tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Galaxy Express 999

Galaxy Express 999 (jap. 銀河 鉄 道 999, "Ginga Tetsudō Surī Nain") on manga, jonka on kirjoittanut ja piirtänyt japanilainen Leiji Matsumoto, ja joka on myöhemmin mukautettu useiksi anime-elokuviksi ja tv-sarjoiksi. Tarina sijoittuu avaruuteen ja huipputeknologiseen tulevaisuuteen, jossa ihmiset ovat oppineet siirtämään mielensä ja tunteensa täydellisellä tarkkuudella mekaanisiin kehoihin, saavuttaen näin käytännössä kuolemattomuuden.
Manga voitti Shogakukan Manga -palkinnon vuonna 1978, ja animesarja voitti Animage Anime Grand Prix -palkinnon vuonna 1981.
Matsumoto sai inspiraationsa "Galaxy Express 999":n luomiseen Kenji Miyazawan romaanista "Night on the Galactic Railroad" (jap. 銀河鉄道の夜, "Ginga Tetsudō no Yoru", 1934), jossa on halki tähtien kulkeva höyryjuna.
Animesarjan juoni.
Vuosina 1978–1981 tehty 113-osainen "Galaxy Express 999" on sarjafilmi tulevaisuuden maailmasta, jossa vain harvoilla on mahdollisuus hankkia itselleen mekaaninen keho ja elää yltäkylläisyydessä koko loppuelämänsä. Ne, jotka eivät tähän pysty, joutuvat kamppailemaan ankeissa olosuhteissa. Mutta kaikilla on mahdollisuus ansaita rahat avaruusjunan matkalippuun ja siten pääsyyn toisille, paremmille planeetoille. Joka onnistuu hankkimaan lipun Galaxy Express 999 -avaruusjunaan, pääsee planeetalle, jossa hän saa uuden mekaanisen kehon ilmaiseksi.
Animesarjan vakiohahmoja ovat muun muassa eteerinen ja mystinen, ajan ja avaruuden ääret nähnyt Maetel (suomalaisdubbauksissa Meter) sekä nuorimies Tetsuro Hoshino, jonka matkat avaruuspikajuna Galaxy Express 999:n kyydissä ovat vertauskuvallisia retkiä ihmisen sielun syvyyksiin.
Koko tarina alkaa siitä, että Tetsuro on äitinsä kanssa Maassa matkalla avaruusjunaan. He aikovat matkustaa planeetalle, josta saa ilmaisia mekaanisia kehoja. Tetsuron äiti kuitenkin joutuu rikollisten surmaamaksi. Sitten Tetsuro kohtaa Maetelin, joka antaa tälle ilmaisen junalipun Galaxy Expressiin. Yhdessä he sitten lähtevät pitkälle matkalle ja pysähtyvät eri planeetoilla. Jokaisessa jaksossa käydään yhdellä planeetalla tai muussa avaruuskohteessa. Toisinaan on tuplajaksoja, jolloin yhdessä paikassa viivytään kahden jakson verran.
Suomalainen videojulkaisu.
Sarjan kuusi osaa julkaistiin aikoinaan VHS-videokasetteina suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Osat ovat "Seikkailu alkaa, Jääplaneetta/Komeetta-asema, Yhden ihmisen planeetta, Muodoton planeetta, Sateenkaarisilta" ja "Tuhoa kohti". Ensimmäisen osan kesto on 86 minuuttia, muiden 60. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi kirjoitti, ettei tämä surullisen kaunis japanilaisanimaatio sovellu aivan pienille katsojille.
Tunturihirvenjäkälä

Tunturihirvenjäkälä ("Cetraria nigricans") on hirvenjäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se on löyhästi mätästävä ja niukkahaarainen. Yläpinnoilta se on mustanruskea, alapinnoilta vaaleanruskea. Liuskat ovat 0,5–1 millimetriä leveitä ja yläpinnalta hieman kiiltäviä. Kasvaa nimensä mukaisesti tuntureilla sekä avoimilla kankailla ja rakkakivikoissa. Yleinen Pohjois-Suomen tuntureilla.
Tunturihirvenjäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy protolikesteriinihappoa (C19H32O4).
Okahirvenjäkälä

Okahirvenjäkälä ("Cetraria odontella") on hirvenjäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se muodostaa noin 1–3 senttimetriä korkeita tiiviitä tuppaita. Väriltään se on ruskea. Liuskat ovat 0,5–1 millimetriä leveitä. Kasvaa kalliolla ja kivillä. Melko yleinen Lounais-Suomessa, mutta kasvaa paikoitellen myös Keski- ja Pohjois-Suomessa.
Okahirvenjäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy likesteriinihappoa (C19H32O4).
Newtown AFC

Newtown Association Football Club on jalkapalloseura Newtown kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 Walesin korkeimmalla sarjatasolla Walesin Valioliigassa. Seura on perustettu vuonna 1875. Newtown on voittanut kahdesti Walesin Cupin. Mestaruudet ovat kausilta 1878–79 ja 1894–95.
Suldaan Said Ahmed

