tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Uittoränni

Uittoränni (myös uittokouru ja uittoruuhi) on rakennelma, jota pitkin tukkeja ja propseja uitettiin kahden eri järven tai joen välinen matka. Uittoränni oli myös patorakennelmaan tehty tukinuiton salliva rakennelma, jota pitkin puut uitettiin lähinnä yksitellen patorakennelmasta sen ylemmältä veden tasolta alemmalle tasolle. Usein uittoränni saatettiin rakentaa myös uiton kannalta hankalaan koskeen, joka olisi ehkä rikkonut vapaasti uitettavia tukkeja.
Uittoränni sopii vain puiden irtouittoon. Siksi muutamissa paikoissa, joilla käytettiin nippu-uittoa, esimerkiksi Mäntyharjun uittoreitillä, rakennettiin rännien tilalle ylivientirautateitä, niin sanottuja rautakanavia.
Uittorännit Suomessa.
Nykyisin uittorännit ovat katoavaa kansanperinnettä, ja Museovirasto on onnistunut suojelemaan ja kunnostamaan muutaman niistä. Nämä sijaitsevat etupäässä Pohjois-Suomessa. Suomen pisin olemassa oleva uittoränni sijaitsee Kannuksen kaupungissa ja se alkaa Korpelan padolta päättyen nykyiselle virkistysalueelle.
Uittorännien historia katoaa tavallisten arkielämään liittyvien oivallusten hämärään. Kuitenkin puun käytön lisääntyminen ja pitkät kuljetusmatkat ovat lisänneet myös uittorännien tarpeellisuutta. Lappi oli viimeisin alue, jossa uittorännejä oli runsaasti. On arvioitu, että siellä oli 1950- ja 1960-luvuilla melkein jokaisen uittoväylän varrella. Uitot alkoivat Lapissakin jo 1800-luvun loppupuolella, joten perinne on sielläkin melko vanha.
Nellimin uittoränni.
Nellimin uittoränni sijaitsee Inarinjärven koilliskolkassa Keskimmäisen järven ja Nellimjärven välillä. Sen uittorännin pituus on 304 metriä ja sen alkupään ja loppupään korkeusero on 16,8 metriä. Ränni oli käytössä vuodesta 1929 vuoteen 1932. Keväällä 1994 Museovirasto alkoi restauroida ränniä, ja projekti saatiin valmiiksi syksyllä 1995. Uittojen aikana ohjattiin Nellimjoen vesi kulkemaan uittorännin kautta, ja sen tähden rakenteetkin ovat vankkoja puurakenteita.
Riutukan uittoränni.
Riutukan uittoränni Sallassa on peräisin todennäköisesti vasta 1920-luvulta, joskin Raakunjoessa uitot alkoivat jo vuonna 1895. Riutukan uittorännin pituus on 240 metriä. Uittorännin lisäksi alueella on kunnostettu muutakin uittoon liittyvää rakennusympäristöä. Restaurointityöt valmistuivat vuonna 1992.
NHL Challenge

NHL Challenge oli sarja NHL-joukkueiden 2000-luvun alkuvuosina pelaamia jääkiekon harjoitusotteluita pohjoismaisia joukkueita vastaan. Otteluita pelattiin viisi ruotsalaisia ja yksi suomalaista joukkuetta vastaan. Otteluiden ajankohta oli aina syyskuussa ennen sarjakauden alkua. Otteluissa näkyi NHL:n joukkueiden eurooppalaisten joukkueiden tasoero eurooppalaisten hävitessä kaikki ottelut maalierolla 29–10. Ottelut pelattiin NHL:n säännöillä. 
Jo vuonna 2001 Coloradon piti pelata Jokereita vastaan, mutta suunnitelmat muuttuivat terrori-iskujen takia. Coloradon piti pelata tuolloin myös Djurgårdenia vastaan. Tosin aiemminkin on pelattu NHL Challenge -otteluita.
The Extremist

The Extremist on kitaravirtuoosi Joe Satrianin viides sooloalbumi. Levy ilmestyi vuonna 1992.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Joe Satriani.
Patti Page

Patti Page, oikealta nimeltään Clara Ann Fowler (8. marraskuuta 1927, Claremore, Oklahoma, Yhdysvallat – 1. tammikuuta 2013, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän aloitti laulajanuransa vuonna 1948, kun hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”Confess”.
Page sai Grammy-palkinnon vuoden 1998 albumistaan "Live at Carnegie Hall: The 50th Anniversary Concert". Patti Page kuoli tammikuun ensimmäisenä päivänä 2013 Kalifornian Encinitasissa. Sydänvaivoista kärsinyt Page oli kuollessaan 85-vuotias. Hänelle myönnettiin postuumisti toinen Grammy-palkinto elämänurasta helmikuussa 2013.
Kyläsairaala

Kyläsairaala ("The Royal") on brittiläinen draamasarja, joka keskittyy Elsinbyn merenrantakaupungissa Yorkshiressa sijaitsevan St Aidan’s Royal Free Hospital -sairaalan toimintaan 1960-luvulla. Sarja sai alkunsa "Sydämen asialla" -sarjan 12. tuotantokauden eräästä jaksosta ja alkoi elää omaa elämäänsä sarjan spin-offina. "Sydämen asialla" -sarjan hahmoja vieraili useasti sarjan alkuvaiheissa.
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden päähenkilönä oli "Sydämen asialla" -sarjan Claude Greengrass. Koska Greengrassia esittänyt Bill Maynard ei voinut terveydentilansa vuoksi enää esiintyä "Sydämen asialla" -sarjassa, hänelle kirjoitettiin Greengrassin rooli vuodepotilaana Elsinbyn sairaalassa. Sittemmin päähenkilöiksi ovat nousseet lääkärit Gordon Ormerod (Robert Daws) ja Jill Weatherill (Amy Robbins), kirurgi Rose (Denis Lill) sekä nuoret ja innokkaat lääkärit Jeff Goodwin, rugbyonnettomuudessa kuollut David Cheriton sekä lääkärit Mike Banner, Nick Burnett ja Ralph Ellis. Päähenkilöihin kuuluvat myös yleismiehet Ken Hopkirk (Michael Starke) ja Alun Morris (Andy Wear) sekä Hopkirkin tytär Lizzie (Michelle Hardwick). Sairaanhoitajista tärkeimmät hahmot ovat ylihoitaja (Wendy Craig), sisar Brigid (Linda Armstrong), Stella Davenport (Natalie Anderson) ja Meryl Taylor, ambulanssinkuljettaja Frankie Robinson (Scott Taylor) sekä hoitajat Marian McKaig, Catherine Deane ja hoitajaopiskelija Faye Clarke.
Yksi hahmoista on Jean MacAteer, roolia esittää Glynis Barber, joka on useimmille entuudestaan tuttu 1980-luvun englantilaisesta TV-sarjan "Taistelupari" ("Dempsey and Makepeace") pääroolista Harriet Makepeace.
Toinen Suomessa jo tutuksi tullut näyttelijä sarjassa on Gareth Hale (sarjasta "Hale &amp; Pace – Hauskat Pojat"). Hale näyttelee Kyläsairaalassa vakituista hahmoa, Ken Hopkirkin serkkua Jack Belliä. Jack korvaa Kyläsairaalassa Ken Hopkirkin.
Sarjaa kuvattiin Whitbyssä ja Scarborough’ssa, ulkotiloissa kuvattiin Scarborough’ssa ja sisätilakohtaukset kuvattiin St Luke’s Hospital -sairaalan entisellä synnytysosastolla Bradfordissa ja The Leeds Studios -tuotantotiloissa (Studio 4). St Luke’s Hospital valittiin, koska sitä ei ollut uudistettu muutamaan vuoteen ja se oli hyvin samankaltainen, kuin miltä 1960-luvun sairaala olisi näyttänyt.
Sarjan tunnusmusiikkina on The Spencer Davis Group -yhtyeen tunnetuksi tekemä kappale "Somebody Help Me". Sen laulaa Ken Hopkirkia esittävä Michael Starke.
Sarjan näyttelijäkaartista Craig, Wear, Hardwick ja Anderson esiintyivät myös Emmerdale-sarjassa.
Sairaala meren rannalla.
Kyläsairaala on saanut jatkosarjan "Sairaala meren rannalla" ("The Royal Today"), jossa seurataan sairaalan nykyajan tapahtumia. Sarjaa on tehty 50 puolen tunnin osaa vuonna 2008. Suomessa sarjaa on esittänyt SuomiTV.
Tetsuya Nomura

