tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heikki Holma

Heikki Caius Viktor Holma (25. maaliskuuta 1917 Helsinki – 16. elokuuta 1991 Kirkkonummi) oli suomalainen merikapteeni, merenkulkuneuvos ja Finnlinesin toimitusjohtaja vuosina 1969–1982.
Ura.
Holma suoritti yliperämiehen tutkinnon vuonna 1939 ja tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1944. Toisessa maailmansodassa hän palveli sekä merivoimissa että kauppalaivastossa. Sodan jälkeen Holma aloitti lain opiskelun Helsingin yliopistossa koskaan valmistumatta. Hän valmistui merikapteeniksi vuonna 1948 Rauman merenkulkukoulusta.
Merikapteeniksi valmistumisensa jälkeen Holma toimi Rauman kaupungin liikennejohtajajana 1949–1951, Rauma-Raahen meriosaston päällikkönä 1951–1952 ja Rauma-Repolan liikenneosaston päällikkönä 1952–1953. Vuonna 1953 hän aloitti Valkon telakan johtajana Loviisassa, missä hän toimi myös kaupunginvaltuutettuna. Vuonna 1960 Holma siirtyi pietarsaarelaisen Oy Nars Ab:n toimitusjohtajaksi. Kun Kansallis-Osake-Pankki myi Narsin vuonna 1963, Holma siirtyi metalliyritys Mekesin toimitusjohtajaksi, joka kuitenkin ajautui vararikkoon vuonna 1967.
Vuonna 1967 Holma aloitti juuri perustetun Suomen Kanavalaivat Oy:n toimitusjohtajana, jonka merkittävimmät omistajat olivat Suomen valtio, Suomen Höyrylaiva Oy ja Enso-Gutzeit. Toimi oli merkittävä, sillä yrityksen toimitusjohtajalla oli paljon valtaa Suomen ja Neuvostoliiton välisissä Saimaan kanavan liikennejärjestelyitä koskevissa neuvotteluissa. Holma toimi myös vuonna 1968 perustetun Suomen ja Neuvostoliiton valtiosopimuksen ohjaaman Oy Saimaa Lines Ltd:n hallituksessa.
Vuonna 1968 Holma kutsuttiin Enso-Gutzeitin merenkulkuun liittyvän taloudellisen toiminnan valvojaksi. Hän yleni jo seuraavana vuonna yrityksen tytäryhtiön Finnlinesin toimitusjohtajaksi, missä tehtävässä hän vastasi myös varustamotoiminnasta. Holman toimitusjohtajan kaudella Finnlines kasvoi runsaasti. Yritys pyrki laajentamaan matkustajaliikennettään erityisesti Itämerellä, solmi runsaasti kansainvälisiä sopimuksia sekä otti käyttöön runsaasti uusia laivoja, mukaan lukien kaasuturbiinialus GTS Finnjetin. Finnlinesin lipun alla purjehti 1970-luvun lopulla 31 alusta, mikä oli 8,5 prosenttia Suomen kantalaivaston kantavuudesta. Finnlinesin risteilyliiketoiminta kuitenkin lopetettiin 1980-luvun alussa kannattamattomana, erityisesti vuoden 1973 öljykriisin vaikutusten vuoksi. 
Holma jäi eläkkeelle Finnlinesin johtokunnan puheenjohtajan paikalta vuonna 1982. Samana vuonna Enso-Gutzeit myi pääosan Finnlinesin osakkeistaan. Uusiksi omistajiksi tulivat muun muassa Effoa, Neste, Oulu Oy ja Rautaruukki.
Henkilökohtainen elämä.
Holma toimi muun muassa Suomen Satamaliiton, Meriliiton, Merenkulun Säätiön ja Werner Hacklinin säätiön hallituksen jäsen. Hän toimi myös Suomen Meripelastusseuran valtuuskunnassa, Merenkulun neuvottelukunnassa ja oli Suomen Ulkomaankauppaliiton tuonti- ja palvelutoimintojen valiokunnan jäsen. Hän toimi Suomen Varustamoyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1972–76.
Holma sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1972. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeniluutnantti.
Anders Bladh

Anders (Antti) Bladh (Bladth) (1. tammikuuta 1748 Vaasa – 14. syyskuuta 1834 Tukholma) oli suomalainen lääkäri ja numismaatikko, joka sai professorin arvonimen. 
Anders Bladhin vanhemmat olivat kauppias Johan (Juhana) Bladh ja Katarina (Katariina) Juvelius. Liikemies Petter Johan Bladh oli hänen veljensä. Anders Bladh tuli ylioppilaaksi 1763 Turussa ja opiskeli lääketiedettä Turun ohella Upsalassa ja Tukholmassa. Lääketieteen lisensiaatin tutkinnon hän suoritti 1773, lääketieteen tohtoriksi hänet vihittiin 1775 ilman väitöskirjaa. Bladh toimi lääkärinä Karlskronassa ja Tukholmassa. Hän tuli tunnetuksi erityisesti varattomien lääkärinä, mutta myös numismaatikkona. Bladh keräsi mittavan rahakokoelman, jonka hän myi Turun akatemialle 1819. Professorin arvonimen Bladh sai 1813, terveyskollegion kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 1817.
Kausikala

Kausikalat ovat sopeutuneet elämään sellaisilla seuduilla, missä sataa ajoittain rankasti, mutta matalat vesistöt kuivuvat sateiden väleissä joskus useaksikin vuodeksi. Siksi kausikalojen on pakko kutea, kun vettä on, ja vaikka kaikki kalat häviävätkin kuivan kauden tullessa, jäävät mätimunat silti mutaan ja voivat kuoriutua taas seuraavien sateiden saapuessa.
Nonatetrakontaani

Nonatetrakontaani eli n-nonatetrakontaani (C49H100) on 49-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Nonatetrakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)47CH3, moolimassa 689,32 g/mol, kiehumispiste 573,6 °C, leimahduspiste 497,7 °C, tiheys 0,823 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,459 ja CAS-numero 7098-27-3.
Sokkeloviuhkapyrstö

Sokkeloviuhkapyrstö ("Nothobranchius furzeri") on Nothobranchiidae-heimoon kuuluva kalalaji.
Sokkeloviuhkapyrstö voi kasvaa enintään noin 6,5 senttimetrin mittaiseksi. Sen elinkaari käsittää vain keskimäärin 12 viikkoa, mikä on lyhin todistettu selkärankaisen eliön elinikä, tosin "Eviota sigillata"-kalalaji saattaa elää vain 59 päivää.
Sokkeloviuhkapyrstöä tavataan Afrikasta Zimbabwesta ja Mosambikista.
Sokkeloviuhkapyrstö on kausikala ja kutee mätimunansa märkään mutaan.
Heptatetrakontaani

Heptatetrakontaani eli n-heptatetrakontaani (C47H96) on 47-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Heptatetrakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)45CH3, moolimassa 661,265 g/mol, kiehumispiste 563,6 °C, leimahduspiste 478,1 °C, tiheys 0,822 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,458 ja CAS-numero 7098-25-1.
Mitsumasa Yonai