Suldaan Said Ahmed (s. 12. helmikuuta 1993 Mogadishu) on somalialaissyntyinen suomalainen poliitikko ja kansalaisaktivisti, joka toimi vasemmistoliiton kansanedustajana syyskuusta 2021 lähtien eduskuntavaaleihin 2023. Hän on myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 2017 lähtien. Heinäkuussa 2022 Said Ahmed nimitettiin ulkoministeri Pekka Haaviston rauhanvälityksen erityisedustajaksi Afrikan sarven alueelle.
Elämä.
Somaliassa syntynyt Said Ahmed muutti Suomeen vuonna 2008 perheenyhdistämisen kautta. Hän asui aluksi Pohjois-Karjalassa Kontiolahdella, kunnes muutti Helsinkiin vuonna 2011. Said Ahmed on työskennellyt Helsingin Diakonissalaitoksen yhteisötyöntekijänä. Hän on aikaisemmin työskennellyt muun muassa vartijana. Koulutukseltaan Said Ahmed on turvallisuusvalvoja. Sosiaalisessa mediassa hän on esiintynyt myös nimellä Musta Leijona.
Said Ahmed pyrki Helsingin kaupunginvaltuustoon ensimmäistä kertaa sitoutumattomana vasemmistoliiton ehdokkaana vuonna 2012, jolloin hän sai 91 ääntä. Vuonna 2016 Said Ahmed valittiin vasemmistoliiton puoluevaltuuston ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Hänestä tuli ensimmäinen pakolaistaustainen henkilö, joka on Suomessa valittu puoluejohtoon. Said Ahmed valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kunnallisvaaleissa, jolloin hän sai yli 1 000 ääntä ja oli vasemmistoliiton viidenneksi suosituin ehdokas Helsingissä. Said Ahmed oli vasemmistoliiton ehdokkaana myös vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, mutta jäi varasijalle. Said Ahmed valittiin uudelleen Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 2021 kunnallisvaaleissa 1 634 äänellä. Syyskuussa 2021 hän nousi eduskuntaan toiselta varasijalta, kun Paavo Arhinmäki siirtyi Helsingin apulaispormestariksi ja ensimmäisellä varasijalla ollut Silvia Modig päätti jatkaa europarlamentissa.
Said Ahmed kertoi marraskuussa 2021 julkaisemassaan tiedotteessa saaneensa eduskuntaan postilähetyksenä tuntemattomalta henkilöltä hirttosilmukaksi sidotun köyden ja rasistisen viestin sisältäneen kirjeen. Vasemmistoliiton mukaan asiasta tehtiin ilmoitus poliisille. Said Ahmed itse ei halunnut kommentoida tapausta julkisesti.
Iltalehden selvityksen mukaan Said Ahmed oli syyskuun 2021 ja maaliskuun 2022 välisenä aikana eniten taksia käyttänyt kansanedustaja. Eduskunnan hallintojohtaja Pertti Rauhio kertoi Iltalehdelle, että Said Ahmedia oli ohjeistettu käyttämään taksia julkisten kulkuvälineiden sijasta häneen kohdistuneen turvallisuusuhan vuoksi. Said Ahmed on sanonut Twitterissä korvaavansa eduskunnalle ne taksimatkat, jotka eivät liity kansanedustajan tehtävien hoitamiseen.
Näkemyksiä.
Said Ahmed kannattaa perustuloa. Hän sanoi vuonna 2018, että vasemmistoliiton kaltainen työväenpuolue ei voi puolustaa työväenluokan etuja ilman sosialismia. Vuonna 2021 Said Ahmed tarkensi olevansa yritysmyönteinen vasemmistolainen.
Said Ahmedin mielestä suomalaisen yhteiskunnan suurin uhka on nuorten syrjäytyminen. Tähän hän puuttuisi esimerkiksi terapiaan pääsyä helpottamalla. Said Ahmed on muslimi ja suhtautuu vapaamielisesti seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin.
Perhe.
Suldaan Said Ahmedin veljiä ovat jalkapalloilijat Ahmed Said Ahmed ja Abdulkadir Said Ahmed.
Intian itsenäisyyspäivä

Intiassa vietetään maan itsenäisyyspäivää vuosittain 15. elokuuta. Elokuussa vuonna 1947 Brittiläinen Intia itsenäistyi Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja suoritettiin Intian jako, jolloin maa jakaantui Intiaan ja Pakistaniin. Tammikuussa 1950 Intiasta tuli uuden perustuslain julkistamisen myötä kansainyhteisön kuuluva tasavalta. Toinen merkittävä päivä Intiassa on tammikuun 26 päivä vietettävä tasavallan päivä.
Itsenäisyyspäivä on Intiassa yleinen vapaapäivä. Kolut ja useimmat laitokset pysyvät suljettuina. Tavallisesti itsenäisyyspäivänä maan presidentti pitää puheen Delhin Punaisella linnakkeella, mitä seuraa maan lipun nostaminen salkoon ja pääministerin puhe. Tapa on saanut alkunsa maan ensimmäisen pääministerin Jawaharlal Nehrun nostettua lippu salkoon Punaisella linnakkeella. Itsenäisyyspäivän kunniaksi myös koulut ja laitokset liputtavat. Itsenäisyyspäivän tapoihin kuuluu myös leijojen lennätys, mitkä edustavat maan vapaata henkeä.
Mombaldone

Mombaldone on runsaan 200 asukkaan kunta Italian luoteisosan Astin maakunnassa Piemonten hallintoalueella. 
Kylä kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön "I Borghi più belli d’Italia". Mombaldone on Langa Astigianan alueen ainoa kylä, jonka vanha ympärysmuuri on säilynyt. Kylän korkeimmalla kohdalla sijaitseva linna sen sijaan on raunioina. Paljolti keskiajan asussa säilynyt kylä on rakentunut yhden mukulakivetyn tien varrelle. Kylän keskus on Piazza Umberto I -aukio, jonka laidalla sijaitsevat Fabian- ja Sebastian-pyhimyksille omistettu rukoushuone vuodelta 1764 sekä kahdeksankulmainen San Nicola -kirkko vuodelta 1790. Kirkon sisällä on 1700-luvun öljymaalauksia muun muassa Giovanni Monevilta sekä jättimäiset urut, jotka ovat rakentaneet torinolaiset Collinon veljekset vuonna 1885.
Neive