Tetsuya Nomura (, s. 8. lokakuuta 1970) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka työskentelee nykyään Square Enixille. Kuuluisaksi Nomura on tullut "Final Fantasy" -pelisarjan hahmosuunnittelijana. Hän myös ohjasi sarjan seitsemänteen osaan pohjautuvan "" -elokuvan, joka julkaistiin vuonna 2005.
Ura.
Tetsuya Nomura syntyi Shikokulla sijaitsevassa Kōchin kaupungissa. Ennen Squarelle siirtymistä hän kävi ammattikoulua ja hän teki mainoskuvituksia. Vuonna 1992 Square palkkasi hänet hirviösuunnittelijaksi "Final Fantasy V" -peliin. Tätä seurasi grafiikkaohjaajan osa "Final Fantasy VI":ssä, johon hän myös suunnitteli joitakin hahmoja. 
Siihen asti huomattavimman tehtävän hän sai ryhtyessään sekä kaupallisesti että arvosteluiltaan menestyneen "Final Fantasy VII":n päähahmosuunnittelijaksi vuonna 1995. Samalla hän korvasi ensimmäisestä "Final Fantasystä" lähtien samassa työssä toimineen Yoshitaka Amanon. Hän myös laati pelin tarinan Hironobu Sakaguchin kanssa.
1990-luvun lopulla Nomuran projekteja olivat "Parasite Eve", "Brave Fencer Musashi", "Ehrgeiz" sekä "Final Fantasy VIII".
PlayStation 2:n peleistä Nomura jatkoi hahmojen suunnittelua "The Bouncerin", "Final Fantasy X":n, "Final Fantasy X-2":n ja "Final Fantasy XI":n parissa. Jokaisessa tähän asti julkaistussa "Kingdom Hearts" -pelissä hän vastasi myös ohjauksesta ja konseptikuvituksesta.
Nykyään Nomura työskentelee hahmosuunnittelijana kaikissa "Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII" -kokoelmaan kuuluvissa peleissä sekä "ssä". Lisäksi hän toimii "Final Fantasy Versus XIII":n ja kehitteillä olevien "Kingdom Hearts" -osien ohjaajana.
Thomas Dausgaard

Thomas Dausgaard (s. 4. heinäkuuta 1963, Kööpenhamina) on tanskalainen kapellimestari. 
Dausgaard on toiminut vuodesta 1997 Ruotsalaisen kamariorkesterin ja vuodesta 2004 lisäksi Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Jesse James Hollywood

Jesse James Hollywood (s. 28. tammikuuta, 1980, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen huumekauppias ja elinkautisvanki. 
Hänestä tuli 20-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin henkilö FBI:n etsityimpien rikollisten listalla. Hän nousi otsikoihin kidnapattuaan velallisensa teini-ikäisen velipuolen ja murhautettuaan tämän. Hän onnistui pakoilemaan viranomaisia vuosikaudet kunnes hänet viimein pidätettiin Brasiliassa maaliskuussa 2005. Kirjeenvaihtokirjassaan "Five Years" Christian Kracht ja David Woodard keskustelevat paljon Hollywoodin ahdingosta vuosien 2004 ja 2006 välillä.
Rikollisella toiminnalla, muun muassa myymällä marihuanaa, Hollywood ansaitsi pienen omaisuuden, jolla hän osti 200 000 dollarin kiinteistön San Fernandon laaksosta Etelä-Kaliforniasta sekä useita harvinaisia urheiluautoja. 
Perjantaina 5. helmikuuta 2010 Hollywood sai viimein tuomionsa santabarbaralaisessa tuomioistuimessa. Hänet tuomittiin elinkautiseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.
Nick Cassavetesin ohjaama elokuva "Alpha Dog" (2007) perustuu löyhästi Jesse James Hollywoodin elämään. Elokuvassa hahmon nimi on Johnny Truelove ja häntä esittää Emile Hirsch.
Sebring International Raceway

Sebring International Raceway on moottorirata Floridassa, Yhdysvalloissa. Radalla ajettiin 1959 Formula 1:n ensimmäinen Yhdysvaltain Grand Prix. Radalla ajetaan vuosittain nykyisin American Le Mans Series -sarjaan kuuluva Sebringin 12 tunnin ajo. Rata on myös suosittu testirata johtuen lämpimästä ilmastosta. Rata on rakennettu vanhan armeijan lentokentän tilalle.
Historia.
Sebring oli alkujaan Yhdysvaltain ilmavoimien harjoitustukikohta. Toisen maailmansodan jälkeen lentokentälle etsittiin hyötykäyttöä, joten siitä tehtiin kilpa-autorata. Ensimmäinen kilpailu uudella radalla järjestettiin 1950.
Kestävyysajot saapuivat radalle 1952, ja Sebringissä järjesttiin Yhdysvaltain GP 1959, mutta kuljettajien epäsuosion ja vähäisen yleisömäärän vuoksi GP siirrettiin Riversideen.
Pitkään rata oli yhtenäinen 8,66 km pitkä, kunnes vuonna 1983 rataa lyhennettiin, jotta sillä voisi ajaa useita kilpailuja yhtä aikaa.
Radan omistaa nykyään Panoz Motor Sports Group.
Formula 1.
Pomppuinen betonirata ei sopinut F1-autoille ollenkaan. Ainokainen kilpailu jäi historiaan, kun Jack Brabhamilta loppui viimeisellä kierroksella polttoaine, ja hän työnsi autonsa 800 metriä maaliin. Kilpailun voitti Bruce McLaren.
Nadja Benaissa

Nadja Benaissa (s. 26. huhtikuuta 1982, Frankfurt am Main) on saksalainen pop-laulaja, joka tuli tunnetuksi yhtenä No Angels -yhtyeen alkuperäisjäsenistä. Hänellä on myös sooloura. Hän on lapsena soittanut pianoa ja huilua. 
No Angels perustettiin Popstars-ohjelmassa vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Elle'ments" nousi Saksassa listaykköseksi ja myi moninkertaista platinaa. Yhtye kuitenkin ilmoitti lopettavansa toimintansa vuonna 2003.
Benaissa sai vuonna 2004 levytyssopimuksen Universal Recordsilta. 24. tammikuuta 2006 ilmestyi hänen ensilevynsä, soul-vaikutteinen "Schritt für Schritt". Singleinä julkaistiin "Es ist Liebe" ja "Ich hab dich". Syksyllä 2005 Benaissa esiintyi Simply Redin kanssa.
No Angels on sittemmin tehnyt comebackin. Ensimmäinen studioalbumi tauon jälkeen ilmestyi vuonna 2007. Vuonna 2008 No Angels kilpaili Euroviisuissa.
Yksityiselämä.
Benaissan isä on marokkolainen ja äiti saksalainen. Hänellä on vuonna 1999 syntynyt tytär. Benaissa on HIV-positiivinen, mikä selvisi rutiinitarkastuksen yhteydessä hänen tultuaan raskaaksi. Hänet pidätettiin 11. huhtikuuta 2009 epäiltynä viruksen levittämisestä. Hänen väitettiin harrastaneen vuosina 2000–2004 suojaamatonta seksiä kolmen partnerin kanssa kertomatta näille tartunnastaan. Hän myönsi harrastaneensa suojaamatonta seksiä miesten kanssa. Yhden miehen sanottiin saaneen HIV:in. Benaissa kuitenkin vapautettiin vielä huhtikuun aikana. Oikeudenkäynti tapauksesta alkoi elokuussa 2010, ja lopulta Benaissa tuomittiin kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen ja 300 tunnin yhdyskuntapalveluun aiemmin vaaditun ehdottoman vankeusrangaistuksen sijaan.
Hallin ilmiö