Mitsumasa Yonai (, 2. maaliskuuta 1880 Morioka – 20. huhtikuuta 1948) oli japanilainen amiraali ja poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä tammikuusta heinäkuuhun 1940.
Yonai valmistui keisarillisesta laivastoakatemiasta vuonna 1901. Hän kävi myös merisotakoulun. Hän osallistui Venäjän–Japanin sotaan. Yonai oli Japanin laivastoattaseana Venäjällä vuosina 1915–1917 ja Puolassa 1921–1922. Hän komensi vuonna 1928 Kiinassa käynyttä japanilaista laivastoa ja sai sen jälkeen ylennyksen vara-amiraaliksi. Vuosina 1932–1936 Yonai oli muun muassa Japanin 3. laivaston, 2. laivaston ja Yokosukan laivastopiirin komentajana. Vuonna 1936 hänestä tuli koko yhdistetyn laivaston ylipäällikkö. Vuonna 1937 Yonai nimitettiin meriministeriksi Senjūrō Hayashin hallitukseen ja hänet ylennettiin samana vuonna amiraaliksi. Hän jatkoi meriministerinä myös Fumimaro Konoen ja Kiichirō Hiranuman hallituksissa vuoteen 1939 asti. Yonai pyrki välttämään sodan Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen kanssa, joten aggressiivisempaa ulkopolitiikkaa kannattaneet ääriryhmät kohdistivat häneen useita salamurhayrityksiä.
Keisari Hirohito nimitti Yonain pääministeriksi tammikuussa 1940. Yonain suhde pääosin akselivaltoja kannattaneeseen keisarillisen armeijan johtoon oli ongelmallinen, joten hänen hallituksensa erosi jo saman vuoden heinäkuussa. Yonai palasi vielä meriministeriksi toisen maailmansodan lopulla vuonna 1944 nimitettyyn Kuniaki Koison hallitukseen. Hän jatkoi tässä tehtävässä myös kolmessa seuraavassa hallituksessa aina sodan loppuun asti. Viimeisessä vaiheessa Yonai sai valvoa vanhan keisarillisen laivaston hajottamista sodan jälkeen.
Amir Khusrow

Amīr Khusrow (1253–1325) oli intialainen runoilija ja historioitsija, joka kirjoitti persian kielellä. Amir Khusrowin isä oli Delhin sulttaania palveleva turkkilainen upseeri, ja hän eli koko ikänsä Delhin muslimihallitsijoiden suojeluksessa.
Khusrow osasi persian lisäksi arabiaa, turkkia ja hindustania. Hänen on sanottu kirjoittaneen runoja myös hindustaniksi, mutta säilyneet katkelmat saattavat olla myös käännöksiä.
Khusrow oli kiinnostunut suufilaisuudesta, joka näkyy hänen runoudessaan synkretistisenä ajatteluna ja suvaitsevaisuutena monia uskontoja kohtaan. Vuodesta 1272 hän seurasi Delhissä elänyttä pyhää miestä nimeltä Neẓām-al-dīn Awlīā ja omisti tälle useita runojaan.
Peter Johansson Brenner

Peter (Pietari, Petrus) Johansson (Johannis) Brenner (1677 Närpiö – 4. heinäkuuta 1720 Tukholma) oli suomalainen pappi, joka mestattiin valtiollisena vehkeilijänä. 
Brennerin vanhemmat olivat Närpiön kappalainen Juhana Brenner ja Margareeta Kalm ja puoliso Margareeta Vallerian (Wallerian). Brenner tuli ylioppilaaksi 1695 Turussa ja valmistui maisteriksi 1699 Pärnussa ja papiksi 1701. Hän toimi sotaväen saarnaajana Riiassa ja pappina Narvassa, mutta joutui venäläisten vangiksi 1704. Oltuaan Venäjällä luterilaisena pappina hänet lähetettiin 1710 uudelleen Riikaan, josta hän pakeni Saksaan. Sieltä hänet määrättiin 1712 Kaarle XII:n hovisaarnaajaksi Benderiin, mutta Benderin kalabaliikin jälkeen hän päätyi Ruotsiin eikä hoitanut tointaan Vaasan kirkkoherrana, johon hän oli saanut nimityksen 1712. Kaarle XII:n kuoltua Brenner joutui epäsuosioon ja pakeni 1720 Tanskaan, jossa hän suunnitteli Tanskan ja Venäjän ministerien kanssa toimia Ruotsia vastaan. Matkalla Pietariin Brenner vangittiin, tuotiin Tukholmaan ja tuomittiin kuolemaan. Muutamien saarnojensa ohella hän julkaisi runon "Carmen votivum in natalem regis Caroli XIII" 1698).
Direct Rendering Manager

Direct Rendering Manager (DRM) on Linux-ytimen ohjelmointirajapinta, joka on tarkoitettu tukemaan monimutkaisia grafiikkalaitteita, yleensä 3D-grafiikan kiihdytykseen grafiikkasuorittimella (GPU).
Varhainen grafiikkarajapinta Linuxissa oli vastaavanlainen kuin FreeBSD:ssä, joka muuttui kun DRM liitettiin Linuxin ytimeen. X Window Systemiä käyttävät sovellukset voivat käyttää DRM:ää Direct Rendering Infrastructuren (DRI) kautta.
Aiemmin ytimessä oli FBDEV kuvapuskurirajapinta, joka vain välitti kuvia näytönohjaimelle, mutta monimutkaisemmat grafiikkasuorittimet tarvitsivat lisätukea.
FBDEV ei tukenut useita tarvittuja ominaisuuksia, kuten päällyskerrokset ("overlay") ja laitteistokursorit. Video For Linux 2 (V4L2) -rajapinta oli soveltuva videokuvan kaappaamiseen ja yksinkertaiseen videokuvan esitykseen mutta ei monimutkaisemmille laitteille.
Kernel Mode Setting (KMS) on osa DRM-rajapintaa, jolla näyttötoiminnot kuten näytön kuvatarkkuus ja värisyvyys konfiguroidaan. Graphics Execution Manager (GEM) on näyttömuistia hallitseva komponentti. Sulautetuissa järjestelmissä ei ole yleensä lainkaan erillistä näyttömuistia (VRAM), kun taas henkilökohtaisissa tietokoneissa on erillistä muistia NUMA-arkkitehtuurin kaltaisesti. GEM korvaa aiemman Translation Table Maps (TTM) muistihallinnan.
Wayland-järjestelmä käyttää DRM-rajapintaa sekä KMS-rajapintaa näyttölaitteiden tunnistamiseen. KMSCON on DRM:ää käyttävä toteutus Linuxin virtuaalipäätteille.
DRM/KMS grafiikkapino sisältää ytimen ja käyttäjäavaruuden rajapinnan (libdrm/libkms kirjastot).
Androidilla käytetty ydinversio käytti aluksi Atomic Display Framework (ADF) -grafiikkapinoa, joka myöhemmin muokattiin käyttämään DRM:ää johtaen yksinkertaisempaan ajurien kirjoittamiseen.
Tulsidas

Tulsidas eli Tulsi Das (noin 1543 – 1623) oli intialainen runoilija. Hänen pääteoksensa, hindinkielinen "Ramcharitmanas", kertoo Raman elämästä ja on suosituin Ramayanan eri versioista. Tulsidas kirjoitti myös awadhin kielella.
Kaaresuvannon koulu

Kaaresuvannon koulu () on Enontekiön Kaaresuvannon kylässä toimiva kaksikielinen alakoulu, jossa järjestetään myös esiopetusta. Koulu on perustettu vuonna 1946 ja oman koulurakennuksen se sai vuonna 1955. Saamenkielinen opetus alkoi vuonna 1990. Nykyään koulussa annetaan opetusta sekä suomeksi että pohjoissaameksi. 
Tilastokeskuksen mukaan Kaaresuvannon koulua kävi vuonna 2016 yhteensä 21 peruskoululaista. 
Yhteispohjoismainen kirjastoauto pysähtyy Kaaresuvannon koulun tienhaarassa.
Aki (Kōchi)