Neive on 3 000 asukkaan kunta Italian luoteisosan Cuneon maakunnassa Piemonten hallintoalueella. Se sijaitsee 308 metriä merenpinnan yläpuolella noin 50 kilometriä Torinosta kaakkoon. 
Neiven 300 asukkaan keskustaajama kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön "I Borghi più belli d’Italia". Se sijaitsee kukkulalla, josta on hyvät näkymät ympäristön viiniviljelmille. Kylä muodostuu vieri viereen rakennetuista punatiilikattoisista taloista, joista monet ovat viinitilojen päärakennuksia. Niistä vanhin on 1200-luvulta periytyvä Casa Cotto, jonka omistaa vauras pankkiiriperhe. Muiden rakennusten yläpuolelle nousee kaksi tornia, Torre dell’Orologio (1224) ja 900-luvulta peräisin oleva torni, joka on ainoa entisestä Santa Maria del Piano -benediktiiniluostarista säilynyt osa.
Renault–Nissan CMF -pohjalevy

Renault–Nissan CMF -pohjalevy ("Common Module Family") on Renault’n ja Nissanin yhteistyössä kehittämä modulaarinen pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Pohjalevyn etuja aiempiin ratkaisuihin verrattuna ovat alhaisemmat kustannukset ja monikäyttöisyys, sillä CMF-perustalle voidaan rakentaa eri kokoisia ja -mallisia autoja. CMF-pohjalevy korvaa aiemmat B-, C- ja D-pohjalevyt.
CMF-A.
CMF-A-arkkitehtuuri on suunniteltu kaikkein pienimpiä ja edullisimpia automalleja varten, joita myydään kehittyvillä markkina-alueilla, kuten Intiassa.
CMF-A+.
CMF-A+ on hieman suurempia malleja varten kehitetty versio CMF-A-pohjalevystä.
CMF-B.
CMF-B-pohjalevyä käytetään pienissä automalleissa. Siitä on kaksi versiota: HS ("high specification") kalliimpia malleja ja LS ("low specification") edullisemman pään malleja varten. LS-versio korvasi edeltäneet Dacian B0- ja M0-pohjalevyt.
CMF-C/D.
CMF-C/D on pohjalevyn ensimmäisenä esitelty versio, jota käytetään keskikokoluokan automalleissa.
CMF-EV.
CMF-EV on pohjalevystä sähköautomalleja varten kehitetty versio.
Iemand als jij

Iemand als jij on Barbara Dexin esittämä kappale, joka edusti Belgiaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa viimeiseksi 3 pisteellä. 
Lähteet.
Shiru

Shiru () on Lahakat Shirun esittämä kappale, joka edusti Israelia vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 24. 4 pisteellä.
Tih deževen dan

Tih deževen dan on 1X Bandin esittämä kappale, joka edusti Sloveniaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 22. 9 pisteellä.
Under stjernerne på himlen

Under stjernerne på himlen on Tommy Seebach Bandin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 22. 9 pisteellä.
Renault Wind

Renault Wind on Renault’n vuosina 2010–2013 valmistama pieni coupé-cabriolet-korinen automalli, joka perustuu Renault Twingoon. Se esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2010.
Moottoreina olivat Twingosta peräisin olevat 1,2- (100 hv) ja 1,6-litraiset (133 hv) bensiinimoottorit. Keväällä 2011 Geneven autonäyttelyssä Renault esitteli Gordini-erikoismallin, joka oli väriltään sininen valkoisin raidoin. Katto oli musta ja sisustus sinimustaa nahkaa.
Esmer Yarim

Esmer Yarim on Burak Aydosin esittämä kappale, joka edusti Turkkia vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä. Kappale sai 10 pistettä ja sijoittui sijoittui 25 maan joukosta sijalle 21.
Donne-moi une chance

Donne-moi une chance on Modern Timesin esittämä kappale, joka edusti Luxemburgia vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 20. 11 pisteellä.
Ranskan ympäriajo 2018

Ranskan ympäriajo 2018 oli järjestyksessään 105. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Noin 3 300 kilometrin pituinen kilpailu alkoi Noirmoutier-en-l’Îlestä Vendéen departementissa 7. heinäkuuta ja päättyi Avenue des Champs-Élysées'lle Pariisiin 29. heinäkuuta. Ympäriajoon osallistui 176 ajajaa 22 joukkueesta. Vuorietappeja poljettiin Alpeilla, Ranskan keskiylängöllä ja Pyreneillä.
Geraint Thomas voitti kilpailun minuutin ja 51 sekunnin erolla Tom Dumouliniin, Chris Froome sijoittui kolmanneksi. Peter Sagan voitti pistekilpailun, Julian Alaphilippe mäkikirikilpailun, Pierre Latour nuorten kilpailun ja Movistar Team joukkuekilpailun.
Kokonaiskilpailun tulokset.
Lähde: Pro Cycling stats
Better the Devil You Know (Sonian kappale)

Better the Devil You Know on Sonian esittämä kappale, joka edusti Isoa-Britannia vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 164 pisteellä.
Dar es Salaamin yliopisto

