooper (1980–1989) ja Joanna Gleason (1994–).
Jeremy Lloyd

Jeremy Lloyd (22. heinäkuuta 1930 Lontoo – 23. joulukuuta 2014) oli tunnettu brittiläinen televisio- ja elokuvavaikuttaja. Hän työskenteli vuodesta 1972 "Are You Being Served?" -sarjassa, jota hän käsikirjoitti yhdessä David Croftin kanssa. Hän ja Croft loivat myöhemmin sarjan "Maanalainen armeija iskee jälleen".
Lloyd oli myös näyttelijä. Hän oli ehdolla Baftan (1989) ja kahden Emmy-palkinnon saajaksi (1970).
Gujranwala

Gujranwala (, ) on kaupunki Pakistanissa Punjabin provinssissa Indusin sivujoen Chenabin varrella. Kaupunki on saanut alkunsa 1800-luvulla ja se tunnetaan esimerkiksi sikhihallitsija Randžit Singhin kotikaupunkina. Nykyisin se on kaupan ja teollisuuden keskus, jonka kaupunkialueen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 2 028 421.
Historia.
Nykyinen Gujranwalan kaupunki oli pitkään melko vähämerkityksellinen kylä. Nimensä se sai gudjarien heimolta, jotka Sansi-heimon jatit olivat ajaneet nykyisen Amritsarin seudulta.
Esimerkiksi Intian suurmogulien kaudella sitä ei juurikaan mainittu historiallisissa lähteissä. 1700-luvun alkupuolella sen valtasi Charat Singh, myöhemmän sikhihallitsija Randžit Singhin isoisä. Randžit syntyi Gujranwalassa ja teki siitä laajentuvan Sikhivaltakunnan pääkaupungin, kunnes pääkaupunki siirrettiin vuonna 1799 Lahoreen. Gujranwalassa syntyi myös sikhikenraali Harl Singh Nalwa, joka tunnettiin etenkin sotaretkestään afgaaneja vastaan. Randžit Singin isän ja isoisän "samadh" sijaitsevat Gujranwalassa. Gujranwalassa säilytetään myös osaa Lahoreen haudatun Randžit Singhin tuhkasta.
Gujranwala säästyi suurimmaksi osaksi vuonna 1857 syttyneen sepoy-kapinan hävitykseltä. Vuonna 1867 siitä tehtiin oma kuntansa. Vuosina 1921–1922 kaupunki kärsi Khilafat-liikkeen ja kansalaistottelemattomuuskampanjoiden aiheuttamista levottomuuksista. Mellakoitsijat polttivat esimerkiksi kaupungin rautatieaseman. Britit rankaisivat paikallisia rakennuttamalla uuden rautatieaseman kauaksi kaupungista. Sittemmin kaupunki on jäänyt poliittisesti muiden paikkakuntien varjoon, mutta samalla siitä on muodostunut merkittävä teollinen keskus.
Talous ja liikenne.
Gujranwala on kaupan ja teollisuuden keskus. Kaupungin teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi keramiikka, tekstiilit, elektroniikka ja nahka. Kaupunki on myös ympäröivän maatalousalueen kauppapaikka. Kaupungissa myydään esimerkiksi viljaa, meloneja ja sokeriruokoa. Viereisellä Chenabjoella on vesivoimala.
Kaupungista kulkee maantie ja rautatie Lahoreen ja Peshawariin.
Väestö ja koulutus.
Gujranwalan asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 2 028 421. Vuonna 2007 kaupunkialueella asui noin 1 513 000 asukasta.
Kaupungissa on useita Punjabin yliopistoon kuuluvia collegeja, vuonna 2002 perustettu GIFT-yliopisto sekä vuonna 2003 avattu Rachnan teknillinen ammattikorkeakoulu.
David Croft

David Croft OBE (7. syyskuuta 1922 – 27. syyskuuta 2011 Portugali) oli brittiläinen televisiokäsikirjoittaja. Hän loi lukuisia tilannekomedioita, joiden joukossa ovat "Ruutiukot", "Are You Being Served?", "Maanalainen armeija iskee jälleen" ja "Oh, Doctor Beeching!".
Croftin yhteistyökumppaneina olivat Jimmy Perry, Jeremy Lloyd ja Richard Spendlove. Hän ystävystyi 1950-luvulla säveltäjä Cyril Ornadelin kanssa ja muun muassa käsikirjoitti tämän säveltämiä musikaaleja. Hänestä ja Perrystä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseereja vuonna 1978.
Croft voitti Baftan 1971 ja oli useaan otteeseen ehdolla. Hänellä on vaimonsa kanssa seitsemän lasta.
Jimmy Perry