Aki () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Tyynenmeren Tosanlahden rannikolla. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Shikokuvuorille ja rajautuu Tokushiman prefektuuriin. Kaupungin ydinalue sijaitsee Aki- ja Iokijokien suulle muodostuneella Akin tasangolla. Akissa on 17 168 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 317,21 neliökilometriä.
Keskiajalla Akin seutua hallitsi Akin linnasta käsin 300 vuoden ajan vaikutusvaltainen Aki-klaani, joka tuhoutui kuitenkin taistelussa Chōsokabe Motochikaa vastaan Sengoku-kauden loppupuolella 1500-luvulla. Sen jälkeen Edo-kaudella alue kuului Tosan daimiokuntaan ja oli Gotō-klaanin hallinnassa. Kaupunkioikeudet Aki sai vuonna 1954, kun aiempaan Akin maaseutukaupunkiin liitettiin seitsemän ympäristön kyläkuntaa. Nykyisin Aki on prefektuurin itäosien tärkein asutuskeskus. Merkittävimpiä elinkeinoja ovat laajoja valtion omistamia metsäalueita hyödyntävä metsäteollisuus, tasankoalueilla vihannesten viljely sekä kattotiilien, keramiikan ja alkoholijuomien valmistus. 
Akin nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Akin linnan rauniot, samurai-sotilasluokan asuintalojen jäänteet ja Iwasaki Yatarōn synnyinkoti. Kaupunkia palvelee Tosa Kuroshio -rautatien Asa-linja.
Thure Larjo

Thure Johannes Larjo (26. huhtikuuta 1903 Turku – 11. syyskuuta 1989 Kuopio) oli suomalainen upseeri, joka olöi sotilasarvoltaan everstiluutnantti. 
Thure Larjo kävi Kadettikoulun 1923–1925 ja palveltuaan opetusupseerina mm. Porin rykmentissä hän oli ennen talvisotaa palvellut kuusi vuotta yleisesikuntaupseerina Kuopion sotilaspiirin esikunnassa. Talvisodassa hän oli 13. divisioonan esikunnassa Laatokan koillispuolella.
Talvisodan jälkeen Larjo siirtyi järjestelytoimiston päälliköksi Länsi-Pohjan suojeluskuntapiiriin. Jatkosodan hyökkäysvaiheessa kesällä 1941 hän toimi majuriksi ylennettynä operatiivisen osaston päällikkönä 6. divisioonan esikunnassa. Syyskuussa 1941 hänet määrättiin Perä-Pohjolan sotilasläänin komentajaksi ja keväällä 1942 Pohjolan suojeluskuntapiirin komentajaksi.
Tornion kaappaus oli Lapin sodan alkuvaiheessa lokakuun alussa 1944 tapahtunut saksalaisten ja suomalaisten joukkojen välinen pienimuotoinen taistelu Tornion kaupungin ja Tornionjoen ylittävän Hannulan sillan hallinnasta. Operaation päällikkönä toimi majuri Thure Larjo, joka organsioi toimintaa Suensaaren alueella. Suomalaisjoukot koostuivat pääasiassa paikallisista suojeluskuntalaisista. Samaan aikaan suomalaiset hyökkäysjoukot nousivat maihin Röytän satamassa. Taistelut päättyivät saksalaisten antautumiseen maihinnousujoukkojen saavuttua Tornioon. 
Sodan jälkeen Larjo jatkoi järjestelytoimiston päällikkönä Kemin sotilaspiirin esikunnassa 1945–1946 ja hoiti hoiti sotilaspiirin päällikön tehtäviä 1946–1947. Sen jälkeen hän toimi JR 1:n esikuntapäällikkönä ja pataljoonankomentajana 1947–1949 sekä Raahen sotilaspiirin päällikkönä 1949–1958.
Thure Larjo ylennettiin everstiluutnantiksi 1948. Hän kuoli Kuopiossa syyskuussa 1989.
Olavi Fellman

Olavi Fellman (s. 1956 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, graafikko, kuraattori, taide- ja kulttuurialan järjestövaikuttaja ja ympäristöaktiivi. 
Fellmanin teoksia on ollut esillä 1980-luvun jälkipuoliskolta alkaen. 
Hän on organisoinut näyttelyjä ja ympäristö- sekä monitaidetapahtumia. Espoossa asuva Fellman toimii myös taideryhmien ohjaajana ja opettajana. Koulutukseltaan Fellman on filosofian maisteri (Helsingin yliopisto 2004), sosionomi (Tampereen yliopisto 1981) ja kuvataiteilija (Taidekoulu Maa 1986-1990).
Fellmanin tuotannossa on ilmastonmuutos-teemaa ja yhteiskunnallisia aiheita. Teosten kuvasto ulottuu poliittisista myyttisiin hahmoihin, filosofeista diktaattoreihin ja taiteilijoihin.
Fellman on toiminut muun muassa Suomen taiteilijaseuran ja Suomen Kuvataidejärjestöjen liiton edustajistossa, PAND Taiteilijat Rauhan Puolesta - ryhmän hallituksessa, Espoon Kaupunginteatterisäätiön valtuustossa sekä Helinä Rautavaaran etnografisen museon hallituksessa. Tällä hetkellä hän toimii kuvataidetaloyhdistys Suna ry:n puheenjohtajana.
Lähteet.
Suomen taiteilijaseura, kuvataiteilijamatrikkeli,
Taiteilijan kotisivut
Thüringenin osavaltiovaalit 2019

Thüringenin osavaltiovaalit järjestettiin 27. lokakuuta 2019. Osavaltiovaaleissa valitaan Thüringenin maapäiville (Landtag) 88 edustajaa. Vaalit ovat osavaltion seitsemännet. Ensimmäiset vaalit olivat 1990, kun osavaltio luotiin Saksojen yhdistyessä. Äänestysikäisiä on noin 1,73 miljoonaa, joista 75 000 on äänestämmässä ensimmäistä kertaa. Osavaltiossa on 44 vaalipiiriä ja ehdokkaita on noin 400.
Tulokset.
Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi nousi vasemmistopuolue Linke, joka keräsi 31 prosenttia äänistä. Linke oli myös yksi vaalien voittajista, nostaen kannatustaan 2,8 prosenttia. Tulos oli hieman parempi kuin ovensuukyselyiden tulos 29,5 prosenttia. Vaalien suurin voittaja oli toiseksi suurimmaksi puolueeksi noussut Vaihtoehto Saksalle eli AfD, joka keräsi 23,4 prosenttia äänistä. Kannatus oli ovensyykyselyyn verrattuna 0,6 prosenttia matalampi, mutta kannatus nousi 12,8 prosenttia edellisvaaleista. Myös Vapaa demokraattinen puolue eli FDP nosti odotetusti kannatustaan, ja tuplasi kannatuksensa 5 prosenttiin aiemmasta 2,5 prosentista. Tulos oli puoleen osalta ovensuukyselyjen mukainen.
Vaalien suurin häviäjä oli Kristillisdemokraatit eli CDU, joka keräsi 21,8 prosenttia äänistä, laskua tuli 11,7 prosenttia. Tulos oli huonompi kuin ovensuukyselyissä, jotka povasivat puolueelle 22,5 prosentin kannatusta. Toinen häviäjä oli Sosialidemokraatit eli SPD, joka menetti kannatustaan 4,2 prosenttiyksikköä ja 4 paikkaa. Kannatus oli ovensuukyselyjen mukainen, mutta noin 0,3 prosenttia huonompi. Myös Vihreät menetti kannatustaan 0,5 prosenttia ja yhden paikan.
Alwar

Alwar on Intian Rajasthanin osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungissa sijaitsee useita vanhoja moskeijoita ja Firuz Shah Tughluqin veljen hauta 1300-luvulta. Alwar oli vuonna 1775 Alwarin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Kaupungista on noin 165 kilometriä Rajasthanin pääkaupunki Jaipuriin, jossa sijaitsee lähin lentoasema. 
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Alwarin väkiluku on noin 315 000 henkeä. Väestöstä 90 prosenttia on hindulaisia, neljä prosenttia muslimeja, sikhejä kaksi prosenttia samoin kuin jainalaisia. Lukutaitoisia on lähes 86 %.
Gillian Zammit

