tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Earl Grey -tee

Earl Grey -tee on maustettua mustaa teetä. Se on yksi maailman suosituimpia teesekoituksia. Pohjana on tavallisemmin mustaa assam-, ceylon- tai darjeelingteetä. Valitulla teepohjalla on suuri vaikutus teen makuun. Earl Grey -tee maustetaan bergamotilla, useimmiten bergamottiöljyllä.
Tämä teeseos oli Britannian pääministerin, jaarli Charles Greyn (1764–1845) suosikkitee. Tee valmistettiin jaarlia varten vuonna 1830 ja nimettiin hänen mukaansa. Teesekoitus teki jaarlista miljonäärin. Kerrotaan että Grayn jaarli oppi kiinalaiselta mandariinilta, että bergamotilla voi maustaa teetä. Teetalo Twinings kertoo, että jaarli Grey pyysi heitä valmistamaan jäljitelmän teestä, jota tämä oli saanut aiemmin lahjaksi kiinalaiselta mandariinilta. Alkuperäinen Earl Grey -tee syntyi teesekoituksesta, jonka Richard Twining valmisti vuonna 1831. Twiningsin mukaan teetalo käyttää nykyään sekoituksen pohjana kiinalaista Qimen-teetä, johon lisätään ripaus bergamottiöljyä. Joissain lähteissä puolestaan todetaan, että alun perin bergamotilla pyrittiin peittämään kalkin maku vedessä. Grayn jaarlin kartano Howick Hall sijaitsi Newcastlen lähellä. Kartanon kaivovettä luonnehdittiin kalkinmakuiseksi.
Charles Napier (näyttelijä)

 
Charles Napier (12. huhtikuuta 1936 – 5. lokakuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt elokuva- (muun muassa "Rambo – taistelija 2" 1985, "Miami Blues" 1990, "Uhrilampaat" 1991) ja televisiorooleissa. 
Napierin muistettavimpia roolejaan on punaniskaisen texasilaisen kantrilaulajan rooli elokuvassa "Blues Brothers".
Kentuckysta kotoisin oleva Napier aloitti elokuvauransa 1960-luvun lopussa.
Nora Dunn

Nora Dunn (s. 29. huhtikuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan varsinkin työstään NBC:n "Saturday Night Livessä".
Dunn on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on "Miami Blues" (1990). Hän on näyttelijä Kevin Dunnin sisar.
Dunn opiskeli vuosina 1970–1972 Chicagon taideinstituutin koulussa.
Henrik Hansen (jalkapalloilija)

Henrik Hansen (s. 28. heinäkuuta 1979) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Tammikuusta 2022 lähtien hän on toiminut SønderjyskEn päävalmentajana.
Ura.
Hansen aloitti pelaajauransa Næstved IF:ssä. Hän teki pitkän uran Tanskassa aloittaen alemmilla sarjatasoilla ja nousten Tanskan Superliigan pelaajaksi Esbjergissä kaudella 2002/03. Hansen lopetti pelaajauransa 36-vuotiaana kauden 2014/15 jälkeen SønderjyskEn joukkueessa.
Valmennusuransa Hansen aloitti SønderjyskEssä alle 19-vuotiaiden joukkueen apuvalmentajana kesällä 2015. Tammikuussa 2017 hänestä tuli seuran edustusjoukkueen apuvalmentaja. Hän toimi tehtävässä kauden 2017/18 loppuun saakka, kunnes siirtyi toisen ex-seuransa OB:n apuvalmentajaksi. Hän työskenteli OB:ssa Jakob Michelsenin, Michael Henningsenin ja Andreas Almin apuvalmentajana.
Tammikuussa 2022 Hansen palasi SønderjyskEen, kun hänestä tuli kesään 2024 ulottuvalla sopimuksella seuran päävalmentaja.
Hai-vene

Hai-vene on suomalainen retki- ja kilpakäyttöön suunniteltu klassinen purjevene. Veneen suunnitteli Gunnar L. Stenbäck vuonna 1931.
Historiaa.
Aikaisemmin suurin osa köliveneistä oli erilaisten mittasääntöjen mukaan yksin kappalein suunniteltuja ja rakennettuja, mikä teki niistä verraten kalliita. Stenbäckin mielestä oli luotava edullinen yksityyppiluokka jota voitiin valmistaa sarjatyönä, vain tällä keinoin purjehdus tulisi myös laajempien kansankerrosten ulottuville. Niinpä Stenbäck suunnitteli veneestä yksinkertaisen rakentaa, materiaaleina käytettiin pääasiassa suomalaista mäntyä ja tammea, köli valettiin raudasta ja se piirrettiin matalaksi jotta se olisi turvallinen karikkoisillakin vesillä. Purjepinta-ala oli pieni joten vene oli merikelpoinen ja purjeet helposti hallittavissa ilman vinssejä. Hai-veneen piirustukset esiteltiin Frisk Bris-lehden numerossa 9/1930 ja omaksi luokakseen se hyväksytiin 1932. Hai-veneen synnyn keskeisenä taustavaikuttajana oli 30-luvulla HSS ja seuran tuolloinen kommodori Eric Nummelin
Veneestä tuli Suomessa erittäin suosittu ja sitä rakennettiin 1930- ja 40-luvuilla suuria määriä, jopa sota-aikana. Veneitä vietiin myös ulkomaille, lähinnä Ranskaan, Saksaan, Baltian maihin ja jopa Yhdysvaltoihin. Hai-veneiden rakentaminen alkoi hiipua 50-luvun loppupuolella Pohjoismaisen Kansanveneen saavuttaessa suosiota. Hai pysyi kuitenkin Suomen suurimpana köliveneluokkana 60-luvun lopulle asti jolloin H-vene alkoi syrjäyttää vanhoja puuveneluokkia. Uusien Hai-veneiden rakentaminen on silti hiljaksiin jatkunut näihin päiviin asti. Käytetyt veneet ovat nykyään suhteellisen edullisia ja Hai on edelleen aktiivinen kilpaveneluokka jossa vuosittain purjehditaan Suomenmestaruudesta. Hain luokkaliitto perustettiin 1963. Kaiken kaikkiaan Hai-veneitä on Suomessa rekisteröity melkein 300. Kansainvälistä luokkaliittoa ei ole, mutta joka toinen vuosi kilpaillaan maailmancupista suomalaisten, ranskalaisten ja saksalaisten veneiden kesken.
Requin.
Ranskassa Haista (siellä nimellä Requin) tuli suosittu purjeveneluokka ja veneitä on rekisteröity melkein 500. Requinin luokkasäännöt poikkeavat jonkun verran suomalaisesta, purjepinta-alaa on enemmän, masto on alumiinia ja lasikuitu on sallittu runkomateriaalina. 
Hai 2000.
Hai 2000 on suomalainen Hai-veneen jatkokehitelmä. Runko on lasikuitua ja perustuu Requiniin. Purjepinta-ala on nostettu 26 neliömetriin. Hai 2000:lla on oma luokkaliitto. On myös mahdollista rikata puinen Hai-vene Hai 2000-luokkasääntöihin.
Kalkkunakondori

Kalkkunakondori ("Cathartes aura") on kondorilintu. Lennossa kalkkunakondori on helppo tuntea ylöspäin kallistuneista siivistään.
Koko ja ulkonäkö.
Kalkkunakondorin pituus on 65–80 cm, mutta siipien kärkiväli on noin 175 cm. Kalkkunakondorin vartalo ja siipien tyviosat ovat ruskeanmustat. Siivenkärjet ja pyrstö ovat tumman hopeanharmaat. Ulkonäöltään kalkkunakondori muistuttaa jokseenkin kalkkunaa.
Esiintyminen.
Kalkkunakondoria tavataan Etelä-Kanadassa, Yhdysvalloissa, Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Valtaosa Kanadassa ja Yhdysvalloissa elävistä kalkkunakondoreista muuttaa.
Elinympäristö.
Kalkkunakondori viihtyy avomailla, metsäseuduilla ja viljelysmailla.
Ravinto.
Kalkkunakondorit syövät mätäneviä haaskoja ja jätettä. Kalkkunakondorit kykenevät lentäessään paikantamaan haaskat hyvän hajuaistinsa avulla ja voivat siksi löytää pieniäkin saaliita.
Lähteet.
Vuoristot, Eläinten maailma, Valitut Palat
Fred Ward

