tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wikiopisto

Wikiopisto () on Wikimedia Foundationin hallinnoima hanke, joka sai alkunsa Wikikirjastossa ja on laajentunut omaksi hankkeekseen.
Wikiversityn tarkoitus on luoda vapaa ja avoin oppimis- ja tutkimusympäristö. Hanke luo yhteistyönä kursseja wiki-periaatteen pohjalta. Hanke on jo käynnissä muutamilla valtakielillä ja suomenkielinen Wikiversity Beta toteutus on käynnistety nimellä Wikiopisto.
Majuro

Majuro (marshalliksi Mājro, [mʲæzʲ(ɛ͡ʌ)rˠɤ͡oo̯]) on Marshallinsaarten atolli, jota usein kutsutaan maan pääkaupungiksi. Majuron atolli on kooltaan 9,71 km², ja se muodostuu 64 saaresta. Atolliketjun pituus on noin 40 km. Atolleilla sijaitsevat kolme keskenään maasillalla yhdistettyä aluetta Dalap-Uliga-Darrit (lyhennettynä D-U-D) muodostavat varsinaisen pääkaupungin. Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan atollin asukasluku oli 23 156.
Historia.
Majurolla on ollut asutusta ainakin 2000 vuotta austronesialaisten uudisasukkaiden saavuttua. Radiohiiliajoituksen avulla on löydetty todisteita maauuneista, joita on käytetty vuosina 93–127 jKr.
Protestanttiset lähetyssaarnaajat perustivat kirkon ja koulun Majurolle vuonna 1869. Atolli liitettiin osaksi Saksan keisarikuntaa vuonna 1885.
Nykyään.
Sähköntuotanto ikääntyneillä laitteilla on tuottanut vaikeuksia koko valtion sähköntuotannosta vastaavalle Marshalls Energy Companylle. Sähkökatkokset ja sähkön säännöstely Majurossa ovat yleisiä, ja toisinaan sähköt katkaistaan yöajaksi.
Kaupungin talous pyörii palvelusektorin varassa. Vuonna 2007 Majuroon perustettiin kokeilumielessä tehdas, jossa valmistetaan kookosöljystä biodiseliä autojen, veneiden ja generaattorien käyttöön. Yhden biodisellitran valmistukseen tarvittiin tuolloin kopraa 6–10 kookospähkinästä.
93 % kaupungin väestöstä on marshallinsaarelaisia. Näkyviä vähemmistöjä edustavat filippiiniläiset, amerikkalaiset ja kiribatilaiset. Suurin osa asukkaista on kristittyjä. Muslimiväestöä edustavat erityisesti ahmadiyyat. Marshallinsaarten ensimmäinen moskeija avattiin Majuroon vuonna 2012.
Marshallinsaarten ainoat korkeakoulutusta tarjoavat instituutit, College of the Marshall Islands ja Etelä-Tyynenmeren yliopiston Majuron kampus, sijaitsevat Majurossa.
Santa Cruz de Tenerife

Santa Cruz de Tenerife on kaupunki Teneriffalla, Espanjalle kuuluvilla Kanariansaarilla. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki sekä Kanariansaarten itsehallintoalueen pääkaupunki yhdessä Gran Canarialla sijaitsevan Las Palmasin kanssa. Ennen vuotta 1723 saaren pääkaupunkina toimi lähellä sijaitseva San Cristóbal de La Laguna.
Kaupungin asukasluku oli 204 856 vuonna 2018. Se ei ole erityistä matkailualuetta, mutta sinne tehdään päiväretkiä.
Kaupunki on tunnettu vuosittain järjestettävistä karnevaaleistaan, jotka ovat maailman suurimpien joukossa. Santa Cruz de Tenerifessä on Auditorio de Tenerife, yksi tärkeimmistä modernin arkkitehtuurin rakennuksista.
Saiga (ase)

Saiga () on Kalašnikov-konsernin, Iževskissa, Udmurtiassa valmistama AK-47-rynnäkkökivääriin perustuva siviiliasemallisto, johon kuuluu itselataavaa kertatulta ampuvia kivääreitä ja haulikoita, jälkimmäisistä tunnetuimpana Saiga-12. 
Saiga-kivääreitä valmistetaan useissa metsästykseen soveltuvissa kaliipereissa ja myös muun muassa sotilas- ja viranomaiskaliipereina tunnetuksi tulleissa 7,62×39 mm ja .223 Rem (5,56×45) kaliipereissa. Viimeksi mainituissa kaliipereissa valmistettuja kiväärejä on muutettu Venäjän aselakien vuoksi niin, etteivät rynnäkkökiväärin lippaat sovi niihin ilman joko aseeseen tai lippaisiin tehtäviä muutoksia. Saigoja valmistetaan myös ulkonäöltään AK47-rynnäkkökiväärin kaltaisina, esimerkiksi Saiga M3 EXP-01 sekä myös muilla erimallisilla tukeilla varustettuina. Suomessa asetta on käytetty reserviläiskiväärinä.
Perinteisistä haulikoista ulkonäöltään ja rakenteeltaan poikkeavat Saiga-haulikot sopivat esimerkiksi practical- ja sra-ammuntaan sekä myös metsästykseen.
San Cristóbal de La Laguna

San Cristóbal de La Laguna eli lyhyemmin La Laguna on kaupunki Teneriffan itäosassa. Se oli Kanariansaarten pääkaupunkina vuoteen 1723 asti, jonka jälkeen pääkaupunkioikeudet sai läheinen Santa Cruz de Tenerife.
Kaupungissa on kaksi keskusta: yläkaupunki alkuperäisellä perustamispaikalla laguunin rannalla, ja huolellisesti ruutukaavaan suunniteltu alakaupunki. 
La Lagunan väkiluku oli 153 655 vuonna 2017. Se on Teneriffan saaren toiseksi suurin kaupunki. Kaupungin perusti vuonna 1496 Fernández de Lugo, joka oli Teneriffan valloittaja.
Kaupungin vanhimpiin kirkkoihin kuuluu "Iglesia de la Concepción" 1500-luvulta, myös San Cristóbal de La Lagunan katedraali sijaitsee kaupungissa. La Lagunan historiallinen keskusta liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1999. Sen suojelluista rakennuksista 361 on peräisin 1500–1700-luvuilta ja edustaa mudéjar-arkkitehtuuria. Noin sata suojeltua rakennusta on 1800-luvulta ja 170 on 1900-luvun alkupuolelta. La Laguna oli ensimmäisiä linnoittamattomia Espanjan siirtomaakaupunkeja, ja monia sen piirteitä toistettiin Amerikkaan rakennetuissa kaupungeissa.
La Lagunassa on myös yliopisto, joka vuonna 1792 perustettuna on Kanariansaarten vanhin yliopisto.
Teiden astrofysiikan observatorio sijaitsee La Lagunan kaupungissa.
Fikrət Əmirov

Fikrət Əmirov (22. marraskuuta 1922 – 20. helmikuuta 1984) oli azerbaidžanilainen klassisen musiikin säveltäjä, joka eli Neuvostoliiton aikakaudella. Oman maansa kansanmusiikki tuli hänelle tutuksi jo lapsena. Vuonna 1939 hän siirtyi opiskelemaan erääseen konservatorioon ja aloitti säveltämisenkin jo melko nuorena.
Əmirovin tunnetuimpiin teoksiin kuuluu muun muassa sinfonisia mugameja, oopperoita sekä baletteja.
Röntgentähtitiede