Gillian Zammit on maltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Zammit aloitti lauluopintonsa Maltalla Antoinette Miggianin ja Paul Asciakin johdolla. Hän jatkoi niitä Italiassa opettajinaan Carlo Bergonzi ja Victoria de los Angeles. Zammitin ohjelmisto ulottuu barokkimusiikista 1900-luvun oopperaan. Säveltäjiä, joiden teoksissa hän on laulanut, ovat olleet muiden muassa Georg Friedrich Händel, Benjamin Britten, Jacques Offenbach, Giacomo Puccini, Engelbert Humperdinck, Giuseppe Verdi ja Christoph Willibald Gluck. Zammit on esiintynyt Maltan lisäksi myös Saksassa, Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ranskassa, Armeniassa ja Romaniassa.
Zammit on esiintynyt säännöllisesti Manoel-teatterissa. Hän on tehnyt yhteistyötä Joseph Callejan ja Emma Kirkbyn kanssa. Oopperan ohella hän on laulanut yksinlauluja ja keskittynyt barokkimusiikkiin Valletta International Baroque Ensemblen kanssa. Hänen ensimmäinen soololevynsä oli "The Love Songs of Paolo Tosti", jolla häntä säestää pianisti Lucia Micallef.
Kivi (ympäristötaideteos)

Kivi on suomalaisen kuvanveistäjä Anne Koskisen suunnittelema ympäristötaideteos Helsingin Aurinkolahden Kauniinilmanpuistossa. Teos on paljastettu vuonna 2008, ja se on vuonna 2003 järjestetyn kutsukilpailun voittajateos.
Teos.
Vuosaaren Aurinkolahden alueelle valmistui vuonna 2008 virkistyskäyttöön tarkoitettu Uutelankanava. Kanavan rakentaminen alkoi jo vuonna 2003 raivaus- ja maansiirtotöillä. Helsingin kaupungin rakennusvirasto halusi kanavaa ympäröivälle alueelle taideteoksen, joka kestäisi ulkoilmaa, ei aiheuttaisi vaaraa ja säilyisi vähintään 30 vuotta. Virasto järjesti teoksen hankkimiseksi kutsukilpailun, johon pyydettiin kaikkiaan seitsemän taiteilijaa tai taiteilijaparia. Kilpailun voitti Koskisen teos "Kivi". Koskisen ehdotus käsitti alueelta kaivetun luonnonkiven ja viisi siitä tehtyä pronssiin valettua kopiota, joita voisi käyttää näköala- ja istumapaikkoina.
Teos toteutettiin niin, että alkuperäisestä luonnonkivestä, ”emokivestä”, tehtiin kolme pronssivaloskopiota, jotka sijoitettiin kanavan itärannan Kauniinilmanpuistoon istutetulle alueelle kävelyreitin varrelle. ”Emokivi” on sijoitettu kanavan keskialtaaseen ja se on osittain veden alla. Kaikki neljä kiveä ovat hiukan eri asennoissa, josta johtuen ne näyttävät erilaisilta. Pronssiset kivet patinoituvat aikaa myöten ja toisaalta niiden koskettelu saa pronssivaloksen pinnan hohtamaan kiiltävänä. Alkuperänsä takia teoksen luonnonkiven ja pronssivalosten nähdään ”toimivan käsitteellisenä muistomerkkinä paikan ympäristön muutokselle luoden pitkän perspektiivin jääkaudesta tähän päivään.”
Milja Liimatainen on käsitellyt Koskisen teosta vuonna 2012 valmistuneessa taidehistorian pro gradu -tutkielmassaan "Julkinen veistos ja tila – Kivi, Kolme aitaa ja Epigrammeja Helsingin kaupungin jalankulkijoille paikkasidonnaisina merkitysten muodostajina". Liimataisen mukaan ”Koskinen on suvereeni eri materiaalien, kiven, pronssin, puun ja marmorin työstäjä ja tunnusomaista hänen teoksilleen onkin lähes piinaavan huolellinen toteutus.”
Fernando Lopes-Graça

Fernando Lopes-Graça (1906 Tomar – 1994 Parede) oli portugalilainen säveltäjä, kapellimestari ja musikologi. Hän oli yksi maansa 1900-luvun tuotteliaimmista säveltäjistä ja käytti portugalilaisen kansanmusiikin aineksia oman tyylinsä muodostamisessa. Hän oli myös portugalilaisen kansanmusiikin tutkimuksen edelläkävijä.
Lopes-Graçan oma soitin oli piano. Hän säestikin usein omien lauluäänelle ja pianolle tekemiensä sävellysten esityksiä. Hän opiskeli Lissabonin kansalliskonservatoriossa, jossa häntä opettivat Adriano Meira, Vianna da Motta, Tomás Vaz de Borba ja Luís de Freitas Branco. Hän työskenteli kuoronjohtajana Lissabonissa ja sovitti kuorolle portugalilaisia kansanlauluja. Lopes-Graçan uraa vaikeutti varhainen poliittinen suuntautuminen kommunismiin. Sen takia hän joutui useampaan otteeseen kiinniotetuksi eikä päässyt opettamaan Lissabonin kansalliskonservatorioon neilikkavallankumouksen vuonna 1974 päättämän hallinnon alaisuudessa. 
Lopes-Graça ei ollut koskaan naimisissa.
Eurooppalainen kielitaidon viitekehys

Eurooppalainen kielitaidon viitekehys (; käytössä ainakin suomenkiel. lyhenne EVK sekä engl.kiel. lyhenteet CEFR, CEF ja CEFRL) on ohjeistus, jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa ja helpottaa saavutetun kielitaidon kuvailemista ja määrittelemistä. Ohjeistus luokittelee kielitaidon kolmeen pääviitetasoon (A–C), joista jokainen puolestaan jakautuu kahteen alatasoon (A1, A2, B1 jne.). Tasoista A1 ("breakthrough") on matalin.
Viitekehyksen loi Euroopan neuvosto osana Language Learning for European Citizenship ‑hanketta vuosina 1989–1996. Vuonna 2001 puolestaan Euroopan unionin neuvosto antoi päätöslauselman, joka suositteli CEFR:n käyttämistä.
Paitsi viitekehyksen nimen englanninkielinen lyhenne myös sen suomenkielinen nimitys on vakiintumaton. Nykyään (2019) viralliset tahot käyttävät lisäksi ainakin muotoja Eurooppalainen kielitaidon tason viitekehys ja "Eurooppalainen viitekehys".
Eri Tōsaka

Eri Tōsaka (, s. 30. elokuuta 1993 Takaoka) on japanilainen vapaapainija ja olympiavoittaja. Tōsaka saavutti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 48 kg sarjassa. Tōsaka on myös kolminkertainen maailmanmestari vuosilta 2013, 2014 ja 2015. Hänellä on myös MM-hopeaa vuodelta 2012. Hänellä on myös kaksi pronssia Aasian-mestaruuskilpailuista.
Ramon Lazkano

