tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dugongi

Dugongi ("Dugong dugon") on sireenieläimiin kuuluva suuri merinisäkäslaji, joka elää indopasifisen merialueen trooppisilla ja subtrooppisilla vesillä.
Levinneisyys ja elinympäristöt.
Dugongin epäyhtenäiseen levinneisyysalueeseen kuuluvat Itä-Afrikka, Punainenmeri, Persianlahti, läntinen Intia ja Sri Lanka, Malaijien saaristo ja sen itäpuoliset Tyynenmeren saaret, Riukiusaaret, Pohjois-Australia ja Vanuatu. Dugongit suosivat matalia lahtia ja kanaaleja, suurten saarten suojaisia puolia sekä mutaisia vesiä. Ne elävät usemmiten rannikkovesissä ja uivat enimmillään 40 metrin syvyisiin vesiin. Dugongi pystyy sukeltamaan 11 minuutin ajaksi.
Vuonna 1990 dugongeja oli maailmassa arviolta vähintään 100 000 yksilöä, joista 85 000 Australiassa.
Tuntomerkit.
Dugongi voi kasvaa 3,3 metrin pituiseksi ja 570 kilogramman painoiseksi. Koiraat ja naaraat ovat samankokoiset. Vastasyntynyt on keskimäärin runsaan metrin pituinen ja 30 kilogramman painoinen.
Dugongi näyttää delfiinin ja mursun risteytykseltä. Sen vartalo on virtaviivaisempi kuin manaateilla. Dugongin pyrstö on haaroittuva kuten valailla, eikä pyöreä kuten manaateilla. Eväjaloissa ei ole kynsiä. Kuono kääntyy alaspäin, ja sen päässä on lyhyitä karvoja. Sieraimet ovat kuonon ylä- ja etupuolella. Silmät ovat pienet, eikä korvalehtiä ole. Suussa on pienet torahampaat. Iho on sileä, ja siinä on lyhyitä karvoja. Nisät sijaitsevat kainaloissa.
Aikuinen dugongi on väriltään ruskeanharmaa. Sen vatsapuoli on selkää vaaleampi ja joskus hiukan punertava. Vanhoilla yksilöillä voi selässä olla väritön alue. Nuoret yksilöt ovat yleensä vaaleampia kuin aikuiset.
Elintavat.
Dugongit elävät useimmiten pienissä ryhmissä. Suurimmillaan laumassa voi olla useita satoja yksilöitä. Dugongit eivät varsinaisesti muuta, mutta ne saattavat uida satojen kilometrien matkoja muutamassa päivässä noin 10 kilometrin tuntinopeudella.
Dugongit lisääntyvät vuoden ympäri, joillakin alueilla eniten keväisin. Dugongin uskotaan olevan moniavioinen, ja urokset kilpailevat samasta naaraasta. Naaras synnyttää ensimmäiset poikasensa aikaisintaan 7-vuotiaana, joskus vasta 17-vuotiaana. Raskaus kestää 13–14 kuukautta, ja poikasia syntyy yksi kerrallaan. Dugongi voi elää 73-vuotiaaksi.
Dugongi syö meriruohoa merenpohjasta, joskus myös selkärangattomia eläimiä.
Uhat.
Suuret hait, miekkavalaat ja krokotiilit saalistavat dugongeja. Dugongien elinympäristöt kärsivät myös ihmisen toiminnasta, ja dugongeja tarttuu kalastusverkkoihin ja haiverkkoihin.
Dugongeja on metsästetty lihan ja öljyn vuoksi. Joissain maissa dugongin osia on käytetty myös kansanlääkintään ja onnenkaluiksi. Nykyisin dugongien metsästys on laitonta useimmissa maissa, mutta sallittua joillakin Tyynenmeren saarilla ja Pohjois-Australiassa.
Oliver Kahn

Oliver Rolf Kahn (s. 15. kesäkuuta 1969 Karlsruhe, Länsi-Saksa) on saksalainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän kuului suuren osan urastaan Bundesliiga-seura FC Bayern Münchenin kokoonpanoon. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 86 ottelua.
Ura.
Kahn aloitti ammattilaisuransa Karlsruher Sport Clubissa kaudella 1987–1988. Hän pelasi ensimmäisen Bundesliiga-ottelunsa vuonna 1990 samassa seurassa. Bayern München hankki Kahnin ykkösmaalivahdikseen vuonna 1994 Raimond Aumannin siirryttyä Besiktasiin Turkin Superliigaan. 15. huhtikuuta 2007 Kahn teki Bundesliigan ennätyksen voittojen määrässä kun Bayern München kukisti Leverkusenin 2–1. Tuolloin hänelle tuli täyteen 292 voitettua ottelua. Edellinen ennätys 291 voittoa oli Manfred Kaltzilla.
Kahn on saavuttanut seuratasolla paljon menestystä. Hän on voittanut kahdeksan Saksan mestaruutta ja kuusi Saksan Cupin mestaruutta ja kuusi Saksan Liigacupin mestaruutta. Eurokentillä parhaat saavutukset ovat UEFA-cupin voitto vuodelta 1996 ja Mestarien liigan voitto vuodelta 2001.
Kahn teki debyyttinsä Saksan maajoukkueen paidassa 23. kesäkuuta 1995 ottelussa Sveitsiä vastaan. Hän on ollut mukana Saksan kokoonpanossa kuusissa arvokisoissa, kolmissa EM-kisoissa, vuosina 1996, 2000 ja 2004, ja neljissä MM-kisoissa, vuosina 1994, 1998, 2002 ja 2006; pelaavana maalivahtina hän on ollut kolmissa kisoissa, vuoden 2000 EM-kisoista vuoden 2004 EM-kisoihin asti. Kahnin maajoukkueuran kohokohtana voidaan pitää vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskisoja, joissa Saksa eteni lopulta aina loppuotteluun saakka; Kahn torjui turnauksessa viisi nollapeliä ja kisojen päätyttyä hänet palkittiin turnauksen parhaana pelaajana ja parhaana maalivahtina. Kahn toimi pitkään myös maajoukkueen kapteenina, mutta Jürgen Klinsmannin päävalmentajakaudella kapteenina toimi Michael Ballack. Klinsmannin aikana Kahn myös menetti aiemman lähes kiistattoman ykkösvahdin asemansa maajoukkueessa ja joutui jakamaan torjuntavastuun Jens Lehmannin kanssa; vuoden 2006 Saksan maailmanmestaruuskisoissa Lehmann toimi Saksan ykkösmaalivahtina ja Kahn tämän varamaalivahtina.
Toukokuussa 2004 julkaistiin Kahnin omaelämäkerta, joka on nimeltään "Nummer eins". 
Kahn pelasi viimeisen maaottelunsa 8. heinäkuuta 2006 Portugalia vastaan. Kyseessä oli jalkapallon MM-kisojen pronssiottelu, joka pelattiin Stuttgartissa Gottlieb-Daimler Stadionilla. Ottelu päättyi Saksan voittoon 3–1. Ottelun pelaaminen oli Kahnille merkittävää, sillä hän oli joutunut seuraamaan Saksan muut MM-kisaottelut penkiltä Lehmannin pelatessa maalilla. Saksan valmentaja Jürgen Klinsmann sanoi, että halusi antaa Kahnille mahdollisuuden pelata, koska Klinsmannin mukaan Kahn oli ollut tukemassa koko Saksan joukkuetta ja erityisesti nuoria pelaajia koko MM-turnauksen ajan. Koska Saksan kapteeni Michael Ballack oli loukkaantunut eikä voinut pelata, Kahn sai myös kapteeninnauhan. Klinsmannin mukaan ”kunnia meni eniten maaotteluja pelanneelle pelaajalle”.
Kahn ilmoitti lopettavansa uransa kauden 2007–2008 jälkeen, hän päättikin uransa mestaruuteen Bundesliigassa.
Professional Mobile Radio