Röntgentähtitiede on havaitsevan tähtitieteen haara, jossa tutkitaan röntgensäteilyä tuottavia tähtitaivaan kohteita. Koska Maan ilmakehässä oleva vesi absorboi (imee itseensä) röntgensäteilyn, havaintoja varten instrumentit joudutaan nostamaan korkealle yläilmakehään ilmapallolla tai laukaisemaan havainnointilaite maata kiertävälle radalle.
Röntgensäteilyä syntyy hyvin kuumassa ja energisessä kaasussa. Merkittävimpiä röntgenalueella säteileviä kohteita ovat aktiiviset galaksien ytimet ("Active galactic nuclei", AGN), kaksoistähtijärjestelmät, joissa toinen osapuoli on kompaktitähti (valkoinen kääpiö, neutronitähti tai musta aukko) sekä supernovajäänteet.
Ensimmäiset röntgensäteet avaruudesta havaittiin 1940-luvulla ja samalla uusi ikkuna avaruuteen avautui. Vuonna 2016 röntgentaivasta tutkitaan rutiininomaisesti avaruudessa olevilla teleskoopeilla. Suurimpia näistä ovat Chandra ja XMM-Newton, jotka laukaistiin avaruuteen vuonna 1999. 2012 laukaistu NuSTAR on näihin verrattuna varsin pienikokoinen.
Tikari

Tikari on veitsen tapainen lyhyt, tavallisesti suora- ja kaksiteräinen kahvallinen pistoase. Puukosta tikari eroaa siten, että puukon terä on teroitettu vain toiselta laidaltaan.
Tikarin kahvassa on usein väistin. Sen tarkoitus on estää kättä liukumasta terään tai auttaa torjumaan esimerkiksi miekaniskua. Miekan terä liukuu tikarin terää myöten ja pysähtyy väistimeen. Miekkataistelijat käyttivät usein yhtaikaa sekä miekkaa (vahvemmassa kädessä) että tikaria (heikommassa kädessä).
Jaakko Stenros

Jaakko Stenros on roolipelitutkija ja toimii projektitutkijana Tampereen yliopiston hypermedialaboratoriossa.. Markus Montolan kanssa hän on vuonna 2004 toimittanut kirjan "Beyond Role and Play", jonka on kustantanut Ropecon ry. Toinen saman aiheinen samojen toimittajien teos on "Playground wolds: creating and evaluating experiences of role-playing games" (2008).
Stenros on toiminut Nöjesguidenin elokuvakriitikkona. Hän toimi myös larppaajien parhaita palkinneiden Linda-gaalojen toisena järjestäjänä.
Stenros sai 2011 yhdessä Markus Montolan kanssa Ropecon ry:n Kultainen Lohikäärme -elämäntyöpalkinnon.
Filippos V

Filippos V (, 238–179 eaa.) oli Makedonian kuningas 221–179 eaa. Hän oli Demetrios II:n poika ja kuului Antigonidien hallitsijasukuun. Isänsä kuollessa vuonna 230/229 eaa. Filippos oli vain yhdeksän vuotta vanha. Hänen serkkunsa Antigonos Doson toimi maan hallitsijana aina kuolemaansa asti vuonna 221/220 eaa. Filippos oli tällöin 18-vuotias.
Filippoksen hallituskauden aikana Makedonia taisteli Rooman valtakunnan kanssa Balkanin niemimaan herruudesta. Kynoskefalain taistelussa vuonna 197 eaa. roomalaiset kukistivat Filippoksen joukot perusteellisesti. Makedonia menetti Roomalle sodassa kärsimänsä tappion myötä kreikkalaiset alueensa, mutta Filippos sai pitää varsinaisen Makedonian. Rooman senaatti julisti vuonna 196 eaa. vapaiksi ja itsenäisiksi kaikki kreikkalaiset valtiot, jotka olivat aiemmin olleet kuningas Filippoksen alaisia. Filippoksen oli alistuttava Rooman senaatin päätöksiin napisematta. 
Filippos kuoli vuonna 179 eaa., ja hänen seuraajakseen tuli hänen vanhin poikansa Perseus, josta tuli Makedonian viimeinen kuningas.
Puerto de la Cruz

Puerto de la Cruz on kaupunki Orotavan laaksossa Teneriffan saaren pohjoisrannalla Santa Cruz de Tenerifen maakunnassa Kanariansaarilla Espanjassa. Puerto de la Cruz sijaitsee 37 kilometrin päässä saaren pääkaupungista Santa Cruz de Tenerifestä.
Puerto de la Cruzissa oli 31 804 asukasta vuonna 2008. Kaupungin pääelinkeino on turismi ja se on nykyään yksi Kanariansaarten suosituimpia matkakohteita. Ennen massaturismin aikoja kaupunki oli pieni kalastajakylä.
Historia.
Vuoteen 1772 saakka kaupunki oli nimeltään Puerto de la Orotava ('Orotavan satama') ja se oli läheisen Orotavan kylän hallinnassa. 
Puerto de la Orotava oli aluksi vain pieni kalastajakylä, joka kasvoi hiljalleen paikallisen kaupankäynnin, erityisesti sokerin ja viinin myynnin vilkastuessa. Kylästä tuli kuitenkin koko Teneriffan merkittävin satama v. 1706, kun siihen asti tärkein satama, Garachico, tuhoutui täysin tulivuorenpurkauksessa. 
Kun Puerto hiljalleen kasvoi ja kehittyi, se lopulta itsenäistyi hallinnollisesti Orotavasta ja sai nimekseen Puerto de la Cruz ('Cruzin satama', käännettynä 'ristin satama').
Juhlapyhiä.
Fiestas del Carmen (Carmenin juhlat).
Virgen del Carmenin ja San Telmon kulkue, jossa Carmen-neitsyen kuvia kantavat kaupungin kalastajat. Kulkueen aikana kalastajat imartelevat neitsyttä ja huutelevat tälle jopa flirttaileviakin kommentteja. Kulkue pysähtyy kalastajalaiturille ja jatkaa sieltä matkaansa käyden läpi koko kaupungin rannat.
Karnevaalit.
Teneriffan suuret karnevaalit järjestetään vuosittain helmikuussa, ja vaikka niiden päätapahtumat sijoittuvatkin pääkaupunkiin Santa Cruziin, myös Puerto de la Cruzissa juhlistetaan karnevaaliaikaa erilaisin tapahtumin ja juhlin ("fiestas").
San Andrés (Pyhä Andreas).
Pyhän Andreaksen päivän (29. marraskuuta) aattoa juhlitaan Puerto de la Cruzin lisäksi myös muualla Teneriffan pohjoisosissa. Traditioihin kuuluu mm. paahdettujen kastanjoiden ja suolaisen kalan syöminen tyypillisen kanarialaisen "mojo"-kastikkeen sekä "gofio"-jauhoseoksen kera.
Zilog Z80

Zilog Z80A on Zilogin valmistama 8-bittinen mikroprosessori, joka tuli markkinoille vuonna 1976. Se on binääriyhteensopiva Intelin 8080:n kanssa mutta sisältää runsaasti laajennuksia mm. käskykantaan. Z80 oli ominaisuuksiensa ja edullisuutensa vuoksi aikansa suosituimpia mikroprosessoreita, ja sitä käyttivät mm. MSX, Spectravideo, Amstrad CPC, ZX Spectrum, Nintendo Game Boy, Commodore 128, useimmat CP/M-koneet sekä monet Texas Instrumentsin graafiset laskimet.
Ensimmäinen etukäteen ohjelmoiduille äänenväreille muistitilaa tarjonnut syntetisaattori Sequential Circuits Prophet 5 perustuu Z80-prosessoriin.
Moog Source -syntetisaattorin ohjaus ja ohjelmointi pohjautuu myös tähän prosessoriin.
Suorittimen aritmeettis-looginen yksikkö on 4-bittinen.
Historia.
Z80:n suunnittelivat Inteliltä lähteneet Zilogin perustajat Federico Faggin ja Ralph Ungermann sekä Masatoshi Shima. Tavoitteena oli kehittää Intel 8080:n kanssa yhteensopiva mutta sitä nopeampi suoritin.
Kannas