Hallin ilmiössä magneettikentässä olevaan johdinkappaleeseen syntyy jännite (Hall-jännite), joka on poikittaissuuntainen kappaleessa kulkevaan sähkövirtaan ja magneettikenttään nähden. Ilmiön huomasi Edwin Hall vuonna 1879 työskennellessään ohuen kultakalvon kanssa. Myöhemmin ilmiön on todettu esiintyvän myös puolijohteilla.
Voimaa, joka saa aikaan Hallin ilmiön, kutsutaan Lorentzin voimaksi. Voima vaikuttaa elektroniin, joka kulkee magneettikentässä formula_1, seuraavan kaavan mukaan
formula_2
missä formula_3 on Lorentzin voima (magneettinen voima), formula_4 alkeisvaraus ja formula_5 elektronin nopeus.
Metallit.
Otetaan tarkasteltavaksi suorakulmion muotoinen metallinen johde, jonka pituus on formula_6, leveys formula_7 ja paksuus formula_8. Valitaan sähkövirran kulkusuunnaksi x-akselin positiivinen suunta ja asetetaan magneettikenttä z-akselin suuntaiseksi. Elektronien ajautuessa magneettisen voiman vaikutuksesta johteen laitaan, syntyy johteen reunojen välille sähkökenttä, joka on vastakkaissuuntainen magneettiselle voimalle. Syntynyt sähkökenttä kumoaa magneettisen voiman vaikutuksen, ja tämän seurauksena elektronit kulkevat jälleen suoraan johteessa. Aika, joka tarvitaan tasapainon saavuttamiseksi on luokkaa 0,01 ps. magneettisen voiman kumoavaa sähkökenttää kutsutaan Hall-kentäksi.
formula_9
Käyttämällä sähkövirran tiheyden määritelmää sekä tietoa, että jännite on "Ed", missä "d" on potentiaalipisteiden välinen etäisyys, saadaan kaava Hall-jännitteelle
formula_10
missä formula_11 on johteessa kulkeva virta ja "n" elektronien tiheys.
Hall-jännite esitetään yleensä muodossa
formula_12
missä formula_13 on Hall-kerroin.
formula_14
Hall-kerroin on kääntäen verrannollinen varauksenkuljettajien tiheyteen. Metalleissa on paljon varauksenkuljettajia, ja Hall-kertoimet näin ollen pieniä. Kullalla ja kuparilla formula_13 on suuruusluokkaa formula_16.
Puolijohteet.
Puolijohteissa sähkövirran kuljetukseen osallistuvat elektronien lisäksi myös aukot, joten molemmat varauksenkuljettajat on otettava huomioon laskettaessa Hall-jännitettä. Otetaan tarkasteltavaksi samanlainen suorakaiteen muotoinen puolijohdepala, kuin tarkasteltaessa ilmiötä metalleilla. Valitaan myös koordinaatisto samalla tavalla. Lähtemällä liikkeelle Lorentzin voiman kumoavasta jännitteestä ja laskemalla elektronien sekä aukkojen virta "x"-akselin suuntaan tasapainotilassa, saadaan johdettua kaava Hall-kertoimelle.
formula_17
Kaavassa formula_18 on aukkojen tiheys, formula_19 aukkojen liikkuvuus, formula_20 elektronien tiheys ja formula_21 elektronien liikkuvuus.
N-tyypin puolijohteille, joilla formula_22, Hall-kerroin supistuu muotoon, joka on sama kuin metalleilla. Enemmistövarauksen kuljettajina toimivat elektronit, joten Hall-kerroin on negatiivinen.
formula_23
P-tyypin puolijohteilla taas aukkojen tiheys on paljon suurempi kuin elektronien tiheys (formula_24), ja Hall-kerroin on
formula_25
Lucy Diakovska

Ludmilla "Lucy" Diakovska (, "Lyudmila Dyakovska", syn- 2. huhtikuuta 1976) on saksalais-bulgarialainen laulaja, tanssija ja lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi tyttöbändi No Angelsin jäsenenä. 
Diakovska syntyi Plevenissä, Bulgariassa. Hänen isänsä on oopperalaulaja ja äitinsä pianisti. Hänen isoisänsä oli arvostettu bulgarialainen kansanmuusikko. Hän muutti Saksaan 1990-luvulla.
No Angels perustettiin Popstars-kilpailussa vuonna 2000. Vaikka yhtye nousi debyyttialbumillaan listaykköseksi ja myi moninkertaista platinaa, se ilmoitti vuonna 2003 lopettavansa toimintansa. Yhtye kuitenkin teki comebackin ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa tauon jälkeen vuonna 2007.
No Angels -uransa jälkeen Diakovska julkaisi salanimellä Lucylicious kolme singleä sekä albumin "The Other Side". Hän on biseksuaali ja ollut aiemmin romanttisessa suhteessa laulaja Juliette Schoppmannin kanssa.
Jessica Wahls

Jessica Martina Wahls (s. 2. helmikuuta 1977, Frankfurt-Höchst) on saksalainen pop-laulaja. Hän tuli tunnetuksi No Angels -yhtyeen jäsenenä 2000-luvun ensimmäisinä vuosina. Yhtye hajosi vuonna 2003, mutta teki myöhemmin comebackin ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa tauon jälkeen vuonna 2007.
Wahls syntyi afroamerikkalaiselle isälle Washingtonista sekä saksalaiselle äidille. Vanhemmat erosivat Wahlsin varhaisessa lapsuudessa. 
No Angelsin hajottua Wahls suuntautui soolouralle. Hän julkaisi neljä kohtalaisen menestyksen saanutta singleä saksaksi ja englanniksi. Ensimmäisen sooloalbumin julkaisun odotettiin tapahtuvan syksyllä 2006, mutta levy ei todellisuudessa koskaan ehtinyt kauppoihin asti.
Erkki Huurtamo

Erkki Kalervo Huurtamo (vuoteen 1935 Höydén) (11. helmikuuta 1917 Hollola – 2. huhtikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen ministeri, kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1962–1975, Kymen läänin maaherra vuosina 1975–1984 sekä valitsijamies vuoden 1968 presidentinvaalissa. Värikkäänä persoonana tunnettu Huurtamo oli 1960- ja 1970-luvuilla yksi niistä harvoista kokoomuslaisista poliitikoista, joilla oli hyvät suhteet presidentti Urho Kekkoseen.
Huurtamo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1936 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1944. Hän toimi asianajajana Lahdessa vuodesta 1944 ja sai varatuomarin arvon 1946, jolloin hän myös perusti oman asianajotoimiston. Huurtamo oli lisäksi Lahden kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni.
Euro NCAP

