tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kiskotien seisake

Kiskotien seisake () oli rautatien seisake Oulussa Nokelan kaupunginosassa. Seisake sijaitsi Valtionrautateiden Nokelan veturivarikolle johtavan Kiskotien tasoristeyksessä noin kahden kilometrin päässä Oulun rautatieasemalta etelään. Seisake palveli pääasiassa lähialueen asukkaita sekä varikon henkilökuntaa. Matkustajaliikenne lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984 ja koko liikennepaikka lakkautettiin 2. kesäkuuta 1985.
Alun perin etelästä Ouluun johtanut Pohjanmaan rata ja Oulun–Kontiomäen rata kulkivat Oulun ja Nokelan välillä rinnakkain kaksiraiteisena rautatienä. Seisakkeen lakkautuksen jälkeen Nokelan raidejärjestelyjen myötä itäinen Kontiomäelle johtanut raide on purettu tarpeettomana ja huonokuntoisena.
Handley Page Victor

Handley Page Victor oli brittiläinen kylmän sodan aikainen pommikone. Sen ensilento tapahtui vuonna 1952 ja se esiteltiin huhtikuussa 1958. Koneen pääasiallinen käyttötapa olisi sodan aikana ollut kuljettaa ydinpommi syvälle vihollisen alueelle lentäen niin korkealla ja nopeasti että vihollisen hävittäjät eivät saavuttaisi sitä. Konetyyppi kuului Britannian ydinasepelotetta varten luomaan kolmen pommikonetyypin V-pommittajien sarjaan. Muut kaksi olivat Vickers Valiant sekä Avro Vulcan. Osa tämän tyypin lentokoneista käytti Rolls-Royce Conway -suihkumoottoreita.
Ohjusteknologian myöhemmin kehittyessä ydinasepelote voitiin luoda ydinkärjin varustetuin pitkänkantaman ohjuksin jolloin ydinpommia kantavan lentokoneen merkitys väheni. Toisaalta nopeastikin lentävä lentokone kyettiin jo ampumaan ilmataisteluohjuksella alas. Royal Navyn saatua käyttöönsä Polaris-ohjukset, useat jäljellä olevat pommikoneet muutettiin ilmatankkauskoneiksi. Palveluksesta viimeinen Handley Page Victor jäi pois 1993. Vuonna 2007 oli jäljellä viisi koneyksilöä eri ilmailumuseoissa Englannissa.
The Capitol Albums, Volume 1

The Capitol Albums, Volume 1, on The Beatlesin kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen musiikkia albumeilta "Meet The Beatles!", "The Beatles’ Second Album", "Something New" sekä "Beatles ’65. 
Kappalelista.
Kaikki kappaleet Lennon/McCartney jollei toisin ilmoitettu.
Kaikki kappaleet eivät ole samalla levyllä.
Valentyna Ševtšenko

Valentyna Jevhenivna Ševtšenko (, s. 2. lokakuuta 1975) on ukrainalainen maastohiihtäjä. Hän saavutti pronssia Liberecin 2009 MM-kilpailujen 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Lisäksi hän oli viides Salt Lake Cityn 2002 olympialaisten 30 kilometrin hiihdossa sekä Liberecin MM-kilpailujen 10 kilometrillä ja yhdistelmäkilpailussa. MM-kilpailuissa hän sijoittui lisäksi kahdesti kuudenneksi. Kaikkiaan hän sijoittui arvokisoissa kymmenen parhaan joukkoon henkilökohtaisilla matkoilla kymmenen kertaa.
Ševtšenko on voittanut neljä kertaa maastohiihdon maailmancupin osakilpailun: 10 kilometriä perinteisellä hiihtotavalla Kuusamossa marraskuussa 2003 ja Davosissa joulukuussa 2003, saman matkan vapaalla tyylillä Canmoressa tammikuussa 2008 sekä 30 kilometriä vapaalla hiihtotavalla Oslossa maaliskuussa 2008. Kaudella 2003–2004 hän voitti pitkien matkojen cupin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Vuonna 2007 hän sijoittui kolmanneksi Tour de Skillä, ja seuraavana talvena hän oli neljäs.
Ševtšenko lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Vince Boryla

Vincent Joseph ”Vince” Boryla (11. maaliskuuta 1927 East Chicago, Indiana – 27. maaliskuuta 2016) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Sukutaustaltaan puolalainen Boryla syntyi Indianan East Chicagossa ja valmistui vuonna 1944 East Chicago Washington High Schoolista. Hän pelasi yliopistotason koripalloa Notre Damen yliopistossa Indianassa ja Denverin yliopistossa Coloradossa.
Boryla kuului olympiakultaa Lontoossa 1948 voittaneeseen Yhdysvaltain maajoukkueen kokoonpanoon. Hän pelasi New York Knicksissä, jonka päävalmentajana hän myöhemmin toimi vuosina 1956–1958. ssa Boryla esiintyi vuonna 1951. Hän voitti työstään Denver Nuggetsissa kaudella 1984–1985 n palkinnon.
Boryla kuoli toipuessaan keuhkokuumeesta kotonaan 89-vuotiaana 27. maaliskuuta 2016. Hän oli viimeisiä elossa olleita olympiakultajoukkueensa jäseniä: tiettävästi vain Jackie Robinson oli elossa hänen kuolemansa jälkeen.
Bob Kurland

Robert Albert ”Bob” Kurland (23. joulukuuta 1924 Saint Louis, Missouri – 29. syyskuuta 2013 Sanibel, Florida) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän tuli tunnetuksi Oklahoma State Universityn joukkueesta, jossa hän pelasi lajiaan yliopistotasolla. Kurland oli ensimmäinen yli seitsemän jalan eli noin 210 senttimetrin (213 cm) pituinen koripalloilija.
Kurland voitti vuosina 1945 ja 1946 NCAA:n parhaan pelaajan palkinnon. Hän kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa miesten koripallossa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. Lontoon olympialaisissa Kurland teki seitsemässä ottelussa yhteensä 63 pistettä, ja neljä vuotta myöhemmin Helsingissä seitsemässä ottelussa 69 pistettä. Saavutuksiensa myötä Kurlandista tuli ensimmäinen koripallon kaksinkertainen olympiavoittaja.
Kurland nimettiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1961.
Kurland kuoli 29. syyskuuta 2013 kotonaan Sanibelissä, Floridassa. Hän oli kuollessaan 88-vuotias.
Ray Lumpp

Raymond George ”Ray” Lumpp (11. heinäkuuta 1923 Brooklyn, New York, New York – 16. tammikuuta 2015 Mineola, New York) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti miesten koripallon kultaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948.
Lumppin ammattilaisjoukkueita olivat 1940–1950-luvuilla New York Knicks, Indianapolis Jets ja Baltimore Bullets.
Riipan rautatieasema