PMR - professional mobile radio eli ammattimainen liikuteltava radio on radiopuhelinjärjestelmä, joka tunnetaan "private mobile radio" -nimisenä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Land mobile radiona Yhdysvalloissa.
PMR:n sovelluksia ovat mm. 1988 julkaistu MPT-1327-, TETRA- ja APCO-25-järjestelmät.
Professional Mobile Radiota ei tule sekoittaa PMR446-radiopuhelimiin (Personal mobile radio).
Hajdú-Bihar

Hajdú-Bihar on lääni Itä-Unkarissa. Se rajautuu Békésin, Jász-Nagykun-Szolnokin, Borsod-Abaúj-Zemplénin ja Szabolcs-Szatmár-Beregin lääneihin sekä idässä Romaniaan. Läänin pääkaupunki on Debrecen. Muita kaupunkeja ovat Hajdúböszörmény ja Hajdúszoboszló. Läänin pinta-ala on 6 209 km² ja sen väkiluku arviolta 537 268 (vuonna 2015).
Maasto on alavaa; se on osa Unkarin Suurta alankoa ("Alföld"). Korkein kohta on 170,5 metriä merenpinnan tasosta ja matalin 85 metriä. Läänin alueella virtaavat Tisza ja Körös.
"Hajdú" oli alun perin heidukien perinteistä aluetta. Heidukit siirtyivät alueelle vuoden 1605 tienoissa Transilvanian ruhtinas István Bocskayn pyynnöstä vartioidakseen Transilvanian ja Osmanien valtakunnan välistä rajaa. Trianonin rauhansopimuksessa lääniin liitettiin "Bihar"-läänin rippeet. Suurin osa vanhasta Bihar-läänistä kuuluu nykyisiin Romaniaan, jossa alueen nimi on Bihor.
Heves (lääni)

Heves on lääni Pohjois-Unkarissa. Se rajautuu Nógrádin, Borsod-Abaúj-Zemplénin, Jász-Nagykun-Szolnokin ja Pestin lääneihin. Läänin pääkaupunki on Eger. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Heves, Gyöngyös ja Hatvan. Läänin pinta-ala on 3 637 km² ja sen väkiluku arviolta 301 296 (vuonna 2015).
Suuri osa lääniä kuuluu Unkarin Suureen alankoon, mutta läänin pohjoisosassa alkaa kumpuileva Karpaattien esimaasto. Mátra-vuoriston korkein kohta Kékes (1 014 m) on myös Unkarin korkein kohta. Läänin kaakkoisrajalla virtaa Tisza. Hevesin alue on tunnettu viininviljelystään, erityisesti Egerin alue, josta on myös peräisin kuuluisa viinilaatu Egri Bikavér, joka ensimmäisten kanistereissa Suomeen tuotujen erien keskinkertaisen tason vuoksi sai kansan suussa lempinimen ”Erkin pikakivääri”.
Eepos

Eepos (, puhe) on laaja runomuotoinen kertova teos. Eepos kertoo tavallisesti sankarillisten ja tarumaisten hahmojen elämäntarinan. Tyypillisiä aiheita ovat sota, rakkaus sekä taistelu hyvän ja pahan välillä. Nykyisin eepokseksi voidaan kutsua myös laveaa proosakertomusta.
Eepokset jaetaan kansanrunouteen perustuviin kansaneepoksiin ja nimeltä tunnettujen kirjailijoiden luomiin taide-eepoksiin. Tiettyjä kansallisia tavoitteita ja ajatustapoja ilmentäviä eepoksia on alettu kutsua kansalliseepoksiksi. Etenkin renessanssin ja romantiikan aikana eepos oli arvostettu kirjallisuudenlaji.
Eeposten piirteitä.
Eepoksissa on samantyyppisiä piirteitä ja perusrakenteita. Monet niistä muistuttavat kansansatujen perusrakenneosia.
Eepoksen yleisiä piirteitä:
Mehmet Scholl

Mehmet Tobias Scholl (s. 16. lokakuuta 1970) on saksalainen jalkapalloilija. Scholl tuli tunnetuksi pitkästä urastaan FC Bayern Münchenissä. Hän pelasi hyökkäävänä keskikenttäpelaajana.
Ura.
Scholl aloitti ammattilaisuransa Karlsruher Sport Clubissa ja siirtyi Bayern Müncheniin jo vuonna 1992. Hän pelasi Bayern Münchenissä yhteensä 449 ottelua tehden 116 maalia (tilanne kauden 2005–2006 jälkeen). 
Scholl on yksi Saksan Bundesliigan historian menestyksekkäimmistä pelaajista voitettuaan peräti kahdeksan liigamestaruutta, enemmän kuin kukaan muu pelaaja häntä ennen. Hän teki Bundesliiga-debyyttinsä Karlsruhen joukkueessa 21. huhtikuuta 1990 tullessaan kentälle 78. minuutilla vierasottelussa 1. FC Kölniä vastaan. Hän teki samassa ottelussa myös ensimmäisen Bundesliiga-maalinsa. Hän on tehnyt liigaurallaan 97 maalia (11 Karlsruhelle, 86 Bayernille) 378:ssa ottelussa (58 Karlsruhessa, 320 Bayernissa). Schollin vahvuuksina jalkapalloilijana on pidetty hänen kykyään tehdä peliä sekä hänen harhautus- ja vapaapotkutaitojaan. Vuoden 2001 alussa hänet äänestettiin vuoden 2000 parhaaksi pelaajaksi Bundesliigan ja Kakkosbundesliigan pelaajien äänestyksessä. 
Scholl pelasi Saksan maajoukkueessa 36 ottelua vuosien 1995–2002 aikana ja teki niissä yhteensä kahdeksan maalia. Hän oli mukana maajoukkueessa myös Saksan voittaessa vuoden 1996 EM-kisat. Vuoden 2000 EM-kisoissa hän pelasi Saksan kaikissa kolmessa ottelussa tehden yhden maalin. 
Scholl kärsi uransa aikana useista loukkaantumisista, mikä esti häntä vakiinnuttamasta paikkaansa maajoukkueessa ja pakotti hänet lopulta lopettamaan maajoukkueuransa ennen vuoden 2002 MM-kilpailuja. Scholl on yksi menestyksekkäimmistä saksalaisista jalkapalloilijoista, joka ei ole koskaan pelannut maailmanmestaruuskisoissa. 
Scholl meni vuonna 1993 naimisiin Susanne Pfannendörferin kanssa. Heidän poikansa Lucas-Julian syntyi heinäkuussa 1996. Scholl ja hänen vaimonsa erosivat lokakuussa 1996 vain kolme kuukautta yhteisen lapsen syntymän jälkeen. Tällä hetkellä Scholl seurustelee Jessica-nimisen naisen kanssa, jonka kanssa hänellä on yksi yhteinen lapsi, helmikuussa 2006 syntynyt tytär Polli. 
Yksityiselämä.
Scholl syntyi Karlsruhessa saksalaisen äidin ja turkkilaisen maahanmuuttajaisän lapsena. Hänen isänsä jätti perheen Mehmetin ollessa viisivuotias ja palasi Turkkiin. Kun hänen äitinsä meni myöhemmin naimisiin saksalaisen Hermann Schollin kanssa, Mehmetin alkuperäinen sukunimi, Yüksel, vaihdettiin hänen isäpuolensa sukunimeen Scholl.
Airai

Airai on Palaun saarivaltion toiseksi asutetuin osavaltio Kororin jälkeen. Se sijaitsee Babeldaobin saaren etelärannikolla. Airain pinta-ala on 44 neliökilometriä ja siellä on 2 464 asukasta (vuonna 2015). Myös osavaltion suurin asutuskeskus on nimeltään Airai. 
Airain osavaltiossa sijaitsee Palaun kansainvälinen lentoasema. Osavaltio on yhdistetty sillalla läheiseen Kororin saareen.
Emuu