Euro NCAP (European New Car Assessment Programme) on vuonna 1997 aloitettu uusien autojen turvallisuutta arvioiva ohjelma. Sitä tukevat useiden Euroopan maiden viranomaiset, autoilujärjestöt, kuluttajajärjestöt ja vakuutusyhtiöt, ja se koskee Euroopassa myytäviä autoja, ei samalla nimellä muualla myytäviä malleja.. Myös Euroopan komissio tukee hanketta.
Uudet automallit ovat muun muassa Euro NCAP:n ansiosta muuttuneet huomattavasti aiempaa turvallisemmaksi.
Euro NCAP julkaisee turvallisuusraportteja uusista autoista, ja antaa tähtiä autojen turvallisuudelle sen mukaan, miten ne ovat menestyneet erilaisissa kolaritesteissä, kuten etu-, sivu- ja jalankulkijatörmäyksissä. Viisiasteikkoinen tähtiluokitus kuvastaa sitä miten auto on suoriutunut testistä ja millaisia auton turvavarusteet ovat.
Veikko Ihamuotila

Veikko Artturi Ihamuotila (17. helmikuuta 1911 Helsinki − 2. helmikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen agronomi, MTK:n puheenjohtaja sekä maa- ja metsätalousministeri Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa 171 vuorokauden ajan vuonna 1975.
Elämäkerta.
Agronomi Ihamuotila oli monien maa- ja metsätalouden osuustoiminnallisten järjestöjen, yritysten ja etujärjestöjen pitkäaikainen puheenjohtaja.
Hänen johdollaan Maataloustuottajain Keskusliitto (MTK) muodostui voimakkaaksi etujärjestöksi, joka pyrki takaamaan maanviljelijöille ja metsänomistajille vähintään saman ansiotulokehityksen kuin teollisuustyöntekijöille ja palveluammattien harjoittajille.
Ihamuotila oli naimisissa Anna-Liisa Koukin kanssa, ja heidän lapsensa ovat Risto Ihamuotila, Jaakko Ihamuotila, Matti Ihamuotila, joka oli valtionyhtiö Tieteen tietotekniikan keskus OY:n (CSC) ensimmäinen toimitusjohtaja vuodesta 1993 vuoteen 2004, sekä Anna-Leena Verkasalo. Lapset varttuivat Histan tilalla Nuuksiossa, jossa perhe asui. Veikko Ihamuotila kehitti Histan tilaa voimakkaasti mm. salaojittamalla kaikki tilan pellot. Kartanossa oli parhaimmillaan hänen aikanaan yli 50 lypsylehmää. Histan tila toimi silloin harjoittelutilana, jossa useat agronomit hankkivat käytännön kokemuksensa. Histan tila on edelleen Ihamuotiloiden hallussa, ja se on ollut suvun hallussa jo yli sata vuotta.
Veikko Ihamuotilalle myönnettiin vuonna 1976 ministerin arvonimi, ja seuraavana vuonna hänet vihittiin maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtoriksi.
Aiheesta muualla.
Pyöräkuormaaja

Pyöräkuormaaja on maan tai muun irtonaisen aineksen siirtoon tarkoitettu nelipyöräinen kone. Nykyisin käytössä olevat pyöräkuormaajat ovat runko-ohjattavia, toisin sanoen käännyttäessä niiden renkaat eivät käänny, vaan keskeltä akseloitu runko kääntyy. Suomessa suosituimpia merkkejä ovat JCB, Volvo, CAT, Komatsu, CASE ja Liugong.
Pyöräkuormaajia ei ole tarkoitettu varsinaisesti kaivamiseen, vaan lähinnä aineksen lastaamiseen ja siirtelyyn. Pyöräkuormaajien tyypillisiä käyttökohteita ovat soran lastaaminen, lumenluonti sekä purun, hakkeen ja turpeen käsittely. Lisäksi pyöräkuormaajilla voidaan käsitellä tukkeja ja lavatavaraa.
Kauha voidaan varustaa hydraulisilla toiminnoilla kuten kippikauha, jota varten koneissa on erilliset hydrauliliittimet. Suurimmat kevyen tavaran käsittelyyn tarkoitetut kippikauhat voivat olla noin 20 m³:n kokoisia (vastaa kolmen tavallisen pakettiauton tilavuutta).
Sana mania

Sana mania on vuonna 1999 MTV3-kanavalla esitetty Spede Pasasen visailuohjelma. Käytännössä kyseessä oli "Speden Spelit" -kilpailuohjelman lyhytikäinen sisarohjelma.
Pasanen toimi ohjelmaformaatin kehittäjänä, juontajana ja tuottajana. Sarjaan tehtiin 12 jaksoa ja sitä esitettiin tammi-m–maaliskuussa 1999 maanantaisin klo 18.00–18.30. Ohjelman alku- ja lopputunnuksena on Vesa-Matti Loirin tulkitsema "Chirpy Chirpy" -kappale "Spede Show" -ohjelmasta 1970-luvulta.
Jokaisessa ohjelmassa oli neljä julkisuudenhenkilöä, kaksi mies- ja naiskilpailijaa, pelaamassa Pasasen kehittelemää sanapeliä. Sanapeliä pelattiin pareina naisten joukkue miesten joukkuetta vastaan. Joukkue, joka selvitti taululle peitetyn lauseen nopeimmin, voitti rahaa sen mukaan, kuinka monta kirjainta lauseesta oli piilossa ja kuinka paljon he käyttivät arvaamiseen aikaa. Piilossa olevista kirjaimista sai rahaa joko 100 markkaa tai 200 markkaa kappale. Jokainen peliin käytetty sekunti teki vastaavasti 10 markkaa miinusta.
Sanapelien välissä näytettiin "Spede Show" -ohjelman sketsejä, joista Pasanen teki kilpailijoille 500 markan kysymyksen, esimerkiksi kuinka monta kertaa sketsissä sanottiin sana "pankki". Oikein tai lähimmäksi arvannut kilpailija voitti rahasumman.
Vanessa Petruo

Vanessa Anneliese Petruo (s. 23. lokakuuta 1979 Berliini) on saksalainen poplaulaja. Hänen uransa alkoi vuonna 2000 yhtyeessä No Angels. Yhtye hajosi vuonna 2003, eikä Petruo enää liittynyt siihen myöhemmän comebackin yhteydessä.
No Angelsin hajoamisen jälkeen Vanessa Petruo suuntautui sen sijaan soolouralle. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Mama Lilla Would" julkaistiin marraskuussa 2005.
Irina Arhipova

Irina Konstantinovna Arhipova (, 2. tammikuuta 1925 – 11. helmikuuta 2010) oli venäläinen oopperalaulaja. Hän oli äänialaltaan ensin mezzosopraano, sittemmin kontra-altto. Ennen laulamiselle omistautumistaan hän opiskeli arkkitehtuuria.
Arhipova sai laulunopetusta Moskovan konservatoriossa ja hänen ensiesiintymisensä oli Sverdlovskissa vuonna 1954. Hän sai vuonna 1956 kiinnityksen Bolšoi-teatteriin ja tuli vuosikymmen myöhemmin nimitetyksi Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi. 
Arhipova oli uransa huipulla 1960–1970-luvuilla, jolloin hän oli kansainvälinen tähti. Eräs hänen tunnetuimmista tulkinnoistaan oli Marfan rooli Modest Mussorgskin oopperassa "Hovanštšina".
M/S Finnkraft