Kannas on kapea maakaistale, joka erottaa kahta vesialuetta ja yhdistää toisiinsa kaksi laajempaa maa-aluetta. Kannakset ovat usein strategisesti merkittäviä paikkoja kaupan, kulttuurivaihdon ja sodankäynnin kannalta. Kannakselle rakennettu satama tai sen läpi kaivettu kanava voi toimia maitse ja vesitse käytävän kaupan solmukohtana.
Merkittävä kannas on Panaman kannas, joka erottaa toisistaan Atlantin valtameren ja Tyynen valtameren sekä yhdistää toisiinsa Pohjois- ja Etelä-Amerikan mantereet. Kannaksen poikki on rakennettu Panaman kanava, joka on tärkeä kauppareitti. Kannaksille rakennettuja kaupunkeja ovat muun muassa Seattlen ja Madisonin kaupungit Yhdysvalloissa.
Hiekkakannas ("tombolo") on kannas, joka on muodostunut vähitellen hiekan kerääntyessä saaren ja mantereen väliselle alueelle. Tunnettu hiekkakannas on Gibraltarinvuoren ja Pyreneiden niemimaan toisiinsa yhdistävä kannas, joka sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla Välimeren sisäänkäynnillä. Toinen esimerkki hiekkakannaksesta on Mount Maunganuin kaupunki Uudessa-Seelannissa. Siellä kannas yhdistää Pohjoissaaren Mauao-nimiseen sammuneeseen tulivuoreen. 
Suomessa on paljon järvikannaksia, joista useimmat koostuvat soraharjuista. Ne ovat syntyneet jääkauden jälkeen mannerjään vetäytyessä. Erisnimenä sana kannas viittaa Karjalankannakseen varsinkin toisen maailmansodan aikaa käsittelevissä suomalaisissa lähteissä, kun sekaantumisen vaaraa muihin kannaksiin ei ole.
Vladimir Petrov

Vladimir Vladimirovitš Petrov (, 30. kesäkuuta 1947 Krasnogorsk, Moskovan alue, Neuvostoliitto – 28. helmikuuta 2017) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija.
Petrov tuli tunnetuksi kuuluisassa Mihailov–Petrov–Harlamov-hyökkäysketjussa ”troikassa”. Hän oli ketjun keskushyökkääjä. Hän edusti armeijan seuroja TsSKA:ta ja Krylja Sovetovia (Neuvostosiivet). Neuvostoliiton mestaruuksia on 11 vuosilta 1968, 1970–1973, 1975, 1977–1981. Hän voitti yhdeksän maailmanmestaruutta vuosina 1969–1971, 1973–1975, 1978–1979 ja 1981 sekä olympiakultaa vuosina 1972 ja 1976. Neuvostoliiton urheilumestari vuonna 1969. Hän teki 189 maalia 281 maaottelussa. Hän on Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueen tehotilaston 4. sijalla. 1990-luvulla Petrov toimi Venäjän jääkiekkoliiton puheenjohtajana.
Pelaajana.
Pelaajana Petrov oli pelinrakentaja. Hänellä oli nopeat ja tarkat pelinavaukset. Petrov oli kahden suunnan hyökkääjä, pystyi hyökkäämään ja puolustamaan hyvin. Hän oli voimakasrakenteinen pelaaja ja pystyi pelaamaan fyysisesti kovaa peliä. Hän syötti tarkasti laitureilleen luoden hyviä maalintekopaikkoja. Hän oli huipputaitoinen 1 vastaan 1 tilanteissa. Hänellä oli erikoisen voimakas, tarkka lyöntilaukaus ja oikean puolen pelaajana hän oli vaikea puolustettava. Petrov oli kuuluisa jäähyntappaja, hän pystyi hyvin suojaamaan kiekkoa. Hän oli erittäin hyvä ylivoimapelaaja.
Demetrios II

Demetrios II (, ) oli Makedonian kuningas vuosina 239–229 eaa. Hän oli Antigonos Gonataksen poika ja kuului Antigonidien hallitsijasukuun. 
Jo isänsä aikana hän kunnostautui lyömällä Epeiroksen kuninkaan Aleksanteri II:n. Kun hän nousi valtaistuimelle vuonna 239 eaa. häntä vastaan nousivat Akhaian ja Aitolian liitot. Hänen onnistui kuitenkin lyödä kummatkin liitot ja riistää Boiotia niiden hallinnasta.
Demetrios joutui myös puolustamaan Makedoniaa dardaneja vastaan. Hän kuoli pian kärsittyään raskaan tappion heitä vastaan. Hänen ja Khryseisin poika Filippos oli vielä vasta lapsi ja hallitsijaksi tuli Antigonos III. 
Demetrioksella oli useampiakin vaimoja: Antiokhos I:n tytär Stratonike, Epeiroksen Aleksanterin tytär Fthia ja serkkunsa Aleksanterin leski Nikaia.
Irina Krohn

Irina Kaarina Krohn (s. 10. heinäkuuta 1962 Helsinki) on suomalainen kulttuurivaikuttaja ja Vihreän liiton poliitikko. Hän toimi Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajana 2006–2016 ja on entinen kansanedustaja ja Helsingin kaupunginvaltuutettu. 
Politiikka.
Krohn nousi kansanedustajaksi vuoden 1995 eduskuntavaaleissa, ohi Vihreän liiton puheenjohtajan Pekka Haaviston. Hänet valittiin uudelleen 1999 ja 2003, ja hän oli vihreiden eduskuntaryhmän ensimmäinen varapuheenjohtaja 2005-2006. Hän erosi eduskunnasta siirtyessään toisiin tehtäviin 31.7.2006. Helsingin kaupunginvaltuustoon hänet valittiin 1993.
Krohnin vuonna 1998 tekemä lakialoite johti lakiin vaalirahoituksen julkisuudesta. Krohn on toiminut Inkerikeskus ry:n hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 2005 hän vaati tehtäväksi selvitystä Neuvostoliittoon 1944–1945 palautettujen inkeriläisten kohtaloista.
Kulttuurivaikuttaja.
Krohn on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri (dramaturgia). Ennen kansanedustajuuttaan hän työskenteli teatteriohjaajana ja kolumnistina. 1980-luvun lopussa Krohn vaikutti Helsingin Kellariteatterissa. Teatterikorkeakoulun kiistoissa hän tuli julkisuuteen Jussi Parviaisen tukijana. Vuonna 2001 Krohnilta ilmestyi kirja "Tottelematta paras".
Krohn siirtyi eduskunnasta Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajaksi kesällä 2006 kesken vaalikauden. Krohn valittiin toiselle toimitusjohtajan viisivuotiskaudelle 2011, hänen toimitusjohtajakaudet tulivat täyteen heinäkuussa 2016. Vuodesta 2007 Krohn kuului Innovaatioyliopisto-hankkeen johtoryhmään.
Yksityiselämä.
Irina Krohnin isä on professori Kai Krohn. Hänen sisaruksiaan ovat lääkäri-poliitikko Minerva Krohn, teatteriohjaaja Katja Krohn ja Suomen Antifasistisen Komitean SAFKAn perustajajäsen Petri Krohn. Hänen pikkuserkkujaan ovat näyttelijät Sanna Fransman ja Kristo Salminen sekä Kulttuurivihkojen päätoimittaja Elias Krohn. Irina Krohnilla on Frida-niminen tytär ja oli Rudolf-niminen poika, joka kuoli vuonna 2016 vain 22-vuotiaana harvinaiseen geenimutaatioon.
Kiila

Kiila on käyttötarkoituksensa mukaan yleensä puusta, luusta, metallista tai muovista valmistettu poikkileikkaukseltaan teräväkärkisen kolmion muotoinen työkalu tai myös rakenteen osa esimerkiksi kirveen varressa. Kiilaa käytetään apuna halkaisuun, levittämiseen, nostamiseen, tukemiseen tai kiinnittämiseen. Kiilaa voidaan iskeä vasaralla, lekalla tai koneellisesti.
Kiila on yksi fysiikassa määritellyistä yksinkertaisista koneista. Se on eräänlainen kaltevan tason periaatteen sovellutus: ohut ja pitkä kiila muuntaa kiilan päähän kohdistuvan voiman moninkertaiseksi poikkisuuntaiseksi puristusvoimaksi. Kiiloja ovat myös esimerkiksi veitset, puukot ja kirveiden terät.
Konetekniikassa kiilalla tarkoitetaan yleensä akselikiilaa, joka estää akselin ja siihen liitetyn kappaleen pyörimisliikkeen toistensa suhteen kiilaliitoksen avulla. Kiilan avulla esimerkiksi hammaspyörä ja akseli pyörivät yhdessä.
David Prowse