Dar es Salaamin yliopisto (, lyhennys UDSM; swahiliksi "Chuo Kikuu cha Dar es Salaam") on Tansanian suurimmassa kaupungissa Dar es Salaamissa ja sen ympäristössä toimiva julkinen yliopisto. Maansa vanhin yliopisto on perustettu 1. heinäkuuta 1970. 1980-luvulle saakka UDSM oli käytännössä maansa ainoa yliopisto.
Itsenäistä yliopistoa edelsi heinäkuussa 1961 aloittanut, aluksi vain oikeustieteellisen tiedekunnan sisältänyt Lontoon yliopistoon kytkeytynyt korkeakoulu (University College Dar es Salaam). Vuonna 1963 tämä korkeakoulu oli yksi Itä-Afrikan yliopiston muodostaneista oppilaitoksista yhdessä ugandalaisen Makerere University Collegen (vuodesta 1970 Makereren yliopisto) ja kenialaisen Nairobi University Collegen (vuodesta 1970 Nairobin yliopisto) kanssa. 
Vuonna 2013 UDSM:ssa suoritettiin 6 044 alempaa korkeakoulututkintoa (40 % naisopiskelijoilta), 1 065 maisteritutkintoa ja 42 tohtoritutkintoa sekä 167 muuta alemman korkeakoulututkinnon jälkeistä tutkintoa. Yliopistossa työskenteli noin 2 200 ihmistä. Yliopistossa on kaikkiaan vajaa 20 000 opiskelijaa.
Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-yliopistorankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 Afrikan yliopistojen 32. sijalle ja maailmanlistan sijalle 2021.
Charles Hagan

Charles Eero Wilho Hagan (17. toukokuuta 1922 Helsinki – 7. helmikuuta 1998 Nakkila) oli suomalainen arkkitehti.
Charles Haganin vanhemmat olivat kirjailija Elsa Soini ja konsuli Eero Hagan. Hagan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin toisesta suomalaisesta lyseosta 1942 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Tämän jälkeen hän työskenteli arkkitehtina Asuntorakennustuotannon valtuuskunta Aravassa, ja opetti myös vuodesta 1951 lähtien tyylioppia Suomen taideakatemiassa, kunnes perusti oman arkkitehtitoimiston Porin 1954. 
Hän oli suunnittelemassa Riihikedon kaupunginosan arava-aluetta ja vuosina 1968–1985 Hagan toimi Porin apulaisasemakaava-arkkitehtina. Hänen työnsä ovat enimmäkseen Porin seudulle valmistuneita rivi- ja omakotitaloja sekä kesähuviloita. Muista töistä tunnetuimpia ovat yhdessä Olaf Küttnerin kanssa suunniteltu Hotelli Juhana Herttua sekä Keskuskartano, joka valmistuessaan oli Pohjoismaiden suurin vuokratalo. Oman yksityiskotinsa "Villa Präskinrinteen" Hagan suunnitteli ja rakennutti Nakkilaan vuonna 1961. Se toimi myös hänen koetalonaan ja muuttui aina uusien suunnitelmien mukaan.
Mi stamatás

Mi stamatás (, ”Älä pysähdy”) on Kyriákos Zoumpoulákiksen &amp; Dímos Van Béken esittämä kappale, joka edusti Kyprosta vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 19. 17 pisteellä.
Ostana

Ostana on kunta ja kylä Italian luoteisosan Cuneon maakunnassa Piemonten hallintoalueella. Se sijaitsee 1 282 metriä merenpinnan yläpuolella noin 60 kilometriä Torinosta lounaaseen. 
Ostana kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön "I Borghi più belli d’Italia".
Alle sadasta kunnan asukkaasta vain puolet asuu siellä ympärivuotisesti. 1920-luvulla Ostanassa asui yli tuhat ihmistä, mutta se on sen jälkeen kärsinyt väestökadosta. Vuonna 2016 kunnassa syntyi ensimmäinen vauva 28 vuoteen.
Ostanan kunta on vuodesta 2008 jakanut palkintoja vähemmistökielillä kirjoittaville kirjailijoille. Palkinnon on saanut muun muassa saameksi kirjoittava Niillas Holmberg vuonna 2015.
Viel zu weit

Viel zu weit on Münchener Freiheitin esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 18. 18 pisteellä.
Erkki Silvennoinen

Erkki Silvennoinen on suomalainen bassokitaristi, joka soittaa yhtyeissä Omnium Gatherum ja De Lirium’s Order sekä Raskasta joulua -projektissa.
Silvennoinen soitti vuosina 2004–2007 Amoralissa, ja sen jälkeen Idols-voittaja Ari Koivusen yhtyeessä sekä Northern Kingsin levyillä. Raskasta joulua -projektissa hän on ollut mukana vuoden 2006 kiertueesta alkaen. De Lirium’s Orderiin hän liittyi syksyllä 2010 ja Omnium Gatherumiin kaksi vuotta myöhemmin.
Sva bol svijeta

Sva bol svijeta on Fazlan esittämä kappale, joka edusti Bosnia ja Hertsegovinaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 16. 27 pisteellä.
Talacren rautatieasema