Riipan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Kokkolan kaupungin Riipan kylässä rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee noin kymmenen kilometrin etäisyydellä Kälviän ja Kannuksen keskustaajamista. Liikennepaikka on miehittämätön junakohtauspaikka, jota ohjataan kaukokäytöllä Seinäjoen rautatieasemalta käsin, eikä siellä ole kaupallista henkilö- tai tavaraliikennettä.
Historia.
Riippa avattiin Kälviän rautatieaseman alaisena laiturina vuonna 1904. Riipan asemarakennus on Bruno Granholmin suunnittelema tyypin 5 platformskjul-pysäkkirakennus, joka rakennettiin vuonna 1904. Rakennuksessa oli alun perin avoin keskiosa, joka laudoitettiin umpeen vuonna 1946. Muutostöissä rakennus on myös menettänyt Granholmin asemille tyypilliset puuleikkauksensa ja sen ulkonäköä on pelkistetty. Asemarakennus maalattiin ja sen tiilikatto uusittiin kesällä 2004.
Riipassa oli vilkasta puutavaran lastausta. Aseman ympärille syntyi asutusta, mutta siitä ei kehittynyt taajamaa.
Henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1979 ja tavaraliikenne vuonna 1983. Liikennepaikan pysäkkirakennus muutettiin asetinlaitehuoneeksi 1980-luvulla.
Museovirasto luokitteli Riipan rautatiepysäkin vuonna 2009 valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Asemarakennuksen omistajanvaihdos.
Jokioisten museorautatieyhdistys osti asemarakennuksen, ja se oli tarkoitus siirtää Jokioisten museorautatielle lokakuussa 2018. Siirto kuitenkin peruuntui paikallisen kotiseutuyhdistyksen valituksen takia. Kotiseutuyhdistys perui hakemuksensa pian sen tekemisen jälkeen välttääkseen enempää riitaa. Yhdistys linjasi, ettei se ollut tietoinen myynnistä. Kokkolan kaupunki hyväksyi lopulta aseman siirron edellyttämän purkuluvan ja ELY-keskus katsoi vaarantamiskiellon aiheettomaksi. Aiemmin Liikennevirasto on linjannut rakennuksen olevan liian lähellä uutta kaksoisraidetta. Asemarakennus siirrettiin lavetilla 11.–12. joulukuuta 2018 Humppilaan ja seuraavana päivänä se nostettiin uudelle kivijalalleen Humppila-Museorautatie-nimisen aseman asemarakennukseksi.
Riipan asuinrakennus ja talousrakennukset oli purettu jo aikaisemmin.
Lal Jayawardena

Lal R. Jayawardena (sinhala":ලාල් ජයවර්ධන") (1935–2004) oli tunnettu srilankalainen taloustieteilijä ja diplomaatti. Hän oli World Institute for Development Economics Researchin (WIDER) ensimmäinen johtaja (1985–1993) ja Sri Lankan valtiovarainministeri 1970-luvulla. Jayawardena oli toiminut Sri Lankan suurlähettiläänä Euroopan talousyhteisössä, Belgiassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa (1978–82) ja Sri Lankan päävaltuutettuna Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa (1999–2000). Hän oli Sri Lankan presidentin talousneuvonantaja ja Sri Lankan kansallisen kehitysneuvoston varapuheenjohtaja.
Valtiovarainministerinä hän oli myös tärkeä osa Sri Lankan talouden 1970-luvun puolivälissä avaavaa uudistuspakettia. Hän johti Intian ja Sri Lankan taloudellista yhteistyötä käsittelevää tutkimusryhmää, jonka loppuraportti muodosti perustan Intian ja Sri Lankan kahdenväliselle vapaakauppasopimukselle (1998). Hän oli myös 24:n ryhmän toinen varapuheenjohtaja.
Syntynyt N. U. Jayawardenalle Ceylonin keskuspankin entiselle pääjohtajalle ja Amybelle Millicent Jayawardenalle; Lal sai koulutuksensa Royal Collegessa Colombossa, jossa hän oli Gamini Seneviratnen ja Chris Pinton aikalainen.Jayawardena valmistui King's Collegesta Cambridgessa Economic Triposista ja jatkoi tohtorin tutkinnon suorittamista Cambridgen yliopistosta. Cambridgen aikana hänen aikalaisiaan olivat Amartya Sen, Richard Layard, Tam Dalyell, Mahbub ul Haque, Jagdish Bhagwati, Manmohan Singh ja Geoff Harcourt; hän oli myös Cambridgen apostolien jäsen. Hän oli naimisissa tohtori Kumari Jayawardenen kanssa.
Väinö Kantele

Väinö Vilhelm Kantele (13. elokuuta 1882 Pori – 12. lokakuuta 1956 Helsinki) oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi ja lähetystyöntekijä, joka toimi Kiinan Hunanissa Suomen Lähetysseuran palveluksessa kolmeen otteeseen yhteensä yli 20 vuotta.
Henkilöhistoria.
Kanteleen isä oli rehtori O. J. Kantele, aiemmin Cantell. Kantele kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1901 ja hänet vihittiin papiksi 1905. Ennen lähetystyöhön lähtöään hän työskenteli Helsingin Diakonissalaitoksella sekä vuodesta 1908 Pasilan esikaupungin pappina. Hän oli Pasilan ensimmäinen pappi ja rakennutti sinne puukirkon. Juuri Kanteleen aloitteesta Pasilassa nimettiin 1910-luvulta alkaen useita katuja Raamatun naisten mukaan. Väinö Kanteleen puoliso oli vuodesta 1913 sairaanhoitaja Signe Kantele, o.s. Heikinheimo (ent. Heikel). Silmälääkäri Liimi Annikki Kyrki (s. 1922), professori Jukka Kyrkin puoliso, oli heidän tyttärensä.
Ensimmäiselle Kiinassa vietetylle kaudelleen Kantele lähti vuonna 1915 perheensä kanssa ja viipyi kahdeksan vuotta, siitä pääosan Tzelin lähetysasemalla Luoteis-Hunanissa. Palattuaan Suomeen 1923 hän oli kahdeksan vuotta Vanajan ja Jämsänkosken kirkkoherrana. Toinen Kiinan-kausi alkoi vuonna 1936 ja kesti kymmenen vuotta. Sen hän vietti kokonaisuudessaan Tsingšin (Jinshin) lähetysasemalla Pohjois-Hunanissa. Viimeinen kausi alkoi vuonna 1948, mutta se keskeytyi Mao Zedongin valtaannousun seurauksena vuonna 1951. Suomen Lähetysseura veti vuonna 1949 Kiinasta pois kaikki työntekijänsä paitsi Kanteleen ja Päivö Parviaisen, jotka jäivät omasta tahdostaan vielä jatkamaan työtään, tosin toisistaan tietämättä. Kantele poistui Kiinasta toiseksi viimeisenä suomalaisena lähetystyöntekijänä heinäkuussa 1951. Kanteleen siirtyminen Kiinasta Hongkongiin 26. heinäkuuta 1951 sai julkisuutta, kun aikakauslehti "Life" haastatteli häntä elokuussa 1951. Haastattelussa Kantele mainitsi, että viimeisessä vaiheessa ennen lähtöään Kiinasta hänen toimintansa rajoittui virren ”Jeesus mua rakastaa” laulamiseen yksinään huoneessaan, kunnes sekin kiellettiin. Viimeisinä kuukausinaan Länsi-Hunanin Yungshunissa sijainneella lähetysasemalla hänet olikin tunnettu ”laulavana evankelistana”. Päivö Parviainen poistui Kiinasta viimeisenä suomalaisena lähetyssaarnaajana vuoden 1953 lopulla.
Kantele on suomentanut vuonna 1911 virren n:o 32 (”Me lapset pienet riennämme”), joka tunnetaan lasten jouluvirtenä.
Vuonna 1977 Kanteleen mukaan nimettiin lyhyt "Väinö Kanteleen katu" Helsingin Länsi-Pasilassa.
Mevasseret Zion