 
David Prowse (1. heinäkuuta 1935 Bristol – 28. marraskuuta 2020) oli englantilainen kehonrakentaja, painonnostaja ja näyttelijä. Hänet tunnettiin roolistaan Darth Vaderin näyttelijänä alkuperäisessä "Tähtien sota" -elokuvatrilogiassa, joskin hahmon ääninäyttelijänä toimi Prowsen sijaan James Earl Jones ja hahmoa ilman kypärää näytteli Sebastian Shaw. Prowse omisti kuntosalin Lontoossa. Hänellä oli vaimo ja kolme lasta.
David Prowse voitti kilpaurallaan kolmesti painonnoston raskaassa sarjassa Britannian-mestaruuden. Hän edusti Englantia vuoden 1962 Kansainyhteisön kisoissa.
Prowsen ensimmäinen elokuva oli James Bond -satiiri "Casino Royale" (1967), missä hän näytteli Frankensteinin hirviötä. Prowse oli saanut roolin lähinnä kokonsa ansiosta, mutta se innoitti häntä jatkamaan uraa näyttelijänä. Frankensteini hirviötä hän näytteli uudestaan kahdessa Hammerin kauhuelokuvassa, "The Horror of Frankensteinissa" (1970) ja elokuvassa "Frankenstein ja vampyyrin kosto" (1974).
Prowse näytteli "Kellopeliappelsiinissa" (1971) henkivartijaa, ja televisiossa hän oli muun muassa minotauros "Doctor Who" -sarjan jaksossa. Ohjaaja George Lucas huomasi Prowsen "Kellopeliappelsiinista" ja kutsui tämän "Tähtien sodan" koe-esiintymisiin. Hänelle ajateltiin joko Darth Vaderin tai Chewbaccan roolia.
Prowse kertoi myöhemmin, että hän otti vastaan Darth Vaderin roolin, koska ”pahat tyypit muistetaan aina paremmin”. Prowse näytteli hahmoa kolmessa elokuvassa, alkuperäisessä elokuvassa, "Imperiumin vastaiskussa" ja "Jedin paluussa". Prowsen lounaisenglantilainen murre ei kuitenkaan sopinut Darth Vaderin uhkaavalle hahmolle, joten hahmoa ääninäytteli James Earl Jones. "Tähtien sodan" suosion seurauksena Prowsekin kiersi lähes 40 vuoden ajan erilaisissa fanitapahtumissa. Huhujen mukaan hän ajautui Lucasin kanssa niin pahoihin erimielisyyksiin, että Lucas kielsi vuonna 2010 Prowsea osallistumasta virallisiin tapahtumiin.
Prowsen itsensä mukaan hänen paras roolinsa oli niin sanottu Green Cross Code -mies, joka oli Britannian liikenneturvallisuuden kasvot yli kymmenen vuoden ajan. Green Cross Code -mies oli supersankari, joka oli pukeutunut vihreä-valkoiseen asusteeseen. Hahmon iskulause oli ”Stop, look and listen” (”Pysähdy, katso ja kuuntele”).
Prowse kuoli koronavirukseen 85-vuotiaana 28. marraskuuta 2020. Ennen kuolemaansa hän oli sairastanut myös Alzheimerin tautia.
Hylsy

Hylsy on tuliaseissa käytetty, tavallisimmin metallista valmistettu ruutipanoksen sisältävä patruunan osa.
Hylsy yhdistää nallin, luodin ja ruutipanoksen yhdeksi kokonaisuudeksi, patruunaksi sekä toimii laukaustapahtuman aikana aseen lukon tiivisteenä, estäen ruutikaasun karkaamisen piipun tai putken peräpään kautta. Tämän lisäksi hylsy, joka yhdistää lataamiseen tarvittavat komponentit patruunaksi, helpottaa ja nopeuttaa aseen lataamista sekä suojelee ruutia kosteudelta ym. sään vaikutuksilta.
Jako.
Hylsyt voidaan jakaa pienikaliiperisten aseiden hylsyihin ja tykkien hylsyihin.
Pienikaliiperisten aseiden hylsy on aina patruunahylsy, joka liittää ammuksen, ruutipanoksen ja nallin yhdeksi kokonaisuudeksi: patruunaksi.
Tykkien hylsyt jaetaan patruuna- ja kartussihylsyihin. Tykin patruunahylsyn toimintaperiaate on sama kuin pienikaliiperisten aseiden hylsyjen ja niitä käytetään etupäässä kevyiden kanuunoiden, panssarivaunukanuunoiden ja konetykkien patruunoissa korkeintaan 155 mm kaliiperiin asti. Myös rekyylittömien aseiden hylsyt ovat patruunahylsyjä, mutta ne ovat rei'itettyjä, eivätkä tiivistä putken takapäätä.
Kartussihylsy on ammuksesta erillinen hylsy, jonka tehtävänä on liittää ruutipanos ja nalli yhdeksi kokonaisuudeksi ja toimia putken takapään tiivisteenä. Kartussihylsyjä käytetään yleensä yli 100 mm kenttätykeissä, sekä joissakin panssarivaunukanuunoissa.
Patruunahylsyt voidaan jakaa kannan muodon perusteella ura-, laippa- ja vahvike- eli vyökantaisiin hylsyihin. Näiden lisäksi on olemassa kaksi suhteellisen harvinaista hylsynkannan muotoa: kavennettu urakanta ja puolilaippakanta.
Valmistus.
Hylsyjen valmistus on pitkälle automatisoitua, mutta silti hylsy on muihin patruunan osiin verrattuna kallis, ja siksi niitä käytetään kilpa- ja metsästyskäytössä uudelleen lukuisia kertoja. Tarkkuusammunnassa, esimerkiksi nk. kasa-ammunnassa, itselataajat saavuttavat parhaat tulokset omassa aseessa aiemmin käytettyjä hylsyjä itse jälleenladaten.
Hylsyt on yleensä valmistettu syvävetämällä ja sorvaamalla messinkiseoksesta ( tavallisimmin Ms 90 ) tai teräksestä. Haulikon patruunoiden hylsyt voidaan valmistaa pahvista tai muovista mutta kannan osalta messinkisinä tai kokonaan muovisina tai messinkisinä. Erityisesti panssarivaunutykeissä käytetään ruutipohjaisista aineista tai räjähdysaineella kyllästetystä pahvista valmistettuja palavia hylsyjä, joissa on metallinen kantaosa. Palava hylsy keventää jo ennestään raskaita laukauksia ja vähentää tyhjien hylsyjen sijoitteluun tai poistamiseen liittyviä ongelmia.
Mitch Mitchell

John ”Mitch” Mitchell (9. heinäkuuta 1947 Ealing, Lontoo – 12. marraskuuta 2008 Portland, Oregon) oli englantilainen rockmuusikko, joka muistetaan parhaiten The Jimi Hendrix Experiencen rumpalina.
Alun perin lapsinäyttelijänä mainetta saanut Mitchell ryhtyi jazz- ja rhythm and blues -rumpaliksi soittaen muun muassa yhtyeissä Riot Squad ja Georgie Fame &amp; The Blue Flames. Vuoden 1966 syksyllä hänelle tarjottiin paikkaa vasta perustetussa The Jimi Hendrix Experiencessä. Mitchellin ketterä ja omaperäinen rumputyöskentely vaikutti merkittävästi yhtyeen ainutlaatuisen soundin muotoutumiseen. Mitchelliä pidetäänkin yhtenä oman sukupolvensa parhaista rockrumpaleista ja yhtenä fuusiotyylin edelläkävijöistä.
Mitchell työskenteli Hendrixin kanssa aina vuoden 1969 syksyyn, jolloin tämä siirtyi Band of Gypsys -kokoonpanoon. Mitchell palasi Britanniaan, jossa hän suunnitteli uutta yhtyettä Cream-basisti Jack Brucen ja kitarataituri Larry Coryellin kanssa. Nimeä Jack Bruce And Friends käyttäen tämä kokoonpano teki lyhyen kiertueen Britanniassa, mutta ei ehtinyt levyttää (mikäli bootleg-julkaisuja ei lasketa). Hendrix näet kutsui Mitchellin takaisin jo seuraavan vuoden alkupuolella. Mitchell säesti Hendrixiä tämän kiertueilla vuonna 1970 ja osallistui kitaristin neljännen studioalbumin äänityksiin. Yhteistyö katkesi Hendrixin kuoltua saman vuoden syyskuussa.
Hendrixin kuoltua myös tekeillä ollut tupla-albumi jäi kesken. Tuottaja Eddie Kramerin kanssa Mitchell kokosi levylle aiotusta materiaalista valikoiman nimeltä "The Cry of Love" (1971) suorittaen joitakin uusia miksauksia ja äänityksiä. Materiaali on julkaistu myös levyllä "First Rays of the New Rising Sun" (1997).
Mitchellin muusikonura ei enää lähtenyt kunnolla lentoon. Mitchell perusti Iron Butterflyssa soittaneen kitaristi Mike Pineran kanssa Ramatam-nimisen yhtyeen. Yhtyeen muut jäsenet olivat kitaristi April Lawton, kosketinsoittaja Tommy Sullivan ja basisti Russ Smith. Ramatamin debyyttialbumin ilmestyttyä vuonna 1972 Mitchell erosi yhtyeestä eikä enää liittynyt uuteen. Tämän jälkeen hän teki satunnaisesti töitä studiomuusikkona. 
Vuonna 1990 ilmestyi Mitchellin muistelmateos "Inside the Experience". 1990-luvulta lähtien Mitchell teki yhteistyötä Jimi Hendrixin perikunnan kanssa ja esiintyi erilaisissa Hendrix-muistokonserteissa.
Mitchell kuoli 61-vuotiaana 12. marraskuuta 2008 Jimi Hendrixin muistoksi järjestetyn Experience Hendrix -kiertueen viimeisellä paikkakunnalla Portlandissa, Oregonissa.
Valeri Harlamov

Valeri Borisovitš Harlamov (, 14. tammikuuta 1948 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 27. elokuuta 1981 Solnetšnogorsk, Moskovan alue, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja kahdeksankertainen maailmanmestari. Harlamov teki yhteensä 193 maalia 292 A-maaottelussa. Hän on myös Neuvostoliiton olympiahistorian eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja.
Kansainvälinen Jääkiekkoliitto nimesi Harlamovin vuosisadan tähdistökentälliseen vuonna 2008. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän muodosti pelätyn hyökkäysketjun yhdessä Boris Mihailovin ja Vladimir Petrovin kanssa.
Harlamov teki kansainvälisen läpimurtonsa viimeistään vuoden 1972 Summit Series -sarjassa Kanadaa vastaan. Ensimmäisessä kohtaamisessa hän oli kentän paras pelaaja. Kuudennessa pelissä Bobby Clarke huitaisi mailalla Harlamovia nilkkaan, ja monet ovat arvelleet tämän kääntäneen tiukan kahdeksanosaisen sarjan lopullisesti Kanadalle. Vuoden 1976 ensimmäiseen Kanada-cupiin hän ei voinut osallistua loukkaantumisen takia.
Harlamov edusti koko seurajoukkueuransa armeijan joukkuetta, Moskovan TsSKA:ta, kuten useat muutkin Neuvostoliiton huippupelaajat. 
Valeri Harlamov kuoli auto-onnettomuudessa 27. elokuuta 1981.
Muuta.
Venäläiset tähtipelaajat Ilja Kovaltšuk ja Jevgeni Malkin ovat pelanneet numeroilla 17 ja 71 (käänteinen 17) Valeri Harlamovin kunniaksi.
Harlamovin mukaan on nimetty yksi KHL-liigan neljästä divisioonasta.
Alfred Suuri

Alfred Suuri (; s. 849? Wantage – 26. lokakuuta 899?) oli anglosaksien kuningas, joka hallitsi Wessexiä vuosina 871–899. Hän on tunnettu valtakuntansa puolustamisesta tanskalaisia viikinkejä vastaan ja on Knuut Suuren ohella ainoa Englannin monarkki, joka sai lisänimen ”Suuri”. Hän oli myös ensimmäinen Wessexin kuningas, joka nimesi itsensä Englannin kuninkaaksi.
Wessexin kuninkaana.
Alfred oli Wessexin kuninkaan Ethelwulfin viides poika. Aethelwulf kuoli vuonna 858 ja häntä valtaistuimelle seuranneiden Alfredin isoveljien Ethelbaldin ja Ethelbertin hallintokausilta Alfredin tekemisistä ei ole säilynyt tietoja. Alfredin julkinen elämä alkoi 866, jolloin valtaan astui neljäs veli Ethelred. Vuonna 870 viikingit hyökkäsivät viimeisen anglosaksien kuningaskunnan, Wessexin kimppuun. Seuraavana vuonna käytiin tanskalaisten ja Alfredin johtamien joukkojen välillä kaikkiaan yhdeksän taistelua, joista kahden aika tai paikka ei ole tiedossa. Huhtikuussa 871 Ethelred kuoli, ja Alfred nousi Wessexin kuninkaaksi. Vuoden lopussa saavutettiin epävakaa rauha viikinkien kanssa.
Englannin kuninkaaksi.
Wessex säilyi koskemattomana vuoteen 878 asti. Alkuvuodesta viikinkien kuningas Guthrum valloitti Chippenhamin Wiltshiressä ja käytti sitä tukikohtanaan, josta hyökätä Wessexin kimppuun. Chippenhamissa Alfred oli ollut viettämässä joulua. Yllätettynä Alfred pakeni pienen joukon kanssa metsän läpi nummelle Athelneyhin, Somersetiin. Siellä hän piileskeli kolmen kuukauden ajan.
Pääsiäisen jälkeen, koottuaan armeijan uskollisista aatelisista, yhteenottoon hyvin valmistautunut Alfred löi Guthrumin toukokuussa Edingtonin taistelussa. Tanskalaiset antautuivat ja Guthrum sekä 29 hänen päällikköään velvoitettiin ottamaan kaste ja kääntymään kristinuskoon.
Muodollisen rauhan myötä Englanti jaettiin kahteen osaan. Alfredin hallintaan tuli etelä- ja länsiosat ja viikingeille pohjois- ja itäosat, joita kutsuttiin nimellä danelagen (Danelaw). Hopeapennyssä hänen arvonimekseen oli annettu "Rex Anglor[um]", ”Englannin kuningas”.
Kuninkaana.
Itä-Anglian viikingit alkoivat hyökkäillä vuoden 885 tienoilla, jota seurasi se, että Alfred valloitti Lontoon 885 tai 886. Mahdollisesti tällöin solmittiin rauhansopimus Englannin jakamisesta, joka tunnetaan Alfredin ja Guthrumin rauhana.
Oppineena miehenä Alfred kokosi lakeja, perusti kouluja ja käännätti latinalaisia kirjoja. Hänen aloitteestaan norjalainen Ottar teki retken pitkin Jäämeren rannikkoa Vienanmerelle asti ja slesvigiläinen Wulfston Suomenlahdelle.
Alfred aloitti suojattujen kaupunkien eli "burhien" rakentamisen ympäri eteläisen Englannin. Hän antoi uudisasukkaille maapalstoja sitä vastaan, että levottomina aikoina nämä kokoontuivat puolustamaan linnoitusta.
Kuollessaan Alfred hallitsi voimakasta Wessexia ja oli myös Mercian lääninherrana. Hänet haudattiin Winchesteriin.
Ali pašša