M/S Finnkraft () on suomalaisen Finnlines-rahtivarustamon omistama ja operoima ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Jinlingin telakalla Nanjingissa, Kiinassa. Kuollutta painoa "Finnkraftilla" on 8 050 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki.
Finnkraftin sisaraluksia ovat M/S Finnhawk, M/S Finnmaster ja M/S Finnreel. 
Käyttöhistoria.
2. huhtikuuta 2000 alus laskettiin vesille. 30. marraskuuta 2000 alus luovutettiin Nordic Forest Terminals Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Lontoo. Tämän jälkeen laiva aikatahdattiin Finnlines Cargon liikenteeseen. 
Karille.
27. toukokuuta 2005 alus ajoi karille Kopphällin lähellä, Korppoon ja Nauvon välisessä salmessa, ollessaan matkalla Turusta Saksaan. Karille ajon syynä oli tekninen vika. Onnettomuushetkellä aluksessa oli luotsin lisäksi viidentoista hengen miehistö. Miehistö ei ollut vaarassa. Lastina aluksessa oli muun muassa koneiden osia, keramiikkaa, lasia ja saha- ja puutavaraa sisältäviä perävaunuja.
28. toukokuuta 2005, noin kello 00.15 alus saatiin irti karilta oman koneiston voimin. Irrotuksen jälkeen Finnkraft ankkuroitiin lähelle onnettomuuspaikkaa. Sukeltajan tutkittua aluksen yön aikana, antoi merenkulkulaitoksen tarkastaja vaurioiden ollessa pieniä, jatkaa matkaa kohti Saksaa.
9. tammikuuta 2006 norjalainen Parlines RoRo II KS osti Finnkraftin. Lippuvaltiona säilyi edelleen Yhdistynyt kuningaskunta. Vuoden 2008 alkupuolella alus siirtyi suomalaisen Finnlinesin omistukseen. 29. toukokuuta alus rekisteröitiin Suomen lipun alle ja kotisatamaksi tuli Helsinki.
Grels Teir

Grels Olof Teir (26. helmikuuta 1916 Lapväärtti – 23. kesäkuuta 1999 Helsinki) oli Pohjanmaalta kotoisin oleva suomalainen poliitikko, ministeri, Valtiokonttorin pääjohtaja vuosina 1973–1983, varatuomari, Kokkolan ja Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja RKP:n kansanedustaja vuosina 1951–1975 Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä (1951–1962) ja Vaasan läänin vaalipiiristä (1962–1975). Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuosina 1950, 1956 ja 1968.
Grels Teir valmistui ylioppilaaksi vuonna 1934, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1944 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1947. Hän toimi asianajajana Kokkolassa vuosina 1944–1959 – vuosina 1948–1956 hänellä oli oma toimisto – ja Helsingin Osakepankin Kokkolan konttorin johtajana vuosina 1959–1971. Kansanedustajan ja osittain vielä Valtiokonttorin pääjohtajan toimensa ohella Teir työskenteli "Vasabladetin" eduskuntakirjeenvaihtajana vuosina 1954–1975. Hänelle myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 1983.
Grels Teirin veljiä olivat professori Harald Teir ja kaupunkineuvos Tor-Erik Teir. Fortumin kestävästä kehityksestä vastaava johtaja Carola Teir-Lehtinen on Grels Teirin tytär.
Jorma Uitto

Jorma Armas Heikki Uitto (1. toukokuuta 1921 Ylihärmä – 17. joulukuuta 2009 Espoo) oli suomalainen ministeri sekä Tullihallituksen pääjohtaja vuosina 1968–1988. Uitto oli koulutukseltaan lakitieteen tohtori; hän väitteli vuonna 1951 vankien ehdonalaiseen vapauteen päästämisestä.
Uitto toimi 1940-luvulla muutaman kuukauden Valtiollisen poliisin (ns. punaisen Valpon) apulaispäällikkönä ja sisäasiainministeriön asekätkentäjuttua varten perustaman tutkintaelimen apulaispäällikkönä vuosina 1945–1948 sekä myöhemmin muun muassa asianajajana ja yritysjuristina.
Uiton kaudella tullilaitoksessa toteutettiin monia merkittäviä muutoksia. Tullausjärjestelmä, Tullilaboratorio ja tullipiirijako uudistettiin, päätösvaltaa hajautettiin, valmisteverotus siirrettiin tullin hoidettavaksi ja kuluttajansuojelulle annettiin lisää painoarvoa. Uiton kaudella tullihallitus antoi sisäisen yleiskirjeen, jolla esimiehet ja alaiset määrättiin sinuttelemaan toisiaan.
Jorma Uiton ja Lea Julia Tannerin poika on hammaslääkäri, professori Veli-Jukka Uitto.
7 Year Bitch

7 Year Bitch oli yhdysvaltalainen punk-yhtye. Se perustettiin Seattlessa, Washingtonissa vuonna 1990 ja julkaisi kolme täysimittaista studioalbumia. 7 Year Bitchin tärkeimpiä musiikillisia vaikuttajia oli The Gits.
7 Year Bitch sai levytyssopimuksen C/Z Recordsilta, ja ensimmäinen albumi "Sick 'Em" julkaistiin vuonna 1992. Juuri ennen sen ilmestymistä kitaristi Stefanie Sargent kuoli yliannostukseen. Hänelle löydettiin kuitenkin korvaaja.
7 Year Bitch julkaisi vuonna 1994 albumin "¡Viva Zapata!" Se on nimetty vuonna 1993 surmatun The Gits -laulaja Mia Zapatan mukaan. Vuonna 1995 yhtye sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta. Vuonna 1996 ilmestyi viimeiseksi jäänyt albumi "Gato Negro". Neljättä albumia ehdittiin suunnitella, mutta yhtye hajosi alkuvuodesta 1997.
Máxima

Kuningatar Máxima (syntymänimeltään Máxima Zorreguieta Cerruti, s. 17. toukokuuta 1971 Buenos Aires, Argentiina) on Alankomaiden kuninkaan Willem-Alexanderin puoliso.
Tausta.
Máxima Zorregueita Cerruti on isänsä puolelta etäistä sukua Portugalin kuningas Alfonso III:lle ja muille Portugalin kuninkaallisille.
Hän syntyi Buenos Airesissa Jorge Horacio Zorreguieta Stefaninin ja Maria del Carmen Cerruti Carricartin perheeseen. Hänellä on yksi sisar ja kaksi veljeä sekä kolme sisarpuolta. Hänen isänsä toimi maatalousministerinä Jorge Videlan sotilasdiktatuurin aikana vuosina 1976–1981. Máxima opiskeli Universidad Católica Argentinassa ja valmistui vuonna 1995, jonka jälkeen hän työskenteli investointipankkiirina Argentiinassa, New Yorkissa ja Euroopassa.
Avioliitto ja lapset.
Máxima tapasi prinssi Willem-Alexanderin huhtikuussa 1999 Sevillassa, Espanjassa. Máxima työskenteli tuolloin brittiläisessä investointipankissa. Heidän suhteensa aiheutti Máximan isän taustan vuoksi suurta kohua Alankomaissa. Pari sai kuitenkin kuningatar Beatrixin ja tämän puolison Claus von Amsberg hyväksynnän suhteelleen. 
Prinssi Willem-Alexander ja Máxima Zorreguieta Cerruti kihlautuivat 30. maaliskuuta 2001. Máxima sai Alankomaiden kansalaisuuden toukokuussa 2001. Pari avioitui 2. helmikuuta 2002, jolloin Máxima sai prinsessan arvonimen. Hänen isänsä taustan takia morsiamen vanhemmat eivät osallistuneet hääjuhlaan. Máximasta on myöhemmin tullut yksi Alankomaiden kuningashuoneen suosituimmista jäsenistä. 
Kuningatar Máximalla ja kuningas Willem-Alexanderilla on kolme tytärtä, kruununprinsessa Catharina-Amalia (s. 7. joulukuuta 2003), prinsessa Alexia (s. 26. kesäkuuta 2005) ja prinsessa Ariane (s. 10. huhtikuuta 2007). Lapset käyvät tavallista koulua ja puhuvat kotona hollantia, vaikka ovat oppineet jonkin verran espanjaa äidiltään.
John Bennett Fenn

John Bennett Fenn (15. kesäkuuta 1917 – 10. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka sai vuonna 2002 Nobelin kemianpalkinnon biologisten makromolekyylien massaspektrometriaan liittyvästä tutkimuksesta. Samana vuonna Nobelin saivat Koichi Tanaka ja Kurt Wüthrich.
Fenn syntyi New Yorkissa vuonna 1917. Hän valmistui Kentuckystä Berea Collegesta vuonna 1937 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1940 Yalen yliopistosta. Valmistumisensa jälkeen Fenn työskenteli Monsantolle Annistonissa. Monsantolta hän siirtyi michiganilaiseen Sharples Chemical -yritykseen, ja lisäksi hän työskenteli seitsemän vuoden ajan pienessä polttomoottoreita valmistavassa Experiment-yrityksessä.
Vuonna 1959 Fenn nimettiin Yhdysvaltain laivaston SQUID-projektin johtoon. Projektia hallinnoi Princetonin yliopisto, jonka professoriksi Fenn nimettiin. Hän siirtyi Yalen yliopistoon vuonna 1967. Yalella hän aloitti työnsä, josta hän sai vuonna 2002 Nobel-palkinnon. Hän kehitti massaspektrometriaa, ja hänen tekniikkaansa kutsutaan sähkösumutusionisaatioksi. Sen avulla biologit pystyvät tunnistamaan molekyylejä sekunneissa viikkojen sijaan. Tekniikka on auttanut nopeuttamaan lääketutkimusta. Vuodesta 1987 Fenn oli työskennellyt Yalella emeritusprofessorina. Yalen hän jätti lopullisesti vasta 1994 ohitettuaan jo laitoksen pakollisen 70 vuoden eläkeiän.
Yalelta Fenn siirtyi Virginia Commonwealth Universityyn kemian professoriksi. Hän joutui 2000-luvulla oikeustaisteluun Yalen kanssa. Fenn oli vastoin yliopiston toimintaperiaatteita patentoinut sähkösumutusionisaation omiin nimiinsä ja myynyt sen perustamalleen yritykselle. Oikeusistuin totesi vuonna 2005 Fennin syylliseksi varkauteen ja määräsi tämän maksamaan Yalelle yli miljoonan dollarin korvauksen.
Fenn kuoli vuonna 2010. Hänen vaimonsa Margaret Wilson Fenn oli kuollut auto-onnettomuudessa Uudessa-Seelannissa vuonna 1992. He olivat naimisissa 53 vuotta, ja heillä oli yksi lapsi.
Eurajoen seurakunta

Eurajoen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Ala-Satakunnnan rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Eurajoki on rukoilevaisuuden keskus. Seurakunnan kirkkoherrana on toiminut vuodesta 2003 lähtien Asko Riihimäki.
Kuivalahden rukoushuone

Kuivalahden rukoushuone on Eurajoen seurakunnan ylläpitämä pienehkö rukoushuone Eurajoen kunnan Kuivalahden kylässä, noin 15 kilometriä kunnan keskustasta luoteeseen ja noin 11 kilometriä Luvian kirkolta etelään.
Typen kierto luonnossa

Typen kierto luonnossa on tärkeä osa ravintoketjuja ja erilaisten ekosysteemien toimintaa.
Typpi on elämälle tärkeä alkuaine, ja sitä on kaikissa aminohapoissa ja proteiineissa. Kasveissa iso osa typestä on lehtivihreämolekyyleissä, jotka ovat yhteyttämisen keskeinen tekijä.
Ilmasta 78 % on typpeä, mutta useimmat eliöt eivät voi sitä suoraan käyttää hyväkseen. Eräät bakteerit sitovat typpeä (N2) vedyn kanssa ammoniakiksi (NH3), jonka toiset bakteerit muuttavat nitriitiksi (NO2), jonka kolmannet muuttavat nitraatiksi (NO3), joka sitoutuu aminohappoihin ja edelleen proteiineihin. Eläimet saavat kaiken typpensä syömällä kasveja tai kasvinsyöjiä tai kasvinsyöjäsyöjiä, riippuen siitä, missä kohti ravintoketjua ne elävät.
Eläinten eritteissä ja kuolleissa eliöissä on typpiyhdisteitä. Erikoistuneet bakteerit hajottavat näitä proteiineja ja vapauttavat jälleen typen ilmakehään. Typen kierrossa erilaiset bakteerit ovatkin tärkeimmässä osassa.
Typpikaasusta ammoniakkia tekeviä bakteereita on vähän, ammoniakista nitriittejä tekeviä eli nitrifioivia bakteereita taas on maaperässä niin paljon, ettei maassa ole juurikaan vapaata ammoniakkia.
Jos meren pohjasedimentissä on tarpeeksi happea, näin käy myös meressä. Itämeren syvillä alueilla on happikatoa, ja siellä veteen jää ammoniumtyppeä, joka voi ruokkia leväkukintoja.
Ihmiskunta vaikuttaa aktiivisesti typen kiertoon käyttämällä maanviljelyssä typpilannoitteita. Liian iso määrä typpiyhdisteitä on pahaksi, sillä ne rehevöittävät vesistöjä. 
Itämeressä lasketaan, että ihmisperäinen typpilannoitus ja polttoprosessit ovat yli kaksinkertaistaneet luonnollisen typen kierron. Typpioksiduuli N2O, jota pääsee luontoon keinolannoitteista, on hiilidioksidin ja metaanin jälkeen kolmanneksi tärkein ihmisperäinen kasvihuonekaasu.
Kansainvälinen vastauskuponki

Kansainvälinen vastauskuponki (, CRI; , IRC) on Maailman Postiliiton (UPU) vuonna 1907 käyttöönottama lipuke CN 01, joka käy alimman painoluokan postimaksuksi lentopostikirjeelle minne tahansa maailmassa lähes jokaisessa maassa. Kansainvälistä vastauskuponkia käytetään, kun lähettäjä haluaa maksaa vastaanottajan puolesta vastauksen postimaksun, mutta lähettäjällä ei ole käytettävissään vastaanottajan maan postimerkkejä tai muita postimaksuvälineitä. Lipuke leimataan sitä ostettaessa ja lipuketta lunastaessa se leimataan uudestaan ja vaihdetaan postimerkkeihin tai muuhun postimaksumerkintään.
Kansainvälinen vastauskuponki näyttää samalta kaikkialla maailmassa. Kupongit erottaa toisistaan vain ranskankielinen maan nimi ja maatunnus kupongin etupuolella sekä yksilöity sarjanumero kääntöpuolella. 
Alkuperäinen vastauskuponki ei sisältänyt mainintaa lentopostista, sillä ensimmäiset kupongit painettiin sata vuotta sitten. Myöhemmin vastauskuponkiin lisättiin maininta erityisesti lentopostista, ja 2000-luvun alussa kuponkien voimassaoloaika alettiin painaa vastauskuponkeihin. Aiemmin painetut kupongit ovat voimassa toistaiseksi, esimerkiksi malli "Beijing 2" oli voimassa vuoden 2009 loppuun asti, ja sitä seuraava "Nairobi" vuoden 2013 loppuun. Nykyinen malli, jonka teema on "Elämän vesi" ja joka on tšekkiläisen artistin ja graafisen suunnittelijan Michal Sindelarin työtä, julkaistiin 2013 ja on voimassa vuoden 2017 loppuun. Vaikka muut viestintävälineet ovat vähentäneet kirjepostin määrää, ei kansainvälistä vastauskuponkia olla kuitenkaan lakkauttamassa.
Kansainvälisen vastauskupongin hinnassa on pieniä maakohtaisia eroja. Suomesta ostettaessa kansainvälinen vastauskuponki maksaa 3,50 euroa ja se lunastetaan 2,25 euron postimerkillä (2023).
Ponzi-huijaus.
Ensimmäinen Ponzi-huijaus käytti hyväkseen järjestelmää, koska oli mahdollista tehdä voittoa eri maiden erisuuruisten postimaksujen ansiosta. Jos joku lähetti rahaa Italiaan ja siellä ostettiin edullisesti IRC, joka lähetettiin sitten Yhdysvaltoihin, niin samaa kuponkia vastaan saatiin vaihdettua suuremman summan edestä postimerkkejä kuin mistä lähtömaassa oli maksettu. Tämän järjestelmän ansiosta Charles Ponzi väitti olevan mahdollista tehdä täysin laillisesti järjestelmän heikkoutta hyväksi käyttäen jopa yli 400 prosentin voittoa kulujen jälkeen, kun vain oli tarpeeksi asiamiehiä hoitamassa muiden sijoituksia. Huijaus kesti puoli vuotta ennen kuin se romahti.
Rafael Alberti