Frederick Joseph "Fred" Ward (30. joulukuuta 1942 San Diego, Kalifornia – 8. toukokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Pako Alcatrazista" (1979), "Raivoisa ajojahti" (1981), "Väristyksiä" (1990), "Henry ja June" (1990), "Viimeiseen pisaraan" (2002) ja "Exit Speed" (2008). 
Osittain cherokeetaustainen Ward syntyi San Diegossa, Kaliforniassa. Hän opiskeli näyttelemistä Yhdysvalloissa ja Italiassa. 
Ward voitti vuonna 1994 jaetun Golden Globen elokuvasta "Short Cuts – oikopolkuja" (1993).
Bruce Davison

Bruce Davison (s. 28. kesäkuuta 1946 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Davison saavutti alun alkaen mainetta teatterissa, mutta on sittemmin menestynyt myös elokuvissa. Niiden joukossa ovat "Mansikoita ja verta" (1970), "Short cuts – oikopolkuja" (1993), "Mallioppilas" (1998) ja "Valamiehet" (2003). "X-Men"-elokuvissa Davison esittää Robert Kellyä. 
Elokuvasta "Ikuinen ystävyys" (1990) Davison oli vuonna 1991 ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi. Hän on voittanut kaksi Golden Globea ja ollut kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Davison on lisäksi nähty muun muassa televisiosarjoissa "" ja "Ritari Ässä" sekä elokuvassa "Rangaistuspartio".
Hän oli naimisissa näyttelijä Lisa Pelikanin kanssa vuosina 1986–2006. Vuonna 2006 hän solmi eron jälkeen uuden avioliiton Michele Correyn kanssa.
Alfonso López Trujillo

Alfonso López Trujillo (8. marraskuuta 1935 – 19. huhtikuuta 2008) oli yksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista vuodesta 1983. 
López Trujillo oli kansallisuudeltaan kolumbialainen. Hän opiskeli kotimaansa ohella Roomassa ja sai pappisvihkimyksensä 13. marraskuuta 1960. Hän toimi Latinalaisen Amerikan piispainkonferenssin pääsihteerinä vuosina 1972–1984. Hän oli Medellínin arkkipiispana vuosina 1979–1991. 
López Trujillo oli Paavillisen perheneuvoston johdossa vuodesta 1990 ja osallistui vuoden 2005 konklaaviin 69-vuotiaana. Hän kuoli diabetekseen Roomassa 72-vuotiaana.
Milt Plum

Milton Ross "Milt" Plum (s. 20. tammikuuta 1935) on entinen yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän vaikutti NFL-tasolla vuosina 1957–1969. 
New Jerseyn Westvillessä syntynyt Plum opiskeli Woodbury High Schoolissa ja Pennsylvanian osavaltionyliopistossa. Hänen ammattilaisseuransa olivat Cleveland Browns, Detroit Lions, Los Angeles Rams ja New York Giants.
Plum osallistui kahteen Pro Bowl -tähdistöotteluun.
Minasgeraisinnapsija

Minasgeraisinnapsija ("Phylloscartes roquettei") on Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa elävä varpuslintu.
Kooltaan minasgeraisinnapsija on noin 11,5 cm. Lajin vatsa ja rinta ovat väriltään vihertävän keltaiset. Selkä ja pää ovat tummanvihreät. Linnun siivet ovat mustat ja niissä on keltaisia raitoja. Pyrstö on pitkä ja sen asento on suvulle tyypillisen pysty. Minasgeraisinnapsijan laulu on nopea ja rullaava "prrr it tit-tit-tit". Lajin kutsuääni on terävä "piip".
Minasgeraisinnapsijan elinympäristöä ovat kuivat metsät. Ravintonaan laji käyttää hyönteisiä. Lajin kannan kooksi alle 10 000 yksilöä. Suurin uhka lajille ovat metsien hakkuut, erityisesti "Astronium urundeuva" -puun hakkuiden vuoksi. Lisäksi metsää tuhoutuu kaivostoiminnan seurauksena.
Margaret Cooper

Margaret Joyce Cooper (myöhemmin Badcock) (18. huhtikuuta 1909, Sri Lanka – 22. heinäkuuta 2002, Iso-Britannia) oli brittiläinen uimari ja olympiamitalisti. Hän saavutti yhteensä neljä olympiamitalia: Amsterdamissa 1928 hopeaa 4 × 100 m vapaauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin vapauinnissa ja 100 metrin selkäuinnissa ja Los Angelesissa 1932 pronssia 4 × 100 m vapaauintiviestissä.
Cooper meni naimisiin brittiläisen soutajan John Badcockin kanssa.
Daddy Giljoteen

Daddy Giljoteen oli helsinkiläinen rock-trio, joka itse kuvasi musiikkityyliään termillä "action blues". Yhtyeeseen kuuluivat perustajajäsenet kitaristi-laulaja Taylor (Jari Rättyä) ja basisti PdJ (Pekka Kaipainen) sekä vuonna 2007 yhtyeeseen liittynyt rumpali Jan (Jan Pethman), joka on aikaisemmin soittanut muun muassa Ultra Brassa ja Maija Vilkkumaan yhtyeessä. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Once They Called Me A Prodigy" ilmestyi helmikuussa 2007 ja se julkaistiin Suomen lisäksi myös Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä. Toinen albumi "Holy Mail Express" ilmestyi lokakuussa 2008.
Daddy Giljoteen tiedotti toimintansa loppumisesta syyskuussa 2009.
Youri Mulder

Youri Mulder (s. 23. maaliskuuta 1969) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja, kommentaattori ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana.
Mulder pelasi juniorina SDO Bussumissa ja AFC Ajaxissa. Ammattilaisena hän aloitti uransa FC Twentessä 1990. Kolmen kauden jälkeen Mulder jätti enschedeläisseuran ja siirtyi Saksan Bundesliigassa pelanneeseen FC Schalkeen.
Schalkessa Mulder pelasi kaikkiaan yhdeksän kauden ajan. Hän oli voittamassa gelsenkircheniläisseuralle UEFA Cupia 1997, kun finaalissa kaatui FC Internazionale Milano. Lisäksi Mulder voitti Kuninkaansinissä kaksi Saksan cupin mestaruutta. Hän lopetti uransa kauden 2001–02 jälkeen 33-vuotiaana.
Alankomaiden maajoukkueessa Mulder pelasi 9 maaottelua ja teki niissä kolme osumaa. Hän debytoi marraskuussa 1994 Tšekkiä vastaan. Usein polvivaivoista kärsinyt Mulder oli mukana Alankomaiden joukkueessa EM-kisoissa 1996. Hän lopetti maajoukkueuransa ystävyysotteluun Marokkoa vastaan huhtikuussa 1999.
Peliuran jälkeen.
Peliuransa jälkeen Mulder on työskennellyt kommentaattorina hollantilaisella tv-kanavalla. Hän on myös toiminut kommentaattorina FIFA 07 -pelin hollanninkielisessä versiossa.
Kaudella 2007–08 Mulder suoritti valmentajantutkinnon ja toimi FC Twenten hyökkääjävalmentajana. Huhtikuussa 2008 hän siirtyi FC Schalken organisaatioon Michael Büskensin aisapariksi. Kaksikko luotsaa Schalkea Bundesliigakauden loppuun Mirko Slomkan potkujen jälkeen. Mulder jatkaa uraansa kesällä 2008 uuden Schalke-luotsin Fred Ruttenin apulaisvalmentajana. Hän joutui jättämään tehtävänsä kauden 2008/09 jälkeen Felix Magathin tultua seuran päävalmentajaksi.
Pat Rice