Talacren rautatieasema oli rautatieasema Talacren kylässä Flintshiressä, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.
Historia.
North Wales Coast Line Chesteristä Holyheadiin avattiin vuonna 1848. Pohjois-Walesin rannikosta tuli hiljalleen suosittu lomakohde Liverpoolin ja Manchesterin asukkaiden keskuudessa. London &amp; North Western Railway halusi hyödyntää lomalaisten virtaa ja avasi 1. toukokuuta 1903 aseman radan varrelle Talacreen, jossa oli pitkä hiekkaranta.
Talacren aseman kohdalla linja oli neliraiteinen. Keskimmäisillä raiteilla kulkivat pikajunat ja ulommilla paikallisjunat, mutta Talacressa oli laiturit vain uloimmilla raiteilla. Asema sijaitsi ylikulkusillan länsipuolella, ja siellä oli vain yksinkertaiset katokset. Alun perin katokset saattoivat olla puiset, mutta myöhemmin ne korvattiin betonisilla. Talacressa pysähtyivät paikallisjunat sekä kesäisin lomalaisia kuljettavat junat.
Lomaliikenne alkoi 1960-luvulle tultaessa taantua. Talacren aseman liikennemäärät jäivät vähäisiksi, ja sitä ehdotettiinkin vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa suljettavaksi. Tavaraliikenne asemalla loppui 4. toukokuuta 1964 ja henkilöliikenne 14. helmikuuta 1966. Aseman yhteydessä ollut yksityinen sivuraide jäi vielä tämän jälkeen käyttöön, mutta sekin suljettiin myöhemmin.
Nykytila.
Aseman laiturit sekä portaat länteen menevien junien laiturille ovat yhä paikoillaan. Aseman rakennukset on purettu, mutta laitureissa olevista levennyksistä näkee, missä rakennukset ovat olleet.
Don’t Ever Cry

Don't Ever Cry on Putin esittämä kappale, joka edusti Kroatiaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 15. 31 pisteellä.
Candelo

Candelo on 8 000 asukkaan kunta Italian luoteisosan Biellan maakunnassa Piemonten hallintoalueella. Se sijaitsee noin sata kilometriä Milanosta länteen ja 80 kilometriä Torinosta koilliseen.
Candelon 1200- ja 1300-luvulta peräisin oleva linnoitus Ricetto di Candelo kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön "I Borghi più belli d’Italia". Ricetto on Piemonten alueen parhaiten säilynyt linnoitus. Muurien ympäröimä, pääasiassa maataloustuotteiden turvavarastointiin käytetty alue on pinta-alaltaan noin 110 × 120 metriä eli noin 13 000 neliömetriä. Siellä on parisataa kivistä varastorakennusta vieri vieressä.
Maria Magdalena (kappale)

Maria Magdalena on Tony Wegasin esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 14. 32 pisteellä.
Joonas Koto

Joonas ”Jope” Koto on suomalainen kitaristi, joka soittaa yhtyeessä Malpractice. Hän on soittanut myös yhtyeissä To/Die/For, Omnium Gatherum ja HateFrame.
Kodon yhtyeistä pitkäaikaisin on vuonna 1994 perustettu progressiivista metallia esittävä Malpractice, jonka perustaja ja pääasiallinen laulunkirjoittaja hän on. Vuosina 1999–2003 ja 2006–2009 Koto kuului To/Die/Foriin, jonka kanssa hän teki neljä studioalbumia. Laulaja Jarno Perätalo ja rumpali Tommi Lillman olivat hänen lapsuudenystäviään. Hän soitti yhtyeen livekokoonpanossa koskettimia sen ollessa vielä nimeltään Mary-Ann ja siirtyi kitaraan aiemman kitaristin erottua ennen "All Eternity" -albumin (1999) äänityksiä.
Kesällä 2011 Koto liittyi Omnium Gatherumiin soitettuaan sitä ennen yhtyeessä vuoden ajan sessiomuusikkona. Yhtyeen johtaja on Malpracticessakin soittanut Markus Vanhala. Hän jätti yhtyeen vuonna 2020.
Koto on nimennyt Stonen lempiyhtyeekseen ja sen kitaristin Roope Latvalan suurimmaksi musiikilliseksi vaikuttajakseen.
Mostynin rautatieasema

Mostynin rautatieasema oli rautatieasema lähellä Mostynin kylää Flintshiressä, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.
Historia.
Mostynin asema avautui osana Chesteristä Holyheadiin kulkevaa North Wales Coast Linea 1. toukokuuta 1848. Raiteita asemalla oli alun perin kaksi, ja kummallekin raiteelle oli oma laiturinsa. Länteen kulkevien junien laiturilla oli suuri tiilinen asemarakennus. 1900-luvun lopulle tultaessa linjasta oli tullut niin vilkas, että raiteita rakennettiin kaksi lisää. Mostynissä itään kulkevien junien laiturista tehtiin laiturisaareke, jota käyttivät keskimmäisillä raiteilla kulkeneet pikajunat, ja uloimmalle raiteelle rakennettiin uusi laituri.
Aseman luoteispäässä oli jalankulkusilta, jota pitkin matkustajat pääsivät laiturilta toiselle. Mostynissä oli lukuisia sivuraiteita, jotka menivät läheiseen satamaan, ja lisäksi tavaraliikennettä palveli länteen kulkevien junien laiturin päähän rakennettu tiilinen makasiini. Aseman kaakkoispäässä oli opastinrakennus. Mostynissä pysähtyivät niin paikallis- kuin pikajunat, ja 1900-luvulle tultaessa se oli myös lomalaisten suosiossa erityisesti kesäisin.
Liikenne linjalla alkoi 1960-luvulle tultaessa vähetä, ja Mostynin asemaa ehdotettiin vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa suljettavaksi. Tavaraliikenne asemalla loppui 4. toukokuuta 1964 ja henkilöliikenne 14. helmikuuta 1966.
Nykytila.
Länteen menevien junien laituri ja sillä oleva asemarakennus ovat yhä paikoillaan, mutta muut laiturit on purettu. Myös sataman sivuraiteet sekä tavaramakasiini ovat edelleen olemassa. Asemarakennus on käytössä yksityisasuntona.
DAF 66