Rafael Alberti Merello (16. joulukuuta 1902 El Puerto de Santa María – 28. lokakuuta 1999 El Puerto de Santa María) oli espanjalainen runoilija. 
Elämä ja ura.
Alberti opiskeli taidetta Madridissa ja saavutti jonkin verran menestystä taidemaalarina ennen vuotta 1923. Hän alkoi kuitenkin kirjoittaa runoutta ja julkaisi ensimmäisen kokoelmansa "Marinero en tierra" ("Merimies kuivalla maalla") vuonna 1925. Hän kuului Ryhmä 27 -runoilijaryhmään, joka muun muassa organisoi Luis de Góngoran 300-vuotisjuhlallisuuksia 1927. Alberti sai vaikutteita de Góngoralta muun muassa kokoelmassaan "El alba del alhelí" ("Orvokin aamu") (1927) ja "Cal y canto" (1929).
Albertin teoksista tuli 1930-luvulla poliittisesti kantaaottavia. Hän kuului Espanjan toisen tasavallan aikana kommunistiseen puolueeseen, mutta pakeni Argentiinaan Francisco Francon noustua valtaan vuonna 1939. Asuttuaan useissa Euroopan kaupungeissa, kuten Pariisissa ja Roomassa, hän palasi Espanjaan 27. huhtikuuta 1977. 
Runojen lisäksi Alberti julkaisi muun muassa näytelmiä ja omaelämäkerran. Hänelle myönnettiin Miguel de Cervantes -palkinto 1983 ja Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto 1965.
Annukka Peuran mukaan Alberti edustaa klassisia espanjalaisia ritarihyveitä: kestävyyttä ja lujamielisyyttä.
Miguel Delibes

Miguel Delibes [mi'ɣel de'liβes] (17. lokakuuta 1920 Valladolid, Espanja – 12. maaliskuuta 2010 Valladolid) oli espanjalainen kirjailija ja Espanjan kuninkaallisen akatemian ("Real Academia Española") jäsen. 
Delibes sai Nadal-palkinnon esikoisromaanillaan "La sombra del ciprés es alargada" (1947). Hän julkaisi romaanien lisäksi novelleja. Esikoisromaanin (ohjaaja Luis Alcoriza, 1990) lisäksi useista hänen teoksistaan on tehty elokuvia. 
"Cinco horas con Mario" on hänen tunnetuin teoksensa. Siitä on tehty teatterimonologi ja näytelmäelokuva. Teoksia on käännetty yli 30 kielelle, ei kuitenkaan suomeksi. Espanjan kieltä huoltavan akatemian jäsenenä hänen vastuullaan oli e-kirjain.
Delibes opiskeli lakia ja taloustiedettä ja toimi vuodesta 1945 kauppaoikeuden professorina Valladolidin yliopistossa. Hän työskenteli myös journalismin alalla mutta joutui jättämään päätoimittajan tehtävät arvosteltuaan Francisco Francon politiikkaa. Hänelle myönnettiin vuonna 1993 Miguel de Cervantes -palkinto. 
Delibes kirjoitti parikymmentä romaania ja lisäksi luontoa ja metsästystä koskevia teoksia. Viimeisestä romaanistaan, ainoasta historiallisesta romaanistaan "El Hereje" (1998), hän sai valtionpalkinnon. Sen jälkeen Delibes kirjoitti vielä teoksen "La tierra herida" (2005), jossa kirjailija keskustelee biologipoikansa kanssa ilmastonmuutoksesta.
Delibesiltä leikattiin paksusuolen syöpä vuonna 1998. Hän on sanonut, että leikkaus pelasti hänen henkensä mutta tappoi kyvyn kirjoittaa.
Sophie Marceau

Sophie Marceau (s. 17. marraskuuta 1966 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. 
Marceau aloitti uransa 13-vuotiaana ja on siitä lähtien kuulunut suosituimpien ranskalaisten elokuvatähtien joukkoon. Hänelle myönnettiin vuonna 1983 lupaavimman naisnäyttelijän César-palkinto. Myöhempiä merkittäviä rooleja hänellä on ollut muun muassa elokuvissa "Pilvien takana" (1995), "Braveheart – taipumaton" (1995) sekä "Kun maailma ei riitä" (1999). 
Sophie Marceaulla on kaksi lasta.
MSNBC

MSNBC on yhdysvaltalainen ympärivuorokautinen uutiskanava, jonka omistaa Comcast-viestintäkonserniin kuuluva NBCUniversal. Kanava aloitti lähetyksensä 15. heinäkuuta 1996.
MSNBC perustettiin Microsoftin ja NBC:n yhteistyöllä. Syyskuussa 1997 se irtisanoi viidenneksen henkilöstöstään alun kasvuodotusten jäätyä täyttymättä. Joulukuussa 2005 NBCUniversal osti suurimman osuuden kanavasta, ja Microsoftin osuudeksi jäi 18 %. NBCUniversal osti myöhemmin loputkin MSNBC:n osakkeista.
MSNBC.com-verkkopalvelu, josta Microsoft omisti puolet, oli vuosina 1997, 1998 ja 1999 käytetyin uutissivusto. Vuonna 2012 NBC osti siitä Microsoftin osuuden ja se lanseerattiin uudelleen nimellä NBCNews.com. MSNBC.com avattiin 2013 uudelleen kanavan omana sivustona, joka keskittyy juontajien, kommentaattoreiden ja vierailijoiden mielipidekirjoituksiin.
MSNBC on toiseksi katsotuin yhdysvaltalainen uutiskanava Fox Newsin jälkeen.
Kanava on tunnettu vasemmistoliberalismistaan ja demokraattipuolueen tukemisesta. MSNBC onkin rinnastettu republikaanipuolueen tukemisesta kritisoituun Fox Newsiin. Kesäkuussa 2011 MSNBC-johtaja Phil Griffin totesi, että MSNBC on "edistysmielisten kanava."
Entisiä ja nykyisiä MSNBC:n televisiokasvoja ovat muun muassa Mika Brzezinski, Rachel Maddow, Lawrence O’Donnell, Keith Olbermann, Joe Scarborough ja Brian Williams.
Lahden ilmailukerho

Lahden ilmailukerho ry on Lahti-Vesivehmaan lentopaikkaa kotikenttänään pitävä lahtelainen purjelentokerho. 
Lahden Ilmailukerho perustettiin vuonna 1934, tuolloin Lahden purjelentokerho -nimisenä. Kerho hankki Suomessa ajalle epätyypillisesti oikean purjelentokoneen piirustukset Puolasta ja alkoi rakentaa Wrona bis -konetta vuonna 1935. Rinnalla kerho rakensi saksalaista Grunau Baby -konetta, joka tuhoutui vuonna 1937. Koelennot tehtiin Hennalassa kumiköysistartilla. Lentotoiminta tapahtui vain Jämijärvellä. Talvisotaa edeltäneenä kesänä seura siirtyi jo autohinaukseen. 
Vuonna 1951 kerho hankki De Havilland Tiger Moth -koneen hinauskoneeksi. 1960-luvun lopulla kerho toimi yhteistoiminnassa PIKin kanssa ja rakensi itselleen PIK-15 Hinun. 1980-luvun kerho hankki edelleen käytössä olevan peruskalustonsa: kalusto LS-4, SZD-51-1 "Junior" ja SZD-50-3 "Puchacz". Vuonna 2005 kerho osti LS-8-koneen. 
Seura kouluttaa purjelentäjiä keväästä syksyyn. 
PIK-27.
Liki kymmenen vuotta kestänyt hinauskoneen rakennusprojekti saatiin loppuun joulukuun 21. päivänä 2006, kun koneen suunnittelija Aki Suokas suoritti ensimmäisen koelennon. PIK-27 "Sehinu" on suunniteltu erityisesti hinauskoneeksi tarkoituksena pienentää kasvaneita hinauskoneiden käyttökustannuksia. Kesän 2007 hinaustoiminta osoitti Sehinun olevan hyvä hinauskone, mutta moottoritilan jäähdytys aiheutti päänvaivaa suunnittelijalle ja rakentajille. Sittemmin moottoritilaa on väljennetty ja ongelma ratkaistu.
Elisabeth Söderström