Emuut ovat itäsuomalaisia ja karjalaisia myyttisiä olentoja, jotka ovat jonkin kasvi- tai eläinlajin kantavanhempia. Emuu on synnyttänyt tai luonut jonkin kasvi- tai eläinlajin ja kantaa vastuun lajin toiminnasta ja huolenpidosta. Sana emuu on muunnos vanhasta äitiä tarkoittavasta sanasta "emo". 
Metsästäjät pyysivät usein loitsuin eläinlajien kantavanhemmilta metsästysonnea. Ajateltiin, että kantavanhempi päättää, kenelle se antaa jälkeläisiään saaliiksi. Myös monilla pahoilla olennoilla tai asioilla oli kantavanhempi. Pahaa olentoa voitiin yrittää karkottaa vanhempansa luo tai uhata, että jos olento ei tottele, sen käytöksestä kerrotaan vanhemmalle. Myös kantavanhempaa saatettiin käskeä panemaan lapsensa kuriin. Monet kantavanhemmat tunnettiin nimeltä, tosin nimitykset vaihtelivat eri perinteissä.
Tutkijat aina Christfried Gananderista lähtien ovat käyttäneet näistä olennoista sanaa "emuu", ja sana esiintyy myös taltioiduissa loitsuissa. Tosin olentoja nimitettiin muillakin emo-sanan muunnoksilla ja muilla äitiä tai vanhempaa merkitsevillä sanoilla.
Joitakin kasvien ja eläinten kantavanhempia tiedetään nimeltä. 
femiinisestä -tar-päätteestä huolimatta miespuolinen (juolua = joenhaara)
metsän kaunis ja nuori jumalatar, joka synnyttää puita
Kytöläisen kyynelistä syntyivät myös pajut
Jász-Nagykun-Szolnok

Jász-Nagykun-Szolnok on lääni Keski-Unkarissa. Se rajautuu Pestin, Hevesin, Hajdú-Biharin, Békésin, Csongrádin ja Bács-Kiskunin lääneihin. Pääkaupunki on Szolnok. Muita kaupunkeja ovat Jászberény, Törökszentmiklós, Karcag ja 
Mezőtúr. Läänin pinta-ala on 5 581 km² ja sen väkiluku arviolta 379 897 (vuonna 2015).
Lääni on osa Unkarin Suurta alankoa ("Alföld"), jossa maasto on alavaa. Läänin alueella virtaavat Tisza- ja Zagyva-joet.
Nimi "Nagykun" (”Suuri Kumania”) on peräisin kumaaneilta, jotka määrättiin tänne asumaan vuonna 1240 mongolien kukistettua heidät.
Komárom-Esztergom

Komárom-Esztergom on lääni Luoteis-Unkarissa. Sen naapuriläänejä ovat Pest, Fejér, Veszprém ja Győr-Moson-Sopron. Pohjoisessa se rajautuu Slovakiaan. Lääni on nimetty Komáromin ja Esztergomin kaupunkien mukaan, joilla kummallakin oli ennen Trianonin rauhansopimusta oma lääninsä. Läänin pääkaupunki ja suurin kaupunki on nyt kuitenkin Tatabánya. Muita läänin suurimpia kaupunkeja ovat Tata ja Oroszlány. Läänin pinta-ala on 2 264 km² ja sen väkiluku arviolta 299 110 (vuonna 2015).
Läänin pohjoisrajalla virtaa Tonava, ja läänin koilliskulmassa on ns. ”Tonavan mutka”, jossa Tonava kääntyy jyrkästi etelään.
Greatest Hits (Guns N’ Roses)

Greatest Hits on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N’ Roses-yhtyeen kokoelma-albumi.
Albumi ilmestyi levy-yhtiö Geffen Recordsin julkaisemana 23. maaliskuuta 2004. Yhtyeen laulaja ja ainoa jäljellä oleva alkuperäisen kokoonpanon jäsen W. Axl Rose pyrki alun perin estämään kokoelma-albumin julkaisemisen kokonaan, sillä hän ei halunnut tuoda markkinoille vanhoista hiteistä koostettua albumia joka voisi varjostaa yhtyeen tulevaa "Chinese Democracy"-studioalbumia. Yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa albumi päätyi Billboardin albumilistalla kolmanneksi, ja noustuaan Billboardin listalle uudelleen vuonna 2012 albumin sijoitus oli niin ikään kolmas. Yhdysvalloissa albumia on tähän mennessä myyty yli 5,2 miljoonaa kappaletta.
Suomessa albumi ylitti ilmestyttyään sekä kulta- että platinalevyn myyntilukemat jo vuoden 2004 aikana. Ilmestyessään albumi ylsi Suomen virallisella albumilistalla kuudennelle sijalle, josta se kuitenkin nousi pian koko listan kärkipaikalle yhteensä viiden perättäisen viikon ajaksi. "Greatest Hitsin" ohella yhtyeen jokainen albumi, lukuun ottamatta vuonna 1999 ilmestynyttä livealbumia "Live Era ’87-’93", on ylittänyt vähintään kultalevyrajan. Tähän mennessä albumia on myyty Suomessa yli 30 000 kappaletta.
Vaikka albumi osoittautui valtavaksi myyntimenestykseksi ympäri maailmaa, se on saanut osakseen myös kritiikkiä. Osaa yhtyeen ihailijoista närkästytti se, että yhtyeen klassikkokappaleet "Estranged", "Mr. Brownstone" ja "Nightrain" uupuivat albumilta, kun taas esimerkiksi kritisoitu The Rolling Stonesin alun perin levyttämä "Sympathy for the Devil" ja The Skylinersin levyttämä "Since I Don't Have You" puolestaan lukeutuivat albumin kappalevalintoihin.
Nógrád

Nógrád on lääni Pohjois-Unkarissa. Se rajautuu Pestin, Hevesin ja Borsod-Abaúj-Zemplénin lääneihin sekä pohjoisessa Slovakiaan. Pääkaupunki on Salgótarján. Muita kaupunkeja ovat Balassagyarmat ja Bátonyterenye. Läänin pinta-ala on 2 544 km² ja sen väkiluku arviolta 195 923 (vuonna 2015).
Suuri osa lääniä on kukkulaista maastoa. Kolmasosa läänin pinta-alasta on metsää, jossa yleisimmät puulajit ovat tammi, pyökki, valkopyökki ja akasia. Läänin alueella kulkevia jokia ovat Ipoly, Galga ja Zagyva.
Skandinaaviset kielet

Skandinaaviset kielet eli pohjoisgermaaniset kielet ovat indoeurooppalaisen kielikunnan germaaniseen haaraan kuuluvia kieliä. Skandinaavisia kieliä ovat fääri, islanti, norja, ruotsi ja tanska. Norni, jota puhuttiin aikaisemmin Skotlannin rannikolla ja saaristoissa, on kuollut. Omaksi kielekseen voidaan erottaa myös Pohjois-Ruotsissa puhuttava älvdalska ja gutniska sekä sen jo sammunut muoto muinaisgutniska. Pohjoismaisia kieliä tutkiva kielitieteen ala on nordistiikka eli pohjoismainen filologia.
Germaanit elivät alun perin eteläisessä Skandinaviassa. Indo­eurooppalaisesta kantakielestä erottui vähitellen vuoteen 700 eaa. mennessä kanta­germaaninen kieli, josta skandinavian kielet ja muut germaaniset kielet erkanivat ensimmäisellä vuosituhannella ajanlaskun alun jälkeen.
Kieli syntyi yhtenäisen pohjoisen pronssikauden kulttuurin (arviolta 1700–600 eaa.) keskuudessa. Noin vuodesta 850 eaa. alkaen ilmasto viileni ja osa kansasta siirtyi nykyisten Saksan ja Alankomaiden alueelle. Näin germaaniheimot saivat alkunsa ja tästä syystä saksa ja hollanti ovat ruotsia osaavan osittain ymmärrettävissä. Skandinaviaan jääneistä germaaneista polveutuvat Skandinavian nykyiset asukkaat.
Seriini