DAF 66 on DAF:n vuosina 1972–1975 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi DAF 55:n. Volvon ostettua DAF:n henkilöauto-osaston 1970-luvun puolivälissä se jatkokehitti mallia, ja näin syntyi Volvo 66. DAF 66:ta valmistettiin yli 140 000 kappaletta.
Korimalleina olivat kaksioviset sedan ja coupé sekä kolmiovinen farmari. 1,1- (53 hv) ja 1,3-litraiset (57 hv) nelisylinteriset moottorit olivat peräisin Renault’lta. Voimansiirtona oli aina portaaton CVT-automaattivaihteisto nimeltään "Variomatic".
Tribhuvanin yliopisto

Tribhuvanin yliopisto (; , lyhennys TU) on Nepalin pääkaupunki Kathmandun lähistön Kirtipurista käsin johdettu, opiskelijamäärältään erittäin suuri julkinen yliopisto. Se on maansa vanhin yliopisto ja on perustettu vuonna 1959.
Yliopiston seremoniallisena kanslerina toimii Nepalin pääministeri ja myös maan opetusministerillä on seremoniallinen asema yliopiston johdossa. Varsinaisesti yliopistoa johtaa varakanslerin asemassa toimiva professori.
Tribhuvanin yliopistossa oli vuonna 2014 yhteensä 405 341 opiskelijaa. Yliopistolla työskenteli yhteensä 15 196 ihmistä, joista 7 966 oli opetushenkilökuntaa. Kaikkiaan noin 30 miljoonaisen asukkaan Nepalin yliopisto-opiskelijoista 78 prosenttia opiskeli vuonna 2016 Tribhuvanin yliopistossa. Yliopiston suhteellinen osuus nepalilaisista opiskelijoista on pienentynyt 2000-luvulla, sillä vielä 2006 jopa 90 prosenttia yliopisto-opiskelijoista oli TU:n opiskelijoita. Maan seuraavaksi suurimmat yliopistot ovat Pokharan yliopisto (osuus 7,2 % vuonna 2016) ja Kathmandun yliopisto (4,6 %).
Espanjalaisessa, korkeakoulujen verkkonäkyvyyttä korostavassa Webometrics-yliopistorankingissa Tribhuvanin yliopisto arvioitiin vuonna 2018 Kathmandun yliopiston jälkeen maansa toiseksi parhaaksi yliopistoksi ja ylsi maailmanlistan sijalle 3816.
Chauvet’n luola

Chauvet’n luola on kalliomaalauksistaan tunnettu kalliomuodostelma Ardèchen departementissa eteläisessä Ranskassa.
Luolan pinta-ala on noin 8500 m2 ja siellä on yli tuhat maalausta. Useimmat kuvat esittävät eläimiä.
Luolan maalaukset kuuluvat maailman vanhimpiin ja parhaiten säilyneisiin. Ne ovat peräisin Aurignacin kulttuurin ajoilta noin 30 000 vuotta sitten. Kivivyöry tukki luolan noin 20 000 vuotta sitten, ja se avattiin uudelleen vasta vuonna 1994. Luola on Unescon maailmanperintökohde.
Volpedo

Volpedo on kunta Italian luoteisosan Alessandrian maakunnassa Piemonten hallintoalueella. Se sijaitsee rannikkokaupunki Genovasta noin 80 kilometriä pohjoiseen. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 170 asukasta.
Volpedo tunnetaan taidemaalari Giuseppe Pellizza da Volpedon (1868–1907) synnyin- ja asuinpaikkana, ja taiteilijan kotimuseo on yksi kunnan merkittävimmistä nähtävyyksistä. 
Volpedo kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön "I Borghi più belli d’Italia".
Tämä taivas, tämä maa (albumi)

Tämä taivas, tämä maa on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1992 julkaistu 13. studioalbumi. Jukka Kuoppamäen kirjoittama nimikappale, yhdessä Aikamiesten kanssa levytetty ”Tämä taivas, tämä maa”, nosti hiljaisemman 1980-luvun jälkeen Dannyn jälleen suuren yleisön tietoisuuteen. Albumista myönnettiin kultalevy vuonna 2000. Albumia on myyty yhteensä 25 000 kappaletta.
Albumi oli Dannyn studiolevyistä ensimmäinen, joka julkaistiin myös CD:nä.
Usseaux

Usseaux [yso] on 182 asukkaan kunta Italian luoteisosan Torinon metropolikaupungin alueella Piemonten hallintoalueella. Se sijaitsee lähellä Ranskan rajaa noin 90 maantiekilometriä Torinosta länteen.
Usseaux jakaantuu viiteen pikkukylään Chisone-joen varrella: hallintokylä Usseaux, maatalouskylä Balboutet, alkuperäisenä säilynyt alppikylä Laux, Pourrières vanhoine kirkkoineen ja metsien ympäröimä Fraisse. Usseaux kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön "I Borghi più belli d’Italia".
Safranbolu

Safranbolu on kaupunki Turkissa. Se on samannimisen piirikunnan keskus. Vuoden 2017 lopussa kaupungin väkiluvuksi arvioitiin noin 48 000 ja piirikunnan väkiluvuksi 65 000.
Safranbolu on saanut nimensä sahramista, jota kasvatettiin ja myytiin siellä.
Safranbolu oli 1200-luvulta alkaen tärkeä karavaanien pysähdyspaikka itä-länsisuuntaisen kauppareitin varrella. Sen merkitys hiipui vasta rautateiden tulon myötä. 
Safranbolu on tyypillinen vanha osmanikaupunki. Çukurin kaupunginosa kaupunkia halkovien jokien välissä on ollut muslimien asuttamaa aluetta, ja sen keskellä on kauppatori jota ympäröivät puiset asuintalot. Kıranköy on ollut ei-muslimien aluetta ja sen rakenne muistuttaa eurooppalaisia kaupunkeja. Siellä on kivitaloja, joissa kauppiaat ja ammattilaiset asuivat puotiensa yläkerrassa. Kolmas perinteinen kaupunginosa, Bağlar, koostuu viinitarhojen ympäröimistä huviloista, ja se on ollut paremman väen kesänviettopaikka. Safranbolussa on säilynyt alkuperäinen kaupunkirakenne mutkittelevine kujineen, ja niiden varsilla monia taloja alkuperäisessä asussaan. Kaupunki on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1994. Siellä on yli tuhat rekisteröityä historiallista kohdetta: asuintaloja, moskeijoita, kylpylöitä, suihkulähteitä, hautakammioita, kellotorni ja aurinkokello.
Wimbledonin tennisturnaus 2018 – miesten nelinpeli