Pat Rice MBE (s. 17. maaliskuuta 1949) on pohjoisirlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 
Ura pelaajana.
Belfastissa syntynyt Rice varttui Lontoon vilinässä ja hankki jalkapalloilijan kannuksensa Arsenalissa. Hän aloitti peliuransa 1964 ja siirtyi ammattilaiseksi kaksi vuotta myöhemmin. Rice debytoi Arsenalin edustusjoukkueessa Englannin liigacupin ottelussa Burnleya vastaan joulukuussa 1967.
Rice pelasi oikeana pakkina, muttei onnistunut ensimmäisten kausiensa aikana nousemaan Arsenalin avausmiehistöön eikä ollut mukana Messucupin 1970 voittaneessa Arsenal-miehistössä. Pohjois-Irlannin maajoukkueessa Rice debytoi syyskuussa 1968 ottelussa Israelia vastaan.
Odotus kuitenkin palkittiin ja kaudella 1970–71 Ricelle avautui vihdoin tie Arsenalin avauskokoonpanoon, kun aikaisemmin oikean pakin tontilla häärinyt Peter Storey siirtyi keskikentälle. Kausi toi Arsenalille tuplamestaruuden Englannin kentillä ja Rice pääsi pelaamaan lähes kaikki kauden ottelut. 
Rice oli Arsenalin avausmiehistössä ykkösvaihtoehto omalla pelipaikallaan koko 1970-luvun ajan. Kolmena kautena hän uurasti kentällä kaikissa Arsenalin otteluissa. 1977 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja pääsi nostamaan FA Cupin mestaruuskannun ilmaan 1979. Rice on ainoa pelaaja, joka esiintyi kaikissa Arsenalin viidessä FA Cupin finaalissa vuosien 1971–1980 välillä. Hän oli myös kapteenin ominaisuudessa johtamassa Arsenalin peliä tappiollisessa Cup-voittajien Cupin finaalissa 1980.
Rice jätti Arsenalin kauden 1979–80 jälkeen pelattuaan Tykkimiehissä kaikkiaan 528 ottelua. Rice pelasi uransa viimeiset vuodet Watfordissa ja oli auttamassa seuran nousussa pääsarjatasolle 1981–82. Hän lopetti uransa Watfordissa kapteenina kauden 1983–84 jälkeen.
Maajoukkuetasolla Rice pelasi kaikkiaan 49 A-maaottelua. Hänen uransa viimeiseksi otteluksi jäi 5–1 tappioon päättynyt Englanti-ottelu lokakuussa 1979. 
Ura valmentajana.
Rice aloitti valmennusuransa Arsenalin juniorijoukkueen luotsina 1984. 12 vuotta kestäneen pestinsä aikana Rice johdatti Arsenal-juniorit kahteen nuorten FA Cupin voittoon 1988 ja 1994. Syyskuussa 1996 hän nousi Arsenalin väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Ricen johdolla Arsenal pelasi kolme ottelua Englannin Valioliigassa ja voitti ne kaikki. Lisäksi Rice luotsasi Tykkimiehiä tappiollisessa UEFA Cupin ottelussa Borussia Mönchengladbachia vastaan. 
Arsène Wenger tuli Arsenalin päävalmentajaksi syyskuun 1996 lopulla ja Ricen pesti päävalmentajana päättyi. Hän jatkoi uraansa Wengerin apulaisvalmentajan ja on ollut mukana luotsaamassa Arsenalia 1990- ja 2000-lukujen menestykseen, jossa kaudet 1997–98 ja 2001–02 toivat tuplamestaruudet ja kausi 2003–04 päättyi Arsenalin liigamestaruuteen tappiotta. 
Toukokuussa 2012 Arsenal ilmoitti Ricen jäävän eläkkeelle valmennustehtävistä kauden jälkeen. 
Uutena vuonna 2013 Rice lyötiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE). Marraskuussa 2013 kerrottiin, että Rice oli joutunut sairaalahoitoon syövän vuoksi.
Anton Ulrik Rönnholm

Anton Ulrik Rönnholm (8. lokakuuta 1787 Hamina – 6. kesäkuuta 1862 Parikkala) oli suomalainen teologian tohtori ja lääninrovasti.
Ura ja elämä.
Rönnholmin vanhemmat olivat Haminan pormestari Karl Fredrik Rönnholm (1740–1816) ja Kristina Bruun. Ylioppilaaksi tulonsa jälkeen hän opiskeli teologiaa Tartossa vuosina 1805–1807. Pappisvihkimyksen hän sai Haminan hiippakunnassa 15. tammikuuta 1810. Teologian tohtoriksi hänet nimitettiin Helsingissä vuonna 1856. Rönnholm toimi vt. lääninrovastina vuodesta 1839 ja vakinaisena vuodesta 1851. Lisäksi hän toimi opetusalalla Haminan ja Savonlinnan piirikoulujen opettajana sekä Viipurin lukion yliopettajana. Haminassa hän työskenteli myös arkkidiakonin apulaisena.
Rönnholm avioitui Anna Henrika Weckrothin kanssa 1821. Liitto päättyi Rönnholmin kuolemaan. Pariskunnalla oli kaksi poikaa, koulutoimen ylihallituksen ylitirehtöörin apulainen FM Anton Rönnholm ja Joroisten kirkkoherra Karl Filip Rönnholm sekä kolme tytärtä, Antoinette, Constance ja Elisabeth Rönnholm, joka jäi aikakirjoihin Suomen ensimmäisenä postineitinä ja koko virkamieskunnan murroksen eräänä aloittajana. Anton Ulrik Rönnholmin vanhempi veli oli lääkintötarkastaja Erik Johan Rönnholm.
Onni E. Helkiö

Onni Elias Helkiö (sukunimi vuoteen 1896 Hellman; 20. helmikuuta 1874 Rauman maalaiskunta – 19. helmikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lehtori, säveltäjä ja runoilija.
Helkiön vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Hellman ja Anna Eleonoora Sunelius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1895 ja hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1901 ja tuli filosofian maisteriksi 1913.
Helkiö oli ensin Uusimaa-lehden toimittajana Porvoossa ja sen jälkeen suomen- ja ruotsinkielen opettajana Kuopion ja Kokkolan suomalaisissa yhteiskouluissa. Hän oli välillä pariin otteeseen liikealalla sekä opettajana Terijoen suomalaisessa yhteiskoulussa. Vuodesta 1924 Helkiö oli suomenkielen ylimääräisenä nuorempana lehtorina Jyväskylän yhteislyseossa ja vuodesta 1928 lähtien hän oli siellä suomenkielen vanhempana lehtorina. 
Heikiö pyrki luomaan suomalaisen runousopin jonka perusteita hän hahmotteli 1909 ilmestyneessä kirjassaan "Uuden runomittaopin alkeita". Hänen oma runokokoelmansa "Runojalkoja" sisälsi futurismiin viittaavia piirteitä.
Helkiö oli naimisissa vuodesta 1912 opettaja Hilja Amanda Hätisen kanssa.
Veneily

Veneily on veneen harrastuskäyttöä tyypillisesti vapaa-aikana virkistykseen, liikkumiseen tai osana toista harrastusta. Esimerkiksi kalastuksessa tai sukelluksessa veneily on tärkeä toista harrastusta tukeva osa-alue, purjehdus ja veneily taas tarkoittavat lähes samaa. Veneilyä harrastetaan purjeveneillä, soutuveneillä ja moottoriveneillä. Veneiden määrä on Suomessa arviolta 737 000 kappaletta.
Veneily on Suomessa jokamiehenoikeus.
Elisabet Laurila