Ali pašša eli Ali pašša Tepelenë (; n. 1744–1822) oli kreikkalaisten kaupunkien Tríkalan ja Ioánninan hallitsija vuosista 1787 ja 1778 alkaen. Kaupungin mukaan häntä kutsutaan Janinan leijonaksi. Vuodesta 1803 hän käytti arvonimeä Rumelian maaherra ja 1807 hän hallitsi Osmanien valtakunnasta riippumattomana Albaniaa, Epeirosta, Thessaliaa ja eteläistä Makedoniaa. Hän päätyi sodan jälkeen turkkilaisten käsiin ja hänet murhattiin.
Alun perin hän oli albanialainen rikollinen. Hän tuli tunnetuksi länsimaisten kirjailijoiden matkakertomusten kautta, sillä esimerkiksi lordi Byron vieraili usein hänen hovissaan Ioánninassa. Kertomus Ali paššan syrjäyttämisestä esiintyy Alexandre Dumas vanhemman romaanissa "Monte-Criston kreivi", jossa Ali paššan tytär Haydée esiintyy kreivin orjana ja kostaa isänsä pettäjälle.
Bourbon (suku)

Bourbon on ranskalaisesta kapetingien suvusta lähtöisin oleva suku, joka on hallinnut useassa Euroopan valtiossa: Ranskassa 1589–1830, Espanjassa vuodesta 1700 nykypäivään, Molempain Sisiliain kuningaskunnassa 1816–1860 ja Parman herttuakunnassa 1748–1859.
Historia.
Bourbonin suvun perusti vuonna 1272 Robert Clermontilainen, Ranskan kuningas Ludvig IX:n poika, naidessaan Beatrix Bourbonilaisen, Bourbonin perijättären. Bourbon oli Bourbonnaisin hallintopaikka Keski-Ranskassa. Robertin poika Louis oli Bourbonin ensimmäinen herttua vuosina 1327–1342, mutta arvonimi sammui vuonna 1527 herttua Charles III:n kuoltua. Bourbon-Vendôme-sukuhaara alkoi vuonna 1548, kun herttua Charles Vendômelaisen poika Anton Bourbonilainen meni naimisiin Navarran kuningas Henrik II:n tytär Jeanne d’Albret’n kanssa. Liitto toi Bourbonin suvulle paljon maata Etelä-Ranskasta. Vuonna 1555 Jeannesta tuli Navarran kuningatar.
Antonin ja Jeannen poika Henri nousi ensimmäisenä Bourbonina Ranskan valtaistuimelle vuonna 1589 hallitsijanimellä Henrik IV, kun Henrik III oli kuollut ilman miespuolisia perillisiä. Henrik IV:stä polveutuivat kaikki myöhemmät Ranskan kuninkaat: Ludvig XIII, Ludvig XIV, Ludvig XV, Ludvig XVI, Ludvig XVII, Ludvig XVIII ja Kaarle X.
Espanjassa Bourbonit nousivat valtaan vuonna 1700, kun lapseton Habsburg-kuningas Kaarle II kuoli. Ensimmäinen Bourbon-kuningas Filip V oli Ranskan kuningas Ludvig XIV:n lapsenlapsi. Häntä seurasivat Ludvig I, Ferdinand VI, Kaarle III, Kaarle IV, Ferdinand VI, Isabella II, Alfonso XII, Alfonso XIII, Juan Carlos I sekä Felipe VI, Espanjan nykyinen kuningas.
Napolissa ja Sisiliassa Kaarle III:n poika Ferdinand nousi valtaistuimelle vuonna 1759. Ferdinand I palautti Molempain Sisiliain kuningashuoneen, joka säilyi Bourbonien vallassa vuoteen 1860 saakka, kunnes se yhdistettiin Italiaan. Bourbon-kuninkaat olivat Ferdinand I, Frans I, Ferdinand II ja Frans II.
Parman herttuakunnan valtaistuimelle ensimmäisenä Bourbonina nousi Kaarle I vuonna 1731. Hän oli Espanjan kuningas Filip V:n poika. Bourbonit olivat Parman herttuoita vuoteen 1859 saakka, kunnes herttua Robert syrjäytettiin ja herttuakunta yhdistettiin Italiaan.
Eulerin polku

Eulerin polku on suunnatussa tai suuntaamattomassa graafissa oleva polku, joka kulkee graafin jokaisen kaaren kautta täsmälleen kerran. Jos Eulerin polku palaa lopuksi takaisin lähtösolmuun, se on Eulerin kierros. Käsitteet on tehnyt tunnetuksi sveitsiläinen matemaatikko Leonhard Euler, joka ratkaisi vuonna 1736 kuuluisan Königsbergin siltaongelman.
Välttämätön ehto Eulerin kierrokselle on jokaisen solmun asteen parillisuus. Graafissa on Eulerin polku, jos siinä on Eulerin kierros, tai jos täsmälleen kahden solmun aste on pariton. Lisäksi graafin tulee olla yhtenäinen. Königsbergin siltojen graafissa on neljä paritonasteista solmua, joten siitä ei löydy Eulerin polkua. 
Eulerin polun konstruointi.
Oletetaan, että meillä on yhtenäinen graafi, jossa on korkeintaan kaksi paritonasteista solmua. Voimme löytää "Fleuryn algoritmilla" graafista Eulerin polun. Aloitamme polun paritonasteisesta solmusta, tai mielivaltaisesta solmusta mikäli graafissa ei ole paritonasteisia solmuja. Jokaisella askeleella liikumme solmusta toiseen siten, että valitun kaaren poistaminen ei tee graafin jäljellä olevista kaarien joukosta epäyhtenäistä. Sen jälkeen poistamme kyseisen kaaren graafista. Lopussa olemme käyneet läpi kaikki kaaret, ja niiden poistamisjärjestys antaa Eulerin polun. 
Sovelluksia.
Eulerin polkuja käytetään bioinformatiikassa dna-ketjujen rakentamisessa.
Boris Mihailov

Boris Petrovitš Mihailov (, s. 6. lokakuuta 1944 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen jääkiekkoilija.
Hän oli kuuluisan Mihailov–Petrov–Harlamov-ketjun oikea laitahyökkääjä. Hän voitti jääkiekon olympiakultaa vuosien 1972 ja 1976 talviolympialaisissa sekä olympiahopeaa 1980. Hän voitti kahdeksan maailmanmestaruutta, vuosina 1969–1971, 1973–1975 ja 1978–1979, sekä Neuvostoliiton mestaruuden 11 kertaa, vuosina 1968, 1970–73, 1975 ja 1977–1981. Mihailov teki Neuvostoliiton maajoukkueessa 207 maalia 288 maaottelussa. Hän on Neuvostoliiton maajoukkueen tehotilaston 2. sijalla. Mihailov edusti Moskovan TsSKA:ta ja Lokomotiv Jaroslavlia. Neuvostoliiton liigassa hän teki 472 maalia 572 ottelussa.
Pelaajana Mihailov tuli tunnetuksi ”likaisesta työstään” maalin edessä. Hän oli niin sanottu "luukkumies", joka latoi maalivahdista kimmonneet kiekot eli reboundit maaliin.
Valmentajana.
Mihailov on myöhemmin toiminut Venäjän jääkiekkomaajoukkueen valmentajana vuoden 1993 MM-kisoissa saavuttaen MM-kultaa, vuoden 2002 MM-kisoissa saavuttaen MM-hopeaa ja vuonna 2005 saavuttaen MM-pronssia.
Kelttiläiset kielet