Ramon Lazkano (s. 1968) on ranskalainen ja espanjalainen säveltäjä.
Lazkano opiskeli aluksi pianonsoittoa Juan Padrosan ja sävellystä Francisco Escuderon johdolla Baskimaan Musikenessa (San Sebastián). Myöhemmin hän jatkoi sävellys- ja orkestrointiopintoja Alain Bancquartin ja Gérard Griseyn johdolla Pariisin konservatoriossa, jossa sai sävellyksessä ensipalkinnon vuonna 1990. Sävellyksen ja analyysin opetusta Lazkano sai vielä Montrealissa Gilles Tremblaylta. Orkesterinjohdon opetusta hän sai Pariisiin palattuaan Jean-Sébastien Béreaulta ja Arturo Tamayolta. 
26-vuotiaana Lazkano sai "Hitzaurre Bi" -pianokonsertollaan Monacon ruhtinas Pierren järjestön palkinnon. Vuonna 1997 Luciano Berion johtama tuomaristo antoi hänelle Jerusalemin Leonard Bernstein -sävellyspalkinnon teoksesta "Auhen Kantuak". Lazkano on saanut myös monia muita palkintoja, kuten Ranskan taideakatemian Georges Bizet -palkinnon (2007). Lazkanolla on ollut residenssit Festival Musicassa, Strasbourgin konservatoriossa, Rooman Real Academia Españolassa ja Villa Medicissa. Hänen musiikkiaan on esitetty sellaisissa tapahtumissa kuin Radio Francen "Présences", Varsovan syksy ja International Society of Contemporary Music.
Vuodesta 2001 Lazkano on työskennellyt moniin sarjoihin jakautuvan "Igeltsoen Laborategia" -kamarimusiikkikokoelman parissa. Teokset ovat kuvanveistäjä Jorge Oteizan työn innoittamia. Lazkano on toiminut orkestroinnin professorina Musikenessa.
Saksan naisten cup

Saksan naisten cup () on Saksan jalkapallon kansallinen vuosittainen naisten cup-kilpailu. Saksan naisten cup järjestettiin ensimmäisen kerran kaudella 1980–1981. Cupin menestynein seura on 1. FFC Frankfurt yhdeksällä mestaruudella.
Altair-231

Altair-231 (myös Estradin Altair, venäjäksi Альтаир Эстрадин) on neuvostoliittolainen monofoninen analogisyntetisaattori, jota Ukrainan Žitomirissa toiminut Estradin-tehdas valmisti vuosina 1983–1984. Se on jatkokehitelmä aiemmasta Estradin–230-syntetisaattorista. Soittimet ovat teknisiltä ominaisuuksiltaan identtiset, mutta ulkonäöltään selvästi erilaiset. Laitteistoarkkitehtuurin ja toiminallisuuden puolesta kumpikin on lähes täydellinen kopio amerikkalaisesta Minimoog-syntetisaattorista. Altair-231:n kohdalla myös käyttöliittymä ja ulkonäkö ovat lähes identtiset Minimoogin kanssa. Neuvostovalmisteisten komponenttien vuoksi soittimen äänimaailma ja säätimien toiminta eroavat kuitenkin esikuvistaan hieman. Lisäksi soitin pysyy vireessä varhaisia Minimoogeja paremmin.
Neuvostomuusikoiden keskuudessa oli kysyntää Minimoogin kaltaiselle soittimelle, mutta länsielektroniikan maahantuonti oli hyvin vähäistä. Markkinoille ilmaantui 1980-luvulla erilaisia kotimaista tuotantoa olevia syntetisaattoreja. Jotkin niistä olivat paikallisten insinöörien alusta loppuun suunnittelemia ja poikkesivat siten selvästi länsimaisista esikuvistaan. Estradinin tehtailla sen sijaan päädyttiin jäljittelemään Minimoogia mahdollisimman tarkasti. Vuosina 1981–1985 tehdas valmisti Estradin–230-syntetisaattoria, joka oli jopa neuvostoliittolaiseksi syntetisaattoriksi erittäin suurikokoinen ja painava. Sen käyttöliittymä oli englanninkielinen. Altair-231 oli jatkokehitelmä 230:stä – tekniikaltaan ja toiminnoiltaan identtinen, mutta kooltaan pienempi ja ulkomuodoltaan värikkäämpi. Lisäksi Altair-231:n käyttöliittymä on venäjänkielinen.
Altair-231:n toimintaperiaate on vähentävä synteesi. Siinä on kolme oskillaattoria, jotka kykenevät tuottamaan kohinaa ja yleisimpiä aaltomuotoja. Kolmatta oskillaattoria voi käyttää äänen tuottamisen ohella myös signaalin moduloimiseen. Monesta neuvostosyntetisaattorista poiketen sekä Estradin-230:ssa että Altair-231:ssä on koskettimiston lisäksi pitch bend.
Antonio Ruiz-Pipó

Antonio Ruiz-Pipó (7. huhtikuuta 1934 Granada – 17. lokakuuta 1997 Pariisi) oli espanjalainen säveltäjä ja pianisti.
Ruiz-Pipó menetti lapsena isänsä Espanjan sisällissodan takia. Isän kuoleman jälkeen perhe muutti Barcelonaan, jossa Ruiz-Pipó aloitti musiikkiopintonsa Antoni Pérez Moyan johdolla. Vuosina 1948–1951 häntä opettivat Frank Marshallin akatemiassa pianonsoitossa Alicia de Larrocha ja sävellyksessä José Cercós. Debyyttikonserttinsa Ruiz-Pipó piti pianistina vuonna 1950. Hänen ensimmäiset pianosävellyksensä ovat vuosilta 1950–1951. Vuonna 1951 hän lähti konserttikiertueelle Barcelonaan sekä Andalusiaan ja vielä samana vuonna hän sai Ranskan hallitukselta stipendin, jonka turvin pääsi Pariisiin opiskelemaan. Pariisin konservatoriossa Ruiz-Pipó sai opetusta Alfred Cortot'lta, Blanche Bascouret de Gueraldilta ja Yves Natilta. Hänelle antoivat ohjeistusta tänä aikana myös Manuel Blancafort ja Salvador Bacarisse, myöhemmin Maurice Ohana.
Vuonna 1962 Ruiz-Pipó perusti Bonaguilin festivaalin, jonka taiteellisena johtajana toimi vuodesta 1976 kuolemaansa. Vuosina 1972–1992 hän työskenteli radioiden musiikkitoimittajana Espanjassa, Ranskassa ja Kanadassa. Vuonna 1975 hänelle myönnettiin Zaragozan kaupungin kansainvälinen musiikkipalkinto kvartetosta "Cuatro para cuatro". Hän opetti Pariisin konservatoriossa vuosina 1977–1997.
Vuonna 1996 Ruiz-Pipó levytti Isaac Albénizin vähän tunnettuja teoksia Koch-Schwann-levy-yhtiölle. Hän kuoli seuraavana vuonna syöpään. Vuonna 1998 Ernest Martínez Izquierdon johtama Madridin sinfoniaorkesteri esitti hänen muistokseen orkesteriteoksen "Libreo de Lejanía" (1980). Hänen teostensa esittäjien joukossa on ollut myös Narciso Yepes.
Araki Murashige

Araki Murashige (, k. 1586) oli Settsussa syntynyt samurai ja daimio. Hän palveli Oda Nobunagan vasallina vuonna 1574 valtaamansa Itamin linnan linnanherrana, ennen kuin kääntyi tätä vastaan Mōri-klaanin puolelle ja voitettiin taisteluissa.
Myöhemmin Araki oli Sen no Rikyūn oppilas teeseremoniassa ja eräs tämän taidon suurimpia mestareita.
Arakin poika oli kuvataiteilija Iwasa Matabei, alkuperäiseltä nimeltään Araki Katsumochi.
Paini kesäolympialaisissa 2020 – miesten kreikkalais-roomalaisen painin 60 kg

Miesten 60 kg painoluokka kreikkalais-roomalaisessa painissa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 1.–2. elokuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistuu 16 painijaa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen osallistuu 16 painijaa. Karsinnat on jaettu kolmeen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa on MM-kilpailut 2019, joista pääsee mukaan kuusi parasta urheilijaa. Toinen vaihe koostuu neljästä alueellisesta karsintaturnauksesta, joista jokaisesta pääsee kaksi urheilijaa. Alueet ovat Aasia, Amerikka, Eurooppa sekä Oseania ja Afrikka, jotka on yhdistetty yhdeksi alueeksi. Kolmas vaihe on maailmanlaajuinen karsintaturnaus, josta olympialaisiin pääsee kaksi painijaa. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija turnaukseen. Samoin maat, jotka ovat aikaisemmassa vaiheessa saaneet urheilijan olympiaturnauksiin, eivät saa osallistua kyseisen vaiheen kilpailuihin.
1 Paikan maalleen varmistaneet painijat: maan olympiakomitea voi kuitenkin lähettää olympialaisiin toisen painijan.
Otalieot

