Lolita (vuoden 1962 elokuva)

Lolita on vuonna 1962 ensi-iltansa saanut Stanley Kubrickin ohjaama, Vladimir Nabokovin vuoden 1955 samannimiseen romaaniin perustuva elokuva. Se kertoo keski-ikäisen miehen suhteesta alaikäiseen tytärpuoleensa. 
Kubrick osoitti kiinnostusta Nabokovin kohuromaaniin jo vuonna 1957 ilmestyneen "Kunnian polkujen" jälkeen, mutta tuotanto pääsi kunnolla käyntiin vasta vuonna 1960; tuolla välillä Kubrick oli ehtinyt saada potkut "Vihan riivaaman" tuotannosta ja ohjata "Spartacus". Kubrick muutti "Lolitan" tekemistä varten Englantiin, missä hän asui perheineen loppuelämänsä.
"Lolita" polarisoi aikalaiset kriitikot sen kiistanalaisista kuvauksistaan ​​lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Vaikka kohuja herättäneen elokuvan sisältöä pehmennettiin, British Board of Film Censors (BBFC) määräsi elokuvalle X-ikärajan Britanniassa. Siitä huolimatta elokuva oli myöhemmin ehdolla parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta vuoden 1963 Oscar-gaalassa.
Juoni.
Professori Humbert Humbert (James Mason) saapuu Euroopasta New Hampshiressa sijaitsevaan Ramsdalen kaupunkiin viettääkseen kesää ennen työnsä alkamista Beardsley Collegessa. Hän katselee vuokrattavaa huonetta leskirouva Charlotte Hazen (Shelley Winters) luota, joka kokee seksuaalista vetoa Humbertia kohtaan. Aluksi Humbert epäröi vuokrata huoneen juuri Hazelta, mutta muuttaa mielensä kun hän näkee ja ihastuu palavasti tämän teini-ikäiseen tyttäreeseen Doloresiin (Sue Lyon) – joka myös tunnetaan lempinimeltä "Lolita". Humbertin elellessä Hazen ja hänen tyttärensä luona Humbert noteeraa Charlotten suhtautuvan päivä päivältä enemmän vihamielisesti teinityttärensä lisääntyvään uhmaan, mikä lopulta johtaa Humbertin järkytykseksi Charlotten toimiin lähettää Dolores kesäleirille lopuksi kesää, jotta Charlotte voisi rauhassa yrittää hurmata Humbertia itselleen. Lopulta Charlotte – joka on palavasti rakastunut Humbertiin – saa Humbertin suostumaan avioliittoon, vaikka Humbert suostuu vain voidakseen olla siten aina läsnä Dolorekselle.
Vasta myöhemmin Charlottelle paljastuu Humbertin päiväkirjaa lukiessa totuus, että Humbert jumaloi Doloresta ja halveksuu Charlottea, vaikka Humbert yrittää huonoin tuloksin väittää päiväkirjamerkintöjen olevan osa kirjan "käsikirjoitusta". Tuohtumuksesta tolaltaan Charlotte häipyy talosta ja kuolee tapaturmaisesti auton yhteentörmäyksessä kotinsa ulkopuolella. Aluksi Humbert järkyttyy tapauksesta, mutta näkee tässä viimein mahdollisuuden saada Doloreksen omakseen hänen virallisena isäpuolenaan. Hän käy hakemassa Doloreksen kesäleiristä, mutta ei kerro tälle äitinsä kuolemasta vaan valehtelee hänen olevansa sairaalassa, jonne he lähtisivät ajamaan. He yöpyvät hotellissa ja Humbertilla on koko aika tunne ihan kuin jokin seuraisi heitä, ja erästä häntä tarkkailevaa miestä hän luulee poliisiksi. Seuraavana päivänä jatkaessaa ajomatkaa Humbert paljastaa lopultakin totuuden Dolorekselle siitä, että hänen äitinsä onkin kuollut. Koska Doloreksella ei ole enää ketään, hän päätyy seuraamaan Humbertia ympäri maata yöpyen eri hotelleissa ja motelleissa.
Syksyllä he asettuvat lähelle Humbertin työpaikkaa Beardsley Collegea, jossa Dolores myös opiskelee. Heidän välinen "suhteensa" kuitenkin herättää liikaa huomiota ja keskustelua, eikä tilannetta tahdo parantaa Humbertin vastahakoinen suhtautuminen päästää kasvattitytärtään koulun näytelmään, koska hän pelkää lukiolaispoikien yrittävän vietellä Doloreksen häneltä. Eräs tohtori Zemph -niminen koulun psykologi vakuuttaa kuitenkin Humbertille, kuinka tärkeää Doloreksen olisi nuorisolle vaadittavan normaalin kehityksen kannalta päästä näyttelemään pääroolia koulun näytelmässä, ja Humbert lopulta taipuu. Humbert kuitenkin saa myöhemmin selville että Dolores on valehdellut hänelle käyneensä lauantaisin pianotunneilla ja hänen epäilyksensä herää jälleen, mikä aiheuttaa hirveän riidan hänen ja Doloreksen välillä. Humbert päättää jättää Beardsleyn ja lähteä taas tienpäälle Dolores mukanaan, mitä alkujaan Dolores vastustaa, mutta muuttaakin yllättäen mielensä. Heidän matkatessaan Humbert huomaa että heitä seuraa joku tuntematon auto. Dolores sairastuu ja Humbert on pakotettu viemään hänet sairaalaan toipumaan, mutta kun hän myöhemmin palaa katsomaan tätä, Dolores on kadonnut; eräs hoitaja väittää tämän lähteneen sairaalasta "setänsä" mukana. Humbert on tolaltaan.
Kolme vuotta myöhemmin Humbert saa kirjeen eräältä rouva Richard T. Schilleriltä, joka paljastuu avioituneeksi Dolorekseksi. Kirjeessä Dolores pyytää rahallista avustusta Humbertilta, jotta raskaana ollessa pystyisi tulemaan toimeen miehensä Dickin (Gary Cockrell) kanssa. Humbert jäljittää heidän olinpaikkansa ja vaatii lopulta Doloresta paljastamaan, kuka hänet vei sairaalasta. Dolores paljastuu hänen olleen kuuluisa näytelmäkirjailija Clare Quilty (Peter Sellers), joka on seurannut heitä alusta alkaen, esiintyen muun muassa "tohtori Zemphinä". Dolores oli tosiasiassa suostunut alun vastustelusta huolimatta jättämään Beardsleyn taakseen, koska Quilty oli luvannut järjestämällä hänelle sopimuksen Hollywoodissa, mutta kun Quilty oli myös vaatinut omaksumaan boheemin elämäntyylin ja näyttelemään muutamassa "taide-elokuvassa", Dolores oli lähtenyt omille teilleen, kunnes oli törmännyt tulevaan mieheensä Dickiin. Humbert anelee Doloresta jättämään miehensä ja lähtemään hänen mukaansa, mutta kun Dolores kieltäytyy pahoitellen Humbertille tekemää petostaan, Humbert suostuu lopulta antamaan 13 000 dollaria, jotka oli saatu myymällä Charlotten talon. Sydän särkyneenä hän lähtee tapaamatta Doloresta enää koskaan.
Humbert etsii käsiinsä Quiltyn omistaman kartanon, jossa hän kohtaa pahasti päihtyneen Quiltyn, jonka Humbert tappaa ampumalla. Myöhemmin Humbertin kerrotaan kuolleen sepelvaltimotautiin odottaessa oikeudenkäyntiä Quiltyn murhasta.