Anna Elisabeth Söderström (oik. Olow; 7. toukokuuta 1927 Tukholma – 20. marraskuuta 2009 Tukholma) oli ruotsalainen sopraanolaulaja.
Söderström syntyi Tukholmassa. Hän debytoi vuonna 1947 Drottningholmin linnateatterissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperan "Bastien und Bastiennen" roolissa. Hänellä oli lisäksi kiinnityksiä Ruotsin kuninkaalliseen oopperaan sekä vuosina 1959–1964 ja 1983–1987 New Yorkin Metropolitan-oopperaan. 
Söderström vetäytyi lavalta Pjotr Tšaikovskin "Patarouvan" esityksen jälkeen vuonna 1999 Metropolitan-oopperassa. Hän johti vuosina 1993–1996 Drottningholmin linnateatteria. Hän oli vuodesta 1950 kuolemaansa saakka naimisissa Sverker Olowin kanssa ja asui Lidingössä.
Auto Union

Auto Union oli neljän saksalaisen automerkin eli Horchin, Audin, Wandererin ja DKW:n fuusion myötä syntynyt yhtiö, joka valmisti tavallisten autojen ohella myös kilpa-autoja. Se perustettiin 1932 Zwickaussa, Saksissa. Sittemmin Auto Unionista muodostui Audi-yhtiö.
Auto Unionin kilpa-autot olivat menestyksellisiä Grand Prix -kilpailuissa 1935–1939.
Toisen maailmansodan päättyessä kaikki Auto Unionin tehtaat olivat Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä ja sittemmin Itä-Saksassa, jossa niistä tuli Ifa- ja Zwickau-autojen valmistajia. Auto Union perustettiin uudelleen läntisessä Saksassa vuonna 1949, ensimmäisinä tuotteinaan moottoripyörät ja DKW-pakettiautot. Vuonna 1950 käynnistyi henkilöautotehdas Düsseldorfissa, Nordrhein-Westfalenissa ja 1959 avattiin toinen tehdas Baijerin Ingolstadtiin, joka nykyään onkin Audin tuotantokaupunki. Tehtaat työllistivät vuoden 1961 paikkeilla yhteensä yli 13 000 henkilöä. Vuodesta 1949 vuoteen 1966 Auto Union valmisti yli puoli miljoonaa DKW- ja Auto Union 1000 -merkkistä kaksitahtimoottorista autoa. Joitakin DKW F89 -autoja markkinoitiin Suomessa aluksi nimellä Donau.
Daimler-Benz osti Auto Unionin 1958/1959, mutta myi sen Volkswagenwerkille 1964. Audi-merkkisten nelitahtimoottoristen autojen valmistus alkoi vuonna 1965. Volkswagenwerkin ostettua NSU:n 1969 se yhdistettiin Auto Union kanssa uudeksi yhtiöksi nimellä Audi NSU Auto Union AG, josta tuli Audi AG vuonna 1985.
Suomessa DKW- ja Auto Union sekä Audi -autojen maahantuojana vuodesta 1961 vuoteen 1974 toimi Veho.
Skotinkielinen Wikipedia

Skotinkielinen Wikipedia on Wikipedian skotinkielinen versio. Se perustettiin 23. kesäkuuta 2005. 1. lokakuuta 2012 siellä oli 10 501 artikkelia. Nykyään (24.4.2021) artikkeleita on yli 40 800.
Skotinkielisen Wikipedian sulkemista ehdotettiin elokuussa 2011. Wikipedia-yhteisö torjui ajatuksen, koska "kieli on oikeasti olemassa". Ehdottajaa syytettiin tietämättömyydestä.
Elokuussa 2020 paljastui, että kymmenien tuhansien artikkelien ja satojentuhansien muokkausten takana oli itseään bronyksi kutsunut amerikkalainen teini, joka oli jatkanut toimintaansa seitsemän vuoden ajan, ja joka oli jopa valittu skotinkielisen Wikipedian ylläpitäjäksi. Hänen muokkauksiaan ja artikkeleitaan kuvailtiin kopioiksi englanninkielisistä artikkeleista, joista sanoja oli muutettu etsi-ja-korvaa-menetelmällä "skotinkielisiksi." Pienen muokkaajayhteisön ja ongelman laajuuden takia keskusteluissa harkittiin jopa skotinkielisen Wikipedian lakkauttamista.
Skotinkielisen Wikipedian on arveltu voineen aiheuttaa eri tavoin mittavia tuhoja uhanalaiselle kielelle, sillä sen tekstiä on käytetty esimerkiksi eri kielentunnistushankkeiden kehittämiseen.
Manfred Eigen

Manfred Eigen (9. toukokuuta 1927 Bochum – 6. helmikuuta 2019 oli saksalainen reaktiokineetikko, jonka tutkimusalana oli biofysikaalinen kemia. Hänet palkittiin Nobelin kemianpalkinnolla vuonna 1967 kemiallisen reaktion mekanismin selvittämisestä. Vuoden 1967 palkinto oli jaettu Eigenin, Ronald George Wreyford Norrish'in ja George Porter'in kesken.
Akateeminen ura.
Eigen palveli toisen maailmansodan aikana Saksan armeijan ilmatorjuntajoukossa ja joutui puna-armeijan sieppaamaksi. Paettuaan, hän yritti opiskelemaan Göttingeniin, jossa pääsi v. 1945 Göttingenin yliopistoon ilman todistuksia osoitettuaan valintakokeessa osaamisensa. Eigen aloitti geofysiikan opinnoilla,
josta suoritti alemman oppiarvon. Eigen jatkoi opintojaan luonnon tieteissä ja hänen opinto-ohjaajana oli mm. Werner Heisenberg.
Eigen väitteli tohtoriksi v. 1951. Vuodesta 1953 Eigen työskenteli Göttingenissä Max Planck -instituuttissa fysikaalista kemiaa ja hänet nimitettiin instituutin johtajaksi v. 1964. Eigen luennoi Faraday Society-tiedeyhteisön kokouksessa v. 1964 ensimmäistä kertaa esitelmän relaksatiomenetelmästä, jonka avulla on mahdollista määrittää reaktion kinetiikkaa nanosekunnin tarkkuudella. Eigen arvioi elämän syntymistä kuvitteellisessa kemiallisten itseäänkopioivien molekyylien autokatalyysimäisillä reaktioilla eräänlaisella sulkeutuvalla kehällä julkaisussaan v. 1971..
Eigen oli saksalaisen akateemisen stipendirahaston (saks. Studienstiftung des deutschen Volkes) presidentti ja Royal Societyn ulkomaalaisjäsen ja National Academy of Sciencesin jäsen. Eigen kuului myös tuomiopäivän kelloa säätelevään toimikuntaan (The Bulletin of the Atomic Scientists, Board of Sponsors). Eigen oli maailman kulttuurineuvoston perustajajäsen.