Otalieot ("Spinulum") on suku liekokasvien heimossa. Aiemmin siihen kuuluvien lajien ajateltiin kuuluvan riidenliekojen ("Lycopodium") sukuun.
Dienogesti

Dienogesti (C20H25NO2) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ehkäisyyn ja endometrioosin hoitona.
Ominaisuudet ja käyttö.
Dienogesti on rakenteeltaan 19-nortestosteronijohdannainen ja sisältää nitriiliryhmän. Vaikutukseltaan se on progestiini ja se estää ovulaation. Sillä on myös antiandrogeenisia ominaisuuksia. Ehkäisyssä dienogestia voidaan käyttää joko yksinään tai yhdistettynä estrogeeniin kuten estradiolivaleraattiin tai etinyyliestradioliin. Lääkeainetta käytetään myös endometrioosin hoidossa ja sen on todettu olevan tehokas oireiden lievittäjä.
Haittavaikutukset.
Haitavaikutuksinaan dienogesti voi aiheuttaa pääkipua, rintojen arkuutta, epäsäännöllistä verenvuotoa emättimestä, huonovointisuutta ja mielialan muutoksia.
Paini kesäolympialaisissa 2020 – miesten kreikkalais-roomalaisen painin 67 kg

Miesten 67 kg painoluokka kreikkalais-roomalaisessa painissa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 3.–4. elokuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistuu 16 painijaa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen osallistuu 16 painijaa. Karsinnat on jaettu kolmeen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa on MM-kilpailut 2019, joista pääsee mukaan kuusi parasta urheilijaa. Toinen vaihe koostuu neljästä alueellisesta karsintaturnauksesta, joista jokaisesta pääsee kaksi urheilijaa. Alueet ovat Aasia, Amerikka, Eurooppa sekä Oseania ja Afrikka, jotka on yhdistetty yhdeksi alueeksi. Kolmas vaihe on maailmanlaajuinen karsintaturnaus, josta olympialaisiin pääsee kaksi painijaa. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija turnaukseen. Samoin maat, jotka ovat aikaisemmassa vaiheessa saaneet urheilijan olympiaturnauksiin, eivät saa osallistua kyseisen vaiheen kilpailuihin.
1 Paikan maalleen varmistaneet painijat: maan olympiakomitea voi kuitenkin lähettää olympialaisiin toisen painijan.
Paini kesäolympialaisissa 2020 – miesten kreikkalais-roomalaisen painin 77 kg

Miesten 77 kg painoluokka kreikkalais-roomalaisessa painissa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistuu 16 painijaa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen osallistuu 16 painijaa. Karsinnat on jaettu kolmeen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa on MM-kilpailut 2019, joista pääsee mukaan kuusi parasta urheilijaa. Toinen vaihe koostuu neljästä alueellisesta karsintaturnauksesta, joista jokaisesta pääsee kaksi urheilijaa. Alueet ovat Aasia, Amerikka, Eurooppa sekä Oseania ja Afrikka, jotka on yhdistetty yhdeksi alueeksi. Kolmas vaihe on maailmanlaajuinen karsintaturnaus, josta olympialaisiin pääsee kaksi painijaa. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija turnaukseen. Samoin maat, jotka ovat aikaisemmassa vaiheessa saaneet urheilijan olympiaturnauksiin, eivät saa osallistua kyseisen vaiheen kilpailuihin.
1 Paikan maalleen varmistaneet painijat: maan olympiakomitea voi kuitenkin lähettää olympialaisiin toisen painijan.
Paini kesäolympialaisissa 2020 – miesten kreikkalais-roomalaisen painin 87 kg

Miesten 87 kg painoluokka kreikkalais-roomalaisessa painissa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 3.–4. elokuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistuu 16 painijaa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen osallistuu 16 painijaa. Karsinnat on jaettu kolmeen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa on MM-kilpailut 2019, joista pääsee mukaan kuusi parasta urheilijaa. Toinen vaihe koostuu neljästä alueellisesta karsintaturnauksesta, joista jokaisesta pääsee kaksi urheilijaa. Alueet ovat Aasia, Amerikka, Eurooppa sekä Oseania ja Afrikka, jotka on yhdistetty yhdeksi alueeksi. Kolmas vaihe on maailmanlaajuinen karsintaturnaus, josta olympialaisiin pääsee kaksi painijaa. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija turnaukseen. Samoin maat, jotka ovat aikaisemmassa vaiheessa saaneet urheilijan olympiaturnauksiin, eivät saa osallistua kyseisen vaiheen kilpailuihin.
1 Paikan maalleen varmistaneet painijat: maan olympiakomitea voi kuitenkin lähettää olympialaisiin toisen painijan.
Paini kesäolympialaisissa 2020 – miesten kreikkalais-roomalaisen painin 97 kg

Miesten 97 kg painoluokka kreikkalais-roomalaisessa painissa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 2.–3. elokuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistuu 16 painijaa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen osallistuu 16 painijaa. Karsinnat on jaettu kolmeen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa on MM-kilpailut 2019, joista pääsee mukaan kuusi parasta urheilijaa. Toinen vaihe koostuu neljästä alueellisesta karsintaturnauksesta, joista jokaisesta pääsee kaksi urheilijaa. Alueet ovat Aasia, Amerikka, Eurooppa sekä Oseania ja Afrikka, jotka on yhdistetty yhdeksi alueeksi. Kolmas vaihe on maailmanlaajuinen karsintaturnaus, josta olympialaisiin pääsee kaksi painijaa. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija turnaukseen. Samoin maat, jotka ovat aikaisemmassa vaiheessa saaneet urheilijan olympiaturnauksiin, eivät saa osallistua kyseisen vaiheen kilpailuihin.
1 Paikan maalleen varmistaneet painijat: maan olympiakomitea voi kuitenkin lähettää olympialaisiin toisen painijan.
Paini kesäolympialaisissa 2020 – miesten kreikkalais-roomalaisen painin 130 kg

Miesten 130 kg painoluokka kreikkalais-roomalaisessa painissa Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 1.–2. elokuuta Makuhari Messe Hall A:ssa. Kilpailuun osallistuu 16 painijaa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen osallistuu 16 painijaa. Karsinnat on jaettu kolmeen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa on MM-kilpailut 2019, joista pääsee mukaan kuusi parasta urheilijaa. Toinen vaihe koostuu neljästä alueellisesta karsintaturnauksesta, joista jokaisesta pääsee kaksi urheilijaa. Alueet ovat Aasia, Amerikka, Eurooppa sekä Oseania ja Afrikka, jotka on yhdistetty yhdeksi alueeksi. Kolmas vaihe on maailmanlaajuinen karsintaturnaus, josta olympialaisiin pääsee kaksi painijaa. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija turnaukseen. Samoin maat, jotka ovat aikaisemmassa vaiheessa saaneet urheilijan olympiaturnauksiin, eivät saa osallistua kyseisen vaiheen kilpailuihin.
1 Paikan maalleen varmistaneet painijat: maan olympiakomitea voi kuitenkin lähettää olympialaisiin toisen painijan.
Mineichi Koga