Elisabet ”Liisa” Laurila (12. kesäkuuta 1913 Tuulos – 23. maaliskuuta 2004) oli suomalainen runoilija.
Elisabet Laurila oli tuuloslaisen maanviljelijäperheen tytär ja kävi koulunsa Hämeenlinnassa. Hän opiskeli Helsingin Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja toimi harjoittelijana "Kotimaa"- ja "Ajan Suunta" -lehdissä. Hyvät arviot saanut esikoisjulkaisu, proosateos "Johanna" (1944), kertoo perheen tragedioista lapsen näkökulmasta. Neljäs julkaistu teos, runokokoelma "Aurinko laskee vuorille" (1948), toi Laurilalle taiteen valtionpalkinnon. Elisabet Laurila ei työssään noudattanut runouden valtavirtauksia, vaan sanoi pyrkivänsä olemaan alkuperäinen ja aito. Hän julkaisi uransa aikana viisi proosateosta ja viisi runokokoelmaa, viimeisen vuonna 1978.
Laurila toimi mainostoimisto Erva-Latvalan tekstisuunnittelijana 1944–1946, mistä hän siirtyi mainostoimisto SEKiin ennen kuin jäi vapaaksi taiteilijaksi. Hän asui noin 25 vuotta Pariisissa puolalaissyntyisen taidemaalari Zygmunt Schreterin (1896–1977) avopuolisona, talvet vuosina 1950–1961 ja ympärivuotisesti 1961–1977. Schreterin kuoltua Laurila palasi vuonna 1978 Suomeen ja asettui loppuiäkseen synnyinseudulleen Tuuloksen Juttilaan.
Laurilan lahjoituksella perustettiin Suomen kulttuurirahaston Hämeen rahaston yhteyteen Elisabet Laurila-Schreterin rahasto, jonka tehtävänä on edistää kantahämäläistä kirjallisuutta ja impressionistista kuvataidetta.
Jouni Laaksonen

Jouni Laaksonen (s. 29. syyskuuta 1970 Helsinki) on suomalainen tietokirjailija, diplomi-insinööri ja eräopas. Kaikki Laaksosen kirjoittamat tai toimittamat kirjat liittyvät retkeilyyn. Hän on kirjoittanut myös artikkeleita eri lehtiin ja tehnyt autiotuvat on-line -sivuston, jossa on tietoa Pohjois-Suomen autiotuvista. 
Laaksonen on Suomen tuotteliain vaellusaiheisten tietokirjojen tekijä. Hänen kirjansa "Retkeilijän kansallispuistot" julkaistiin 2011 ja sen jälkeen kirjasta on otettu 12 täydennettyä painosta. Hänen yhdessä Joel Aholan kanssa kirjoittamansa "Suomen autiotuvat" esittelee 523 autiotupaa, joista useimmissa Laaksonen on itse vieraillut. Kirja listaa retkeilypaikkojen, kuten kansallispuistojen, autiotuvat ja niiden lisäksi kuntien ja yksityisten tahojen omistamat kämpät.
Laaksonen on koulutukseltaan rakennusinsinööri ja hän työskenteli ennen kirjailijanuraansa VTT:llä Espoossa. Hän on myös eräopas ja vapaa toimittaja. Laaksonen kirjoittaa "Latu&amp;Polku"-lehteen.
Laaksosen teokset on palkittu kahdesti. Vuonna 2016 hän sai Suomen tietokirjailijat ry:n tietokirjapalkinnon ja vuonna 2017 Kainuun kirjailijat ry:n Kainuun kirjallisuuspalkinnon.
Työtapaturma

Työtapaturma määritellään henkilölle vamman tai sairauden aiheuttavaksi tapaturmaksi, joka tapahtuu työssä tai työstä johtuvissa olosuhteissa. Työtapaturmat jaotellaan Suomen laissa työpaikka- ja työmatkatapaturmiin. Työmatkatapaturmat käsittävät vain työajan ulkopuoliset matkat kodin ja työpaikan välillä, kun taas työajalla tapahtuvat liikenneonnettomuudet luokitellaan työpaikkatapaturmiksi.
Suomessa sattuu vuosittain noin 120 000 työtapaturmaa, joista työmatkatapaturmia on noin 16 000. Kuolemaan näistä johtaa noin 40. Eniten työtapaturmia sattuu rakennus- ja metallialoilla. Vuonna 2011 Suomessa sattui palkansaajille 108 648 työpaikkatapaturmaa ja 22 723 työmatkatapaturmaa. Yrittäjien vapaaehtoisesta työtapaturmavakuutuksesta korvattiin yrittäjille 6 275 työpaikkatapaturmaa ja 618 työmatkatapaturmaa. Vuonna 2010 Suomessa kuoli työpaikkatapaturmissa 33 palkansaajaa ja työmatkatapaturmissa 18. Vapaaehtoisen työtapaturmavakuutuksen ottaneista yrittäjistä tapaturmissa kuoli neljä.
Työmatkatapaturma.
Joka vuosi kymmeniä tuhansia suomalaisia liukastuu talvella. VTT on arvioinut, että liukastumisiin liittyvistä sairaanhoidon kustannuksista, sairauslomapäivistä ja hyvinvoinnin menetyksistä aiheutuu jopa 2,4 miljardin euron kustannukset. Liukkaimpina päivinä, jolloin jään päälle on satanut lunta tai vettä, työmatkatapaturmia sattuu satakertaisesti verrattuna tavalliseen kesäpäivään.
Työpaikkatapaturma.
Vuonna 2018 Suomessa tapahtui 102 275 työpaikkatapaturmaa. Eniten niitä tapahtui rakennus-, korjaus ja valmistustyöntekijöille. Yleisimmin tapaturmassa vahingoittui henkilön yläraaja, ja tapaturma liittyi henkilön putoamiseen, hyppäämiseen, kaatumiseen tai liukastumiseen.
YH Kodit

YH Kodit Oy on Tampereella ja Turussa toimiva konserni, jonka pääliiketoimintoja ovat rakennuttaminen ja asuinkiinteistöjen omistaminen sekä hallinnointi. Konserni toimii Pirkanmaan ja Varsinais-Suomen alueella. Konsernin omistajia ovat pirkanmaalaiset ja varsinaissuomalaiset kaupungit, kunnat ja säätiöt sekä eläkeyhtiöt. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2020 noin 97,5 miljoonaa euroa ja liikevoitto 33,2 prosenttia liikevaihdosta. Yhtiön palveluksessa on noin 50 henkilöä. Toimitusjohtajana on 6. joulukuuta 2012 alkaen toiminut Janne Tuominen . 
Historia.
Yhtiö on ollut osa YH-Yhtymä konsernia, joka jakautui kahdeksi erilliseksi konserniksi vuonna 2005. YH Kodit Oy on käynyt historiansa aikana läpi monia muutosvaiheita Pirkanmaan ja Varsinais-Suomen kasvukeskuksissa. Pirkanmaan ja Varsinais-Suomen yhtiöt fuusioitiin vuonna 2007 nimellä YH Länsi Oy. Nimi vaihtui kesäkuussa 2012 muotoon YH Kodit Oy. Nimenmuutoksella haluttiin kertoa paremmin yrityksen toiminnasta. Nimen kirjainyhdistelmä YH viittaa yleishyödyllisyyteen.
Asuntotuotanto ja kiinteistöomistus.
YH Kodit on keskittynyt rakennuttamiseen ja vuokra- sekä asumisoikeusasuntojen omistamiseen ja hallinnointiin. Yhtiö rakennuttaa vuosittain 400–600 uutta asuntoa ja yhtiön omistuksessa oli vuonna 2020 noin 8 000 asuntoa.
Toivo Vuorinen