Jimmy Perry (20. syyskuuta 1923 – 23. lokakuuta 2016) oli brittiläinen televisiokäsikirjoittaja. Hän loi David Croftin kanssa tilannekomediasarjan "Ruutiukot", joka pyöri BBC:llä vuosina 1968–1977.
Perry oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri (OBE) vuodesta 1978.
Abohar

Abohar () on kaupunki Intiassa Punjabin osavaltiossa. Vuonna 2001 siellä laskettiin olevan 124 339 asukasta. Tämä teki siitä Punjabin kymmenenneksi suurimman kaupungin.
Aboharissa tuotetaan puuvillaa ja sitrushedelmiä.
Patiala

Patiala () on kaupunki Intiassa Punjabin osavaltiossa. Vuonna 2001 siellä laskettiin olevan 303 151 asukasta. Tämä teki siitä Punjabin neljänneksi suurimman kaupungin.
Patialan historia liittyy paikalliseen ruhtinassukuun, jotka perustivat Pattialan valtakunnan 1600-luvulla. Itse kaupunki kehittyi vuonna 1763 perustetun Qila Mubarakin linnoituksen ympärille. Patiala liittyi Punjabiin vasta vuonna 1956.
Patialan ilmasto on Punjabille tyypillinen: kesällä on kuumaa, talvella viileää ja monsuunikaudella sataa. Kuumin kuukausi on toukokuu, jolloin lämpötila nousee yli neljänkymmenen, viileimpiä tammi- ja helmikuu, jolloin lämpötila käy lähellä nollaa. Eniten sataa kesä-, heinä-, ja elokuussa.
Sam Phillips (muusikko)

Leslie Ann ”Sam” Phillips (s. 28. tammikuuta 1962 Glendale, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän aloitti uransa 1980-luvulla kristillisen musiikin puolella ja tekee edelleen musiikkia. Leslie Phillips -nimellä tehdyt levytyksensä oli tehty kristilliselle levy-yhtiölle, mutta uuden taiteilijanimensä myötä hän poistui valtavirran puolelle. Hänet tunnetaan varmasti parhaiten "Gilmoren tytöt" -televisiosarjan säveltäjänä. Hän myös esiintyi sarjan kuudennen tuotantokauden päätösjaksossa.
Lähteet.
Sam Phillipsin kotisivut
Bathinda

Bathinda () on kaupunki Intiassa Punjabin osavaltiossa. Vuonna 2001 siellä laskettiin olevan 217 256 asukasta. Tämä teki siitä Punjabin viidenneksi suurimman kaupungin.
Bathinda on merkittävä rautateiden risteysasema. Sieltä pääsee junalla Delhiin Patialan, Ambalan, Hisalin ja Rohtakin kautta. Matka kestää noin kuusi tuntia.
Ensimmäiset maininnat Bathindasta ovat 1200-luvulta. Vuoden 1750 paikkeilla Patialan maharadža valloitti Bathindan, ja alue pysyi osana Patialan ruhtinaskuntaa kunnes se liittyi Punjabiin 1856. 
Kaupunki sijaitsee osavaltion lounaisosassa lähellä Tharin autiomaata. Kesällä lämpötila käy lähellä 50 astetta, talvella lähellä nollaa.
Bathindassa on kaksi tekojärveä, ja sitä kutsutaankin järvikaupungiksi ("The Lake City").
Amy Yasbeck

Amy Marie Yasbeck (s. 12. syyskuuta 1962 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on libanonilaissyntyinen.
Yasbeck oli naimisissa John Ritterin kanssa vuodesta 1999 tämän kuolemaan 11. syyskuuta 2003. Parin yhteinen tytär syntyi 1998.
Yasbeck on esiintynyt muiden muassa televisiosarjoissa "Wings" ja "Päivien viemää" sekä lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa ovat seuraavat menestykset:
Pathankot

Pathankot on kaupunki Intiassa Punjabin osavaltiossa, lähellä kolmen osavaltion rajaa. Vuonna 2001 siellä laskettiin olevan lähes 158 000 asukasta. Tämä teki siitä Punjabin kuudenneksi suurimman kaupungin.
Pathankot sijaitsee lähellä Punjabin, Jammun ja Kashmirin sekä Himachal Pradeshin rajaa. Se on tärkeä liikenteen solmukohta sekä sotilastukikohta, jossa on sekä ilmavoimien että maajoukkojen varuskunta. Vuonna 1965 Pakistanin joukot iskivät ilmavoimien tukikohtaan osana Intian-Pakistanin toista sotaa.
Matkailijat pysähtyvät Pathankotiin usein matkallaan vuoristoseudulle. Sen etäisyys Jammusta on 110 km, Amritsarista 109 km, Chandigarhsta 269 km ja Delhistä 485 km.