Mineichi Koga (, 25. syyskuuta 1885 Arita, Japani – 31. maaliskuuta 1944 Filippiinienmeri) oli japanilainen amiraali, joka toimi Japanin yhdistetyn laivaston ylipäällikkönä toisen maailmansodan aikana vuosina 1943–1944.
Koga valmistui keisarillisesta laivastoakatemiasta vuonna 1906 ja laivaston esikuntakoulusta vuonna 1915. Hän oli Japanin laivastoattaseana Pariisissa vuosina 1926–1928 ja sai ylennyksen kontra-amiraaliksi vuonna 1932. Hän oli myös muun muassa Yokosukan laivastotukikohdan päällikkönä. Kogasta tuli joulukuussa 1937 laivaston pääesikunnan apulaispäällikkö. Hän komensi vuosina 1939–1941 Japanin 2. laivastoa ja sen jälkeen Kiinan alueen laivastoa. Tyynenmeren sodan puhjettua joulukuussa 1941 hän oli yksi Hongkongin valtauksen komentajista. Hän sai vuonna 1942 amiraalin arvon ja hänet siirrettiin 1. laivastopiirin komentajaksi.
Koga tuli yhdistetyn laivaston ylipäälliköksi 21. huhtikuuta 1943 Isoroku Yamamoton kuoltua amerikkalaisten iskussa. Kogan johdolla laadittiin niin sanottu Z-suunnitelma, jonka mukaan Japani puolustaisi valloittamiaan alueita eteläisellä Tyynellämerellä ja valmistautuisi ratkaisevaan taisteluun lyödäkseen Yhdysvallat. Hän kaavaili myös suurta vastahyökkäystä Aleuteilla, mutta se ei onnistunut. Japani joutui lopulta aloittamaan perääntymisen Gilbertsaarilla ja Filippiineillä. Kogan suunnitelmassa Saipanin saari Mariaaneilla ja Davaon kaupunki Filippiineillä määriteltiin ”viimeisiksi” asemiksi, joista ei luovuttaisi. Koga joutui helmikuussa 1944 siirtämään päämajansa amerikkalaisten pommitusten vuoksi Trukista lähes 2 500 kilometriä itään Palauhun. Hän kuoli 31. maaliskuuta 1944 ollessaan evakuoimassa päämajaansa Palaulta edelleen Davaoon, kun häntä kuljettanut Kawanishi H8K -lentovene putosi taifuunissa valtamereen. Myös Kogan esikuntapäällikköä Shigeru Fukudomea kuljettanut toinen lentovene putosi samana päivänä; Fukudome selvisi, mutta hänen mukanaan ollut kopio Z-suunnitelmasta päätyi amerikkalaisille.
Kogan kuolema julkistettiin toukokuussa 1944, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Soemu Toyoda. Koga ylennettiin postuumisti laivastoamiraaliksi ("gensui").
Radiorama

Radiorama oli vuosina 1984-2002 toiminut italodiskoyhtye, joka soitti myöhemmin eurobeatia. Yhtyeen perusti Mauro Farinan aloittesta Aldo Martinelli. Kun Martinelli jäi pois, Farina jatkoi laulajana.
Yhtye nousi tunnetuksi kappleella "Chance to Desire". Suosionsa huipulla se oli 1986-1987. Yhtyeen tunnetuimmat kappaleet ovat "Vampires", "Aliens" ja "Yeti".
Yhtye siirtyi noin vuonna 1989 tekemään italodiskon sijaan eurobeatia. Vuonna 1983 yhtye teki comebackin kappaleellaan 
Aliens 3.
Fodelia

Fodelia Oyj on vuonna 2019 perustettu suomalainen holdingyhtiö, jonka portfolioon kuuluvat valmisruokavalmistaja Feelia ja välipalatuotteita valmistava Real Snacks. Fodelian juuret ovat Pohjois-Pohjanmaan Pyhännällä, jossa sijaitsevat myös tytäryhtiöiden tuotantolaitokset.
Fodelia tiedotti 28. lokakuuta 2019, että se suunnittelee listautumisantia ja osakkeidensa listaamista Helsingin pörssin First North -markkinapaikalle vuoden 2019 loppuun mennessä.
Liiketoiminta.
Vuonna 2007 perustettu Feelia tuottaa valmisruokatuotteita, kuten keittoja, laatikoita ja pataruokia muun muassa julkisen ja yksityisen sektorin ammattikeittiöille, kauppojen ruokapalvelupisteisiin sekä suoraan kuluttajille. Asiakkaita ovat muun muassa kunnat, hoivayhtiöt, ravintolat, kaupat, kahvilat ja kotitaloudet. Suomen lisäksi Feelia toimii myös Ruotsin-markkinoilla.
Vuonna 2001 perustettu Real Snacks on Suomen mantereen ainoa perunalastutehdas, ja se valmistaa myös kaura- ja maissisnackseja kotimarkkinoille ja vientiin. Perunalastuissaan Real Snacks käyttää vain suomalaista perunaa, jonka se hankkii lähialueen sopimusviljelijöiltä. Myös gluteenittomien, vähemmän rasvaa ja enemmän kuitua sisältävien kaurasnacksien puhdaskaura tulee Suomesta. Real Snacksin kaurapohjaiset "Oatis"-sipsit ovat kiinnostaneet suuria kansainvälisiä kaupan toimijoita: vuoden 2019 alussa ne tulivat myyntiin muun muassa 300:ssa Sainsbury’s -ketjun kaupassa Britanniassa. Real Snacksin liikevaihdosta noin kolmannes tulee omien brändien myynnistä ja noin kaksi kolmannesta kaupan omien merkkien valmistuksesta. Vuonna 2018 noin 12 prosenttia Real Snacksin liikevaihdosta tuli viennistä. Merkittävimpiä vientimarkkinoita ovat Ruotsi, Iso-Britannia, Venäjä, Espanja, Liettua, Viro, Saksa ja Tanska. 
Historia.
Fodelian juuret ovat Pohjois-Pohjamaan Pyhännällä, siellä toimivat myös sen omistamien yritysten tuotantolaitokset.
Real Snacks Oy perustettiin vuonna 2001, kun vuonna 1979 toimintansa aloittanut Pyhännän Einestuotanto siirtyy Raisiolta uuteen omistukseen. Alkuun liiketoiminnan pääpaino on kaupan omien snacks-merkkien valmistuksessa. Real Snacks -tuotemerkkiperheen ensimmäiset tuotteet tuotiin suomalaisiin ruokakauppoihin vuoden 2005 aikana.
Feelia perustettiin vuonna 2007 Pyhännälle tuottamaan kypsennettyä riisiä ja viljan jyviä leipomoiden raaka-aineiksi. Pyhännälle valmistui Feelian käyttöön uusi tehdas vuonna 2013. Vienti Ruotsiin alkoi vuonna 2017, jolloin myös Feelian verkkokauppa avattiin.
Fodelia perustettiin 3. heinäkuuta 2019, ja Feelia sekä Real Snacks siirtyivät osakevaihdolla Fodelian 100-prosenttisesti omistamiksi tytäryhtiöiksi 9. elokuuta 2019. Fodelia tiedotti 28. lokakuuta 2019, että se suunnittelee listautumisantia ja osakkeidensa listaamista Helsingin pörssin First North -markkinapaikalle vuoden 2019 loppuun mennessä.
Vuokko Hurme

Vuokko Hurme (s. 12. maaliskuuta 1979 Tampere) on suomalainen lastenkirjailija ja taidekasvattaja.
Hurme on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Hän on työskennellyt lasten taidekasvattajana ja toimittanut kasvatusaiheista kirjallisuutta. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa lasten tietokirjoja, puuhakirjoja, kuvakirjoja ja romaaneita. Hurme on kirjoittanut muun muassa kolmiosaisen, alakouluikäisille suunnatun "Huimaa"-fantasiaromaanisarjan, jonka osat ovat nimeltään "Kiepaus", "Kaipaus" ja "Keikaus".
Vuonna 2021 Hurme sai Tietokirjailijat ry:n Tietopöllö-palkinnon. Vuonna 2021 Hurmeen Värikkäät-sarjan avausosa "Tiukun salaisuus" oli ehdolla Lasten LukuVarkaus -palkinnon ja Runeberg Junior -palkinnon saajaksi.
Jean Marsh