Mevasseret Zion () on kaupunki Israelin Jerusalemin hallintoalueella Jerusalemin kaupungin länsipuolella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 962.
Maantiede.
Mevasseret Zion sijaitsee 799 metriä korkealla kukkulalla noin 8 kilometriä Jerusalemin kaupungista länteen.
Historia.
Roomalaiset rakennuttivat nykyisen kaupungin paikalla olevalle kukkulalle linnoituksen nimeltä Castellum suojaamaan tietä kohti Jerusalemia. Myöhemmin samalle paikalle rakennuttivat oman linnoituksensa ristiretkeläiset, jotka kutsuivat paikkaa nimellä Castellum Belveer. Nimestä Castellum johdettiin paikalla sittemmin sijainneen arabikylän nimi al-Qastal.
Israelin itsenäisyyssodan aikana alueella käytiin kiivaita taisteluja juutalaisten ja arabien joukkojen välillä. Al-Qastal vaihtoi omistajaa useampaan otteeseen, kunnes juutalaiset valtasivat sen lopullisesti 9. huhtikuuta 1948. Vuonna 1951 linnakukkulan juurelle perustettiin juutalainen siirtokunta, joka sai nimen Ma'oz Zion. Sen ensimmäiset asukkaat olivat Kurdistanin juutalaisia Irakista. Vuonna 1956 sen viereen perustettiin edelleen työläisten asuinalueeksi Mevasseret Yerushalayim. Kaksi paikkakuntaa yhdistettiin samaksi kokonaisuudeksi vuonna 1963. Sittemmin paikkakunta on kasvanut voimakkaasti. Paikkakuntana se on houkutellut etenkin yläluokkaisia jerusalemilaisia muuttajia.
Väestö.
Mevasseret Zionin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 962. Vuonna 2002 vastaava luku oli 20 800 ja vuonna 1969 4 160. Kaupungissa sijaitsee yksi Israelin suurimmista siirtolaiskeskuksista.
4 Minutes

4 Minutes on Madonnan ensimmäinen single hänen 11. studioalbumiltaan "Hard Candyltä". Kappaleella laulavat myös Justin Timberlake ja Timbaland. Single julkaistiin radiossa 17. maaliskuuta 2008.
Madonna ja Justin Timberlake laulavat kappaleessa maailman pelastamisesta neljässä minuutissa. Siinä puhutaan ympäristöasioista ja siitä, mitä niiden eteen pitäisi tehdä.
Musiikkivideo.
Musiikkivideo kuvattiin Lontoossa tammikuun 2008 lopussa, kuvaajina ranskalainen kaksikko Jonas &amp; François. Ensiesityksensä se sai huhtikuun alussa.
Listamenestys.
”4 Minutes” oli Madonnalle suuri maailmanlaajuinen hitti ja saavutti listoilla ykköspaikan 21 maassa . Singleä on myyty noin viisi miljoonaa digitaalista kappaletta.
Rick Aguilera

Richard Warren "Rick" Aguilera (s. 31. joulukuuta 1961) on yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä. Hän pelasi ensimmäisen Major League -ottelunsa 23-vuotiaana 12. kesäkuuta 1985 ja viimeisensä 38-vuotiaana 6. syyskuuta 2000.
Aguilera osallistui MLB:n All-Star-peleihin vuosina 1991, 1992 ja 1993.
John Braine

John Braine (1922 Bradford, Yorkshire, Britannia – 1986 Lontoo, Britannia) oli englantilainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1957 ilmestynyt luokkanousua käsittelevä esikoisromaani "Tilaa huipulla", joka myös filmatisointiin vuonna 1959 samalla nimellä "Tilaa huipulla". 
Braine kuului Britanniassa 1950-luvun lopulla vaikuttaneeseen "Nuoret vihaiset miehet" -kirjallisuussuuntaukseen, mutta ei ollut sen keskeisiä henkilöitä.
Brainetyöskenteli sekalaisissa ammateissa ennen kuin ryhtyi 1951 Lontoossa toimittajaksi. Sairastuttuaan tuberkuloosiin hän kirjoitti sairaalassa menestysromaanin "Tilaa huipulla" ("Room at the Top", 1957). Päähenkilö Joe ryhtyy toimiin noustakseen yhteiskunnassa korkeaan asemaan ja menee naimisiin paikkakunnan rikkaimman naisen kanssa, jolloin hänen rakastettunsa tekee itsemurhan. Näkökulma tarinassa on Joen. Tarina jatkuu teoksessa "Elämää huipulla" ("Life at the Top", 1962).
Sura

Sura (, tšuvassiksi Сăр, "Săr", mariksi Шур, "Šur") on Volgaan laskeva joki Keski-Venäjällä. Sura on 841 kilometriä pitkä ja se soveltuu laivaliikenteelle 394 kilometrin matkalta alajuoksultaan. Se saa alkunsa Volgan ylängöltä Uljanovskin alueelta, josta se virtaa länteen Penzan alueelle. Siellä se kääntyy virtaamaan kohti pohjoista ja virtaa Mordvan ja Tšuvassian tasavaltojen läpi ja laskee Volgaan Nižni Novgorodin alueella.
Suraan laskevia jokia ovat Alatyr, Pjana, Uza, Šukša, Algaška, Barš, Bezdna, Inza, Kumaška ja Kirja.
Suran varrella sijaitsevista kaupungeista suurin on Penzan alueen keskus Penza. Muita pienempiä kaupunkeja ovat Tšuvassian alueella olevat Ulatăr, Śömörle ja Etörne. Joen suulla Nižni Novgorodin alueella sijaitsee Vasilsurskin taajama.
Pentti Salmenkivi

Dir. mus. Pentti Uolevi Salmenkivi (4. helmikuuta 1935 Kesälahti – 26. joulukuuta 2007 Viitasaari) oli ammatiltaan luokanopettaja. Hänen toiseksi ammatikseen voidaan kuitenkin mainita pianisti-urkuri, sillä musiikilla oli merkittävä osa hänen elämässään.
Elämä.
Kanttori-isä Reino Salmenkivi oli Pentin ensimmäinen pianon- ja urkujensoitonopettaja. Kun hän opiskeli opettajaksi Heinolassa, hänen soitonopettajanaan toimi diplomiurkuri Aimo Känkänen. Samoihin aikoihin alkoi myös Salmenkiven säestystoiminta. Aloitettuaan Viitasaarella Jurvansalo-Soliskylän ala-asteella johtajaopettajan tehtävät hän harjoitti pianonsoittoaan Jyväskylässä pianotaiteilijoiden Timo Mäkisen ja Dmitry Hintzen yksityisoppilaana. Opettajantyön ohella hän soitti niin piano- kuin urkusäestyksiäkin sadoissa eri konserteissa kotimaassa ja ulkomailla. Hän säesti muiden muassa Jorma Hynnistä, Taru Valjakkaa, Margareta Haverista, Mauno Kuusistoa, Sulo Saaritsia, Aulis Tuimalaa ja Kalle Kinnusta. Ulkomaan säestysmatkat suuntautuivat Kanadaan, Saksaan, Neuvostoliittoon, Viroon, Ruotsiin ja Norjaan. Salmenkivi toimi vuosia myös Viitasaaren alueen musiikkiopistossa pianonsoitonopettajana.
Tatum McCann

Tatum Danielle McCann (s. 25. maaliskuuta 1999) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Kalifornian Riversidessa ja aloitti uransa televisiomainoksissa. 
McCannin läpimurto oli esiintyminen 5-vuotiaan Samantha Newmanin roolissa elokuvassa "Klik!" (2006). Hän oli kuitenkin jo vuonna 2004 vieraillut televisiosarjassa "NYPD Blue", ja vuonna 2006 hän vieraili "Kovan onnen kundissa".
McCann on vanhempiensa neljästä lapsesta nuorin. Hänen sisarustensa nimet ovat Jenna, Hailey ja Riley.
Bailee Madison

Bailee Madison (s. 15. lokakuuta 1999, Fort Lauderdale, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi rooleistaan elokuvissa "Lonely Hearts Killers" (2006) ja "Silta salaiseen maahan" (2007), mutta on esiintynyt myös muissa elokuvissa ja televisiossa, kuten "Waverly Placen velhot"-, "Olipa kerran-" ja "Good Witch" -sarjassa sekä elokuvissa "Älä pelkää pimeää" (2010) ja "Just Go With It" (2011).
Nuoruus ja perhe.
Madison syntyi Floridan Fort Lauderdalessa perheensä seitsemästä lapsesta nuorimpana. Myös hänen isosiskonsa Kaitlin Riley on näyttelijä.
Madison esiintyi ensimmäisen kerran toimistotarvikeyritys "Office Depotin" mainoksessa alle vuoden ikäisenä.
Hisense