Olavi Oskari Toivo (Topi) Vuorinen (3. syyskuuta 1918 Vaasa – 28. helmikuuta 2015 Espoo) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Topi Tuisku" ja "Osmo Pata".
Vuorinen kirjoitti novelleja eri lukemistolehtiin nimimerkillä Topi Tuisku. Hän kirjoitti tällä nimellä myös vuonna 1970 ilmestyneen agenttiromaanin "Kolauta kohtuullisesti", jossa päähenkilöt agentit Mikko Sirkkula ja Max Want etsivät salaisia rakettisuunnitelmia.
Ernest Duchesne

Ernest Duchesne (30. toukokuuta 1874 – 12. huhtikuuta 1912) oli ranskalainen lääkäri, joka havaitsi ensimmäisenä tiettyjen homeiden kyvyn tappaa bakteereita. Hän teki havaintonsa yli 30 vuotta ennen kuin Alexander Fleming löysi penisilliinin antibioottiset vaikutukset.
Duchesne syntyi Pariisissa vuonna 1874 ja aloitti opiskelut vuonna 1894 Lyonissa sijaitsevassa "L'Ecole du Service de Santé Militaire de Lyon" -akatemiassa. Hän ryhtyi tutkimustyöhön professori Agrégé Gabriel Roux'n alaisena, ja teki vuonna 1896 merkittävän löydöksensä "Escherichia coli" -bakteerin ja "Penicillium glaucum" -homeen välisestä vaikutuksesta. Duchesne sai vuonna 1897, vasta 23-vuotiaana, valmiiksi väitöskirjansa samasta aiheesta. Hän osoitti, että "E. coli"- ja "P. glaucum" -mikrobeja sisältävässä viljelmässä home pystyi täysin poistamaan bakteerikasvun. Lisäksi hän istutti eläimiin tappavan määrän lavantautia aiheuttavaa mikrobia ja osoitti, että eläimet eivät sairastuneet lavantautiin, jos niihin oli samalla istutettu "Penicillium glaucum" -hometta. 
Duchesne joutui jättämään tutkimustyön kesken sotilasuransa takia. Hän meni vuonna 1901 naimisiin Rosa Lassalas'n kanssa, joka kuitenkin menehtyi kaksi vuotta häiden jälkeen. Vuonna 1904 Duchesne sairastui keuhkotautiin ja joutui kolme vuotta myöhemmin jättämään armeijan. Hänet lähetettiin parantolaan Amélie les Bains'iin, jossa hän kuoli vuonna 1912 ollessaan 37-vuotias. Hänet on haudattu Cannesiin "Cimetière du Grand Jas" -hautausmaalle.
Skimboarding

Skimboarding tai skimmaus suom. liirtolautailu on lautailun muoto, jossa liu'utaan laudalla märän hiekan tai matalan vesikerroksen päällä. Skimboardingissa yhdistyvät lainelautailu ja rullalautailu. Laji perustuu vesiliirtoon. Riittävällä vauhdilla ja laudan sopivalla kaarevuudella (engl. Rocker) vesi muodostaa laudan ja hiekan väliin lähes kitkattoman vesipatjan, joka mahdollistaa laudan liirron.
Tekniikka.
Skimboardingissa otetaan vauhtia juoksemalla lauta kädessä ja hypätään laudalle vetäytyvän aallon päälle, kun rannalla on parin sentin vesikerros. Vesiliirrossa liu’utaan rannan myötäisesti tai seuraavaa aaltoa kohti jopa 30 metriä ja tehdään rullalautailun pohjalta kehitettyjä temppuja. Syvemmässä vedessä skimmaus ei onnistu. Skimmaukseen sopii loiva hiekkaranta, sillä liian jyrkässä rannassa vesi pakenee liian nopeasti ja kiviset rannat rikkovat laudan. Suomessa on skimmaukseen soveltuvia paikkoja, esimerkiksi Hailuodon rannat Oulun edustalla, Yyteri, Kalajoki, sekä Kallvikin ranta Helsingissä.
Lajista on kehittynyt myös sisämaahan muokattu versio inland skimboarding tai flatland skimboarding eli sisämaan skimboardaus, jossa aaltoja ei tarvita. Sisämaan skimboardauksessa rullalutailun pohjalta kehitettyjä temppuja tehdään rullalautailusta tuttuihin elementteihin kuten reileihin ja bokseihin, jotka on asetettu matalaan veteen.
Välineet.
Skimboardauksessa käytetään hieman bodyboardin tai wakeboardinglaudan tapaista lautaa. Liirtolauta on reilun metrin pituinen ja 40–60 cm leveä, kauttaaltaan taivutettu ja noin 1–2 cm:n paksuinen. Skimboard laudat voidaan karkeasti jakaa kahden eri ryhmään käyttötarkoituksen mukaan. On olemassa aaltoihin tarkoittettuja surffilautaa rakenteeltan muistuttavia vaahtoyhdinlautoja, sekä sisämaan skimboardaukseen (inland skimboarding) tarkoitettuja enemmän rullalaudan rakennetta muistuttavia puuviilurakenteisia lautoja. Vaahtoyhdinlaudat ovat lähtökohtaisesti kevyempiä ja mahdollistavat aallon kaappaamisen, kun taas puiset laudat kestävät rullalautaobstaakkeleita muistuttaviin elementteihin tehtäviä tehtäviä temppuja ja liukuja. Suomessa on yksi skimboardeja valmistava yritys Uitto Nordic Board Company, joka aloitti toimintansa 2013.
Lea Leksi

Lea Marjatta Lehtovirta (aik. Lyytikäinen) (o.s. Osonen; 1915 Tampere – 2000 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka kirjoitti kirjojensa ohella radioon kuunnelmia ja novelleja sekä pakinoita lukemistolehtiin. Hän käytti kirjailijanimeä Lea Leksi ja myös nimimerkkejä "Anita Nora" ja "Aivan Totta".
Lehtovirta osallistui menestyksellisesti vuodesta 1929 (asuen silloin vielä Tampereella) aikakauslehtien sanatehtävien kilpailuihin, niin tyttönimellään Osonen kuin myöhemmällä sukunimellään Lyytikäinen, jatkaen sanatehtävissä kilpailemista vuoteen 1937 (asuen silloin Valkjärvellä). Varsinaisen kirjoittamisen Lehtovirta aloitti suomalaisiin lukemistolehtiin Toisen maailmansodan loppuessa Helsingissä, alkuun osallistuen kirjoituskilpailuihin, ja hänen kirjallinen uransa jatkui aina 1960-luvun alkuun. Hän kirjoitti paljon yhteiskunnallisista asioista sekä armeijaan ja romantiikkaan liittyviä tarinoita.
Vuosina 1948–1952 Lehtovirta kirjoitti nimimerkillä "Lea Leksi ja Osmo Osoila" lukuisia kuunnelmia radiolle.
Lehtovirran vanhemmat olivat filosofian maisteri ja lehtori Vilho Kalervo Osonen ja Eliina Loviisa (o.s. Vartiainen). Lehtovirran ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1935 majuri Viljo Sakari Lyytikäinen ja toinen puoliso vuodesta 1949 kapteeni ja myyntipäällikkö sekä toimittaja Osmo Edvard Lehtovirta. Lehtovirrat aiheuttivat jonkin verran kohua 1960-luvulla eksymällä Lapin erämailla kolmasti aiheuttaen suuretsintöjä. Osmo Lehtovirta toimi sodan aikana Suomen Aseveliliiton Työjärjestön keskustoimiston johtajana.
Pohjoissilta