Kelttiläiset kielet ovat indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Niiden oletetaan kehittyneen kelttiläisestä kantakielestä eli kantakeltistä. Kelttiläisiä kieliä on aikoinaan puhuttu laajalti Euroopassa, mutta nykyisin niitä puhutaan vain osissa Britteinsaaria ja Ranskan Bretagnessa. Lisäksi niillä on puhujia kelttiläisten kielien puhuja-alueilta lähteneiden siirtolaisten joukossa esimerkiksi Kanadassa ja Argentiinassa. Kaikilla näillä alueilla kelttiläiset kielet ovat vähemmistökieliä. Nykyiset alueet, joilla puhutaan kelttiläisiä kieliä, kuuluvat niin sanottuihin kelttiläisiin maihin. Kelttiläisen kieliryhmän nimesi Edward Lhuyd vuonna 1707.
Luokittelu.
Kelttiläiset kielet jaetaan puhuma-alueiden perusteella saari- ja mannerkieliin. Saarikielet jaetaan edelleen goideelisiin ja britannisiin kieliin. Näitä kutsutaan myös "Q-kelttiläisiksi" ja "P-kelttiläisiksi" kieliksi, sillä goideeliset kielet suosivat q-äännettä tiettyjen sanojen alussa siinä, kun britanniset kielet suosivat p-äännettä.
Saarikielet.
Saarikieliä puhutaan Britteinsaarilla ja Bretagnen niemimaalla Ranskassa. Moni niistä on säilynyt elävänä nykyaikaan asti, ja joitain kuolleita kieliä on elvytetty.
Britanniset kielet.
Piktin kieli on myös joskus sijoitettu tähän joukkoon.
Mannerkielet.
Mannerkielet kuolivat jo yli tuhat vuotta sitten, mutta niistä on säilynyt kaiverruksia. Nykyisin tunnetut mannerkielet voidaan jakaa viiteen luokkaan:
Lusitanian kieli on myös joskus sijoitettu tähän joukkoon.
Piirteet.
Vaikka eri kelttiläisten kielten välillä on paikoitellen suuriakin eroja, niillä on monia yhteisiä piirteitä
Penisilliinit

Penisilliini on beetalaktaamiryhmään kuuluva antibiootti. Sen vaikutusmekanismina on muiden beetalaktaamien tapaan bakteerin soluseinän rakentamisessa tarvittavan peptidoglykaanin synteesin esto. Penisilliiniä käytetään sille alttiiden, yleensä grampositiivisten bakteerien aiheuttamien sairauksien hoidossa. 
Termi "penisilliini" voi viitata moneen eri markkinoilla olevaan penisilliiniyhdisteeseen tai yhdisteistä valmistettuun antibioottivalmisteeseen. Penisilliini tarkoittaa kuitenkin useimmiten jompaakumpaa kahdesta seuraavasta valmisteesta. Bentsyylipenisilliini eli "G-penisilliini" on parenteraalisesti annosteltava penisilliini, joka imeytyy huonosti suun kautta otettaessa. Fenoksimetyylipenisilliini eli "V-penisilliini" kestää mahahappoa hyvin, joten se voidaan annostella suun kautta.
Historia.
Penisilliini löydettiin alun perin eristämällä sitä "Penicillium chrysogenum" -homesienestä (aikaisemmin "Penicillium notatum"). Aineen antibioottisen vaikutuksen huomasi ensimmäisenä vuonna 1896 ranskalainen lääketieteen opiskelija Ernest Duchesne, joka teki aiheesta väitöskirjan vuonna 1897. Lääkkeeksi penisilliini löysi tiensä vasta Alexander Flemingin huomattua saman ilmiön vuonna 1928. Fleming teki homeviljelmillä alustavia kokeita, mutta penisilliiniä ei vielä tuolloin osattu eristää ja puhdistaa. 
Vuonna 1939 Oxfordin yliopistossa aloitettiin tutkimukset, joissa penisilliinin teho eliössä osoitettiin ensin eläinkokeilla ja vuonna 1941 kliinisissä tutkimuksissa. Avainhenkilöt tutkimuksissa olivat australialainen patologi Howard Florey ja saksalaissyntyinen kemisti Ernst Boris Chain. Vuonna 1940 brittiläinen tutkija Dorothy Crowfoot Hodgkin selvitti penisilliinimolekyylin rakenteen (kemiallinen kaava: R-C9H11N2O4S, missä R on muuttuva sivuketju) ja siten mahdollisti penisilliinin syntetisoinnin. Pian tämän jälkeen Yhdysvalloissa kehitettiin Floreyn johdolla tapa tuottaa penisilliiniä suurissa määrin teollisesti. Penisilliinin merkittävyys sairauksien hoidossa oli vuoteen 1945 mennessä ilmeinen, ja Fleming, Florey sekä Chain saivat työstään tuona vuonna lääketieteen Nobel-palkinnon.
Luokittelu ja johdannaiset.
Penisilliinistä on kehitetty useita puolisynteettisiä johdannaisia, joiden pohjana on homesienen muodostamasta penisilliinistä pilkottu 6-aminopenisillaanihappo. Kehitystyössä on pyritty saamaan aikaan lääkkeitä, joilla on parempi haponkestävyys ja imeytyminen suolistosta, parempi sietokyky penisilliinejä tuhoavaa penisillinaasia kohtaan, laajempi vaikutuskirjo myös gramnegatiivisiin bakteereihin ja pidempikestoinen vaikutus. Alla olevassa listassa on yksi mahdollinen penisilliinien luokittelu, jossa mainitaan lähinnä Suomessa käytössä olevat lääkkeet.
Penisilliini ja beetalaktamaasin estäjä.
Beetalaktamaasit ovat bakteerien tuottamia entsyymejä, jotka estävät beetalaktaamiantibioottien toimintaa pilkkomalla niiden sisältämän beetalaktonirenkaan. Beetalaktamaasin estäjät ovat aineita, jotka inaktivoivat beetalaktamaasit ja lisäävät antibioottien vaikutuskirjoa. Markkinoilla on useita antibiootin ja beetalaktamaasin estäjän lääkeyhdistelmiä.
Karjalainen

Karjalainen tarkoittaa seuraavia asioita:
Kansa ja heimo.
Kansana ja heimona käsite karjalaiset tarkoittaa eri asioita:
Sukunimi.
Karjalainen on suomenkielinen sukunimi. Se on yleinen varsinkin Kainuussa. Tunnettuja nimenkantajia ovat (henkilöt ovat suomalaisia, jollei muuta ole mainittu):
Joutsenet

Joutsenet ("Cygnus") ovat hanhien alaheimon ("Anserinae") suku, johon kuuluu 6 nykyistä lajia. Joutsenet ovat vesilintuja, joilla on pitkä kaula ja yleensä valkoinen höyhenpeite.
Joutsenet voivat pitkän kaulansa ansioista syödä ruokaa kohtalaisen syvältä. Ne ovat raskaita lintuja, joten niiden lentoonlähtö on työlästä.
Joutsenet solmivat elinikäisen parisuhteen kumppaninsa kanssa. Joutsen pariutuu 3–5 vuoden iässä. Tätä myöhemmin pariutuvat joutsenet pariutuvat yleensä keskenään tai jo parinsa menettäneen yksilön kanssa.
Mustajoutsenen alalaji uudenseelanninjoutsen ("Cygnus atratus sumnerensis") on kuollut sukupuuttoon. Sitä on pidetty aikaisemmin omana lajinaan.
Edom

Edom (, , ) oli myöhäisrautakautinen valtakunta nykyisen Etelä-Israelin ja Lounais-Jordanian alueella. Se oli Juudan alaisuudessa noin vuoteen 850 eaa., jolloin se itsenäistyi. Vuosina 800–650 se oli Assyrian alaisuudessa. 6. vuosisadalla eaa. se oli hetken aikaa Babylonian provinssi. Sen jälkeen siitä tuli osa Persian valtakuntaa.
Edom tarkoittaa punaista. Nimi tulee todennäköisesti Aravanlaakson itäpuolisista punaisista hiekkakivivuorista.
Edomilaisten pääjumala oli ”Quaus”, mikä tarkoittaa kaarta ja viittaa mahdollisesti sateenkaareen. Quaus oli sään jumala, joka sai myöhemmin myös sotaisia ominaisuuksia. Mahdollisesti Quausin ylivoimaisen aseman takia, ja koska Vanhassa testamentissa sateenkaari on Jumalan ja ihmisen liiton merkki, edomilaisia pidetään joissain paikoissa Raamatussa Jahven seuraajina.
Edomilaiset sulautuivat 300-luvulla arabialaisiin nabatealaisiin.
Edomilaiset ja Raamattu.
Raamatun mukaan edomilaiset polveutuvat Iisakin pojasta Esausta. Esaun veli oli Jaakob, josta taas polveutuivat israelilaiset. Raamattu kertoo tarinan, jossa Jaakob viekkaudella saa sokealta isältään esikoisen oikeuden. Iisakin tajutessa, miten Jaakob on huijannut häntä, hän sanoo Esaulle:
Tarinaa on muun muassa pidetty vertauksena siitä, miten ovela Israel onnistui syrjäyttämään ja alistamaan vanhemman Edomin valtakunnan, mutta myöhemmin Edom kuitenkin vapautui Israelin vallasta.
Valitusvirsissä Uusin maa sijoitetaan Edomin alueelle.
Edomilaiset ja Talmud.
Talmudissa nimi "Edom" tarkoittaa Rooman valtakuntaa. Juutalaisen myytin mukaan Romulus ja Remus olivat Esaun jälkeläisiä, ja Rooman syntymyytti - kaksoset, jotka joutuvat riitaan - muistuttaa suuresti Esaun ja Jaakobin tarinaa. Varhaiskeskiajalla kasaarit käyttivät nimeä "Edom" Bysantin keisarikunnasta.
King

King voi tarkoittaa esimerkiksi:
Henkilöitä.
"King" on kuningasta tarkoittava englannin kielen sana, joka esiintyy myös sukunimenä. Tunnettuja King-nimisiä henkilöitä ovat:
Kookospalmu

Kookospalmu ("Cocos nucifera") on palmukasveihin (Arecaceae) kuuluva kasvi. Se on "Cocos"-suvun ainoa laji. Kookospalmu on suuri, jopa 40 metrin korkuiseksi kasvava, trooppisten seutujen puu, joka on tunnettu hedelmästään – kookospähkinästä.
Ulkonäkö ja koko.
Kookospalmun runko on haaraton ja lehdet lähtevät tähtimäisesti yhdestä pisteestä. Lehdet kasvavat 4–5,5 m pitkiksi. Ensimmäisen vuoden ajan ne ovat ehytlaitaisia, sitten niihin muodostuu lehdyköitä, joista tulee 5 cm leveitä ja jopa 150 cm pitkiä. Yksi lehti viheriöi noin 2,5 vuotta, ja lehvästössä on yhtä aikaa 30–35 vihreää lehteä. Täysikasvuisessa palmussa jokaiseen lehtihankaan kehittyy kukinto. Hede- ja emikukkia on samassa kukinnossa. Kukinto on 1–1,5 m pitkä tähkä, jossa on 40–60 kukkavartta. Jokaisen kukkavarren juuressa on 1–3 emikukkaa ja niiden yläpuolella satoja hedekukkia. Kookospalmun hedelmä on rakenteellisesti luumarja, eikä aito pähkinä. Hedelmässä on kova ja ohut kuori eli eksokarppi, jonka alla on kuituinen mesokarppi ja kova endokarppi eli luumarjan ”kivi”. Kovan endokarpin sisällä on yksi erittäin suuri siemen, jonka keskellä on nestettä ja reunoilla vaalea siemenvalkuainen eli endospermi.
Kookospalmu on 40-vuotiaana tyypillisesti 20 metriä korkea, ja 80 vuodessa se voi kasvaa 40 m korkeaksi. Lehvästön halkaisija on 8–9 metriä.
Levinneisyys.
Kookospalmu on kotoisin Kaakkois-Aasian rannikoilta (Malesia, Indonesia, Filippiinit ja Melanesia). Uskotaan, että sen luonnonmuodot ovat levinneet merivirtojen mukana jo esihistoriallisena aikana. Nykyisin sitä viljellään laajasti tropiikissa ja subtropiikissa päiväntasaajan molemmin puolin 23. leveyspiirille asti. Sitä tavataan myös tämän vyöhykkeen ulkopuolella, missä se myös kukkii, mutta pähkinät eivät kypsy normaalisti.
Historiaa.
Kookospalmu on mainittu intialaisissa dokumenteissa jo ennen ajanlaskumme alkua, mutta länsimaissa se pysyi kuitenkin pitkään tuntemattomana. Marco Polo kuvailee tämän faaraonpähkinäksi nimeämänsä kasvin hedelmäksi, joka on täyteläisen makuinen, makeaa kuin sokeri ja valkoinen kuin maito kohdatessaan sen Jaavalla 1200-luvulla. Vasco da Gama mainitsee kookoksen matkakertomuksessaan vuonna 1497 Mosambikin saarella. Luultavasti arabit toivat kookoksen Afrikan pohjoisosiin jo paljon ennen kuin se kotiutui Eurooppaan. Lontoon Victoria &amp; Albert -museossa on vuodelta 1580 oleva saksalainen kookospähkinäpikari, jossa tyhjäksi koverrettuun kookospähkinän kuoreen (endokarppiin) on laitettu hopeiset vanteet ympärille sekä koristeellinen hopeinen jalka.
Kookospalmu huonekasvina.
Kookospalmun runko kasvaa suoraan osittain mullan sisällä olevasta kookospähkinästä ja kaartuvat lehdet nousevat kuituisesta, vaaleanruskeasta tupesta. Multa pidetään jatkuvasti kosteana, ja kasvia lannoitetaan miedolla, nestemäisellä huonekasvilannoitteella kahden viikon välein keväästä kesään. Kookospalmua voi pitää huonekasvina vain rajallisen ajan, sillä kasvaakseen hyvin se tarvitsee paljon lämpöä ja korkean ilmankosteuden, joita on yleensä vaikea järjestää. Kasvia ei kannata yrittää lisätä kotioloissa.
Richmond (Virginia)

Richmond on Yhdysvaltain Virginian osavaltion pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 214 000.
Historia.
Richmond asutettiin ensimmäisen kerran vuonna 1607 Christopher Newportin ja kapteeni John Smithin purjehduksella Jamesjokea ylöspäin. Richmond-nimen kaupunki sai vasta vuonna 1737. 1700-luvulla Richmondissa oli paljon orjakauppaa. Yhdysvaltain sisällissodan aikana 1860-luvulla Richmond oli Konfederaation pääkaupunki ja sen ympärillä käytiin laajoja taisteluita.
Maantiede.
Kaupungin pinta-ala on 162,0 km² josta vettä on 6,4 km². Kaupungin halki kulkee Jamesjoki. Richmondia ympäröivät Henricoin ja Chesterfieldin piirikunnat.
Matkailu.
Richmondin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Virginia Historical Society (lyhennettynä VHS), Virginia Museum of Fine Arts, Monument Avenue, Landmark Theater (tunnetaan myös nimellä "The Mosque") ja Richmond Coliseum. 
Richmond kirkoista tunnettuja ovat muun muassa Cathedral of the Sacred Heart, St. John's Episcopal Church ja First Baptist Church. 
Talous.
Tupakkateollisuus on vieläkin merkittävä tekijä Richmondin taloudessa, samoin kirjapainot, kustantaminen, kemianteollisuus, tekstiiliteollisuus, farmasianteollisuus, metalliteollisuus sekä puu- ja paperitehtaat. 
Väestö.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Richmondissa oli 204 247 asukasta. Vuonna 2013 väkiluvun arvioitiin kasvaneen 214 000:een. Asukkaista puolet on afroamerikkalaisia.