Monte-Criston kreivi

Monte-Criston kreivi (, suomeksi joskus myös "Monte Criston kreivi") on klassinen Alexandre Dumas vanhemman kirjoittama historiallinen seikkailuromaani. Sitä pidetään usein Dumas'n parhaimpiin kuuluvana teoksena ja se esiintyy usein myös kaikkien aikojen parhaimpien romaanien listoilla.
Tarinan paikkana ovat Ranska, Italia ja Välimeren saaret vuosina 1814–1838. Seikkailuromaanin tyyliin kirjoitetun tarinan teemoja ovat oikeus, kosto, armeliaisuus ja anteeksianto.
Juoni.
Romaani alkaa, kun "Edmond Dantès" palaa Marseilleen ja tapaa perheensä ja ystävänsä. Dantèsista on tulossa "Morrelin" laivanvarustamoyhtiön Pharaon-laivan kapteeni ja hän aikoo naimisiin kauniin "Mercedeksen" kanssa. Kapteenin paikasta kateellinen "Danglars" ja Mercedestä rakastava "Fernand" juonittelevat ilmiantokirjeen, ja häät keskeytyvät kun Dantèsia tullaan pidättämään kuninkaan nimissä. Kuulustelijana toimivan prokuraattorin sijaisen "de Villefort"in annetaan ymmärtää, että Dantès oli viemässä kirjettä Napoleonilta hänen isälleen – tunnetulle bonapartistille "Noirtier'lle" (koko sukunimi Noirtier de Villefort). Urastaan ja maineestaan huolestunut de Villefort polttaa kirjeen ja passittaa Dantèsin Ifin vankilaan.
Neljätoistavuotisen vankeutensa aikana Dantès menettää melkein toivonsa ja yrittää kuolla nälkään. Hän pelastuu, kun "apotti Faria" kaivautuu pakotunnelistaan hänen selliinsä. Apotista tulee hänelle ystävä ja opettaja, jolta hän oppii monia asioita pakotunnelin kaivamisen lomassa. Apotti myös päättelee Dantèsin vihamiesten nimet ja Dantès vannoo kostavansa heille. Kun Faria kuolee, Dantès karkaa tämän ruumissäkissä, löytää apotin aarteen Montecriston saarelta ja muuttaa nimensä Monte-Criston kreiviksi aarresaarensa mukaan. Hän palkitsee ensin Sindbad Merenkulkijana hyväntekijänsä Morrelin, jonka jälkeen matkustelee ja suunnittelee kostoaan kymmenen vuotta.
Monte-Cristo esiintyy eri henkilöllisyyksillä kuten "apotti Busonina", "lordi Wilmorena" ja "Sindbad Merenkulkija". Hän muuttaa Pariisiin, jossa hänen vihamiehensä ovat päässeet arvostettuun asemaan. Monte-Criston tunnistaa vain entinen kihlattu Mercedes, joka on nyt Fernandin vaimo. Fernand on arvostettu kreivi Morcerf sekä pääri, Danglars menestyvä pankkiiri ja de Villefort kuninkaallinen prokuraattori (= yleinen syyttäjä).
Toimittaessaan kostoa loppuun kreivi ilmiantaa aina itsensä vihamiehilleen. Fernandille hän esiintyy Dantèsin merimiespuvussa, ja tämä ampuu itsensä. Apurin puukotettua Caderoussen kreivi sanoo hänelle: "Olen vain köyhä merimies, jonka isä kuoli nälkään sinun vuoksesi." Caderousse tunnistaa hänet viime hetkellä ennen kuolemaansa. Danglars ja Villefort eivät kuole, mutta ensimmäinen menettää rahansa ja toinen vaimonsa, poikansa ja järkensä.
Monte-Cristo uskoo olevansa oikeutettu rankaisemaan – "Jumalan ruoska kuten Attila" – ja yhteiskunnan lakien ulkopuolella. Hän sanoo, että tuomioista eli "luonnollisesta tuomitsemisesta huolehtivat ne, joille Jumala on antanut siunauksensa", hän myös pitää itseään yhtenä näistä. Kirja päättyy Villefortin tyttärelle Valentinelle ja Maximilien Morrelille osoitettuun kirjeeseen, jossa kreivi myöntää olleensa väärässä asettuessaan Jumalan asemaan ja kirjoittaa, että "kaikki inhimillinen viisaus sisältyy näihin kahteen sanaan: Odota ja toivo!" Morrel ja aluksi toiselle kihlattu Valentine saavat toisensa ja myös Monte-Cristo löytää uuden onnen Haydéen seurassa.
Elokuva- ja tv-sovitukset.
Kirjasta on tehty lukuisia eri elokuva- tv- ja radiosovituksia, joista tunnetuimpia ovat: