tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pentti Siimes

Pentti Kalevi Siimes () oli suomalainen näyttelijä. Hän sai urastaan Pro Finlandia -mitalin 1982 ja Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1988.
Ura.
Teatterissa.
Pentti Siimes valmistui Teatterikoulusta 1953. Hän teki merkittävän uran laaja-alaisena teatterinäyttelijänä. Hän työskenteli Suomen Kansallisteatterin näyttelijänä yhtäjaksoisesti yli neljä vuosikymmentä, vuosina 1953–1994.
Siimes näytteli Helsingin kaupunginteatterissa erittäin suositussa näytelmässä "Kvartetti" vuosina 2002–2007. Tammikuussa 2008 Siimes ilmoitti jäävänsä eläkkeelle teatterityöstä.
Elokuvissa, televisiossa ja radiossa.
Siimes oli 1950-luvulla yksi eniten elokuvissa käytetyistä näyttelijöistä. Eräs Siimeksen tunnetuimmista elokuvarooleista on Määttä elokuvassa "Tuntematon sotilas" (1955). Hänet muistetaan myös 1960-luvun alussa tehdyistä "Komisario Palmu" -elokuvista. Hän esitti kolmessa ensimmäisessä Palmu-elokuvassa eri roolihahmoja.
Ohjaaja William Markus antoi Siimekselle ensimmäisen pääosan elokuvassa. "Rakkaus kahleissa" (1955) päänäyttelijöinä nähtiin Siimes ja Åke Lindman. Siimes näytteli lukuisissa Markuksen ohjaamissa elokuvissa.
Monet Siimeksen elokuva- ja televisiorooleista olivat humoristisia. Siimes näytteli muuan muassa Spede Pasasen elokuvissa ja televisio-ohjelmissa kuten "Spede Show’ssa" 1970-luvulla. Vuonna 1970 Siimes oli mukana sarjassa "Ilkamat" ja 1979 suositussa "Parempi myöhään..." -ohjelmassa, jota hän juonsi yhdessä Ritva Valkaman kanssa. 1990-luvulla Siimes näytteli Ere Kokkosen "Vääpeli Körmy" -elokuvissa eversti Tossavaista.
Siimes oli mukana monissa radiokuunnelmissa. Teatteriuransa päätettyään Siimes jatkoi vielä pienimuotoista työskentelyä televisiolle ja luki 2008–2009 joka toinen viikko TV1:n "Pisara"-ohjelmassa muutaman minuutin pituisia tekstejä. Vuonna 2008 valmistui myös televisioelokuva "Thomas", jossa Siimeksen lisäksi näytteli Lasse Pöysti.
Henkilökuva.
Työtoverit muistavat Siimeksen olleen tunnollinen, ahkera ja kannustava ihminen, joka otti toiset huomioon. Hänellä oli erinomainen muisti ja erittäin hyvä ajoituskyky ja huumorintaju.
Yksityiselämä.
Pentti Siimeksen vanhemmat olivat kirjapainotyöntekijä Paul Siimes (synt. Pawel Starkowski) ja ompelija Hilja Siimes (o.s. Keinänen), jotka solmivat avioliiton vuonna 1922. Isä oli Puolan kansalainen, vaikka olikin äitinsä puolelta suomalainen ja syntynyt Suomessa. Hän suomensi nimensä virallisesti vuonna 1926, jolloin perheeseen syntyi ensimmäinen lapsi, Pentin sisar Sirkka. Tampereella asunut Paul Siimes sai perheineen Suomen kansalaisuuden vuonna 1932.
Pentti Siimes oli naimisissa näyttelijä Elina Pohjanpään kanssa vuodesta 1956 tämän kuolemaan 1996 saakka. Liitosta syntyi kolme tytärtä: Tarja, Hanna-Mari ja Paula, joista Tarja ja Paula ovat näyttelijöitä. Siimes kuoli pitkään sairastettuaan lokakuussa 2016. Hänet on haudattu vaimonsa Elina Pohjanpään viereen Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Pentti Siimeksen elämästä ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 2002 Lauri Meren kirjoittama 320-sivuinen kirja "Pentti Siimes: Näyttämöllä, kotonaan".
Ole Torvalds

Ole Torvald Elis Torvalds (4. elokuuta 1916 Tammisaari – 8. helmikuuta 1995 Turku) oli suomenruotsalainen toimittaja ja runoilija. Hän oli Nils Torvaldsin isä ja Linus Torvaldsin isoisä.
Torvaldsin nimi oli Ole Torvald Elis Saxberg, ja hänet tunnettiin myös nimellä Karanko isäpuolensa Toivo Karangon mukaan. Hän muutti nimensä Torvaldsiksi muutettuaan Helsinkiin opiskelemaan 1935. Vuonna 1944 Torvalds sai Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon (jaettu palkinto Harry Martinsonin, Lars Ahlinin ja Elly Jannesin kanssa). Hän sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1978.
Toimittajan uransa Torvalds aloitti Västra Nylandissa toimittajana ja oli sen päätoimittaja 1941–1945 Hän asui tuolloin Tammisaaressa, missä hän asui aina toiseen maailmansotaan saakka. Hän työskenteli Kokkolassa ilmestyvän Österbottningenin toimittajana 1947–1948. Myöhemmin hänestä tuli Åbo Underrättelserin toimittaja, ja hän työskenteli lehdessä 1948–1981.
Ole Torvalds käänsi ruotsiksi Mika Waltarin pääteoksen "Sinuhe egyptiläinen".
Torvalds oli naimisissa Märta von Wendtin kanssa, ja he saivat kolme lasta. He erosivat, ja hän avioitui 1948 Elin Margareta Gyllenbergin (Meta Torvalds) kanssa.
Vuorineuvos Tuura

Vuorineuvos Tuura on hahmo Uuno Turhapuro -elokuvissa. Ensimmäisen kerran hahmo esiintyi "Elisabethin isä" -nimisenä vuonna 1975 elokuvassa "Professori Uuno D. G. Turhapuro", jolloin hahmoa esitti Pehr-Olof Sirén. Vuonna 1976 hahmo esiintyi Tuura-nimisenä elokuvassa "Lottovoittaja UKK Turhapuro", jossa hahmoa esitti Tapio Hämäläinen. Tapio Hämäläinen esitti kaikissa elokuvissa appiukko Tuuraa lukuun ottamatta elokuvia "Professori Uuno D. G. Turhapuro" ja "Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies", jossa Tuuraa näytteli Heikki Nousiainen.
Tuura on Tuura-yhtymän pääjohtaja ja käyttää vuorineuvos-arvonimeä, jonka Uuno muuttaa puhuessaan "vuoristoneuvokseksi". Uudemmissa Uuno-elokuvissa kuitenkin arvonimi vakiintui kokonaan vuoristoneuvokseksi. Hän on toiminut muun muassa presidenttiehdokkaana, puolustusministerinä sekä pääministerinä. Usean elokuvan alussa Tuuran kuullaan hokaisevan: ”Bisnekset menee hyvin, ja kuntokin on vallan mainio! Tuntuu kuin tämä olisi elämäni onnellisin päivä!”. Yleensä näiden lauseiden jälkeen Uuno tulee ja pilaa Tuuran päivän täysin.
Tuuran omaisuuden arvo vaihtelee eri Uuno-elokuvissa. "Uuno Turhapuro – kaksoisagentti" -elokuvassa se on 100 miljoonaa markkaa, sillä Uuno itkee että häneltä on ryöstetty 50 miljoonaa, kun Tuuran salattu toinen tytär tulee perimään puolet. "Uuno Turhapuro menettää muistinsa" -elokuvassa Tuuran omaisuuden arvon voi laskea olevan 6,7 miljoonaa markkaa, sillä Uuno maksaa ystävilleen saamansa miljoona markkaa, joka on näille luvattu 15% Tuuran omaisuudesta. "Uuno Turhapuron poika" -elokuvassa omaisuus on kahdeksan miljardia (markkaa). Ylipäätään Tuurat asuvat isossa talossa jonka lisäksi heillä on kesähuvila, jossa he viettävät usein aikaa. Herra Tuuralla on lainata heti pyydettäessä isojakin summia, joskin vastentahtoisesti. Vuonna 1996 tupajumit ja homesienet tuhosivat Tuuran valtavan kartanon ja Tuurat joutuivat monen kuukauden mittaisen remontin ajaksi muuttamaan Uunon ja Elisabetin luokse. Vastaavasti viisi vuotta aiemmin Uuno ja Elisabet olivat talonsa remontin takia asuneet Tuuran luona.
Etunimet.
Vuorineuvos Tuuran etunimi vaihtelee eri "Uuno Turhapuro" -elokuvissa.
Hahmon filmografia.
Tv-sarjat:
Schwyz (kantoni)

Schwyz on yksi Sveitsin 26 kantonista. Kantonin pääkaupunki on Schwyzin kaupunki. Asukkaita kantonissa on runsaat 160 000. Sveitsin valtio on saanut nimensä Schwyzin kantonin mukaan. Lisäksi Sveitsin lippu on johdettu kantonin vaakunasta.
Historiaa.
Schwyz on Urin ja Unterwaldenin ohella yksi alkuperäisistä kantoneista, jotka perustivat Sveitsin valaliiton vuonna 1291.
Sijainti.
Kantoni sijaitsee keskisessä Sveitsissä. Lounaassa se rajoittuu Vierwaldstätterseejärveen, luoteessa Zuginjärveen ja pohjoisessa Zürichinjärveen. Naapurikantoneita ovat pohjoisessa Zug, Zürich ja Sankt Gallen, idässä Glarus, etelässä Uri sekä lännessä Nidwalden ja Luzern.
Kantonin eteläinen osa on vuoristoa, Schwyzin Alppeja. Tuottamattoman maa-alan osuus on 20 prosenttia. Kantonin korkein kohta on Bös Fulen (2 802 m mpy.) Glarusin rajalla. Matalin kohta on Zürichinjärvi (406 m mpy.).
Hallinto.
Schwyz koostuu 30 kunnasta (vuodesta 2003 alkaen), jotka muodostavat kuusi hallintoaluetta (). Kantonissa on viisi väkiluvultaan yli 10 000 asukkaan kuntaa eli kaupunkia (tilanne 31.12.2019):
Asukkaat ja kieli.
Schwyz on virallisesti saksankielinen kantoni. Saksaa puhuu 90 prosenttia kantonin vakituista asukkaista (tilanne vuonna 2017). Noin 60 prosenttia väestöstä on katolisia.
Talous.
Valtaosa (69 %) työpaikoista on palvelualalla (vuonna 2016). Teollisuudessa on 25 prosenttia sekä maa- ja metsätaloudessa viisi prosenttia työpaikoista.
Sébastien Grosjean

Sébastien René Grosjean (s. 29. toukokuuta 1978 Marseille, Ranska) on ranskalainen entinen tennispelaaja.
Nykyään Boca Ratonissa, Floridassa, asuva Grosjean aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996. Vuonna 2001 hänestä tuli maansa ykköspelaaja, ja hän oli ensimmäinen ranskalainen maailmanlistan kymmenen parhaan joukossa sitten Cédric Piolinen, joka oli maailman huipulla vuonna 1993. Grosjean eteni Wimbledonin tennisturnauksen semifinaalivaiheeseen vuosina 2003 ja 2004. Grosjean oli parhaimmillaan ATP:n kaksinpelirankingin sijalla neljä, noin vuoden sen jälkeen kun hän nousi rankingin top 10:een.
Grosjean ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2010.
Olli Keskinen

Olli Juhani Keskinen (s. 18. joulukuuta 1966 Tampere) on suomalainen televisiovaikuttaja, yrittäjä ja puhuja. Keskinen tunnetaan yhtenä Kummeli-sketsisarjan luojista ja ryhmän alkuperäisjäsenistä. Kummelin lisäksi hän on esiintynyt televisiossa urheilu- ja viihdeohjelmien juontajana.
Ura.
Kummelin perustaminen (1991–).
Keskinen perusti Kummelin yhdessä Heikki Silvennoisen kanssa vuonna 1991, ja ohjelmasta tuli nopeasti menestys. Hänen tunnetuin hahmonsa Kummelissa oli juontaja ja toimittaja Eero Kakko, joka esiintyi sarjassa ensimmäisestä jaksosta lähtien. Keskinen erosi Kummeli-ryhmästä vuonna 1994, mutta esiintyi siinä jälleen 1999–2000 sekä saman tuotantoryhmän Mankeli-sarjassa vuosina 2000–2001. Hän on lisäksi toiminut käsikirjoittajana ja tuottajana muissa Yleisradion, MTV:n, Nelosen ja Canal+:n televisio-ohjelmissa. Keskinen on ollut esimerkiksi tietokilpailujen, kuten Lätkäneron, Olympianeron ja Onnenruutujen juontajana ja tuottajana. Keskinen toimi Yleisradiossa studio-osuuksien juontajana Helsingin yleisurheilun EM-kilpailuissa vuonna 1994, kisastudion isäntänä jääkiekon MM-kisoissa 1995 ja 1996, sekä Atlantan kesäolympialaisissa vuonna 1996 kotimaan kisastudion isäntänä. Keskinen kirjoitti sanat Heikki Silvennoisen "Mature and Cool" -levyn kappaleisiin yhtä lukuun ottamatta.
Televisioalalta yrityselämään.
Keskinen toimi valmennuskonsulttina Trainers’ Housessa vuosina 2003–2013. Hän on valmentanut yli 10 000 esimiestä ja työntekijää lähes 800:ssa valmennustilaisuudessa, jonka lisäksi hän on toiminut juontajana muun muassa yritystapahtumissa ja puhujana seminaareissa.
Keskinen teki paluun televisioon alkuperäisen Kummeli-ryhmän kanssa lokakuussa 2021, jolloin julkaistiin "Kummeli 30 v" -erikoisjakso. Samana syksynä hän oli vastaanottamassa Kummeli-ryhmän kanssa Tampereen kaupungin myöntämää palkintoa ansiokkaasta toiminnasta Tampereen kulttuurielämän hyväksi.
Yksityiselämä.
Keskinen asuu nykyään Helsingissä ja hänellä on kolme aikuisikäistä poikaa. Keskinen on näyttelijä Mikko Leppilammen eno. Loppuvuodesta 2024 lähtien Keskinen on seurustellut kirjailija ja näyttelijä Anna-Leena Härkösen kanssa.
Keskinen on kertonut harrastavansa muun muassa jääkiekkoa ja tennistä, ja on intohimoinen Tapparan kannattaja.
Jari Halonen

Jari Juhani Halonen (s. 30. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Halonen on tunnettu kärkevänä kapinasieluna ja omaleimaisena ohjaajana. Elokuvansa hän on tavallisesti kirjoittanut itse ja ollut niissä merkittävissä sivuosissa. Halonen on ohjannut viisi pitkää elokuvaa, joista teatterielokuvia "Back to the USSR – takaisin Ryssiin" (1992), "Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma" (1995), "Joulubileet" (1996), "Aleksis Kiven elämä" (2002) ja "Kalevala – Uusi aika" (2013). Halonen on julkaissut myös musiikkia.
Jumalan teatteri.
Halonen osallistui vuonna 1987 paljon julkisuutta saaneeseen Jumalan teatterin tapaukseen, jossa hän ja kolme muuta Teatterikorkeakoulun opiskelijaa heittivät ilotulitteita ja ulosteita oululaisen teatteriyleisön päälle protestoidakseen teatteritaiteen tasoa vastaan.
Ura.
Hän on näytellyt joissain muiden elokuvaohjauksissa, tunnetuimpana sivurooli Aleksi Mäkelän elokuvassa "Vares" (2004) gangsteripomo Miesmannina.
Vuonna 2005 Halonen teki Yle Teema -televisiokanavalle keskusteluohjelman "Halosen harharetket". Kymmenosaisen sarjan aiheina olivat muun muassa Teuvo Tulio, Pentti Linkola ja mies. Alkuvuodesta 2009 Yle TV1 esitti Halosen 11-osaisen "Jerry Halloween" -viihdeohjelman, jossa Halonen toimi juontajana, Jerry Halloweeninä. Keskustelun lisäksi ohjelmassa oli musiikki- ja tanssiesityksiä. Vierailevien laulajien lisäksi myös Halonen itse esitti kappaleita.
Halosen vuodesta 2008 työstämä elokuva "Kalevala – Uusi aika" sai ensi-iltansa 15. marraskuuta 2013. Kalevala - Uusi aika julkaistiin myös televisiossa, kolmiosaisena sarjana 22.2. - 8.3.2015.
Musiikki.
Halonen laulaa "Pyhä asetus" -nimisessä kollektiivissa, joka julkaisi debyyttilevynsä vuonna 2018. Pyhän asetuksen yhteistyökappale "Valtaeliitti" rap-artisti Jontin kanssa julkaistiin joulukuussa 2023.
Rikostuomio.
Helsingin hovioikeus tuomitsi syyskuussa 2018 Halosen pahoinpitelystä 180 euron sakkoihin. Välikohtaus tapahtui huhtikuussa 2016 raitiovaunussa Haapaniemen ja Sörnäisten pysäkkien välillä Helsingissä. Oikeus piti Halosen toimintaa hätävarjelun liioitteluna. Myös toinen osapuoli määrättiin 180 euron sakkoihin. Alun perin käräjäoikeus oli tuominnut Halosen 1 050 euron sakkoihin.
Jyllands-Posten

Morgenavisen Jyllands-Posten on Tanskan suurin sanomalehti ja on perustettu vuonna 1871. Sen levikki on arkisin 84 000 kappaletta vuonna 2014. Lehti on toimitukselliselta linjaltaan liberaali tai keskusta-oikeistolainen. Lehti julkaisi vuonna 2005 12 profeetta Muhammadia esittävää pilakuvaa, ja tapauksen vuoksi tanskalaiset tuotteet joutuivat muslimimaissa boikottiin.
Historia.
Jyllands-Posten on perustettu 1871. Se suhtautui 1920- ja 1930-luvuilla myönteisesti fasismiin.Jyllands-Postenin mukaan lehden linja ei kuitenkaan eronnut muista tuon aikaisista eurooppalaisista sanomalehdistä. Lehti teki 1930-luvulla yhteistyötä "Times" ja "Daily Telegraph" lehtien kanssa. Vuonna 1938 lehti julkaisi kuitenkin Kaj Munkin fasismin ja juutalaisvainojen vastaisen avoimen kirjeen Benito Mussolinille. Munk teloitettiin saksalaismiehityksen aikana vuonna 1944. 1938 se lopetti yhteistyönsä puolueiden kanssa ja julistautui riippumattomaksi oikeistolaiseksi lehdeksi. Gerhard Eriksenin mukaan Jyllands-Postenin kriittiset kirjoitukset saivat vuonna 1959 Nikita Hruštšovin perumaan vierailunsa Tanskaan. 100-vuotispäivänään Jyllands-Posten otti lainan kahdelta pankilta ja osti itsensä. Se sai maksettua lainan pois vuonna 1977 joka jälkeen lehti on luokitellut itsensä riippumattomaksi libraaliksi, jolla ei ole kytköksiä talouselämään eikä puolueisiin.
Päätoimittajan lisäksi myös Jyllands-Postenin kulttuuritoimitus on ollut aktiivinen ajankohtaisessa keskustelussa. Vuonna 1957 kulttuuritoimittaja Jens Kroose ylisti pornografisena pidettyä kirjaa, mitä hän perusteli lehden liberaalilla linjalla. Jyllands-Posten kannatti sosiaalidemokraattisen Rasmussenin vaihtamista konservatiivi Rasmusseniin pääministerinä, mikä onnistuikin 2001 parlamenttivaaleissa.
Muhammad-pilapiirroskohu.
Jyllands-Posten tuli maailmankuuluksi julkaistuaan syyskuussa 2005 islamilaista maailmaa kohahduttaneet, kulttuuritoimittaja Flemming Rosen 40 pilapiirtäjältä tilaamat 12 profeetta Muhammadia esittäneet pilakuvat. Muslimimaiden johtajat vaativat Jyllands-Postenilta ja Tanskan hallitukselta anteeksipyyntöä pilakuvien johdosta. Tanskan hallitus kieltäytyi vetoamalla sananvapauteen. Siitä koitui vaikeuksia Tanskan viennille islamilaisissa maissa, missä tanskalaiset tuotteet, muun muassa Arla, joutuivat boikottiin. Vuonna 2006 Tanskan silloinen ulkoasiainministeri Uffe Ellemann-Jensen ehdotti, että lehden päätoimittaja Carsten Justen tulisi erota Muhammad-pilapiirrosjupakan vuoksi, mistä tämä kieltäytyi.
Lehti on ollut sen jälkeen jihadistien kohteena. Syyskuussa 2010 pidätettiin Tanskassa pommimies, jolla oli lehden toimituksen osoite. Joulukuussa 2010 Tanskan ja Ruotsin poliisit pidättivät neljä henkeä epäiltynät aikeesta iskeä lehden toimitukseen.
Ruotsalaiset Munir Awad, Omar Abdalla, Mounir Dhahri ja Sahbi Zalouti tuomittiin terrorismista ja laittomasta aseiden hallussapidosta. Heillä oli hallussaan ”konekivääri” [sic], äänenvaimennin ja 9 mm ammuksia.
Kummelin Jackpot

Kummelin Jackpot on kolmas Kummeli-ryhmän elokuva. Sen teatteriensi-ilta oli 17. helmikuuta 2006. "Kummelin Jackpot" julkaistiin DVD:nä 13. lokakuuta 2006.
Elokuvan televisioensi-ilta oli 28. joulukuuta 2008 Yle TV2:lla.
Tarina.
Pertti "Pera" Järvelä on muusikko yhtyeensä jäsenien ja samalla kämppiksiensä Anssi "Spude" Suutarisen ja Pasi "Japa" Jaatisen kanssa. Peran tyttären Anniinan taitoluisteluryhmä on lähdössä Kanadaan. Rahaa matkaan tarvitaan jopa 6 000 euroa. Sen ansaitseminen ei onnistu pikku-huijauksilla ja Peran on etsittävä töitä.
Pera saa työpaikan ja on Jehovan todistaja Seppo Sillantauksen firmassa varastomiehenä. Sitten Peralle tarjoutuu mahdollisuus suureen voittoon.
Näyttelijät.
Elokuvassa esiintyy paljon avustajia mm. Danny. Elokuvassa esiintyy myös leijona, kissoja ja hiiriä.
DVD-julkaisu.
"Kummelin Jackpot" julkaistiin DVD:nä 13. lokakuuta 2006. Julkaisija on Buena Vista Home Entertainment.
Ladislav Kohn

Ladislav Kohn (s. 4. maaliskuuta 1975 Uherské Hradiště, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi urallaan 18 vuotta kestäneellä ammattilaisurallaan NHL-liigassa ja Suomessa, Venäjällä, Tšekissä sekä Sveitsissä.
Pelaajaura.
Kaudella 1993–1994 hän pelasi Kanadan junioriliigaa WHL:ää Brandonin ja Swift Currentin joukkueissa. Junioriliigakausia kertyi Kohnille kaksi, kunnes siirtyi Calgary Flamesin NHL-joukkueen organisaatioon. Hän ei saanut joukkueestaan vakiopaikkaa, joten hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin ja pelasi siellä yhden kauden. Sen jälkeen Kohn pelasi vielä Anaheimissa, ja Atlantassa, kunnes saapui Suomeen, ja Espoo Bluesiin. Yhden Blues-vuoden jälkeen, Kohn palasi NHL:ään, mutta palasi Bluesin paitaan kaudelle 2003–2004. Keväällä 2004 Kohn vastasi maalinteosta lähes yksin Jan Čalounin lähdön jälkeen. Kohn teki keväällä 2005 kahden vuoden jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Maaliskuussa 2007 Kohn teki espoolaista jääkiekkohistoriaa tehdessään Bluesille sadannen runkosarjamaalinsa virallisissa otteluissa. Näin Kohn ohitti Joonas Jääskeläisen, jonka aikaisempi ennätys oli 99 maalia runkosarjassa. Kausi 2006–2007 jäi Kohnin viimeiseksi Bluesissa, sillä hän teki kesäkuussa vuoden sopimuksen venäläisen TsSKA Moskovan kanssa. Kauden jälkeen hän siirtyi toiseen venäläisseuraan, Neftehimik Nižnekamskiin. Pelattuaan kauden Neftehimikissä, Kohn siirtyi pelaamaan kotimaahansa ensimmäisen kerran 16 vuoteen. Hän teki vuonna 2009 sopimuksen Tšekin Extraligassa pelaavan HC Ocelaři Třinecin kanssa.
Ensimmäisellä kaudellaan Třinecissä Kohn teki 54 pistettä 51 ottelussa ja oli koko liigan kolmanneksi paras pistemies. Seuraavalla kaudella Kohnin pisteet tippuivat runkosarjassa, mutta pudotuspeleissä hän teki 18 ottelussa 15 pistettä ja oli auttamassa joukkuettaan Tšekin mestaruuteen. Kohn vapautettiin sopimuksestaan tammikuussa 2012 kesken kolmannen Třinec-kauden. Hän siirtyi saman tien Sveitsin NLA:n HC Ambrì-Piottaan. Sveitsissä Kohn pelasi vain kauden loppuun ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi lainasopimuksella takaisin Extraliigaan České Budějovice riveihin. Kohn päätti uransa kauden 2012–2013 päätteeksi.
Saavutukset.
Alle 18-vuotiaiden EM-pronssi 1993. Pelannut yhdet 20-vuotiaiden MM-kisat 1995.
Aku-Palat

Aku-Palat on sarjakuva-albumisarja, joka sisältää aiemmin "Aku Ankka" -lehdessä julkaistuja tarinoita. Vuosina 1983–1998 sarjan nimi oli "Aku Ankan karuselli", mutta vuonna 1999 nimi muuttui Aku-Paloiksi. Ilmestyminen loppui vuonna 2004, koska aineisto alkoi käydä vähiin. Kyseiset albumit (sekä vuonna 1999 ilmestyneet "Joulu-Aku" ja "Koulu-Aku") sisälsivät alun perin sarjakuvien lisäksi tehtäviä, mutta jo kymmenennen albumin kohdalla lähes pelkkää sarjakuvaa. "Aku-Palojen" lisäksi on ilmestynyt melkein samannäköisiä ja -kokoisia albumeita: "Jatkopalat", "Pikkupalat", "Kesäpalat", "Vauhtipalat" (lisäksi hieman poikkeavat "Joulu-Aku", "Koulu-Aku" ja "Punkkapomppu"). Alla olevassa taulukossa albumit on esitelty lyhyesti.
Bronius Kutavičius

Bronius Vaidutis Kutavičius (13. syyskuuta 1932 Molainiai, Panevėžys, Liettua – 29. syyskuuta 2021 Vilna, Liettua) oli liettualainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1959–1964 sävellystä Antanas Raciunasin johdolla. Kutavičius sävelsi muun muassa kamari- ja orkesterimusiikkia. Hän myös opetti musiikkia, ja hänen oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Onutė Narbutaitė ja Žibuoklė Martinaitytė.
Daniel Aranzubia

Daniel "Dani" Aranzubia Aguado (s. 18. syyskuuta 1979 Logroño, Logroñon maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Ura.
Aranzubian kasvattajaseura on bilbaolainen Athletic, jota hän on myös edustanut suurimman osan ammattilaisurastaan. Kaudella 1996–1997 hän pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kauden 1997–1998 hän pelasi kokonaisuudessaan C-joukkue Basconiassa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa ennen paluutaan B-joukkueeseen.
Athleticin edustusjoukkueeseen Aranzubia nousi kaudella 2000–2001, ja ensiesiintymisensä korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 10. kesäkuuta 2001 ottelussa Real Sociedadia vastaan. Kahdeksan kauden aikana Aranzubia pelasi Athleticin edustusjoukkueessa 162 Espanjan pääsarjan ottelua, 23 Espanjan cupin Copa del Reyn ottelua ja 4 UEFA Cupin ottelua. Useana kautena hän jakoi torjuntatehtävät samoihin aikoihin seuran junioreista nousseen Iñaki Lafuenten kanssa. Kesällä 2008 Aranzubia siirtyi vapaana pelaajana acoruñalaisen Deportivon riveihin, ja teki seuran kanssa kolmevuotisen sopimuksen.
20. helmikuuta 2011 Aranzubiasta tuli ensimmäinen maalivahti Primera Divisiónin historiassa, joka on onnistunut tekemään maalin pelitilanteessa. Hän tasoitti Almeríaa vastaan pelatun vierasottelun lisäajalla, puskien pallon maaliin kulmapotkusta.
Aranzubia oli voittamassa nuorten maailmanmestaruutta vuonna 1999 ja olympiahopeaa vuonna 2000. Hän pelasi molemmissa turnauksissa joukkueensa ykkösmaalivahtina. Toistaiseksi ainoan esiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa Aranzubia teki harjoitusottelussa Andorraa vastaan 5. kesäkuuta 2004. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2004 EM-kilpailuissa, jossa hän toimi Iker Casillasin ja Santiago Cañizaresin varamiehenä.
Homo habilis

Homo habilis eli käteväihminen on sukupuuttoon kuollut ihmiseksi sanottu apinaihminen, joka kuului Olduvain kulttuuriin. Lajin aivotilavuus oli vähän vajaa puolet nykyihmisen aivotilavuudesta ja pienimmillään samaa luokkaa kuin eteläapinoiden aivotilavuus. Tutkijat eivät ole yksimielisiä siitä, oliko "Homo habilis" ihminen vai apina. Laji eli arviolta 2–1,6 miljoonaa vuotta sitten Afrikassa. 
Piirteet.
"Homo habilis" eli noin 2–1,6 miljoonaa vuotta sitten pleistoseenin alussa. Sen aivojen tilavuus oli jopa 590–650 cm3, mutta saattoi olla niinkin pieni kuin 450–500 cm3. Silloin "H. habiliksen" aivojen tilavuus oli jopa 30–50 % suurempi kuin eteläapinoiden. Toisaalta "H. habiliksen" aivojen tilavuus oli pienempi kuin joskus ihmisen alarajana pidetty 750–800 cm3. "H. habilis" oli lyhyt ja sillä oli huomattavan pitkät kädet verrattuna nykyihmisen ruumiinrakenteeseen.
Olduvain kulttuuri.
Huolimatta apinamaisista piirteistä on jäänteiden viereltä usein löydetty alkeellisia kivityökaluja, joita kutsutaan myös vierinkivityökaluiksi. Vierinkivityökaluja olivat valmistaneet jo jotkut eteläapinat. Työkalut valmistettiin iskemällä kiven toisesta päästä sirpaleita pois, jolloin pää muodostui teräväksi. Ensimmäiset löydetyt työkalut olivat pieniä, litteitä levyjä tai sirpaleita. "Homo habilis" muokkasi luultavasti myös puuta ja luuta esineiksi, mutta näitä esineitä ei ole säilynyt, koska ne hajoavat nopeasti luonnossa. Laji käytti käsityökaluja ehkä eläinten nahkojen leikkuuseen ja ruhojen paloitteluun. "Homo habilis" saattoi myös saada lihaa eläinten haaskoista.
Tätä 2,0 miljoonan vuoden takaista alkukulttuuria sanotaan Olduvain kulttuuriksi. Alkeellisten kivityökalujen käyttö edisti lajin siirtymistä uusille alueille, joille siirtyminen ei aiemmin ollut kädellisille mahdollista. Työkalut oli tehty tiettyyn tarkoitukseen toisin kuin simpanssien joskus käyttämät kepit ja kivet. Käteväihmiset oleskelivat ihmisten tavoin pitkiä aikoja samoilla paikoilla. Olduvain kulttuurin työkaluja olivat valmistaneet jo jotkut etelänapinat.
Luokittelu.
Tutkijat kiistelevät siitä, kuuluuko "H. habilis" ihmisten "Homo"-sukuun vai "Australopithecuksiin". Sen välitön edeltäjä saattoi olla massiivisempi ja apinamaisempi "Homo rudolfensis". 
Esimerkiksi Richard Leakey on ehdottanut että "H. habiliksesta" käytettäisiin nimeä "Australopithecus habilis". "H. habilis" on vähiten nykyihmistä muistuttava "Homo"-sukuun sijoitettu laji (lukuun ottamatta "Homo rudolfensista"). 
Kiista tieteellisestä luokittelusta jatkuu edelleen, koska jotkut tutkijat eivät haluaisi sijoittaa lajia kädellisten "Homo"-sukuun. Väittely johtuu useista puuttuvista piirteistä, joita esiintyy muilla "Homo"-suvun edustajilla. "Homo habilis" sijoitetaan joissain luokitteluissa "Australopithecuksiin", jolloin siitä käytetään nimeä "Australopithecus habilis".
Joseba Etxeberria

Joseba Etxeberria Lizardi (s. 5. syyskuuta 1977 Elgoibar, Guipúzcoan maakunta, Espanja) on espanjalainen baskisukuinen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Etxeberria edusti bilbaolaista Athleticia suurimman osan urastaan, jonka kapteeninakin hän toimi. Vuodesta 2018 hän on toiminut Segunda Divisiónissa pelaavan Tenerifen päävalmentajana.
Etxeberrian ensimmäinen seura oli CD Elgoibar, johon hän liittyi 9-vuotiaana. Elgoibarista hän siirtyi pian sansebastiánilaisen Real Sociedadin riveihin käytyään näytillä myös Athleticissa. Ensimmäisen aikuisten ottelunsa Realissa Etxeberria pelasi seuran B-joukkueessa keväällä 1994, ja 29. tammikuuta 1995 hän debytoi edustusjoukkueessa Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin ottelussa Españolia vastaan. Jo seuraavana kesänä Athletic osti tuolloin 17-vuotiaan Etxeberrian 550 miljoonalla pesetalla.
Athleticissa Etxeberria pelasi yhtäjaksoisesti kaudesta 1995–1996 lähtien. Yksi seurajoukkueuran kohokohdista oli sijoittuminen Espanjan pääsarjan toiseksi kaudella 1997–1998, minkä myötä joukkue pääsi seuraavan kauden Mestarien liigaan. Etxeberria on toiseksi eniten Espanjan pääsarjan otteluita Athleticin paidassa pelannut pelaaja José Ángel Iribarin jälkeen. Hän päätti uransa 15 Athletic-vuoden jälkeen kauteen 2009–2010, jonka hän pelasi poikkeuksellisesti palkatta kiitoksena seuralle ja sen kannattajille.
Etxeberria voitti alle 20-vuotiaiden MM-turnauksen maalikuninkuuden vuonna 1995, ja nousi pian myös Espanjan A-maajoukkueeseen. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1998 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa. Hän on pelannut 53 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa Etxeberria on pelannut kymmenen ottelua ja tehnyt kaksi maalia.
Manne Maalismaa

Manne Maalismaa on tamperelainen tv-kasvo. Hän oli ensimmäisiä Yle TV2:n vakituisista mieskuuluttajista. Tammikuusta 2008 hän on työskennellyt kanavajuontajana Sub-kanavalla. Maalismaa on opiskellut puheoppia Tampereen yliopistossa.
Maalismaalla on puolisonsa kanssa kampaamoyritys Tampereella, ja hän oli Seta ry:n hallituksessa vuosina 2006–2010. Hän asuu Tampereella rekisteröidyssä parisuhteessa.
Dagen (norjalainen lehti)

Dagen, aiemmin Magazinet, on norjalainen evankelinen sanomalehti, jota julkaisi Elämän Sana ("Livets Ord")-niminen seurakunta 1980- ja 1990-luvuilla. Lehti ilmestyi aluksi kuukausittain viikkolehtityyppisin artikkelein kiiltävin etusivuin sisältäen keskellä kullanvärisen uutisliitteen.
Myöhemmin lehti alkoi ilmestyä viikkolehtenä muistuttaen ulkoasultaan iltapäivälehteä. 
Lehden toimituksellinen linja keskittyi kristillisyyteen Ruotsissa ja maailmassa, Israeliin ja juutalaisiin sekä ruotsalaiseen ja eurooppalaiseen politiikkaan eettisistä kysymyksistä. Lehden päätoimittajana oli Ruben Agnarsson. Magazinet-lehden journalistista perintöä on jäljellä päivälehdessä Världren idag ("Maailma tänään"), mikä kuitenkin käsittelee tätä laajemmin ruotsalaista kristillisyyttä. Norjassa on Magazinetin sisarjulkaisu, joka jatkaa samalla nimellä viikkolehtenä.
Muhammad-pilapiirrosjupakka.
Magazinet tuli ulkomailla kuuluisaksi tukemalla Jyllands-Postenia profeetta Muhammadiin liittyvien piirrosten julkaisuasiassa (Muhammad-pilapiirrosjupakka) ja sai Norjan samalla Tanskan tapaan kiistan osapuoleksi. 
10. tammikuuta 2006 julkaisee Magazinet Jyllands-Postenin Flemming Rosen tilaamat 12 profeetta Muhammadia ja islamia loukkaaviksi todetut 30. syyskuuta 2005 julkaisemat pilakuvat.
9. helmikuuta 2006 kello 09:57 sai lehden päätoimittaja Vedbjörn Selbekk uhkaussähköpostin lehden verkkosivuille Lähi-idässä suositulta anonyymipalvelimelta, missä luki:"Olet kuollut mies!". 
10. helmikuuta 2006 päätoimittaja Vedbjörn Selbekk pyysi anteeksi sitä, että lehti julkaisi profeetta Muhammadia pilkanneet kuvat. Norjan imaamineuvosto oli tyytyväinen anteeksipyyntöön ja tuomitsi kaikenlaisen väkivallan.
Ismael Urzaiz

Ismael Urzaiz Aranda (s. 7. lokakuuta 1971 Tudela, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa alankomaalaista AFC Ajaxia.
Hyökkääjänä pelaava Urzaiz on espanjalaisen suurseuran, Real Madridin kasvatteja. Hän ei kuitenkaan ehtinyt pelaamaan edustusjoukkueessa ennen siirtoaan Albaceteen, jossa hän teki Primera División -ensiesityksensä vuonna 1991. Sieltä hän palasi takaisin Realiin, josta hän siirtyi pian Celta Vigoon. Urzaiz pelasi vuosien 1991–1996 aikana yhteensä seitsemässä seurassa, sillä jokaisen kauden jälkeen seuraa noina vuosina vaihtanut pelaaja edusti myös Rayo Vallecanoa, Salamancaa ja Espanyolia ennen siirtymistään Athletic Club Bilbaoon vuonna 1996. Samana vuonna hän myös pelasi ensi kerran maajoukkueessa. Kaudeksi 2007 hän siirtyi nykyiseen seuraansa Amsterdamin Ajaxiin.
Mae Lehto

Mae Lehto, o.s. "Navarro", (s. 22. toukokuuta 1980 Mambajao, Camiguin, Filippiinit) on alun perin Filippiineiltä syntyjään oleva televisionäyttelijä. Hän muutti perheineen Suomeen vuonna 1990.
Lehdolla oli rooli televisiosarjassa "Salatut elämät", jossa hän näytteli Chiqi Liitä, joka oli vaihto-oppilas Salinien kolmelapsisessa perheessä. Myöhemmin Lehto on toiminut yrittäjänä.
Yuna Itō

Yuna Itō (, s. 20. syyskuuta 1983 Havaiji, Yhdysvallat) on japanilais-yhdysvaltalainen laulaja. 
Itō kiinnostui laulamisesta jo nuorena, ja hänen suosikkejaan olivat Mariah Carey ja Janet Jackson. Hän voitti 50 koulun välisen laulukilpailun Havaijilla ja nousi ihmisten tietoisuuteen.
High schoolin jälkeen Itō matkusti Japaniin, isänsä kotimaahan. Siellä tapahtui hänen läpimurtonsa, kun hän sai yhden päärooleista Ai Yazawan suosittuun mangaan perustuvassa elokuvassa "Nana" (2005). Itō näytteli Reiraa, ja yhdessä elokuvan tärkeimmistä kohtauksista hän esitti ensimmäisen kappaleensa ”Endless Story”, joka on versio Dawn Ann Thomasin kappaleesta ”If I’m not in love with you”.
”Endless Story” julkaistiin singlenä elokuvan ohessa. Se nousi nopeasti Oriconin listan toiseksi ja se valittiin myös vuoden 2005 rakkauslauluksi. Single oli vuoden 20 ostetuimman joukossa. Iton seuraava single "Faith / Pureyes" ilmestyi 1. maaliskuuta 2006.
Ito esiintyi myös Nanan jatko-osassa Nana II, ja myös sen musiikista tuli suosittu single.
Ensimmäinen albumi "Heart" (2007) nousi myyntilistojen kärkeen Japanissa. Vuonna 2008 ilmestyneellä singlellä "A World to Believe In," on duetto Celine Dionin kanssa.
Kosminen perhe

Kosminen perhe on vuonna 2003 perustettu suomenkielinen reggaeorkesteri pääkaupunkiseudulta. Yhtyeen musiikillisina vaikutteina ovat olleet 70-luvun roots ja dub, sekä 80-luvun alun dancehall. Kosmiseen perheeseen kuuluu yhteensä kymmenen jäsentä (2006).
Harri Breider — kitara
Tomi Holmikari — kitara ja cosm
Mikko Rajala — percussiot ja sampleri
Veli-Matti Ikävalko — basso
Roy Krook — koskettimet ja taustalaulu
Toni Puskala — rummut
Jani Sundholm — laulu
Jenna Sundholm — taustalaulu
Ville Nissinen — pasuuna
Osku Väino — saksofoni
João Gaetti

João Gabriel Filogônio Gaetti (s. 12. marraskuuta 1978 Piracaia, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja. Jalkapallossa hän edustaa Kolmosessa pelaavaa Toejoen Veikkoja.
Suomeen Gaetti saapui ensimmäistä kertaa keväällä 2003 Veikkausliigassa pelanneen FC Jazzin testiin. Sopimusta ei kuitenkaan jalkavamman vuoksi syntynyt. Vuoden kuluttua hän palasi Suomeen ja esiintyi AC Oulun joukkueessa jalkapallon Ykkösessä. 
Gaetti on pelannut jalkapalloa myös useassa muussa suomalaisseurassa toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla. Kesällä 2005 hän pelasi näytösottelussa, jossa virolainen JK Tammeka kohtasi Suomessa pelaavista brasilialaispelaajista kootun joukkueen. Ottelussa pelasivat myös Veikkausliigan legendat Rafael ja Piracaia.
Futsal-liigaa Gaetti pelasi Porin Palloilijoissa kausina 2007–2012. Vuonna 2008 hän voitti joukkueessa SM-hopeaa ja 2009 SM-pronssia. Vuoden 2009 syksynä hän voitti myös jalkapallon Suomen Cupin Pikkufinaalin FC Jazzissa.
João Gaetti on kotoisin São Paulon osavaltiosta ja on Suomessa pelanneiden Luiz Antônion, Piracaian ja Rodrigon tavoin edustanut juniorina C.A. Bragantinoa.
Nikolai Ivanovitš Kuznetsov

Nikolai Ivanovitš Kuznetsov (, 27. heinäkuuta 1911 – 9. maaliskuuta 1944) oli tiedustelija ja partisaani toisessa maailmansodassa. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton sankarin arvonimi kuolemansa jälkeen.
Kuznetsov syntyi Zirjankassa Jekaterinburgin kuvernementissa talonpoikaiseen perheeseen. Hän päätti seitsenvuotisen koulun vuonna 1927. Hän jatkoi Tjumenin maatalousoppilaitoksessa agronomilinjalla ja siirtyi sitten Talitsan metsätieteellisessä instituutissa. Siellä hän alkoi itsekseen opiskella saksan kieltä. Hän osoittautui kielelisesti lahjakkaaksi ja opetteli myös esperantoa, puolaa, komia ja ukrainaa.
Kuznetsov värvättiin valtion turvallisuuspalvelun salaiseksi agentiksi. Vuodesta 1938 hän toimi NKVD:n palveluksessa Moskovassa, ja seuraavana vuonna hän suoritti toimeksiantoja eri Euroopan maissa. Vuodesta 1942 hänet kutsuttiin majuri Dmitri Medvedevin johtamiin erikoisjoukkoihin nimeltä Pobediteli (Победители) eli Voittajat. Täällä hän osoitti poikkeuksellista kekseliäisyyttä.
Miehitetyssä Rovnon kaupungissa Kuznetsov toimi tiedustelutehtävissä esiintyen saksalaisena upseerina peitenimellä Paul Siebert. Hän johti tiedusteluryhmiä, oli pysyvässä yhteydessä Wehrmachtin erikoisjoukkojen kanssa ja välitti miehitysvallan korkeimman virkamiesjohdon tietoja partisaaniosastoille. Hän sai selville saksalaisten aikeen hyökätä Kurskiin ja aikeen murhauttaa Stalin, Churchill ja Roosevelt Teheranissa. Komennuskunnan käskystä hänen likvidoimikseen tulivat Ukrainan korkeimman oikeuden tuomari Funck, Ukrainan valtakunnankomissariaatin pääneuvonantaja Hell ja sihteerinsä Winter sekä Galitsian varakuvernööri Bauer. Hän kavalsi komentajakenraali von Illgenin rankaisujoukot sekä suoritti tihutöitä.
Maaliskuussa 1944 Kuznetsov kaatui taistelussa Ukrainan nationalisteja vastaan Brodissa Lvivin lähellä.
Aiheesta muualla.
Teodor Gladkovin historiikki venäjäksi
Merttelän koulu

Merttelän koulu on toinen Ruskon kunnan kahdesta ala-asteesta. Kunnan toinen ala-aste on Kirkonkylän koulu. Merttelän koulu sijaitsee Merttelän kylässä.
Historia.
Merttelän koulu on perustettu 1920-luvulla. Alkuperäinen koulurakennus sijaitsee muutaman sadan metrin päässä nykyisestä.
Koulurakennus uudistettiin viimeksi vuonna 2002, jolloin se sai mm. uuden englanninluokan, atk-luokan, opettajainhuoneen ja liikuntasalin, jonka katonrajassa on katsojaparveke. Vanha liikuntasali muutettiin teknisen työn luokaksi. Ruokasalia koulussa ei ole, vaan oppilaat ruokailevat omissa luokissaan.
Brittiläinen XXX armeijakunta

Brittiläinen XXX armeijakunta oli Britannian armeijan yhtymä toisessa maailmansodassa. Se osallistui Pohjois-Afrikan taisteluihin osana 8. armeijaa ja Normandian maihinnousuun Luoteis-Eurooppaan osana 2. armeijaa sekä Operaatio Market Gardeniin, jossa sitä komensi kenraaliluutnantti Brian Horrocks.
Perustaminen.
Yhtymä perustettiin Pohjois-Afrikassa koottaessa panssarijoukkoja Tobrukin saarron purkamiseksi operaatio Crusaderissa. Se kärsi taisteluissa suuria tappioita, mutta lopulta akselivaltojen joukot saatiin työnnettyä El Agheilaan. Vuonna 1942 Erwin Rommelin aloitettua vastahyökkäyksen brittijoukot työnnettiin takaisin Gazalaan Tobrukin länsipuolelle.
Maunun koulu

Maunun koulu on noin 250 oppilaan peruskoulu, joka sijaitsee Ruskon kunnassa, Varsinais-Suomessa. Koulu käsittää luokka-asteet 7—9. Maunun koulu on perustettu 1990-luvun alussa, aluksi nimenä oli Ruskon-Vahdon yläaste. Koulun nykyinen nimi viittaa keskiajalla eläneeseen piispaan Maunu I:een, joka oli Ruskolta kotoisin.
Koulun liikuntatunnit sijoittuvat Ruskon maastoon, Merttelän koulu pururadalle, Maunun koulun takana olevalle noin 400 metrin pituiselle juoksuradalle ja tekonurmelle. Pääosin talvisin urheillaan Ruskotalon sisätiloissa, joihin lukeutuu varastollinen urheilusali, parkettisali sekä erilaisia lihasharjoituksia tarjoava sali. Kun ala-asteen kenttä on talvisin jäädytetty, pääsevät oppilaat luistelemaan. 
Maunun koulun pihapiiriin on vuonna 2017 lisätty kiipeilyteline, puinen jalkapallokaukalo, keinu sekä kaksi koripallokenttää.
Vuoden 2017 lopulla koulun seinään lisättiin metallisin kirjaimin teksti ”Maunun koulu”.
Leo G. Carroll

Leo G. Carroll (25. lokakuuta 1886 – 16. lokakuuta 1972) oli englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa useissa Alfred Hitchcockin ohjaamissa elokuvissa.
Neitsyt Marian syntymän kirkko (Käkisalmi)

Käkisalmen Neitsyt Marian syntymän kirkko (myös Käkisalmen ortodoksinen kirkko) oli entisen Käkisalmen ortodoksisen seurakunnan pääkirkko Käkisalmessa luovutetussa Karjalassa. Kirkko oli pyhitetty Neitsyt Marian syntymän muistolle. Nykyisin kirkko on jälleen toiminnassa Konevitsan luostarin alaisuudessa.
Rakentaminen ja ulkoasu.
Neitsyt Marian syntymän kirkko valmistui vuonna 1847. Se rakennettiin Pyhän Synodin varoilla. Kirkon suunnittelijaksi mainitaan usein Louis Visconti, mutta todennäköisempänä suunnittelijana pidetään Carlo Viscontia (1774–1852). Kirkko rakennettiin tiilestä ja rapattiin sekä ulkoa että sisältä. Kirkon pinta-ala on 264 m². Kirkon pääsisäänkäynti on kellotornin alaosassa. Kirkkosalin keskellä on suuri kupoli. Kirkkoa korjattiin vuonna 1898 ja vuosina 1933–1936.
Irtaimisto.
Kirkon ikonostaasin arvokkaimmat ikonit olivat Kaikkein pyhimmän Jumalan Synnyttäjän ylistys-ikoni ja pyhän Nikolaoksen ikoni. Kirkonkelloja oli yhteensä kahdeksan, joista vanhin oli vuodelta 1649. 
Sota-aika.
Kirkko ei kärsinyt tuhoja talvisodan ilmapommituksissa. Sodan päätyttyä se oli kuitenkin luovutettava Neuvostoliitolle. Venäläiset käyttivät kirkkoa sodan jälkeen muun muassa vaatevarastona ja tallina. Suomalaiset valtasivat Käkisalmen takaisin jatkosodan alussa 1941. Venäläiset sytyttivät kaupungin palamaan perääntyessään. Vaikka kaupungista tuhoutui noin 90 %, säästyi Neitsyt Marian syntymän kirkko tuholta. Jatkosodan aikana kirkko saatiin vähäisillä korjauksilla takaisin kirkolliseen käyttöön. Vuonna 1944 kirkko oli taas jätettävä venäläisille. Osa kirkon esineistöstä saatiin pelastettua evakuointien yhteydessä.
Nykytila.
Jatkosodan jälkeen kirkosta ei juuri huolehdittu ja se kävi huonokuntoiseksi. Neuvostoliiton hajottua on kirkkoa korjattu ja nykyisin se on jälleen toimiva kirkko Konevitsan luostarin alaisuudessa. 
Aikaisemmat kirkot.
Käkisalmen ortodoksinen seurakunta on ikivanha, eikä sen ensimmäisistä kirkoista ole tietoja. Vuonna 1500 mainitaan kaupungissa olleen kolme ortodoksista kirkkoa ja kolme luostaria kirkkoineen. Vuonna 1681 rakennettu Käkisalmen luterilainen kirkko muutettiin ortodoksiseksi vuonna 1710. Tämä kirkko purettiin vuonna 1898.
Marc Overmars

Marc Overmars (s. 29. maaliskuuta 1973 Emst, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija. Useimmiten hän pelasi vasemmalla laidalla.
Overmars aloitti uransa vuonna 1979 SV Epessä ennen siirtymistään vuonna 1987 Go Ahead Eaglesiin, josta Willem II osti hänet 200 000 punnalla. Kaudella 1991/1992 hän siirtyi Ajaxin riveihin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 1993. Ajaxissa Louis van Gaalin valmentajakaudella Overmars lopulta tekikin läpimurron kansainväliselle huipulle ja voitti Alankomaiden mestaruuden vuosina 1994, 1995 ja 1996 sekä Mestarien liigan vuonna 1995. Vuonna 1996 hän toipui polvivammasta ja siirtyi vuonna 1997 lontoolaiseen Arsenaliin, missä pelasi yhdessä maanmiehensä Dennis Bergkampin kanssa ja voitti vuonna 1998 sekä Valioliigan mestaruuden että FA Cupin. Vuonna 2000 hän siirtyi van Gaalin valmentamaan FC Barcelonaan 39,6 miljoonalla eurolla.
Maajoukkueessa Overmars pelasi 87 ottelua, joissa teki 27 maalia. Hänen viimeinen maaottelunsa oli välierätappio Portugalia vastaan 2004 EM-kisoissa. Saman vuoden heinäkuussa hän ilmoitti lopettavansa uransa polvivammojensa takia. Elokuussa 2008 hän teki paluun kentälle Go Ahead Eaglesin paidassa. Kauden 2008–2009 jälkeen Overmars kuitenkin ilmoitti lopettavansa uransa.
Overmars toimi Ajaxin urheilutoimenjohtajana vuodesta 2012 vuoteen 2022, jolloin hänet erotettiin. Overmars oli useiden vuosien aikana lähettänyt seuran naistyöntekijöille sopimattomia viestejä, kuten kuvia peniksestään.
Seán Lemass