Hisense Group Company Limited on kiinalainen elektroniikkavalmistaja. Yhtiö perustettiin vuonna 1969. Valmistajan tuotteita ovat muun muassa kodinkoneet, taulutelevisiot ja matkapuhelimet. 
Vuodesta 2018 slovenialainen Gorenje Group on ollut Hisensen omistuksessa.
Hisense valmistaa televisioista noin puolet oman merkkinsä alla, ja sen lisäksi muun muassa Toshiba- ja Hitachi-merkkisinä. Vuonna 2015 se teki sopimuksen myös Sharpin Pohjois-Amerikan tv-bisneksestä, mutta vuonna 2019 Sharp sai purettua sopimuksen. Hisense tekee tuotteita myös merkeillä Lucent, Matsushita, NEC, Sanyo ja Qualcomm.
Nielurisa

Nielurisa () on parillinen risa nielun etuosassa kitakaarien välissä. Nielurisat koostuvat imukudoksesta ja ovat siten osa elimistön immunologista puolustusjärjestelmää.
Nielurisoihin voi muodostua vaaleita, pahanhajuisia paakkuja eli proppuja, jotka ovat syntyneet kovettuneista tai kalkkeutuneista bakteereista ja kuolleista soluista. Nielurisat voivat myös tulehtua; streptokokkibakteerin aiheuttamaa nielurisatulehdusta eli tonsilliittia kutsutaan yleiskielessä angiinaksi. Toistuvien tulehdusten tai muun lääketieteellisen syyn vuoksi nielurisat voidaan poistaa leikkauksessa.
Insar (joki)

Insar () on 168 kilometriä pitkä joki Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se saa alkunsa Mordvan eteläosasta, josta se virtaa koilliseen kohti tasavallan pääkaupunkia Saranskia, jota ennen se kääntyy virtaamaan kohti pohjoista. Insar laskee Alatyriin tasavallan pohjoisosassa. 
Insarin varrella sijaitsevat Insarin, Saranskin ja Ruzajevkan kaupungit Mordvan keskiosassa. Insariin laskevia jokia ovat Issa ja Saranka.
Kaietur

Kaietur eli Kaieteur on alue Etelä-Amerikassa Guyanan ja Venezuelan rajalla. Siellä sijaitsee korkea vesiputous ja sitä ympäröivä kansallispuisto.
Kaieteurin kansallispuisto on Amazonin alueen vanhin, perustettu vuonna 1929. Siellä elää lukuisia kotoperäisiä lajeja. Puisto tunnetaan Kaieteurin putouksista. Niistä suurimman korkeus, 226 metriä, on noin neljä kertaa Niagaran putouksen korkeus.
Puistossa elävä kotoperäinen sammakkolaji "Anomaloglossus beebei" viettää koko elinkaarensa jättimäisessä maalla elävässä ananaskasvien heimoon kuuluvassa kasvissa "(Brocchinia mircrantha)". Naaraat munivat kasvin lehdille ja nuijapäät elävät lehtihankoihin kerääntyvässä vedessä, jossa ne syövät kasvijätettä, hyönteisten toukkia, hedelmöittymättömiä munia ja toisia nuijapäitä.
Toinen erikoinen sammakkolaji, vain Guyanassa tavattava "Stefania evansi" kasvattaa poikasensa emon selässä.
Kaieteurin putoukset ovat tärkeä hengellinen symboli Patamonan alkuperäiskansoille. He ovat sukupolvien ajan luottaneet metsien, jokien ja savannien tarjoamiin resursseihin. Luonnnvarojen perinteisen käytön tuntemus on olennainen osa kansan kulttuuria ja identiteettiä, ja se auttaa kehittämään kestäviä resurssi- ja maankäyttösuunnitelmia puistolle ja ympäröivälle alueelle. Putousten "pyhyyden" osalta viranomaiset ovat on Patamonan yhteisöjen pyynnöstä pyrkineet varmistamaan, että vierailijat ja tutkijat käyttävät puistoa ja erityisesti putouksia kunnioittavasti ja vastuullisesti. Toiminta, joka ei ole Patamonan kansan arvojen mukaista, on kielletty, esim. ihmisjäännösten hävittäminen (tuhkan sirottelu) putousten päälle ja extreme-urheilulajit.
Ali Birra

Ali Birra (1950 Dire Dawa, Etiopia – 6. marraskuuta 2022) oli oromo-kansaan kuulunut laulaja, säveltäjä, runoilija ja kansallismielinen. Hän syntyi Dire Dawassa, Etiopiassa perheensä ainoana lapsena.
Birra liittyi teini-ikäisenä Afran Qallo -nimiseen kulttuuriryhmään, joka työskenteli epävirallisesti oromo-musiikin ja -kulttuurin edistämiseksi. Haile Selassien hallinto kielsi ryhmän toiminnan vuonna 1965 ja pidätti joitakin ryhmän jäseniä. Ali Birra vältti pidätykset ja muutti Addis Abebaan, jossa hän jatkoi muusikon uraansa menestyksellisesti. Vuonna 1971 hän julkaisi ensimmäisen levynsä, joka oli samalla ensimmäinen julkaistu levy oromo-musiikkia. 
1980-luvulla Birra muutti aviopuolisonsa mukana ensin Saudi-Arabiaan, vuotta myöhemmin Ruotsiin ja sieltä edelleen Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi uraansa muusikkona ja julkaisi useita levyjä.
Kristian Ghedina

Kristian Ghedina (s. 20. marraskuuta 1969 Cortina d’Ampezzo, Italia) on italialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Nykyään hän kilpailee autourheilussa. Alppihiihtäjänä hän oli erikoistunut syöksylaskuun.
Ghedina opiskeli Innsbruckissa ja kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa vuonna 1989. Seuraavana vuonna hän voitti kaksi syöksylaskun osakilpailua. Vuoden 1991 alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui hopealle alppiyhdistetyssä. Vuonna 1992 hän loukkaantui vakavasti ja palasi huipulle vasta vuonna 1995. Hän voitti hopeaa vuoden 1996 maailmanmestaruuskilpailuissa syöksylaskussa ja pronssia vuonna 1997. 
Hän lopetti alppihiihtouransa vuonna 2006 ja kilpailee tällä hetkellä Italian Superturismo Championship -sarjassa ja F3000 International Masters -sarjassa.
Mokša (joki)

Mokša (, mokšaksi Юв, "Jov") on Okaan laskeva, 656 kilometriä pitkä joki Keski-Venäjällä. Joen valuma-alue kattaa 51 000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Penzan alueelta, josta se virtaa Mordvan tasavallan, Nižni Novgorodin alueen läpi ja laskee Okaan Rjazanin alueella. Mokšaan laskevia jokia ovat Sivil, Satis, Ermiš, Vad ja Tsna. Joen varrella ovat mordvalaiset Temnikovin ja Krasnoslobodskin kaupungit.
Gibson Thunderbird

Gibson Thunderbird on Gibson Firebird -kitarasta muokattu bassokitara. Thunderbird- ja Blackbird-nimisiä malleja valmistaa myös Gibsonin tytäryhtiö Epiphone. 
Gibson Thunderbirdin valmistus on aloitettu 1963. Bassokitaran muotoilu on yhdysvaltalaisen automuotoilijana paremmin tunnetun Raymond H. Dietrichin käsialaa. Gibsonin mallistosta tuotannossa ovat Gibson Thunderbird IV ja Gibson Nikki Sixx Signature Thunderbird IV.
Thunderbirdit tunnetaan tanakasta, keskiäänipainotteisesta soundista, jota rock- ja metallimuusikot ovat suosineet. Soundin takana ovat muun muassa mahonkirunko, kerrostettu mahonkinen ja pähkinäpuinen kaula, keraamiset humbucker-mikrofonit ja "kaula läpi rungon" -rakenne. Thunderbirdin mensuuri on 34 tuumaa. Vuosina 2011–2012 Gibson valmisti rajoitetun 400 kappaleen Thunderbird-erikoismallin 30,5 tuuman mensuurilla .
Thunderbirdin edullisemmassa Studio-versiossa on liimakaula ja siitä puuttuvat otelaudan reunalistat. Tämä ei kuitenkaan vaikuta kovin paljon basson sointiin, vaan lähinnä sen ulkonäköön. Studion valitsevat yleensä heavy metal -tyylistä musiikkia soittavat, ja Thunderbird IV:n enemmän kevyttä linjaa soittavat, muun muassa jazz- ja blues-basistit.
Tunnettuja Thunderbirdin soittajia: John Entwistle (The Who), Pete Overend Watts (Mott The Hoople), Jared Followill (Kings Of Leon), Shavo Odadjian (System Of A Down), Kim Gordon (Sonic Youth), Jimmy Bain (Rainbow &amp; Dio) Sami Yaffa (Hanoi Rocks), Mige Amour (HIM), Nikki Sixx (Mötley Crue), Twiggy Ramirez (Marilyn Manson), Jackie Fox (The Runaways), Krist Novoselic (Nirvana), Nikki Monninger (Silversun Pickups), Leon Wilkeson (Lynyrd Skynyrd), Andy Christell (Hanoi Rocks), Frankie Poullain (The Darkness), Martin Turner (Wishbone Ash), Pete Way (UFO), Alvin Gibbs (UK Subs), Tom Hamilton (Aerosmith), Sami Kohtamäki (Klamydia), Olli-Pekka Laine (Amorphis, Barren Earth), Kaarle Viikate (Viikate)
Kaifeng

Kaifeng (, pinyin: Kāifēng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan itä-keskellä. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 65 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta itään. Kaupungin väkiluku on 4,7 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 6 247 neliökilometriä.
Nimi.
Historiallisesti kaupunki on tunnettu nimillä mm. "Daliang", "Bianliang", "Bianzhou", "Nanjing", "Dongjing" ja "Bianjing". Merkki "Bian" () on ollut esiintynyt usein, joten nykyään se on kaupungin virallinen lyhennenimi.
Kevättä ja syksyä -kaudella (770 eaa.– 476 eaa.) eräs kuningas rakennutti uuden kaupungin ja antoi sille nimeksi "Qifeng" (， "laajentaa/avata", "raja"). Myöhemmin sana "qi" muutettiin synonyymisanaksi "kai" erään keisarin nimen takia.
Historia.
Se on yksi muinaisen Kiinan pääkaupungeista, josta Kiinaa hallittiin Pohjoisen Song-dynastian aikana vuosina 960–1127. Kaifengin kulta-aikaa oli toisen vuosituhannen ensimmäinen vuosisata; sen arvellaan olleen maailman suurin kaupunki vuosina 1013–1127.
Maantiede.
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Xinxiangin ja Hezen, idässä Shangqiun, lännessä Zhoukoun ja Xuchangin, sekä lännessä Zhengzhoun prefektuuritason kaupunkeihin..
Kaifeng sijaitsee Keltaisenjoen etelärannalla. Joen tulvat ovat tuhonneet kaupunkia useita kertoja vuosisatojen varrella.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu 11 osaan (asukasluvut vuonna 2010):
Lankaon piirikunta on vuodesta 2014 alkaen maakunnan suorassa ohjauksessa ja on vain muodollisesti osaa Kaifengia.
Nähtävyyksiä.
Kaupungin vanhin maamerkki on 55 metriä korkea Rautapagodi vuodelta 1049.
Peter Mark Richman

Peter Mark Richman (16. huhtikuuta 1927 – 14. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Pennsylvanian pääkaupungissa Philadelphiassa.
Richman on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Onnellisen laakson kansa" (1956), "The Murder Men" (1961), "The Crimebusters" (1961), "Friday the 13th. Part VIII – Jason Manhattanilla" (1989) ja "Mies ja alaston ase 2½" (1991). Hänellä on ollut rooleja myös televisiosarjoissa ("Dynastiassa") sekä vakituisessa osassa että vierailevana esiintyjänä, esimerkkinä "". 
Richman oli keskittynyt myös maalaamiseen ja kirjoittamiseen.
Ikkeläjärvi (järvi)

Ikkeläjärvi on Kauhajoen itäosassa, Ikkeläjärven kylässä sijaitseva matala järvi. Suurin syvyys on 1,5 metriä. Pinta-alaa järvellä on 354 hehtaaria ja valuma-alue on kooltaan 5 500 hehtaaria. Järvi on Kyrönjoen valuma-alueen kolmanneksi suurin järvi. Ikkeläjärven tilavuus on 3,5 miljoonaa m³. Ikkeläjärvi kuuluu Kyrönjoen vesistöalueeseen, ja sen laskujoki on Ikkelänjoki.
Aikoinaan järvi aiottiin kuivata ja sitä on myös joiltain osin pengerretty. Kesävesipinnan korkeuden säätelemistä varten järveen on rakennettu lisäksi pohjapato. Ikkeläjärven rannoilla oli vuonna 2003 noin 60 kesämökkiä. Järvi lukeutuu Kauhajoen parhaimpiin vesilintualueisiin.
Ikkeläjärvessä on muutamia saaria, joista suurimmat ovat Rakkaussaari järven pohjoisosassa sekä Pajusaari ja Klipusaari eteläosassa.
Erkki Kairamo

Erkki Aulis Kairamo (25. heinäkuuta 1936 Helsinki – 25. heinäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän kehitti 1900-luvun alun modernismia edelleen ja käytti herkkiä materiaalirinnastuksia. Kairamo valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi vuonna 1963. Hänellä oli Kristian Gullichsenin ja Timo Vormalan kanssa yhteinen toimisto Arkkitehdit ky vuosina 1969–1997.
Ura.
Erkki Kairamon vanhemmat olivat vuorineuvos Aulis O. Kairamo ja Aino Kairamo (o.s. Kulvik). Hänen ensimmäinen puolisonsa oli 1956–1973 arkkitehti Maija Kairamo (o.s. Santaholma) ja toinen puolisonsa 1973– sisustusarkkitehti Aulikki Jylhä. Erkki Kairamon veli oli Nokian pääjohtaja, vuorineuvos Kari Kairamo.
Oululaislähtöinen Kairamo kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1954 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1963. Jo hänen diplomityönsä liittyi teollisuuteen ja tekniikkaan, ja myöhemmin hän puhui tehtaista temppeleinä, joissa tuotetaan ihmiskunnan hyvinvointia. Kairamon arkkitehtuurissa korostui rakenteellisuus, joka ei kuitenkaan ollut itsetarkoitus, vaan tarpeen ja toiminnan sanelemaa.
Kairamolla oli 1960–1974 monien eri yhtiökumppanien kanssa oma arkkitehtitoimisto. Hänen yhtiökumppaninsa oli esimerkiksi oma puoliso arkkitehti Maija Kairamo. 
Kairamo sai Arkkitehtuurin valtionpalkinnon vuonna 1978 ja teräsrakentamisen vuosipalkinnon vuonna 1984.
Sääksjärvi (Nurmijärvi)

Sääksjärvi (puhekielessä usein "Sääksi") on noin 260 hehtaarin järvi, joka sijaitsee Nurmijärven ja Hyvinkään rajalla lähellä Nurmijärven Röykän taajamaa Salpausselän harjanteella olevassa harjukuopassa. Sääksjärven rannalla sijaitsee Kiljavan kylä. Sääksjärvi on laskuojaton pohjavesijärvi, ja sen vesi vaihtuu maaperän kautta. Järvi on syvyydeltään hyvin tasainen ja järven syvin kohta on noin kahdeksan metrin syvyydessä. Sääksjärven vesi on suhteellisen puhdasta, ja järvessä on hyvä happitilanne, koska vesi sisältää vain vähän happea kuluttavia aineksia. Järven pH on 6–7. Järviveden puskurointikykyä ilmaiseva alkaliteetti on hyvin alhainen. Sääksjärvi on Suomen suurin lähdepohjainen järvi sekä yksi suurimmista lähteistä.
Sääksjärven rannalla sijaitsevat muun muassa Nummelan parantola, Kiljavan sairaala ja Kiljavan opisto. Sääksin uimarannalla toimii kesäisin Sääksin rantakahvila sekä Sääksin vesipuisto.
7 World Trade Center

7 World Trade Center tai WTC 7 (myös Seven World Trade Center) on New Yorkin Manhattanilla sijaitseva toimistorakennus. WTC 7 on osa New Yorkin uutta World Trade Center -aluetta. Ensimmäinen WTC 7 oli teräsrunkoinen 47-kerroksinen rakennus, joka valmistui maaliskuussa 1987.
Alkuperäisessä rakennuksessa oli muun muassa CIA:n Yhdysvaltain puolustusministeriön, rahoitustarkastuksen ja veroviraston toimintoja. Rakennus sijaitsi noin 110 metrin päässä syyskuun 11. päivän iskuissa tuhoutuneista kaksoistorneista. Marraskuussa 2008 NIST julkaisi raporttinsa, jonka mukaan rakennus tuhoutui tulipaloista alkunsa saaneesta ketjureaktiosta, joka johti rakennuksen sortumiseen.
National Institute of Standards and Technology (NIST) tutki tapauksen ja julkaisi vuonna 2008 raportin, jossa todettiin, että WTC 7 sortui pääasiassa tulipalojen aiheuttamien rakenteellisten vaurioiden vuoksi. Tulipalot aiheuttivat teräsrakenteiden laajenemisen, joka johti lopulta kantavien rakenteiden pettämiseen. Erityisesti kerrosten välisten tukipalkkien pettäminen johti progressiiviseen romahdukseen, jossa koko rakennus sortui lähes vapaapudotuksen nopeudella. NIST raportti hylkäsi teoriat räjähteistä tai muista tahallisista toimenpiteistä sortumisen syynä ja korosti tulipalojen ja vaurioiden yhteisvaikutusta pääasiallisena syynä WTC 7 romahdukseen.
11. syyskuuta 2001 WTC-rakennuksista sortui kokonaan kolme: WTC 7, WTC 1 ja WTC 2, joista kahteen jälkimmäiseen osui lentokone. Samalla myös WTC 3 vaurioitui pahoin, kun sortuneet pilvenpiirtäjät kaatuivat rakennuksen päälle, ja WTC 6:ssa roihusi tulipalo. Nämä rakennukset eivät kuitenkaan romahtaneet täysin.
Tuhoutuneen WTC 7 -tornin tilalle valmistui uusi WTC 7 vuonna 2006. Rakennuksen on suunnitellut yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill.
Valerie Brisco-Hooks

Valerie Ann Brisco-Hooks (s. 6. heinäkuuta 1960 Greenwood, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hän voitti kolme olympiakultaa vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa 200 metrillä, 400 metrillä ja pitkässä viestissä. Brisco-Hooks oli myös mukana Rooman yleisurheilun MM-kisoissa pronssia voittaneessa ja vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa hopealle sijoittuneessa pitkän viestin joukkueessa. Hän sijoittui lisäksi Soulissa neljänneksi 400 metrillä. Brisco-Hooks oli ensimmäinen samoissa olympiakisoissa sekä 200 metrin että 400 metrin voittanut juoksija. Hän lopetti uransa juoksijana 1991.
Brisco-Hooks meni naimisiin amerikkalaisen jalkapallon pelaajan Alvin Hooksin kanssa 1981. He saivat pojan seuraavana vuonna. Pari erosi myöhemmin.
Bulbulit

Bulbulit (Pycnonotidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Ne esiintyvät luonnonvaraisina pääosin Afrikan ja Aasian trooppisilla alueilla. Bulbulit syövät pääasiassa hedelmiä. Niiden väritys vaihtelee suuresti: jotkin bulbulit ovat värikkäitä, mutta suuri osa on tavallisen ruskean tai mustan värisiä. Bulbulit elävät pääasiassa puiden latvojen tuntumassa, joskin jotkin lajit elävät alempana. Bulbulit munivat pesäänsä noin viisi violetin ja vaaleanpunaisen väristä munaa, joita naaras hautoo yksin.
Bulbuleihin kuuluu 29 sukua ja 128 lajia.
Toyohiko Kagawa

Toyohiko Kagawa (, 1888–1960) oli japanilainen pasifisti ja kristitty aktivisti. Hänelle ehdotettiin Nobelin rauhanpalkintoa vuonna 1955. 
Kagawa jäi nuorena orvoksi, kasvoi amerikkalaisten lähetyssaarnaajien hoivissa ja kääntyi kristinuskoon. Hän opiskeli Japanissa kristillisessä opistossa ja Yhdysvalloissa. Hän pyrki edistämään maailmanrauhaa ja ihmisten tasa-arvoa, esimerkiksi naisten äänioikeutta. 
Kagawa kirjoitti yli 150 kirjaa, joista on suomeksi käännetty "Maahan pudonnut vehnänjyvä" (1934).
West Side Story (vuoden 1961 elokuva)

West Side Story on vuonna 1961 ensi-iltansa saanut samannimisen Broadway-musikaalin elokuvaversio, jonka ensi-ilta oli 18. lokakuuta samana vuonna. Elokuva on nykyajan latinokortteleihin sovitettu Romeo ja Julia -tarina. Broadway-musikaalin musiikin sävelsi Leonard Bernstein ja tekstin laati Stephen Sondheim. Bernstein ja Sondheim tekivät tiivistä yhteistyötä. Kuten Broadwaylla oli tapana, kiireisen tuotantoaikataulun takia muiden töiden takia estynyt Bernstein ei sovittanut musiikkia, vaan sovitukset tilattiin Saul Chaplinilta ja Johnny Greeniltä. Elokuvaa varten musiikkia edelleen sovittivat Irwin Kostal ja Sid Ramin. 
Elokuvan tuotannosta vastasi United Artists, ja sen ohjasivat Jerome Robbins ja Robert Wise. Elokuva voitti kymmenen Oscaria mukaan lukien parhaan elokuvan palkinnon. "West Side Story" on täten eniten Oscareita voittanut elokuvamusikaali.
Rostockin yliopisto

Rostockin yliopisto (, ) on julkinen yliopisto pohjoissaksalaisessa Rostockin kaupungissa, Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa. Se on perustettu vuonna 1419 ja on Itämeren alueen vanhin ja Saksan kolmanneksi vanhin edelleen toimiva yliopisto. Yliopistossa opiskelee noin 14 000 opiskelijaa.
Historia.
Yliopiston perustivat Mecklenburgin herttuat Johann IV ja Albrecht V sekä Rostockin hansakaupungin raati vuonna 1419. Yliopiston avajaisjuhlat pidettiin 12. marraskuuta 1419. Yliopisto koostui aluksi oikeustieteellisestä ja lääketieteellistä tiedekunnasta sekä Facultas artiumista. Teologinen tiedekunta perustettiin vuonna 1432.
1400-luvulla Rostockin yliopisto oli yksi Saksan suurimmista yliopistoista 400–500 opiskelijallaan. Opiskelijoita tuli yliopistoon niin Hollannista, Skandinaviasta kuin Baltiasta. Poliittisten kiistojen ja kirkon painostuksen vuoksi yliopisto muutti Greifswaldiin vuonna 1437 ja pysyi siellä vuoteen 1443 saakka. Vuodesta 1487 vuoteen 1488 opetus tapahtui puolestaan Lyypekissä. 
Yliopisto kääntyi protestanttiseksi vuonna 1542, joitakin vuosia Rostockin kaupungin jälkeen. Yliopiston kirjasto perustettiin vuonna 1569. Kolmikymmenvuotisen sodan (1618–48) jälkeen yliopistolla oli ainoastaan alueellinen rooli. Kun yliopiston hallinta siirtyi kaupungilta Mecklenburg-Schwerinin herttuakunnalle vuonna 1827 yliopiston merkittävyys kuitenkin kasvoi. 
Yliopiston nykyinen päärakennus rakennettiin vuosina 1866–1870 schweriniläisen arkkitehdin Hermann Willebrandin suunnitelmien pohjalta uusrenessanssiseen tyyliin. Yliopiston 500-vuotisjuhlien yhteydessä Albert Einsteinille ja Max Planckille myönnettiin yliopiston kunniatohtoruus 12. marraskuuta vuonna 1919. 
Toisen maailmansodan päättyminen vuonna 1945 muutti yliopistoa paljolti. Yliopisto jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle ja myöhemmin Saksan demokraattiseen tasavaltaan eli DDR:ään. Se avattiin sodan jälkeen 24. helmikuuta 1946. Oikeustieteellinen tiedekunta suljettiin vuonna 1951, maataloustieteellinen tiedekunta perustettiin vuonna 1950 ja vuonna 1951 avattiin laivanrakennuksen osasto, joka uudelleennimettiin teknilliseksi tiedekunnaksi vuonna 1963. Rostockin yliopisto oli ensimmäinen perinteinen yliopisto Saksassa johon perustettiin teknillinen tiedekunta. 
Yliopisto nimettiin Wilhelm Pieckin mukaan vuonna 1976 Wilhelm-Pieck-Universitätiksi. Nimi poistettiin käytöstä Saksan jälleenyhdistyttyä vuonna 1990.
Rostockin päärautatieasema

Rostockin päärautatieasema () on rautatieasema pohjoissaksalaisessa Rostockin kaupungissa, Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa. Se on osavaltionsa suurin rautatieasema ja sijaitsee Steintor-Vorstadtin kaupunginosan lounaisosassa noin 10 minuutin kävelymatkan päässä Rostockin keskustasta.
Rautatieasema avattiin vuonna 1886. Asemalle liikennöi tuolloin Deutsch-Nordischer Lloyd yhdistettyä rautatie- ja laivaliikennettä Tanskan Nykøbingistä. Vuonna 1894 asema nimettiin Central-Bahnhofiksi ja nykyisen nimensä se sai 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Asemaa laajennettiin vuonna 1913 ja 1922 ja se koki merkittäviä vaurioita toisessa maailmansodassa. 
Asemaa uudistettiin laajalti vuosina 1999–2003.
Dale Robertson

Da(y)le Lymoine Robertson (14. heinäkuuta 1923 – 27. helmikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Oklahoma Cityn metropolialueeseen kuuluvassa Harrahissa Oklahoman osavaltiossa.
Robertson tuli tunnetuksi länkkäreistä, joita olivat muiden muassa sarjat "Tales of Wells Fargo" (1957–1962) ja "The Iron Horse" (1966–1968). Hän esitti myös Walter Lankershimia "Dynastian" ensimmäisellä tuotantokaudella 1980-luvun alussa.
Robertson on saanut tähden Hollywood Walk of Famella. Lisäksi hänet on kelpuutettu Oklahoma Cityn Hall of Great Western Performersiin.
My Fair Lady (elokuva)

My Fair Lady on samannimisestä Broadway-musikaalista tehty elokuvaversio, joka sai ensi-iltansa 12. joulukuuta 1964. Elokuvan tuotannosta vastasi Warner Bros. ja sen ohjasi George Cukor. Elokuva voitti kahdeksan Oscar-palkintoa mukaan lukien parhaan elokuvan palkinnon.
Musikaali perustuu George Bernard Shaw’n näytelmään "Pygmalion".
Matti Piuhola

Matti Piuhola (19. lokakuuta 1929 Isokyrö – 31. joulukuuta 2007 Seinäjoki) oli suomalainen elokuvahistorioitsija ja vanhojen elokuvien ja niiden oheistuotteiden keräilijä.
Piuhola järjesti elokuvakiertueita, jotka olivat suosittuja 1940-luvulta 1970-luvulle, paikoissa joissa ei ollut kiinteitä elokuvateattereita. Elämänsä aikana hän keräsi merkittävän kokoelman vanhoja elokuvia, julisteita, äänilevyjä ja elokuva- ja musiikkilaitteita. Hän saattoi järjestää omia elokuvanäyttelyitä kokoelmansa voimin, josta löytyi ensimmäinen suomalainen elokuvajuliste Kokkolasta vuodelta 1897 ja ensimmäiset suomalaiset äänielokuvat Turusta vuodelta 1929. Suomalaisten elokuvien lisäksi hän keräsi myös ulkomaalaisia elokuvia, muun muassa tuhoutuneeksi luullun filippiiniläisen elokuvan "Zamboanga" vuodelta 1937.
Vuonna 1996 Piuhola teki dokumentin "Elävien kuvien kampeajat", joka sisälsi hänen kuvaamiaan haastatteluja ja joka käsitteli elokuvan historiaa. Lisäksi hän kirjoitti historiallisia artikkeleita pohjalaisiin lehtiin.
Berani Zlín

HC Zlín on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue. Tällä hetkellä joukkue pelaa Tšekin toiseksi korkeimalla sarjatasolla Maxa Ligassa. Zlín on voittanut Tšekin Extraligan kahdesti: 2004 ja 2014. Joukkue oli mukana ensimmäisessä European Champions Cupissa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Luettelo televisiosarjan The Grim Adventures of Billy &amp; Mandy jaksoista

Luettelo The Grim Adventures of Billy &amp; Mandy -jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä.
Jyväskylä Big Band

Jyväskylä Big Band on musiikin ammattilaisista ja ammattiopiskelijoista koostuva jazzorkesteri. Jyväskylä Big Bandin historia ulottuu vuosikymmenten taakse. Toiminta oli aktiivista erityisesti 1970-luvulla ja 1980-luvulla. 1990-luvulle tultaessa tapahtui orkesterissa sukupolvenvaihdos pitkäaikaisen kapellimestari Torsten Lindforsin jäädessä pois tehtävästään. Muutaman vuoden ajan orkesteri toimi projektimaisesti, kunnes uusi kukoistuskausi alkoi yhteistyössä Jyväskylän konservatorion kanssa. Orkesteri on toiminut nykymuodossaan yhtäjaksoisesti vuodesta 1994 alkaen.
JBB:n kapellimestarina toimii Ilkka Mäkitalo. Hän on toiminut orkesterin taiteellisena johtajana vuodesta 1995 alkaen.
Toiminta.
Jyväskylä Big Band on erikoistunut uuteen suomalaiseen big band -musiikkiin ja tilaa nuorilta jazzsäveltäjiltä vuosittain useita teoksia. Näin on syntynyt vuotuinen Ensikäsityksiä-konserttisarja, joka tunnetaan valtakunnallisesti merkittävänä jatkumona. Keväällä 2017 oli vuorossa 14. Ensikäsityksiä-sarjan konsertti.
Orkesterin kantaesittämiä kappaleita ovat säveltäneet muun muassa 
Jyväskylä Big Band on tehnyt useita poikkitaiteellisia produktioita. Esimerkkejä yhteistyöprojekteista ovat mm. 
Esiintymisiä.
JBB on esiintynyt mm.
sekä mm. seuraavilla festivaaleilla:
Vierailevia kapellimestareita.
Jyväskylä Big Band on esiintynyt lukuisten vierailevien kapellimestarien johdolla: 
Lisäksi orkesteria ovat harjoittaneet mm. 
Solisteja.
Solistivieraina ovat esiintyneet mm. seuraavat instrumentalistit: 
Laulusolisteina ovat vierailleet mm. 
Tunnustuksia ja menestystä.
JBB on osallistunut kolme kertaa big bandien SM-kisoihin. 
2008 JBB sai Keski-Suomen taidepalkinnon
Ilkka Mäkitalo

Ilkka Mäkitalo (s. 25. toukokuuta 1964) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja kapellimestari.
Mäkitalo on toiminut kapellimestarina Jyväskylä Big Bandissä vuodesta 1995 lähtien. Mäkitalo on erikoistunut big band -musiikkiin. Aiemmin hän toimi muusikkona Rovaniemi Big Bandissä 1979–1989, josta viime vuodet hän toimi myös orkesterin kapellimestarina. Mäkitalon kapellimestarina toimiessa RBB voitti Big Bandien Suomen mestaruuden (1988) ja sai Lapin läänin taidepalkinnon (1989) ja teki useita konserttimatkoja ulkomaille. Mäkitalo soitti usean vuoden ajan myös yhteispohjoismaisessa Arctic Big Bandissä. Hän soittaa klarinetteja ja saksofoneja Dixie Harlemissa.
Mäkitalo on myös toiminut teatterimuusikkona ja -kapellimestarina Rovaniemen ja Jyväskylän kaupunginteattereissa sekä orkesterimuusikkona Rovaniemen orkesterissa. Hän on säveltänyt musiikkia muun muassa Jyväskylän kaupunginteatterin näytelmiin "Ituja-kabaree", "Hotelli Elli", "Nukkenäytelmä viidelle näyttelijälle..." ja "Espressivo".
Mäkitalo on palkittu muun muassa Elvis ry:n big band sävellyskilpailussa 1989 kappaleella "Yöelämää" sekä Lusesin musikaalisävellyskilpailussa 1991 yhdessä V-P Lehdon kanssa kappaleella "Rakastakaa, rakastakaa".
Mäkitalo on opiskellut orkesterinjohtoa muun muassa Hannu Koivulan, Rich Shemarian, Pertti Pekkasen ja Atso Almilan johdolla. Vuonna 2008 Mäkitalo palkittiin Imatran Big Band-festivaaleilla Big Bandien suomenmestaruus kilpailujen parhaana kapellimestarina. Samana vuonna Jyväskylä Big Bandille myönnettiin Keski-Suomen läänin taidepalkinto. 2012 Jyväskylä Big Band voitti Mäkitalon johdolla big bandien Suomen mestaruuden. Myös 2016 JBB voitti kisan hänen johdollaan. 
Mäkitalo on toiminut myös big band -kapellimestarien kouluttajana muun muassa Imatran Big Band -leirillä, Pori Jazzin Pori Jazz Academy tapahtumassa sekä Sibelius-Akatemian kapellimestariopiskelijoiden big band -jaksoilla 2019 alkaen. 
Mäkitalo on vieraillut muun muassa Hämeenlinna Big Bandin, Rovaniemi Big Bandin, Puhkupillien, Torvikoplan ja Oulu All Star Big Bandin kapellimestarina.
Maxwell Atoms

Maxwell Atoms (alkuaan Adam Burton, s. tammikuu 1974) on yhdysvaltalainen animaattori, joka tuli tunnetuksi luomistaan animaatiosarjoista "The Grim Adventures of Billy &amp; Mandy" ja "Evil Con Carne".
Elämäkerta.
Atoms aloitti piirtämisen jo kolmevuotiaana, ja innostus kasvoi edelleen kouluiässä kauhuelokuvien ja vanhojen lauantaiaamun piirrettyjen myötä. Hän päätyi animaatioalalle opiskeltuaan high schoolin jälkeen Philadelphiassa The University Of The Arts -koulussa vuosina 1992–1996.
Atomsilla on Aspergerin oireyhtymä.
Ura.
Valmistumisensa jälkeen Atoms sai työharjoittelupaikan animaatiostudiosta Film Roman. Seuraavana vuonna hän sai töitä Hanna-Barberalta, jossa hän toimi käsikirjoittajana ja storyboardien piirtäjänä animaatioissa "Cow &amp; Chicken" ja "Olen Näätä". Atoms sai Annie-ehdokkuuden vuonna 1998 "Cow &amp; Chicken" -televisiosarjan jaksosta "The Karate Chick". Sarjojen päätyttyä hän jatkoi piirrettyjen parissa luojana ja käsikirjoittajana. Vuonna 2001 Atoms loi kahdesta lyhytsarjasta koostuvan "Grim &amp; Evilin", jotka myöhemmin päätyivät omiksi sarjoikseen Hanna-Barbera-yhtiön muutettua nimekseen Cartoon Network Studios. Atoms on toiminut luomissaan sarjoissa ääninäyttelijänä muun muassa hahmoille Jeff the Spider, Piff ja Cod Commando. Hän sai vuonna 2007 Daytime Emmy -ehdokkuuden sarjasta "The Grim Adventures of Billy &amp; Mandy".
Patrick Staudacher

Patrick Staudacher (s. 29. huhtikuuta 1980 Sterzing) on italialainen alppihiihtäjä ja maailmanmestari.
Staudacher voitti yllättäen supersuurpujottelun maailmanmestaruuden Åressa 2007 kukistettuaan Fritz Stroblin 0,32 sekunnilla. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli alppiyhdistetyssä seitsemäs, Torinossa 2006 syöksylaskussa yhdeksäs ja Vancouverissa 2010 supersuurpujottelussa seitsemäs.
Maailmancupissa Staudacher saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2009.
Viva Piñata

Viva Piñata on Raren kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema simulaatiopeli. Peli julkaistiin vuonna 2006 Xbox 360:lle ja seuraavana vuonna Microsoft Windowsille.
Pelissä on tarkoituksena pitää Piñata Islandilla omaa puutarhaa. Pelissä pitää kasvattaa puutarhuritasoa ja ansaita uusia kauppoja, esineitä ja Piñatoja.
Viva Piñatasta on myös tehty Nintendo DS -versio ' ja partypeli '. Pelille julkaistiin vuonna 2008 jatko-osa "". Viva Piñatan pohjalta on tehty animaatiosarja "Eläköön Pinata".
Thomas Stangassinger

Thomas Stangassinger (s. 15. syyskuuta 1965 Hallein, Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän oli yksi parhaita pujottelijoita 1990-luvulla. Stangassinger voitti olympiakultaa pujottelussa vuoden 1994 talviolympialaisissa Lillehammerissa. Lisäksi hän voitti hopeaa alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1991 ja pronssia vuonna 1993.
Stangassinger voitti pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1998–1999 ja sijoittui lisäksi kolme kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi. Maailmancupin osakilpailun hän voitti pujottelussa 10 kertaa, oli 16 kertaa toinen ja 11 kertaa kolmas. Lisäksi hän saavutti yhden kakkossijan alppiyhdistetyssä.