Pohjoissilta (), tunnetaan Intelin laitteistoissa myös nimellä Memory Controller Hub eli MCH, on historiallisesti toinen henkilökohtaisen tietokoneen emolevyn piirisarjan kahdesta päämikropiiristä. Pohjoissilta kytkee toisiinsa tietokoneen suorittimen, keskusmuistin sekä AGP-väylän tai PCI Express -väylän eli osat, joiden välillä tiedon pitää liikkua verrattaen nopeasti.
Pohjoissiltapiirin tärkein tehtävä on toimia muistiohjaimena keskusmuistille koneissa, joissa suoritin ei sisällä DRAM-muistiohjainta. 
Tällöin pohjoissiltapiirin tyyppi myös määrittää sen, minkä tyyppistä ja kuinka paljon keskusmuistia koneeseen voidaan asentaa. Suorittimen ja pohjoissillan välinen väylä on suoritinväylä (, FSB).
Pohjoissiltapiiri saattoi sisältää myös integroidun näytönohjaimen. Ensimmäisen tällaisen piirisarjan kehitti Silicon Integrated Systems Intel-suorittimeen perustuville tietokoneille (SiS6204) 1995.
2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä lähes 90 % PC-koneista sisälsi integroidun grafiikan.
Intel siirsi vuonna 2010 integroidun näytönohjaimen emolevyltä suorittimelle ja myös AMD teki tämän Llano-suorittimessa 2011. Nvidia luopui integroidun näytönohjaimen sisältävän nForce-piirisarjan valmistuksesta 2012, jolloin enää vain AMD, Intel ja taiwanilainen Via Technologies tekivät integroituja näytönohjaimia.
x86- ja x86-64-arkkitehtuureissa erillisen pohjoissiltapiirin toiminnallisuus on sisällytetty suorittimelle vuodesta 2008 lähtien. Integroidun muistiohjaimen kanssa pohjoissilta on vain silta suorittimen ja grafiikkaväylän kanssa (AGP tai PCI Express).
Aiemmin muistiohjain on ollut integroituna muun muassa DEC Alpha- ja PA-RISC-suorittimissa, jolloin erillistä pohjoissiltaa ei ole tarvittu.
Integroidun muistiohjaimen ja suorittimelle sisällytetyn grafiikan kanssa emolevyn piirisarja koostuu vain yhdestä piiristä, joka vastaa entistä eteläsiltaa.
Himmelachtungperkele

Himmelachtungperkele on Klamydian vuonna 1995 julkaistu livealbumi. Levy on äänitetty Saksassa Mülheimissä Die Lokalmatadore-yhtyeen kanssa 23. syyskuuta 1994.
Kappaleet.
Bonus: Huono-Ep
Karuimmat rakkauslaulut

Karuimmat rakkauslaulut on 2. Maanantai -yhtyeen vuonna 1994 julkaistu debyyttialbumi. Albumin julkaisi PolyGram Finland. 
Kappaleet ”Mixet tahdo olla munkaa”, ”Emmä oikein tiijä”, ”Oot mulle juttu uus” ja ”Sä et tykkää musta enää” julkaistiin myös erillisinä singlejulkaisuina.
Stewart Houston

Stewart Houston (s. 20. elokuuta 1949) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana.
Rangersin juniorikoulussa kannuksensa hankkinut Houston aloitti ammattilaisuransa Chelseassa 1967. Hän edusti 19 vuotta kestäneellä peliurallaan myös Brentford FC:tä, Manchester Unitedia, Sheffield Unitedia ja Colchester Unitedia. Parhaiten Houston muistetaan ManU-vuosiltaan 1973–1980, jolloin hän pelasi 250 ottelua seuran paidassa. 
Skotlannin maajoukkueessa Houston pelasi uransa aikana vain yhden maaottelun. Hän lopetti peliuransa vuonna 1986.
Ura valmentajana.
Houston aloitti valmennusuransa George Grahamin apulaisvalmentajana Arsenalissa 1990–1995. Hän nousi Tykkimiesten päävalmentajaksi helmikuussa 1995 Grahamin potkujen jälkeen ja luotsasi seuraa kauden loppuun saakka. Houston johdatti Arsenalin Cup-voittajien Cupin finaaliin, jossa Real Zaragoza vei kuitenkin voiton Nayimin jatkoaikamaalilla. 
Bruce Riochin tultua Arsenalin peräsimeen kesällä 1995 Houston jatkoi seuran apuvalmentajana. Rioch sai potkut juuri ennen kauden 1996–97 alkua ja Houston nousi jälleen päävalmentajaksi. Houstonin piti toimia päävalmentajan syyskuun loppuun saakka, jolloin Arsène Wenger tulisi seuraan. Houston kuitenkin erosi syyskuun puolivälissä ja siirtyi Queens Park Rangersin päävalmentajaksi. 
Houstonin johdolla QPR:n piti palata nopeasti takaisin valioliigaan. Joukkue ei kuitenkaan menestynyt toivotulla tavalla ja seura jäi 1.divisioonassa yhdeksänneksi kaudella 1996–97. Houston sai kuitenkin jatkaa tehtävässään, mutta potkut olivat edessä marraskuussa 1997, kun QPR oli vajonnut divisioonan putoamiskamppailuun.
Houston palasi valmennustehtäviin 1998 ja toimi George Grahamin apulaisvalmentajana Tottenham Hotspurissa maaliskuuhun 2001 saakka.
Thomas Gibson

Thomas Gibson (s. 3. heinäkuuta 1962 Charleston, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Gibson on tullut tunnetuksi etenkin televisionäyttelijänä. Vuosina 1994–1997 hän näytteli Dr. Danny Nylandia sairaalasarjassa "Chicagon lääkärit". Vuosina 1997–2002 hän näytteli sitcomissa "Dharma ja Greg" Gregory Clifford Montgomeryä. Nykyään hän näyttelee rikossarjassa "Criminal Minds – FBI-tutkijat", jota on esitetty vuodesta 2005 lähtien.
Yksityiselämä.
Thomas Gibson on ollut naimisissa Cristina Gibsonin kanssa vuodesta 1993 lähtien. Pariskunnalla on kolme lasta: vuosina 1999 ja 2002 syntyneet pojat sekä vuonna 2004 syntynyt tytär.
Kaarlo Hemmo

Kaarlo Herman Tiihonen, kirjailijanimeltään Kaarlo Hemmo (7. lokakuuta 1858 Rautalampi – 4. helmikuuta 1940 Rautalampi) oli suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies, toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkeillä "Hemmo", "K. Hemmo", "K.H.T", "K-o H-o" ja "Huvineuvos".
Elämä.
Tiihosen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Juhonpoika Tiihonen ja Ulrika Heikintytär Sorri. Hänen veljensä Leander Tiihonen oli mukana 500 miehen lähetystössä, joka lähti viemään suurta adressia Pietariin maaliskuussa 1899. Karlo Herman Tiihonen oli naimisissa vuosina 1905-1929 Anna Johanna Lindblad-Salmisen kanssa. Jäätyään leskeksi Tiihonen meni 1935 uusiin naimisiin Matilda Josefina Helanderin kanssa. 
Päätettyään kouluopintonsa Tiihonen oli aluksi kansakoulunopettajana Kitelässä. Hän siirtyi 1884 sanomalehtialalle ja oli ensin aputoimittajana Laatokka-lehdessä Sortavalassa, vuodesta 1888 toimitussihteerinä Viipurin Uutiset-lehdessä ja vuodesta 1891 Raumalla Rauman Lehden toimittajana. Lehtialalta lähdettyään Tiihonen oli useita vuosia Suomi-henkivakuutusyhtiön matkatarkastajana ja sen jälkeen virkailijana Salama-henkivakuutusyhtiön pääkonttorissa Helsingissä. Viimeksi hän oli tilanomistajana ja maanviljelijänä Rautalammilla. Tiihonen oli Rautalammin kunnanvaltuuston ja holhouslautakunnan jäsenenä ja kuului Rautalammilla sairaalan johtokuntaan ja säästöpankin isännistöön. Tiihonen oli Rautalammin tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1904-1905.
Tiihonen työskenteli muun muassa "Laatokan", "Viipurin Uutisten", "Viipurin Sanomien" ja "Rauman Lehden" toimittajana sekä "Itä-Savon" päätoimittajana. Marraskuussa 1917 uutisoitiin, että Tiihonen olisi ammuttu yleislakon aikana Kangaslammella syntyneissä mellakoissa. Muun muassa "Helsingin Sanomat" julkaisi Tiihosen muistokirjoituksen, mutta lehdelle lähettämässään kirjeessä Tiihonen totesi olevansa hengissä ja surmansa saaneen olleen hänen veljenpoikansa K. R. Tiihonen. Murhasta epäilty Antti Kolari puolestaan vapautettiin Mikkelin lääninvankilasta Anshelm Kanniston ja Alexander Halosen johtaman väkijoukon toimesta.
Manfred Germar