Seriini eli 2-amino-3-hydroksipropaanihappo (C3H7NO3) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Se on treoniinin ohella toinen kahdesta aminohaposta, jossa on alkoholi- eli hydroksyyliryhmä ja nämä kaksi aminohappoa ovat muutenkin hyvin toistensa kaltaiset: treoniinissa on metyyliryhmä 3-hiilessä, jossa seriinissä on vety.
Seriinin isomeerisia muotoja ovat L-seriini, jonka CAS-numero on 56-45-1, D-seriini CAS-numero on 312-84-5 ja DL-seriini CAS-numero on 302-84-1.
. Sen isoelektrinen piste on 5,70.
Glykolysaatio.
Proteiineissa seriinin hydroksyyliryhmä voidaan glykosyloida. Tällä saattaa olla merkitystä joidenkin diabeteksen vaikutusten ymmärtämisessä. Seriini on myös tyypillinen kinaasien fosforylaation kohde eukaryoottisolujen säätelyssä.
Biosynteesi.
Seriinin synteesi alkaa 3-fosfoglyseraatin hapettamisella, josta muodostuu 3-fosfohydroksipyruvaattia ja NADH:ta. Transaminaatioreaktiosta glutamaatin kanssa syntyy 3-fosfoseriiniä ja fosfaatin poistaminen jättää jäljelle seriinin.
Poprock

Poprock on musiikkia, joka yhdistelee pop- ja rock-elementtejä. Poprock kehittyi 1950-luvun lopussa Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Pest

Pest on lääni Keski-Unkarissa pääkaupunki Budapestin ympärillä. Pestin lääni rajautuu Nógrádin, Hevesin, Jász-Nagykun-Szolnokin, Bács-Kiskunin, Fejérin ja Komárom-Esztergomin lääneihin sekä pohjoisessa Slovakiaan. Läänin hallintokeskus on Budapest, vaikka Budapest ei kuulukaan Pestin lääniin, vaan se muodostaa oman lääninsä. Pestin läänin pinta-ala on 6 390 km² ja sen väkiluku arviolta 1 226 115 (vuonna 2015).
Suurin osa läänistä on maastoltaan alavaa Unkarin Suurta alankoa, ainoastaan pohjoisessa ja lännessä on kukkuloita. Läänin poikki virtaa Tonava, joka tekee Vácin kaupungin kohdalla jyrkän mutkan etelään. Tämän ns. Tonavan mutkan luona kohoaa kuuluisa Visegrádin linna. Mielenkiintoisia kaupunkeja Pestin läänin alueella ovat kulttuurihistorialtaan rikkaat Szentendre ja Gödöllő. Gödöllőn lähellä sijaitsee autourheilufaneille tuttu Hungaroring-ajorata. Läänin muita suurehkoja kaupunkeja ovat Érd, Cegléd, Dunakeszi ja Budaörs.
Väestö.
Kaupungit.
Pestin läänissä on 36 kaupunkia, mikä on eniten Unkarin lääneistä. Vuoden 2001 asukasluvun mukaan järjestettynä:
Adam

Adam on yleinen etu- ja sukunimi, joka juontaa juurensa Aadamiin, Raamatun mukaan ensimmäiseen Jumalan luomaan ihmiseen. Adam-nimillä ja lyhenteillä tunnetaan myös lukuisia muita asioita. Suomessa nimi on käytössä myös muunnelmana Aatami.
Suomessa nimi Adam on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 4 546 miehelle ja noin 70 naiselle. Muodossa Aadam nimi on annettu noin 240 miehelle ja alle 15 naiselle. Adamin nimipäivä on suomenruotsalaisessa kalenterissa 24. joulukuuta.
Noitavasara

Noitavasara eli Malleus maleficarum () on noitavainojen aikaan vuonna 1486 julkaistu kirja. Sen kokosi inkvisiittori Heinrich Kramer (n. 1430–1505), ja hän liitti kirjaan munkkiveljensä Jakob Sprengerin (1436–1495) nimen ilman tämän suostumusta. "Noitavasarassa" annetaan yksityiskohtaisia ohjeita noitien kuulusteluun ja tunnistamiseen; kidutuksella hankittua tunnustusta pidettiin luotettavana. "Noitavasarassa" musta magia selitetään osaksi kerettiläistä harhaoppia, jota vastaan inkvisitio taisteli. Noituus on jaettu 14 lajiin. Kerettiläisyytenä pidetään myös sitä, että noitien vaikutukseen ei uskottu: "Hairesis maxima est opera maleficarum non credere."
Saadakseen teokselle arvovaltaa Kramer esitti kirjan Kölnin yliopiston teologian laitokselle toukokuussa 1487, mutta hyväksymistodistuksen aitoutta on epäilty. Nykyisin todistusta pidetään aitona, mutta oletetaan, että todistuksen antajat eivät olleet kirjaa lukeneet.
Teoksen merkitystä on historioitsija Mirkka Lappalaisen mukaan sekä liioiteltu että mystifioitu. Pohjolassa se tunnettiin aika heikosti, ja suomalainen Henrik-tietokanta tuntee siitä vain yhden maininnan, jonka mukaan hovioikeudenneuvos Adam Ingeletin kappale oli vuonna 1740 myyty huutokaupassa.
Kirjasta otettiin vuosina 1487–1520 kolmetoista painosta ja 1574–1669 kuusitoista painosta. Kirja oli suosittu laajalti Euroopassa ja sekä katolisten että protestanttien hyväksymä. Katolisetkin tukeutuivat teokseen, vaikka jo vuonna 1490 kirja oli kielletty paavin päätöksellä ja lisätty Index Librorum Prohibitorumiin eli roomalaiskatolisen kirkon kiellettyjen kirjojen listaan.
Vuonna 2014 "Noitavasara" ilmestyi suomenkielisenä käännöksenä.
Aiheesta muualla.
Urho Kekkosen kansallispuisto

Urho Kekkosen kansallispuisto () on vuonna 1983 perustettu, Savukosken, Sodankylän ja Inarin kuntien alueella sijaitseva kansallispuisto. Puiston pinta-ala on 2 549 neliökilometriä, ja se on Suomen toiseksi suurin kansallispuisto. Se on myös Suomen toiseksi suosituin kansallispuisto. Vuonna 2024 puistossa kävi 435 900 kävijää. Kansallispuiston pohjoisen osan halki virtaa Suomujoki. Aluetta hoitaa Metsähallitus ja se on osa UK-puisto-Sompio-Kemihaara-Natura 2000 -luonnonsuojelualuetta.
Alue.
Kansallispuisto on monipuolinen. Sen länsiosan viitoitettu alue on myös kokemattomalle vaeltajalle helppo kohde, kun taas puiston erämaiset kohteet ovat hyvä paikka pitkille ja vaativille eräretkille. 
Urho Kekkosen kansallispuistoon suuntautuvat vaellukset aloitetaan useimmiten Kiilopään tunturikeskukselta, Suomujoen varressa sijaitsevalta Aittajärveltä tai Raja-Joosepista, ja vaeltajat päätyvät usein Saariselän tunturijonon ympäristöön, esimerkiksi alueen korkeimman tunturin, Sokostin, huipulle. Useat retkeilijöistä myös yöpyvät sen juurella sijaitsevan Luirojärven rannoille rakennetuissa autiotuvissa. 
Kansallispuiston luontoon kuuluvat niin mahtavat tunturit kuin laajat suoalueetkin, unohtamatta myöskään metsäisiä kairoja. Poronhoidolla on alueella pitkät perinteet, ja se on edelleen alueen keskeinen elinkeino. Siitä muistuttamassa alueella on peurahautoja, poroaitoja, kämppiä sekä entisöityjä kolttakenttiä.
Mittaustekniikka

Mittaustekniikka on yleiskäsitteenä minkä tahansa fysikaalisen suureen kvantitatiiviseen todentamiseen käytetty tekniikka. Kysymyksessä voi olla arkisten asioiden kuten kauppatavaran painon, oikeammin massan määritys. Jopa lukumääriä mitatessa tarvitaan tiettyä tekniikkaa, vaikka esimerkiksi ihminen kykenee havaitsemaan lukumäärän mittaamattakin suunnilleen seitsemään riippuen mitattavasta tavarasta. Uudella teknologialla pystytään mittaamaan kaukaisia kohteita avaruudessa, hyvin pieniä kohteita kuten alkeishiukkasia ja niiden ominaisuuksia. 
Matkojen mittaaminen.
Erityisesti mittaustekniikkaa pidetään silti soveltuvana ihmisen kannalta luontevien etäisyyksien, pituuksien, siis matkan mittaamista. Matkojen mittaus on jo antiikin aikainen, jopa esihistoriallinen keksintö. Se perustuu etupäässä yhdenmukaisten kolmioiden mittaamiseen. Koska viimeistään jo Pythagoras tiesi yhdenmuotoisten suorakulmaisten kolmioiden periaatteet, on matkojen, kuten etäisyyksien ja korkeuksien mittaaminen perustunut kolmionmittaukseen, joka on edelleen käytössä. Nykyään kuitenkin satelliittipaikannus antaa täsmällisempiä tuloksia, ja esimerkiksi kartoitus suoritetaan ilmakuvien ja satelliittien avulla.
Erityisesti sotateknologian käytössä on erityisiä optisia etäisyysmittareita, jotka perustuvat silmien hyvään koordinaatioon. Mittaajan toinen silmä katsoo asteikkoa ja toinen maisemaa. Lahjakkaimmilla mittaajilla asteikko ikään kuin tipahtaa maastoon, ja etäisyyksiä voidaan lukea näin suoraan numeerisesti.
Etelänmerinorsu

Etelänmerinorsu eli etelänisohylje ("Mirounga leonina") on suurikokoinen varsinaisiin hylkeisiin (Phocidae) kuuluva merinisäkäs. Se on saanut nimensä suuren kokonsa sekä aikuisen uroksen kärsämäisen kuonon takia. Etelänmerinorsujen lukumääräksi on arvioitu noin 650 000 yksilöä.
Koko.
Urosmerinorsu voi kasvaa 6,5 metriä pitkäksi ja painaa jopa 3600 kg. Naaraat ovat paljon pienempiä.
Levinneisyys.
Etelänmerinorsut elävät lähellä Etelämannerta. Niitä oli ennen paljon Tasmaniassa, mutta ne on sieltä metsästetty liki sukupuuttoon. Niitä nähdään toisinaan Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa. Puolet kokonaiskannasta pesii Etelä-Georgian saarilla; muut pesimäalueet ovat Macquariensaari, Heardinsaari ja Kerguelen.
Ravinto.
Etelänmerinorsut saalistavat ennen kaikkea mustekaloja.
Catilina

Lucius Sergius Catilina (108–62 eaa.) oli roomalainen poliitikko. Hänet tunnetaan parhaiten Catilinan salaliitosta, jonka oli tarkoitus kaataa Rooman tasavalta, ennen muuta ylhäisten sukujen hallitsema senaatti.
Catilina syntyi köyhään aatelissukuun. Hänen kerrotaan olleen kauhea kasvoiltaan. Hän oli mukana liittolaissodassa Pompeiuksen ja Ciceron kanssa. Hän tuki Sullaa 80-luvulla eaa. käydyssä sisällissodassa. Catilina oli vuonna 68 eaa. preetori Africassa. Tämän jälkeen häntä syytettiin vallan väärinkäytöstä, mutta hänet vapautettiin syytteistä. 
Cicero voitti hänet konsulinvaalissa 63 eaa. Catilina alkoi järjestellä salaliittoa. Cicero sai tämän selville ja julkisti asian senaatissa. Catilina pakeni Etruriaan. Seuraavana vuonna armeija sai hänet kiinni ja hän kuoli seuranneessa taistelussa.
Catilinan salaliitto on yksi Rooman tasavallan kuuluisimmista tapauksista. Ciceron pitämät "Catilinan syytöspuheet", joita oli useita, kuuluvat maailmanhistorian tunnetuimpiin puheisiin retoristen ansioidensa vuoksi. Cicero otti irti kaiken mahdollisen poliittisen hyödyn tapauksesta. Hän sai myös arvonimen "pater patriae". Sallustiuksen laatima "Catilinan salaliitto" (40-luvulla eaa.) on toinen keskeisistä lähteistä Catilinan elämälle.
Behram

Behram (myös Burham, n. 1765–1840) oli intialainen murhaaja, joka toimi pahamaineisen tugeeni-kultin johtajana. Häntä pidetään maailman pahimpana sarjamurhaajana, koska hänen tiedetään murhanneen vuosina 1790–1830 aikana peräti 931 ihmistä. Behram itse väitti tappaneensa ainoastaan 125 ihmistä. Hän murhasi uhrinsa kuristamalla heidät rituaalisesti perinteisellä "ruhmal"-kulttivaatteella. Behram tuomittiin oikeudenkäynnissä kuolemaan ja hirtettiin. Behramin oikeudenkäynnin jälkeen englantilaiset aloittivat kampanjan kulttia vastaan ja onnistuivat lakkauttamaan sen.
Paramaribo

Paramaribo on Surinamen pääkaupunki. Vuonna 1996 sen asukasluvuksi arvioitiin noin 220 000. Vuonna 2004 Paramaribon piirissä asui 243 000 henkeä eli puolet koko maan väestöstä.
Paramaribon vanhakaupunki on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2002.
Maantiede.
Paramaribo sijaitsee Surinamejoen rannalla noin 15 kilometriä Atlantin rannalta sisämaahan. 
Kaupunki on rakennettu kivikkoiselle riutalle, joka kohoaa laskuveden aikaan viisi metriä joenpinnan yläpuolelle. Suurten alusten pääsyä kaupungin satamaan rajoittaa hiekkasärkkä, jonka kohdalla syvyys on noin kuusi metriä.
Kaupungin hallinnollinen keskus on Itsenäisyydenaukio, jonka laidoilla sijaitsevat presidentinpalatsi ja valtiovarainministeriön rakennus, jotka molemmat ovat arkkitehtonisesti merkittäviä. Presidentinlinna (vuodelta 1730) on rakennettu kivestä, mutta jonka yläkerta on puinen, valtiovarainministeriö (1841) on monumentaalinen tiilirakennus, jossa on klassinen pylväshalli ja kellotorni. Muita nähtävyyksiä ovat uusklassiseen tyyliin rakennettu reformoitu kirkko (1837) ja uusgoottilainen roomalaiskatolinen katedraali (1885), joka on rakennettu puusta.
Historia.
Britit asuttivat alueen vuonna 1630 ja 1650 kaupungista tuli uuden englantilaissiirtokunnan pääkaupunki. Alueen hallinta vaihtui brittien ja hollantilaisten välillä useasti, mutta se oli hollantilaisten hallussa vuodesta 1815 aina Surinamen itsenäistymiseen vuonna 1975. Kaupunkilaiset ovat pääasiassa intialaista, paikallista, afrikkalaista ja hollantilaista syntyperää.
Kaupungissa riehui suuret tulipalot tammikuussa 1821 ja syyskuussa 1832.
Hallinto.
Paramaribo muodostaa oman piirinsä. Kaupunki on jaettu 12 kaupunginosaa vastaavaan alueeseen (). Alueet ovat:
Talous, liikenne ja palvelut.
Kaupungissa valmistettuihin tuotteisiin kuuluvat maali, margariini, sementti ja olut. Myös matkailulla on taloudellista merkitystä.
Paramaribon rahtisatama, Dr. Jules Sedney Port, käsittelee kontteja, irtorrahtia ja ro-ro-aluksia. Ristelyaluksilta on kävelymatka kaupungin keskustaan.
Paramariboon on yhteyden muualta maasta sekä moottoritietä että tavallista maantietä pitkin. Kansainvälinen lentokenttä sijaitsee noin 40 km kaupungista etelään.
Tärkeimpiä oppilaitoksia ovat Surinamen Anton de Komin yliopisto, joka perustettiin vuonna 1968 nimellä Surinamen yliopisto, Surinamen polytekninen korkeakoulu (1994) ja Surinamen maatalouden tutkimuskeskus (1967).
Treoniini

Treoniini (C4H9NO3) kuuluu luonnon 20 yleisimpään aminohappoon. Se on seriinin ohella toinen kahdesta aminohaposta, joissa on alkoholi- eli hydroksyyliryhmä, ja nämä kaksi aminohappoa ovat muutenkin hyvin toistensa kaltaiset: treoniinissa on metyyliryhmä 3-hiilessä, jossa seriinissä on vety. Treoniini on välttämätön aminohappo.
Treoniinilla on kaksi kiraalista keskusta, joten sillä on neljä stereoisomeeristä muotoa. Luonnossa esiintyvä treoniini, "L-treoniini", on (2"S",3"R")-2-amino-3-hydroksibutaanihappo. L-treoniinin moolimassa on 119.12 g/mol, sulamispiste 255 °C ja CAS-numero 72-19-5. D-treoniinin sulamispiste on 274 °C ja CAS-numero 632-20-2, DL-treoniinin sulamispiste on 274 °C ja CAS-numero 80-68-2. L(+)-allo-treoniinin sulamispiste on 272 °C ja CAS-numero 28954-12-3 sekä D(-)-allo-treoniinin sulamispiste on 276 °C ja CAS-numero 24830-94-2. Sen isoelektrinen piste on 5,60.
Treoniinin sivuketju voidaan glykosyloida, ja treoniinikinaasit voivat fosforyloida sen "fosfotreoniiniksi".
Luettelo Tanskan hallitsijoista

Tämä on luettelo Tanskan hallitsijoista. Tanska on ollut kuningaskunta 900-luvulta asti, ja se on yksi Euroopan vanhimpia kuningaskuntia. Luettelo alkaa Gorm Vanhasta ja loppuu nykyiseen kuninkaaseen Frederik X:teen. 
Hardeknud on ensimmäinen historiallinen henkilö, jota voidaan pitää kuninkaana, mutta virallisesti ensimmäiseksi kuninkaaksi tanskalaiset katsovat Gorm Vanhan. Katso myös: luettelo varhaisista Tanskan hallitsijoista.
2S1 Gvozdika

2S1 "Gvozdika" (, suom. neilikka, Suomen puolustusvoimissa nimellä 122 panssarihaupitsi 74) on MT-LBu -kuljetuspanssarivaunun alustalle rakennettu panssaroidulla itsevetävällä lavetilla liikkuva panssarihaupitsi. Venäjän asevoimissa se tunnetaan myös nimellä SAUMT-122. Suomen puolustusvoimissa panssarihaupitsia käytetään mekanisoidun taisteluosaston tykistöosana kahtena patteristona, joissa niitä on yhteensä 18 kappaletta. Mekanisoitua taisteluosastoa voidaan käyttää sellaisenaan esimerkiksi valmiusyhtymän osana.
Panssarihaupitsi on panssaroitu kranaatinsirpaleita ja kiväärikaliiperisten aseiden tulta vastaan. Siinä on 360 astetta kääntyvä torni, johon tykki on sijoitettu. Kaikki tulitoimintaan tarvittavat laitteet ja viestivälineet on sijoitettu vaunun sisälle. Vaunuun mahtuu kerrallaan 40 tykin laukausta. Vaunu kykenee ylittämään vesistön hyvin pienellä valmistelulla ja siinä on NBC-varustus, joka suojaa miehistöä kemiallisilta aseilta.
Panssarihaupitsin tykki 2A31 on lähes sama kuin Suomessakin käytössä oleva neuvostoliittolainen D-30/122 H 63. Sen suurin kantama on noin 15 km. Tykki on varustettu latauslaitteella, joka työntää lataussillalle asetetun ammuksen ja kartussin panoskammioon.
2S1 tuli käyttöön Neuvostoliiton armeijassa 1970-luvulla ja se nähtiin ensi kerran julkisesti paraatissa Puolassa 1974, jolloin se sai Yhdysvalloissa koodinimen "M1974". Asetta on valmistettu Bulgariassa, Puolassa ja Neuvostoliitossa.
Tapaninvainio

Tapaninvainio () on pientalovaltainen asuinalue Koillis-Helsingissä. Yhdessä Tapanilan kanssa se muodostaa Tapaninkylän kaupunginosan. Tapaninvaioniolla asui vuonna 2024 noin 8 100 asukasta.
Tapaninvainiolla on hyvät ulkoilumahdollisuudet Vantaanjoen ja Tuomarinkylän kartanon läheisyydessä. Alue sijaitsee Vantaanjoen itärannalla. Tapaninvainion pohjoispuolella kulkeva Tapaninkyläntie toimii rajana Suutarilan Töyrynummeen ja Siltamäkeen päin. Idässä Kotinummentien toisella puolella alkaa Tapanila. Etelässä naapureina ovat Ylä-Malmin ja Pukinmäen kaupunginosat.
Tapaninvainiosta on useita bussiyhteyksiä Helsingin keskustaan, Itäkeskukseen, Lentokentälle sekä Malmin ja Pukinmäen juna-asemille.
Historiaa.
Keskeinen osa Tapaninvainion historiaa on Kapteenskanmäki, joka on nykyään leikki- ja ulkoilupaikka. Mäki on saanut nimensä venäläisen kapteenskan ja kreivittären Manfeja Multanovskajan mukaan. Tyylikkäästi pukeutuva kapteenska puhuvine papukaijoineen oli tuttu hahmo alueen asukkaille. Kapteenskanmäellä sijaitsi Multanovskajan kartano, eläintalli, makeistehdas ja sodan aikana pommisuoja, Karhusuontien toisella puolella.
Kartano – alun perin Åsmuksen tilan päärakennus – purettiin lopulta pahasti rappeutuneena vuonna 1957. Sen rakennusvuodeksi mainitaan seinähirsiin tehtyjen merkintöjen mukaan 1811.
Alaonttolaskimo

Alaonttolaskimo () on ihmisillä alavartalolta sydämeen verta tuova suuri verisuoni, jota kutsutaan muilla eläimillä takaonttolaskimoksi (). Se alkaa reisilaskimoiden yhtyessä hieman napatason alapuolella selkärangan edessä. 
Jalkojen laskimoveren lisäksi alaonttolaskimoon laskevat maksan laskimot, joiden kautta tulee suurin osa ruuansulatuskanavan verestä ravinteineen. Alaonttolaskimo yhtyy sydämen oikeaan eteiseen ilman läppää.
Yläonttolaskimo

Yläonttolaskimo () on ihmisillä ylävartalolta sydämeen niukkahappista verta tuova verisuoni, jota kutsutaan eläimillä etuonttolaskimoksi (). Se liittyy sydämen oikeaan eteiseen alaonttolaskimon kanssa. Yläonttolaskimo muodostuu käsien ja pään laskimorungoista ja on pituudeltaan melko lyhyt. 
Kaulan tai käden laskimoiden kautta voidaan yläonttolaskimoon, sydämeen tai keuhkovaltimorunkoon johtaa neste- tai ravitsemushoitoa, keskuslaskimopaineen mittausta tai näytteenottoa varten katetri. Joihinkin syöpätauteihin liittyy yläonttolaskimo-oireyhtymä, jossa syöpäkasvain tunkeutuu yläonttolaskimon sisään ja tukkii verenkiertoa.
Nooan arkki

Nooan arkki on Raamatun Vanhan testamentin vedenpaisumuskertomuksessa esiintyvä suuri laiva, jossa eläimet ja ihmiset kertomuksen mukaan selvisivät koko maailman kattavasta tulvasta. Kertomus Nooasta löytyy ensimmäisestä Mooseksen kirjasta, luvuista 6–9.
Raamatun kertomuksen mukaan Jumala päätti tuhota ja siten puhdistaa ihmiskunnan, koska ihmisten pahuus oli kasvanut liian suureksi. Kuitenkin Nooa oli ollut Jumalalle kuuliainen, ja siksi Jumala määräsi hänet rakentamaan arkin. Arkin oli määrä pelastaa Nooa perheineen sekä eläimet. Raamatun mukaan jokaista eläintä tuli ottaa kaksi kappaletta, paitsi kaloja, sillä ne elävät vedessä eivätkä huku. Jahvisti-lähteen mukaan puhtaita eläimiä ja lintuja tuli seitsemän paria, ja muita eläimiä kaksi kappaletta.
Käsitykset tarinan historiallisuudesta.
Tulvamyyttejä koskeva vertaileva tutkimus käynnistyi 1870-luvulla. Mooseksen kirjassa kerrottu Nooan arkki -tarina perustuu vanhempiin mesopotamialaisiin kertomuksiin. Nykykäsityksen mukaan sen varhaisimmat versiot ovat peräisin Vanhan Babylonian valtakunnan ajalta eli noin 4000 vuoden takaa. 
Vuonna 1675 Athanasius Kircher yritti todistaa Raamatun kertomuksia kirjaimellisesti tosiksi. Hän esitti laskelmia, joiden mukaan arkki olisi voinut olla riittävän iso kuljettaakseen kaikki hänen tuntemansa eläinlajit. Vuoden 1875 painoksesta alkaen Encyclopedia Britannicassa ei esitetty enää arviota arkin koosta eikä arkkia pidetty historiallisena faktana. 
Arkin koko, materiaali ja rakenne Mooseksen kirjassa.
Arkin muotoa, sen merikelpoisuutta ja kantavuutta spekuloitiin etenkin renessanssiaikana. Kuvauksissa arkin mallina on käytetty usein oman ajan laivoja. Kircher kuvasi arkin kuitenkin laatikoksi. Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa kerrotaan arkin olleen pituudeltaan 300, leveydeltään 50 ja korkeudeltaan 30 kyynärää. Kirjoittajien tarkoittamaa arkin kokoa ei voida laskea tarkasti, koska käytetty kyynärä ei ole tiedossa. Nooaa käskettiin myös tekemään arkkiin "tsohar" [= katto tai ikkuna].” Ei ole täysin selvää, mikä "tsohar" oli tai miten se oli rakennettu. Jotkut tutkijat arvelevat, että se liittyy valoon, joten he kääntävät sen vastineella ”valoaukko” (KR 1938) tai ”akkuna” (Väl, KR 1776). Toiset taas yhdistävät sanan "tsohar" myöhäisempään arabialaiseen juureen, joka merkitsee ’(käden)selkää’, ’(eläimen) selkää’ tai ’(laivan) kantta’, ts. maasta tai vedestä poispäin olevaa osaa, ja sen vuoksi he kääntävät sen vastineella ”katto” (KR 1992, AT, RS, JB). Nooaa käskettiin päättämään tämä "tsohar" ”kyynärän korkeudelle”. Kertomuksessa Jumala käskee rakentamaan arkin gofer-puusta. Kyseinen sana esiintyy Raamatussa vain kerran, eikä sen merkityksestä ole varmaa tietoa. Sanan on otaksuttu tarkoittavan muun muassa sypressiä. Suomalaisessa vuoden 1933/38 raamatunkäännöksessä materiaali oli 'honkapuu', vuoden 1992 käännöksessä sypressi.
Nooan arkin etsintä.
Nooan arkkia on etsitty ja väitetty löydetyn eri paikoista. Arkin etsintä luetaan nykyään näennäisarkeologian alaan.
Kysteiini

Kysteiini on yksi luonnon 20:stä yleisimmästä aminohaposta. Kysteiini on tioli, ja se on metioniinin, joka on tioeetteri, ohella toinen kahdesta rikkipitoisesta aminohaposta. Kysteiini esiintyy kahtena enantiomeerinä eli L-kysteiininä (CAS-numero 52-90-4) ja D-kysteiininä (CAS-numero 921-01-7). Sen isoelektrinen piste on 5,15.
Kahden kysteiinin hapettuminen muodostaa kystiinin (C6H12N2O4S2, CAS-numero 56-89-3) eli dikysteiinin, jossa kahden kysteiinin sulfhydryyliryhmät (-SH) yhdistyvät muodostaen rikkisillan eli disulfidisidoksen. Rikkisillat ovat tärkeitä monien proteiinien oikean tertiääri- ja kvaternäärirakenteen syntymiselle.
Gastroskopia

Gastroskopia eli mahalaukun tähystys on menetelmä, jota käytetään ruokatorven, mahalaukun ja ohutsuolen alkuosan tutkimisessa. 
Tutkimuksen toteutus.
Tutkimusta edeltävästi on oltava paastolla oksentamisen välttämiseksi ja näkyvyyden parantamiseksi. Tutkimus tehdään kuituoptisella tähystimellä, joka on paksuudeltaan hieman toista senttimetriä. Tutkittava on tutkimuksen ajan tavallisesti hereillä, mutta tutkimuksia tehdään esimerkiksi lapsille myös nukutuksessa. Tarvittaessa potilaalle annetaan rauhoittavaa lääkitystä. Nielu puudutetaan ja tutkittavan nielaistessa tähystin viedään ruokatorveen. Ruokatorven limakalvo tarkastetaan matkalla. Mahalaukku tarkastellaan kauttaaltaan ja yleensä otetaan mahalaukun eri osista lukuisia näytteitä, joista tutkitaan muun muassa helikobakteeri. Ohutsuolen alkuosa tarkistetaan ja sieltä otetaan näytteet keliakian toteamiseksi. Mahalaukun tutkimus kestää noin 5-10 minuuttia, ohutsuolen alkupään huomattavasti vähemmän, noin 5 minuuttia.
Tutkimuksen kokeminen.
Mahalaukun tähystystutkimus on epämiellyttävä toimenpide, jos se aiheuttaa yskimis- ja oksennusrefleksin. Tutkimus ei kuitenkaan ole kivulias, eikä näytteenotto mahan ja suolen limakalvolta yleensä tunnu. Herkemmät saattavat tuntea nipistyksiä ja seuraavana päivänä saattaa tuntua kipua ruokatorvessa ja kurkussa.
Kempeleen junaturma

Kempeleen junaturma tapahtui 5. toukokuuta 1977 Pohjanmaan radalla Oulun ja Kempeleen kunnanrajalla. Onnettomuudessa kuoli kaksi henkilöä ja 68 loukkaantui.
Pohjoiseen matkalla ollut pikajuna P61 (veturina Dr12 nro 2240) törmäsi etelään matkalla olleeseen malmijunaan T6052 (veturina Dr12 2230) Kempeleen ja Oulun liikennepaikkojen välillä, kuntien rajalla sijaitsevassa rataosuuden ainoassa kaarteessa, niin sanotussa Kuivalanmutkassa.
Menehtyneet olivat pikajunan matkustajia. Molempien junien veturimiehistöt pelastuivat. Malmijunan veturinkuljettajat hyppäsivät pois veturista, ja pikajunan veturinkuljettajat pelastuivat suojautumalla veturin konetilan huoltotunneliin.
Onnettomuuden jälkeen molemmat veturit romutettiin.
Onnettomuuden syy oli se, että T6052 sai lähtöluvan Oulusta liian aikaisin, jolloin junat joutuivat samalle yksiraiteiselle rataosuudelle.
Metioniini

Metioniini (C5H11NO2S) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Se on tioeetteri ja toinen kahdesta rikkipitoisesta aminohaposta kysteiinin, joka on tioli, ohella. Se on välttämätön aminohappo. Metioniinin rakennekaava on HO2CCH(NH2)CH2CH2SCH3 ja CAS-numero 63-68-3 (L-muoto), 348-67-4 (D-muoto) sekä optisesti tehoton raseemisen DL-muodon 59-51-8. L- ja D-metioniini ovat optisesti aktiivisia. Sen isoelektrinen piste on 5,71.
Metioniinin kodoni AUG on myös geenien aloituskoodi, joten translaation aikana jokaisen eukaryoottiproteiinin ensimmäinen aminohappo on metioniini. Se poistetaan yleensä proteiinin muokkauksen myöhemmissä vaiheissa.
Asparagiini