Seán Francis Lemass (15. heinäkuuta 1899 Dublin, Irlanti – 11. toukokuuta 1971 Dublin, Irlanti) oli irlantilainen poliitikko Fianna Fáil -puolueesta. Lemass oli Irlannin pääministeriä vastaavana taoiseachina vuodesta 1959 vuoteen 1966.
Yhdessä valtiovarainministeri Whitakerin kanssa Lemass johti Irlannin politiikkaa avoimempaan suuntaan, ruokkien talouskasvua ulkomaalaisilla sijoituksilla ja ulkomaankaupalla. Suhteet EEC:n kanssa lähenivät. Lemassin hallitus normalisoi suhteensa Pohjois-Irlannin unionistien kanssa vuoden 1965 historiallisissa neuvotteluissa.
Vaalimaa

Vaalimaa on kylä Virolahdella Venäjän rajalla. 
Vaalimaan raja-asema on Suomen vilkkaimmin liikennöity rajanylityspaikka Venäjälle mentäessä. Tulli- ja raja-aseman kautta tapahtuu vuosittain yli kolme miljoonaa (3 000 000) rajanylitystä.
Vaalimaan kautta kulkee Venäjälle jatkuva E18-tie. Suomen puolella tie on samalla valtatie 7.
Nimi.
Kylä mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1370 muodossa "Vadhlema". Vanhojen kirjoitusasujen perusteella Viljo Nissilä arveli alkuperäisen muodon olleen "*Vaahdermaa", jossa "vaahder" on sanan "vaahtera" rinnakkaismuoto. Nissilän mukaan nimessä esiintyvä l-äänne on samaa perua kuin joissakin hämäläismurteissa yleiskielen d-äänteen vastineena esiintyvä l-äänne.
Kaikkien pyhien kirkko (Käkisalmi)

Käkisalmen kaikkien pyhien kirkko (myös Käkisalmen ortodoksinen hautausmaakirkko) oli entisen Käkisalmen ortodoksisen seurakunnan hautausmaakirkko Käkisalmessa luovutetussa Karjalassa. Kirkko oli pyhitetty kaikkien pyhien muistolle. Nykyisin kirkko on jälleen toiminnassa Valamon luostarin alaisuudessa.
Rakentaminen ja ulkoasu.
Käkisalmen hautausmaan kirkko valmistui 1894 ja sen rakentamisen rahoitti käkisalmelaisen kauppiaan tytär Jevdokina Andrejeff. Kirkon suunnitteli arkkitehti Jac. Ahrenberg. Punatiilestä rakennetun kirkon pinta-ala on 392 km². Kirkon torni on kapea ja korkea.
Sota-aika.
Kirkko säilyi ehjänä talvisodan ilmapommituksissa. Sodan jälkeen se luovutettiin Neuvostoliitolle. Sodan jälkeen venäläiset käyttivät kirkkoa propagandamateriaalin varastona. Jatkosodan alussa Suomi valloitti Käkisalmen takaisin. Kirkko säilyi venäläisten perääntyessä sytyttämästä tulipalosta, mikä tuhosi lähes koko kaupungin. Jatkosodan aikana kirkko oli taas kirkollisessa käytössä. Vuonna 1944 se oli kuitenkin jätettävä Neuvostoliitolle. 
Nykytila.
Sodan jälkeen venäläiset pitivät kirkkoa kaasupullojen varastona. Kaasupullojen aiheuttamassa räjähdyksessä 1980-luvulla kirkon katto romahti ja muutkin kirkon osat kärsivät vaurioita. Vaurioitunut rakennus luovutettiin Venäjän ortodoksiselle kirkolle vuonna 1989. Tämän jälkeen kirkkoa on korjattu muun muassa Suomen Ortodoksisten Nuorten Liiton pitämällä työleirillä. Nykyisin kirkko on jälleen toiminnassa Valamon luostarin alaisuudessa.
Slantsyn piiri

Slantsyn piiri tai Slantsyn kunnallispiiri () on hallintopiiri Leningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Viron itäpuolella Peipsijärven rannalla. Piiri on perustettu vuonna 1949 ja alueen pinta-ala on 2 154,6 km².
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan piirissä asui 43 523 henkeä, joista valtaosa piirin hallintokeskuksessa Slantsyssa (Slantsyn kaupunkiasukkaat: 33 485 as.).
Matrox

Matrox Electronic Systems Ltd on kanadalainen yritys, jonka päämaja sijaitsee Dorvalissa, Quebecissa. Yritys valmistaa mm. PC-tietokoneisiin soveltuvia näytönohjaimia sekä videoeditointikortteja. Muita tuotteita ovat mm. konenäköön, laaduntarkkailuun ja turvatekniikkaan liittyvät kamerat ja kuvankaappaustuotteet. Yrityksen nimi Matrox on johdettu sen perustajien sukunimistä (Lorne Trottier ja Branko Matic).
Matrox Graphics on erikoistunut näytönohjaimiin, joihin voi liittää useamman kuin yhden monitorin samanaikaisesti. Matroxin näytönohjainten päämarkkina-alueet koostuvat seuraavista osa-alueista: 2D, 3D, video- ja kuvankäsittely, tiede ja tutkimus, sairaala ja terveydenhuolto, pörssi ja sijoitustoiminta. Matrox suunnittelee ja valmistaa kaikki näytönohjaimensa itse, eikä myy grafiikkapiirejään muille korttivalmistajille.
1990-luvulla, Matrox Millennium -näytönohjaimet huomattiin niiden erinomaisen 2D-nopeuden ja kuvanlaatunsa vuoksi. Vuonna 1999 Matrox julkaisi Millennium G400 -korttinsa, joka ensimmäistä kertaa mahdollisti kuluttajille kahden monitorin käytön. Tuolloin myös kortin 3D-pelinopeus oli vertailukelpoinen kilpailijoiden näytönohjaimiin verrattuna. Vuonna 2002 Matrox toi markkinoille Parhelia -korttinsa, joka ensimmäistä kertaa mahdollisti kuluttajille jopa kolmen monitorin käytön samanaikaisesti. Parhelian 3D-pelinopeus oli kuitenkin useille pettymys, joten Matrox Surround Gaming (pelaaminen kolmella näytöllä) jäi vain pienen käyttäjäkunnan huviksi. Vasta vuonna 2006 Surround Gaming on saanut laajempaakin suosiota, sillä Matroxin keväällä 2006 julkaisema Matrox TripleHead2Go mahdollistaa kolmen monitorin käytön myös ATIn ja NVIDIAn näytönohjaimilla.
Sittemmin Matroxin on ollut vaikeaa pitää entistä asemaansa näytönohjainvalmistajien joukossa, sillä sen valmistamat tuotteet ovat vähitellen jääneet yhä enemmän jälkeen kilpailijoistaan, niin 3D-suorituskyvyn kuin myös markkinaosuudenkin kannalta. Tämän vuoksi Matrox on siirtänyt painopistettään pois 3D-pelinäytönohjaimista kohti pieniä erikoismarkkinoita. Viime vuosina Matroxin markkinaosuus kaikista myydyistä näytönohjainpiireistä (mukaan lukien emolevyille integroidut piirit) on ollut alle yhden prosentin.