Manfred Germar (s. 10. maaliskuuta 1935 Köln) on saksalainen entinen pikajuoksija.
Germar oli mukana voittamassa Melbournen olympialaisista 1956 4 × 100 metrin viestipronssia Lothar Knörzerin, Leonhard Pohlin ja Heinz Füttererin kanssa. Vuoden 1958 EM-kilpailuista hän voitti kolme mitalia: kultaa 200 metriltä ja pikaviestistä sekä hopeaa 100 metriltä.
Germar voitti universiadeissa kultaa 200 metrillä Pariisissa 1957.
Finnegans Wake

Finnegans Wake on James Joycen viimeinen romaani, ja se julkaistiin 1939. Joyce kirjoitti romaaniaan 17 vuotta, ja työtä vaikeutti näön heikkeneminen. Yli 600-sivuisessa romaanissa on kehämäinen rakenne: sen alkulause on romaanin päättävän virkkeen jälkimmäinen lause. Se heijastelee Joycen kehämäistä historiankäsitystä, johon hän oli saanut idean italialaiselta filosofilta Giambattista Vicolta (1668–1744).
"Finnegans Wake" on Joycen kokeellisin työ. Hän käyttää romaanissa yli 60:tä kieltä, ja kieli saattaa vaihtua saman sanankin sisällä. Romaanin kieli sisältää lukuisia sanauudennoksia ja sanataskuja, ja Joyce oli ottanut vaikutteita muun muassa Lewis Carrollin runosta "Pekoraali" sekä irlantilaisesta ja norjalaisesta tarustosta. Romaanin juoni perustuu uneen, henkilöhahmot yhtyvät ja jakautuvat, eikä kirjassa ole selvää tila- ja aikakäsitystä. Penguin Booksin vuoden 1999 painoksen esipuheessa John Bishop kuvaa romaania: "Ei ole yksimielisyyttä, mistä "Finnegans Wake" kertoo vai 'kertooko' se mistään tai onko se edes 'luettavissa' missään sanan tavanomaisessa merkityksessä". Samuel Beckett on sanonut, että "Finnegans Wake" ei ole romaani jostain vaan tuo jokin itse eikä sitä voi lukea vaan se pitää katsella ja kuunnella. Romaanista on kuitenkin tehty vuonna 1966 Yhdysvalloissa pitkä elokuva "Passages from James Joyce's Finnegans Wake", jonka on ohjannut Mary Ellen Bute.
Chicagon lääkärit

Chicagon lääkärit () oli vuosina 1994–2000 esitetty sairaalasarja. Sarja kertoo sairaalasta nimeltä Chicago Hope ja sen henkilökunnasta. Sarjan on luonut David E. Kelley. Yhdysvalloissa sarjaa esitettiin CBS:llä. Sarjan näyttelijäkaarti vaihtui kovasti kuuden vuoden aikana.
Näyttelijöitä.
Lähde:
Stefan Nimke

Stefan Nimke (s. 1. maaliskuuta 1978 Hagenow, Mecklenburg-Etu-Pommeri) on saksalainen ratapyöräilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Nimke saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Perthin MM-kilpailuissa 1997, mistä hän sai 1 kilometrin aika-ajon pronssia. Seuraavissa MM-kilpailuissa 1998 Bordeaux'ssa hän saavutti joukkuesprintin pronssia. Seuraavan kauden MM-kilpailuissa Berliinissä hän sijoittui pronssille aika-ajossa ja joukkuesprintissä. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti hopeaa aika-ajossa. Vuonna 2001 hän voitti Euroopan-mestaruuden joukkuesprintissä. MM-kilpailuissa 2003 hän saavutti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden voittamalla kultaa aika-ajosta. Seuraavan vuoden Ateenan olympialaisissa hän saavutti uransa toistaiseksi ainoan olympiavoiton voittamalla joukkuesprintin kultaa Jens Fiedlerin ja René Wolffin kanssa. Samoissa kisoissa hän sijoittui kilometrin aika-ajossa pronssille. Seuraavien vuosien MM-kilpailuissa, 2005 Los Angelesissa ja 2006 Bordeaux'ssa, hän saavutti arvokisamitalit sijoituttuaan pronssille vuonna 2005 joukkuesprintissä ja vuonna 2006 henkilökohtaisessa sprintissä. Palman MM-kilpailuissa 2007 hän sai pronssia joukkuesprintissä. Pekingin olympialaisissa Nimke saavutti pronssia joukkuesprintissä Rene Endersin ja Maximilian Levyn kanssa. MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti uransa toisen maailmanmestaruuden voittamalla kultaa aika-ajosta. Samoissa kisoissa hän saavutti pronssia joukkuesprintissä. Ballerupin MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa joukkuesprintissä. Hän voitti samana vuonna myös joukkuesprintin Euroopan-mestaruuden. Apeldoornin MM-kilpailuissa 2011 hän sai kultaa kilometrin aika-ajossa ja Ranskan hylkäyksen jälkeen myös joukkuesprintissä. Hän voitti 2011 myös joukkuesprintin Euroopan-mestaruuden. Melbournen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti kilometrin aika-ajon.
Pozuelo de Alarcón

Pozuelo de Alarcón on kaupunki Espanjassa. Se sijaitsee aivan maan pääkaupungin Madridin vieressä Madridin maakunnassa. Kunnassa on asukkaita lähes 85 000 (2016).. Pozuelo de Alarcónin pinta-ala on 43,2 km². Madridin lisäksi kunnan rajanaapureita ovat Boadilla del Monte ja Majadahonda.
Yli tuhannen asukkaan paikkakunnista Pozuelo de Alarcónin asukkailla oli Espanjan korkeimmat verotettavat bruttotulot asukasta kohti vuonna 2015: keskimäärin 69 136 euroa. Pozuelo de Alarcónissa, kuten eräissä muissakin Madridin lähistön kunnissa, asuu madridilaisten suuryritysten johtajia, menestyneitä yrittäjiä ja suuri joukko kuuluisuuksia.
Vuoden 2014 tilaston mukaan Pozuelo de Alarcónin kotitaloudet olivat Espanjan suurituloisimmat: 73 014 euroa vuodessa kotitaloutta kohti. Palveluala työllisti 95,7 %. Vuonna 2016 kaupungin työttömyysaste oli 8 %, mikä oli Espanjan alhaisin.
Koulutus.
Osa yhdestä maailman vanhimmasta yliopistosta eli madridlaisesta Complutense-yliopistosta sijaitsee Pozuelo de Alarcónissa Somosaguasin kaupunginosassa.
Urheilu.
Pozuelo de Alarcónissa pääsarjapalloilua on voinut nähdä rugbyssa. Paikallinen joukkue C.R.C. Madrid on nimittäin pelannut Espanjan pääsarjassa Division de Honor Españolassa.
Attera Totus Sanctus