Łukasz Kubot ja Marcelo Melo olivat puolustava mestaripari, mutta he hävisivät toisella kierroksella parille Jonathan Erlich ja Marcin Matkowski.
Mike Bryan ja Jack Sock voittivat mestaruuden.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Intian teknilliset korkeakoulut

Intian teknilliset korkeakoulut (, , IITs) ovat Intiassa toimivia teknillisiä korkeakouluja. Niiden ohella monet intialaiset yliopistot antavat ylempää insinööritieteiden korkeakouluopetusta.
Intian teknillisten korkeakoulujen verkosto sai alkunsa 1950-luvulla. Toukokuussa 1950 Kharagpuriin perustettiin instituutti, joka sai nimekseen "Indian Institute of Technology" (IIT) ennen kuin se nimettiin virallisesti vihkiäisten yhteydessä 18. elokuuta 1951. IIT Kharagpurin jälkeen seuraavina käynnistyivät IIT Bombay (1958), IIT Madras (1959), IIT Kanpur (1959), ja IIT Delhi (1961). Sittemmin määrä on lisääntynyt, ja lukuvuonna 2017-2018 toiminnassa oli yhteensä 23 IIT-järjestelmän korkeakoulua. Näiden sijainti on esitetty oheisella kartalla.
Näiden korkeakoulujen pääsykokeita luonnehditaan hyvin haastaviksi. Vuonna 2012 IIT-korkeakoulujen 500 000:sta hakijasta vain kaksi prosenttia eli noin 10 000 opiskelijaa hyväksyttiin. Kukin yksittäinen IIT tarjoaa sisäänpääsyn vain 100–1400 korkeakouluopiskelijalle vuodessa (2016). Suurimmassa IIT:ssä (IIT Kharagpur) opiskeli lukuvuonna 2017-2018 noin 12 000 opiskelijaa, mutta nuorempien, toimintaansa vasta kasvattavien korkeakoulujen joukossa oli myös alle 300 opiskelijan instituutteja (esim. IIT Jodhpur).
Arvostetuimmat IIT:t yliopistorankingeissa.
Vuonna 2017 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking sisällytti kolme Intian teknologiainstituuttia (IIT) maan korkeakoulujen parhaimmistoon: IIT Delhi, IIT Kharagpur ja IIT Madras. Ne kaikki sijoittuivat vertailussa maailmanlistan ehdokaslistalle sijaluokkaan 701-800, johon Intiasta luokiteltiin myös Delhin yliopisto. Näitä korkeatasoisemmiksi ARWU arvioi vain kolme muuta intialaista korkeakoulua tai yliopistoa (Intian tiedeinstituutti, Jawaharlal Nehrun yliopisto ja Kalkutan yliopisto). Vuoden 2020 ARWU-listalla oli jo viisi Intian teknillistä korkeakoulua: IIT Madras (noussut sijaluokkaan 601-700), IIT Delhi, IIT Kharagpur (701-800), IIT Kanpur ja IIT Roorkee (901-1000).
Intian kansallisessa korkeakoulujen paremmuusluokittelussa (NIRF) Intian arvostetuimpien korkeakoulujen joukkoon sijoittuivat seuraavat teknilliset korkeakoulut (IIT): 
Myös Times Higher Education ja espanjalainen, korkeakoulujen verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics-yliopistorankingissa sijoittivat paljolti samat IIT:t arvoistetuimpien intialaisten korkeakoulujen joukkoon.
Intian teknillisten korkeakoulujen (IIT) luettelo.
Oheisessa luettelossa on esitetty IIT-järjestelmään kuuluvat Intian teknilliset korkeakoulut perustamisvuotensa (IIT:n asema) mukaisessa järjestyksessä. Vuonna 2016 neljä uutta korkeakoulua (ITT Goa, ITT Dharwad, ITT Bhilai ja ITT Jammu) liitettiin osaksi IIT-järjestelmää.
Zupaysaurus

Zupaysaurus (nimen merkitys: ”paholaislisko”) on sukupuuttoon kuollut, teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli noin 221–205 miljoonaa vuotta sitten triaskaudella. "Zupaysauruksen" fossiileja on löydetty La Riojan maakunnasta Argentiinasta.
"Zupaysauruksen" pituus oli noin neljä metriä ja kallon pituus 45 senttimetriä. Dinosauruksen nimi ”paholaislisko” tulee ketšuan kielen sanasta "zupay", mikä tarkoittaa paholaista. "Zupaysauruksesta" tehtyihin fossiililöytöihin lukeutuu lähes täydellinen kallo, oikea takajalka ja nilkka, hartiavyön oikeanpuoleinen osa sekä 12 selkänikamaa.
Den of Thieves