Jean Lyndsey Torren Marsh (1. heinäkuuta 1934 Lontoo, Iso-Britannia – 13. huhtikuuta 2025 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän oli yksi pääosanäyttelijöistä televisiosarjassa "Kahden kerroksen väkeä", jonka hän loi yhdessä Eileen Atkinsin kanssa. Marsh näytteli sarjassa sisäkkö Rose Buckia ja voitti suorituksestaan parhaan naisnäyttelijän Emmy-palkinnon vuonna 1975. Hän uusi roolinsa myös sarjan uusintaversiossa 2010–2012. 
Marsh esiintyi 1950- ja 1960-luvuilla useissa brittiläisissä ja yhdysvaltalaisissa tv-sarjoissa, kuten "Hämärän rajamailla", "Pyhimys", "Minä vakooja" ja "UFO". Vuosina 1982–1983 hän esitti Roz Keithiä yhdysvaltalaisessa sitcomissa "9 to 5". Marsh esiintyi myös moneen kertaan "Doctor Who" -sarjassa. 
Marsh näytteli muun muassa elokuvissa "Kleopatra", "Charlie Bubbles – haihattelija", "Frenzy", "Kotka on laskeutunut" ja "Oz – ihmeiden maailma". 
1990-luvulla Marsh oli Atkinsin kanssa tekemässä BBC:n draamasarjaa "Muotitalo" ("House of Eliott"). Myöhemmin hän esiintyi muun muassa sarjoissa "Holby Cityn sairaala", "Tohtorit" ja "Grantchester".
Marsh oli naimisissa näyttelijä Jon Pertween kanssa vuosina 1955–1960. Marsh kuoli dementian aiheuttamiin komplikaatioihin 90-vuotiaana 13. huhtikuuta 2025.
Colin Blunstone

Colin Edward Michael Blunstone (s. 24. kesäkuuta 1945 Hatfield, Hertfordshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Hän tuli tunnetuksi rockyhtyeen The Zombiesin päälaulajana. Blunstone aloitti soolouran 1970-luvun alkupuolella, julkaisten kolme singleä pseudonyymillä Neil MacArthur. Siitä lähtien hän on julkaissut 10 studioalbumia ja yhden livealbumin oikealla nimellään. Blunstone valittiin The Zombiesin jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen maaliskuussa 2019.
Trio Mandili

Trio Mandili on georgialainen kansanmusiikkia soittava kolmen jäsenen yhtye. Sen alkuperäiset jäsenet olivat Tatuli Mgeladze, Anna Chincharauli ja Shorena Tsiskarauli.
Vuonna 2014 he julkaisivat "Apareka"-nimisen balladin YouTubeen ja se keräsi nopeasti miljoonia katselukertoja.
Trio Mandili esiintyi Seto Folk Festival -tapahtumassa Kaakkois-Virossa vuonna 2017.
David Baszucki

David Baszucki (s. 20. tammikuuta 1963), joka tunnetaan myös "Roblox"-käyttäjänimellä builderman ja david.baszucki, on Kanadassa syntynyt yhdysvaltalainen yrittäjä, insinööri ja ohjelmistokehittäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Roblox Corporationin perustajana (yhdessä Erik Casselin kanssa) ja toimitusjohtajana.
Dimex

Dimex Oy on vuonna 1982 perustettu suomalainen perheyritys, joka suunnittelee, valmistuttaa ja myy työvaatteita rakennus-, logistiikka, teollisuus-, kiinteistöhuolto- ja maanrakennusaloille. Yrityksen kotipaikka sijaitsee Leppävirran kunnassa Pohjois-Savossa.  Dimex aloitti Leppävirran Kuljettajapukineen tuotemerkkinä 1995 ja vaihtui yrityksen nimeksi 1999. 
Historia.
1982: Timo Krogerus ja Mikko Grön perustivat Leppävirran Kuljettajapukineen. 
1982–1997: Timo Krogerus toimitusjohtaja. 
1995–2017: Jukka Krogerus toimitusjohtaja.
2018-2023: Riitta Krogerus toimitusjohtaja. 
2023: Kyösti Karhunen toimitusjohtaja. 
Tapahtumia.
1992 Leppävirran kunnan yrittäjäpalkinto. 
1995 Kuljettajapukine sertifioi Suomen ensimmäinen näkyvä turvatakki Suomen Työterveyslaitokselle.
1996 Pohjois-Savon maakunnallisen yrittäjäpalkinto. 
2019 Vuoden yritys -palkinto
Aiheesta muualla.
Yrityksen verkkosivusto
Punasalakka

Punasalakka ("Alburnoides bipunctatus") on särkien heimoon (Leuciscidae) kuuluva pienikokoinen makean veden kala. Sen levinneisyys ulottuu Afganistanista Itä- ja Keski-Eurooppaan, muttei Pohjoismaihin tai Britteinsaarille asti.
Ihmisten edessä 2007–2019

Ihmisten edessä 2007–2019 on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Jenni Vartiaisen ensimmäinen kokoelmalevy, joka julkaistiin Warner Music Finlandin kautta 1. marraskuuta 2019.
Vartiainen perusteli päätöstään julkaista kokoelmalevyn toteamalla: ”Olen tullut siihen pisteeseen, että halusin koota viimeiset kaksitoista vuotta samoihin kansiin ja tehdä pienen välitilinpäätöksen.” Hän pyysi kuulijoitaan lähettämään kuvia uransa varrelta levyn kansilehtistä varten. Kokoelma sisältää myös uuden singlen ”Labyrintti” sekä konserttitaltioinnin Hartwall Arenalta vuodelta 2018. Ennen levyn julkaisua konsertti esitettiin elokuvateattereissa 30 eri paikkakunnalla 23. lokakuuta 2019.
"Ihmisten edessä 2007–2019" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kuudennelle sijalle. Fyysisellä albumilistalla kokoelma nousi toiseksi. Yhteensä listaviikkoja levylle kertyi kaksi.
The Grudge (vuoden 2020 elokuva)

The Grudge on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Nicolas Pesce. Se on uudelleenfilmatisointi samannimisestä yhdysvaltalaisesta elokuvasta, joka perustuu japanilaiseen elokuvaan "".
Arkása

Arkása () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 531 (vuonna 2011).
Arkásan kylä sijaitsee Kárpathoksen länsirannikon eteläosassa linnuntietä noin yhdeksän kilometriä länsilounaaseen Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Arkesseian kaupungilta, joka sijaitsi sen lähellä. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa varhaisbysanttilaisen, 400-luvulla rakennetun Pyhän Anastasian ("Agía Anastasía") kirkon rauniot lattiamosaiikkeineen. Antiikin Arkesseian rauniot sijaitsevat nykyisellä Palaiókastron vuorella.
Nykyisin Arkásan kylässä on pienimuotoista turismia. Kylän lähellä on joitakin rantoja. Ágios Nikólaoksen ranta, joka on saanut nimensä siellä olevasta Pyhälle Nikolaokselle omistetusta kappelista, sijaitsee noin kilometrin kylästä etelään.
Arkása muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρκάσας, "Topikí Koinótita Arkásas"), johon kuuluvat varsinaisen Arkásan kylän lisäksi Foiníkin kylä sekä pienet saaret Diakóftis (Diakóptis) ja Charkiás (Chalkiás). Koko yhdyskunnan väkiluku on 564.