Asparagiini (C4H8N2O3) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Sen sivuketjun funktionaalinen ryhmä on primäärinen amidi, joka on erittäin heikko emäs. Asparagiini eroaa glutamiinista siten, että sen hiiliketju on yhden hiilen (-CH2-) lyhyempi.
Asparagiini on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää. Asparagiinillä on optisesti aktiiviset enantiomeeriset muodot L-asparagiini ja D-asparagiini sekä optisesti tehoton raseeminen DL-asparagiini. L-asparagiinin CAS-numero on 70-47-3, D-asparagiinin CAS-numero on 2058-58-4 ja DL-asparagiinin CAS-numero on 3130-87-8. Asparagiini on saanut nimensä parsasta ("Asparagus officinalis"), josta yhdiste on löydetty.
Asparagiini on asparagiinihapon (C4H7NO4) johdannainen ja sillä on tärkeä rooli glykoproteiinien ja muiden proteiinien biosynteesissä sekä entsyymien ja lihaskudoksen tuotannossa.
Ligue 1

Ligue 1 on Ranskan jalkapallon korkein sarjataso. Vuonna 1932 perustettuun sarjaan kuuluu 20 joukkuetta. Kausi kestää elokuusta toukokuuhun, ja joukkueet pelaavat keskenään koti- ja vierasotteluita yhteensä 38 ottelua. Ligue 1:ssä on nousu- ja putoamissarja, joka on yhteydessä Ranskan toiseen sarjatasoon, Ligue 2:een. Joka kausi kolme joukkuetta putoaa Ligue 1:stä ja kolme joukkuetta nousee Ligue 2:sta.
Sarjassa on pelannut 73 eri seuraa, joista Paris Saint-Germain on voittanut eniten mestaruuksia (13). Sarjan kaikkien aikojen paras maalintekijä on Delio Onnis (299 maalia).
Ligue 1 on yksi Euroopan kovatasoisimmista jalkapallosarjoista. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa viidenneksi Englannin Valioliigan, Italian Serie A:n, Espanjan La Ligan ja Saksan Bundesliigan jälkeen ajanjaksolla 2020–2024. Sarjan kolmelle parhaalle joukkueelle myönnetään paikka Mestarien liigassa, ja kaksi ensimmäistä aloittavat suoraan lohkovaiheesta. Neljänneksi sijoittuva joukkue sekä kansallisten cup-kilpailujen voittajat pelaavat Eurooppa-liigassa.
Historia.
National / Division 1 (1932–2002).
Jalkapallo tuli suosituksi suhteellisen myöhään Englannin kanaalin toisella puolella, sillä ranskalaisille pyöräily oli tärkein urheilulaji. Siitä huolimatta jalkapallo alkoi kukoistaa Pariisissa 1890-luvulla ja levisi pian muille alueille. Ensimmäinen kansallinen kilpailu järjestettiin vuonna 1894. Tämä oli kuitenkin useita vuosikymmeniä ennen ammattilaisjalkapallon tuloa maahan.
Ammattilaisliigan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 1932, ja siihen osallistui 20 joukkuetta (tuolloin liigaa kutsuttiin nimellä National), eli sama määrä joukkueita kuin nykyisessä Ligue 1:ssä.
Sarjan historiaan mahtuu kolme korruptioskandaalia (Olympique d'Antibes 1933, Red Star 1950-luvulla sekä Olympique de Marseille 1993), mutta jokainen tapauksista on hoidettu siten, ettei sarjan maine ole kärsinyt. Ligue 1 onkin tunnettu varsin toimivasta hallintokoneistosta, mikä parhaiten ilmenee hyvin suunnitelluista otteluohjelmista ja varsin nopeasti toteutuvista rangaistustoimenpiteistä.
Ligue 1 (2002–).
Sarja on tunnettu nimellä Ligue 1 vuodesta 2002 lähtien. Vuodesta 2007 lähtien voittaja on saanut Pablo Reinoso suunnitteleman Hexagoal-pokaalin. Se on korvannut vanhan, d'Andrée Putmanin suunnitteleman Trophée de Ligue 1 -pokaalin.
Ligue 1:tä hallitsi 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Olympique Lyonnais, joka voitti vuosina 2002–2008 seitsemän perättäistä mestaruutta. Aiempia merkittäviä mestaruusputkia ovat olleet AS Saint-Étiennen neljä mestaruutta vuosina 1967–1970 sekä Olympique de Marseillen viisi mestaruutta vuosina 1989–1993, joista viimeinen kuitenkin hylättiin korruptioskandaalin johdosta. Paris Saint-Germain voitti 2010-luvulla kuusi mestaruutta seitsemän kauden aikana.
IFK Mariehamn

Idrottsföreningen Kamraterna Mariehamn eli IFK Mariehamn on vuonna 1919 perustettu maarianhaminalainen urheiluseura, jonka miesten jalkapallojoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa.
IFK Mariehamn on pelannut Veikkausliigassa kaudesta 2005 alkaen ja voittanut Suomen mestaruuden kaudella 2016. IFK Mariehamn pelaa kotiottelunsa Wiklöf Holding Arenalla, ja seuran tunnusvärit ovat vihreä ja valkoinen, jotka esiintyvät kotipeliasussa, jossa paita ja sukat ovat valkoiset, housut vihreät. Vieraspeliasu on kokokeltainen. 
Muita seuran lajeja ovat pöytätennis, keilailu, yleisurheilu, käsipallo, jääkiekko, suunnistus ja uinti.
Historia.
IFK Mariehamn on perustettu 1919; jalkapallo tuli virallisesti ohjelmaan vuonna 1935, jolloin seuran jalkapallojaosto perustettiin. Naisten joukkue muodostettiin 1971.
Ensimmäisen kerran IFK Mariehamn pelasi SPL:n sarjoissa 1945 (tuolloin 3. korkein sarjataso eli Maakuntasarja), 1972 seura pelasi ensimmäistä kertaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla (II divisioona). I divisioonassa (nyk. Ykkönen) IFK Mariehamn vietti kaudet 1977–78, ja 2004. Vuodesta 2005 alkaen IFK Mariehamn on pelannut Veikkausliigassa.
Vuonna 2015 seura voitti 1. kerran jalkapallon Suomen Cupin kukistamalla Valkeakoskella käydyssä loppuottelussa FC Interin maalein 2-1.
Veikkausliigan kaudella 2016 IFK Mariehamn voitti Suomen mestaruuden. Suomen Cupin 2019 loppuottelussa IFK Mariehamn hävisi kotistadionillaan Ilvekselle 0–2.
Seuratunnukset.
IFK Mariehamnin virallinen seuravaakuna noudattelee pääpiirteissään ruotsalaisen keskusyhdistyksen vaakunaa, tosin IFK-kirjainten sininen väri on korvattu kultaisella. Yleensä eri IFK-seurojen värit pohjautuvat siniseen ja valkoiseen, mutta IFK Mariehamn on eräs poikkeuksista. Seuravaakunassa esiintyy myös Ahvenanmaan vaakunasta tuttu saksanhirvi.
Seuran värit ovat vihreä ja valkoinen, jotka esiintyvät myös seuran peliasussa. Seuran kotipeliasun väritys koostuu valkoisesta paidasta ja sukista sekä vihreistä housuista. Vieraspeliasu on kokonaan keltainen.
Stadion.
IFK Mariehamn pelaa kotiottelunsa Wiklöf Holding Arenalla (ent. Idrottsparken), joka avattiin yleisölle 1932. Vuonna 1968 kentälle rakennettiin täysimittainen jalkapallonurmikenttä. IFK Mariehamnin noustua Veikkausliigaan kentälle asennettiin valot 2005, ja uusi pääkatsomo avattiin kaudella 2006. Stadionin pääkatsomossa on 1 637 katettua istumapaikkaa.
Pelaajat ja valmentajat.
Nykyinen joukkue.
"Tilanne 2. huhtikuuta 2025."
Sarjasijoitukset vuodesta 1992.
 Pääsarja