Attera Totus Sanctus () on ruotsalaisen black metal -yhtye Dark Funeralin vuonna 2005 julkaistu neljäs studioalbumi.
Zoltán Kovács

Zoltán Kovács (s. 2. tammikuuta 1964) on unkarilainen pistooliampuja.
Zoltán Kovács on voittanut urallaan olympialaisissa pronssia 25 m olympiapistoolilla Soulissa 1988. Lisäksi hän on voittanut MM-kilpailuista kaksi joukkuehopeaa samassa lajissa Suhlista 1986 ja Moskovasta 1990.
Bolt (vuoden 2008 elokuva)

Bolt on Disney-yhtiön tietokoneanimoitu elokuva, joka sai ensi-iltansa 26. marraskuuta 2008. Se on Disneyn 48. animaatioelokuva. Tarina kertoo Boltista, valkoisesta koirasta. Alkuperäisinä ääninäyttelijöinä esiintyvät John Travolta, Miley Cyrus ja Susie Essman. "Bolt"-elokuvaa esitettiin kolmiulotteisena (3D) niissä teattereissa, jotka sitä tukevat.
Elokuvan pohjalta on tehty myös "Bolt"-videopeli muun muassa PlayStation 2:lle.
Tuotanto.
Elokuvan nimeksi piti aluksi tulla "American Dog", ja elokuvan käsikirjoituksesta ja ohjauksesta vastasi muun muassa "Lilo &amp; Stitchin" ohjannut Chris Sanders. Sanders kuitenkin lähti projektista ja hänen tilalleen tulivat Chris Williams ja Byron Howard.
Elokuvan alkuperäinen juoni kertoi koirasta nimeltä Henry, joka on kuuluisa televisiotähti.
Juoni.
Bolt-koira on televisiosarjan supertähti, jolle elämä on yhtä seikkailua: yhä uudelleen Bolt pelastaa emäntänsä Pennyn. Koira kuitenkin luulee sarjan olevan totta ja omistavansa oikeasti supervoimia. Kun Bolt päätyy New Yorkin kaduille, se tapaa Missu-kissan ja Raivo-hamsterin. Ystäviensä kanssa Bolt aloittaa matkan kohti kotia, Hollywoodia, etsimään Pennyä. Matkan aikana Bolt alkaa ymmärtää, ettei sillä olekaan supervoimia. Missu auttaa Boltia ymmärtämään, että koiran supervoimat piilevät omistajan rakastamisessa.
Immala

Immala on kylä Halikon eteläosissa. Kylää rajaavat pohjoisesta Tytynoja ja idästä Immalanjoki. Lännessä ovat Laiterla ja Suppala ja etelässä Vartsala. Lisäksi Immalalla on pieniä irrallisalueita lännempänä. Kylän asutus sijaitsee teiden varsilla metsäisillä mäillä, joita ympäröivät pellot. Tytynoja ja Immalanjoki virtaavat syvissä uomissaan peltojen poikki.
Immala on perustettu varhaiskeskiajalla, sillä se on kuulunut suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Kylän ovat muodostaneet Immalanmäellä sijainneet kaksi kantatilaa: Ylimmäinen ja Alimmainen, jotka olivat myös Ruotsin armeijan ratsutiloina 1700-luvulla. Ne yhdistettiin 1800-luvulla isoksi maatilaksi. Päätilalla oli lukuisia torppia, jotka itsenäistyivät varsin pian torpparilain jälkeen. Siirtoväen asuttaminen synnytti toisen suuren asutusaallon Immalaan.
Gram (kylmälaitteet)

Gram oli tanskalainen kylmälaitevalmistaja. Yhtiön osti vuonna 2001 puolalainen Amica Wronki S.A.. Toiminnot Tanskassa lopetettiin, ja kodinkonetuotanto siirrettiin Amican tehtaille Puolaan. Amica myy edelleen tuotteitaan "Gram"-nimellä Pohjoismaiden markkinoille. Ennen kauppaa Gramilla oli hallussaan 10 prosenttia Pohjoismaiden ja 20 prosenttia Tanskan kylmälaitemarkkinoista.
Historia.
Gramin tehtaat sijaitsivat Vojensin kaupungissa nykyisen Haderslevin kunnan alueella Etelä-Tanskassa. Yhtiön perusti vuonna 1900 Hans Gram. Vuonna 1908 yritys alkoi kehittää kylmälaitteita Tanskan kehittyvän meijeriteollisuuden käyttöön. 1930-luvulla yhtiö valmisti koneita jäätelön ja jäätelöpuikkojen automaattiseen valmistukseen. Vuonna 1960 yhtiö aloitti jääkaappien ja pakastimien valmistuksen kotitalouksille. Vuonna 1991 italialainen Sidam sulautettiin Gramiin. Samana vuonna yhtiö jaettiin viiteen itsenäiseen osaan. Vuonna 1995 osista kaksi, Gram Refrigeration ja Gram Contractors, myytiin kansainväliselle kylmälaitevalmistajalle York Internationalille.
Denis Kulakov

Denis Kulakov (, s. 21. marraskuuta 1982 Tšeljabinsk) on venäläinen pistooliampuja ja maailmanmestari.
Kulakov saavutti MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 poikien sarjassa yhteensä seitsemän mitalia, joista kolme henkilökohtaista. Maailmanmestaruuksia hän saavutti henkilökohtaisella tasolla 10 m ilmapistoolissa, 25 m urheilupistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa, sekä joukkuemestaruuden 25 m vakiopistoolissa. Lisäksi Kulakov sai joukkuehopeaa 10 m ilmapistooli, 25 m urheilupistoolissa ja 25 m olympiapistoolissa, jossa hän jäi neljänneksi neljän pisteen päähän mitalista. Kulakov osallistui edellä mainittujen lajien lisäksi vielä 50 m pistoolin kilpailuun, mutta jäi vasta jaetulle sijalle 23. 29 pisteen päähän mitalista.
Heja grabbar

Heja grabbar oli Klamydian ensimmäinen EP-levy (7" EP). Se julkaistiin keväällä 1989, ja se sisälsi kahdeksan kappaletta. Levyn tekemiseen ja harjoitteluun käytettiin aikaa parisen kuukautta. Kappaleet sävelsi Vesa Jokinen ja sanoitti Toni Pitkäsalo. Levyä painettiin 438 kappaletta. Kappaleet on julkaistu CD-muodossa vuonna 1995 ilmestyneellä kokoelmalevyllä "Lahjattomat".
Amica S.A.

Amica S.A. on puolalainen kodinkonevalmistaja. Yhtiön tehtaat sijaitsevat Wronkin kaupungissa Puolassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1945 ja yksityistettiin vuonna 1994. Vuonna 2001 yhtiö osti tanskalaisen Gram-kylmälaitevalmistajan.
Amica myy kylmälaitteita eri tuotemerkeillä: Pohjoismaissa nimellä "Gram", Itä-Euroopassa nimellä "Hansa" sekä muualla Euroopassa nimillä "Amica" ja "CDA". Amica-konsernin liikevaihto oli vuonna 2015 noin 2 mrd. zł (noin 500 milj. €). 
Klub Sportowy Amica Wronki.
Yhtiöllä on oma, nimeään kantava jalkapalloseura, joka oli 2000-luvun puolivälissä Puolan pääsarjan parhaimpia. Vuonna 2006 tehdas päätti kuitenkin siirtää tukensa läheisen Poznańin suuremmalle Lech-seuralle, mikä tarkoitti seurojen fuusiota ja Amica Wronkin joukkueen jäämistä Lech Poznańin reservijoukkueeksi alasarjoihin.