Den of Thieves on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Christian Gudegast. Joissain maissa elokuva julkaistiin nimellä Criminal Squad. Sen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. tammikuuta 2018.
Helmikuussa 2018 vahvistettiin tieto tulevasta jatko-osasta.
Juoni.
Los Angelesin seriffin erikoisyksikkö yrittävät pysäyttää menestynyttä ryöstäjäjoukkoa joiden uusin idea on päästä käsiksi mahdottomana ryöstettävänä pidetyn Yhdysvaltain keskuspankin Los Angelesin rahavarastoihin.
Tuotanto.
"Den of Thieves" on ohjaaja Christian Gudegastin esikoisohjaus. Sen kuvaukset tapahtuivat suurimmaksi osaksi Yhdysvalloissa Atlantan kaupungissa.
Vastaanotto.
30 miljoonaa dollaria vaatinut elokuva on menestynyt hyvin keräämällä 80 miljoonaa lipputuloina. Rotten Tomatoes -sivuston arvostelijat antoivat sille arvosanaksi 41%, ja sivuston käyttäjät arvosanan 63%. Metacritic-sivuston 24 kriitikkoa antoi sille 49/100 pistettä ja käyttäjät 6,5/10. CinemaScopen (asteikolla A+ – D-) elokuvan arvosana on B+. Suomalaisen Episodi.fi-sivuston arvostelija Matti Komulainen antoi elokuvalle 3/5 tähteä kehumalla toimintakohtauksia ja aidolta vaikuttavia autostuntteja.
Jatko-osa.
Helmikuussa 2018 vahvistettiin Gudegastin palaavan käsikirjoittajaksi tulevaan jatko-osaan. Samalla vahvistettiin päänäyttelijöiden jatkavan rooleissaain.
Göremen kansallispuisto

Göremen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Nevşehirin maakunnassa Turkin keskiosassa. Yhdessä Kappadokian kallioiden kanssa se muodostaa Unescon maailmanperintökohteen vuodesta 1985.
Kansallispuisto sijaitsee vulkaanisesti aktiivisella alueella Hasan- ja Erciyes-vuorten ympäristössä. Göremen laakso on eroosion muovaama. Puiston halkaisija on noin 40 km. Alueella on monia luolia, joissa on asunut ihmisiä 300-luvulta alkaen.
Bob Love

Robert Earl ”Bob” Love (8. joulukuuta 1942 Bastrop, Louisiana – 18. marraskuuta 2024 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Love edusti urallaan viittä NBA-seuraa, pisimpään Chicago Bullsia, joka on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa.
Elämä ja ura.
Love pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1961–1965 Southern Universityn joukkueessa. Cincinnati Royals varasi hänet NBA:han 33. vuorolla . Hän pelasi kauden 1965–1966 piensarjassa ja seuraavilla kahdella kaudella Royalsissa ja Milwaukee Bucksissa. Vuodet 1968–1976 Love pelasi Chicago Bullsissa, jossa hän nousi joukkueen kaikkien aikojen pelaajien joukkoon: hänet valittiin kolmesti peräkkäin vuosina 1971–1973, vuosina 1971 ja 1972 sekä n kakkosjoukkueeseen kolmesti peräkkäin vuosina 1972–1974. Bullsin jälkeen Love edusti vielä New York Netsiä ja Seattle SuperSonicsia.
Bulls on jäädyttänyt Loven pelinumeron 10. Love kärsi vaikeasta änkytyksestä aina 1990-luvulle saakka. Hän kuoli syöpään 18. marraskuuta 2024.
Sebük Tegin

Sebük Tegin eli Sabuktagin (s. 940-luku – k. 997) oli turkkilaistaustainen alun perin samanidien alaisuudessa palvellut sotilasorja, josta tuli itsenäisen ghaznavidien hallitsijasuvun perustaja.
Elämäkerta.
Sebük Tegin syntyi todennäköisesti 940-luvulla ja hänen elämänsä varhaisista vaiheista tiedetään vain vähän. Sebük Tegin oli turkkilaistaustainen ja kuului mahdollisesti karlukien heimoon. Hänen kotiseutunsa olivat nykyisessä Kirgisiassa sijaitsevan Issyk Kul -järven rannikkoalueet. Myöhemmin hän toimi Alp Tegin -nimisen samanidien alaisuudessa toimineen turkkilaistaustaisen sotilasorjan sotilaspäällikkönä. Alp Tegin oli samanidien kruununperimyyteen liittyneiden kiistojen jälkeen paennut Ghazniin, jossa hän syrjäytti paikallisen hallitsijasuvun. Alp Tegin ja hänen välittömät seuraajansa tunnustivat kuitenkin samanidien yliherruuden. Sebük Tegin nousi hallitsijaksi vuonna 977 ja häntä pidetään ghaznavidien hallitsijasuvun perustajana. Alkuvuosinaan hän oli kuitenkin muodollisesti edelleen samanidien kuvernööri.
Hieman valtaantulonsa jälkeen uutta hallitsijaa uhkasi Džajapala niminen hindušah. Alivoimaisen Sebük Teginin onnistui kuitenkin torjua tämän hyökkäys Ghaznia vastaan, jonka jälkeen hän alkoi vallata alueita hindušaheilta edeten kohti Panžabia. Sebük Teginin kasvattaessa valtakuntaansa samanideille ilmestyi uusi uhka pohjoisesta. Karakhanidit olivat alkaneet levittäytyä Keski-Aasiata Syrdarjan eteläpuolelle. Samanidien armeijaa hallitsivat turkkilaistaustaiset komentajat, jotka olivat keskittyneet kiistelemään keskenään. Heikentyneet samanidiemiirit kutsuivat apuunsa Sebük Tegin, joka päätyi kuitenkin hylkäämään entiset ylempänsä. Karakhanidien hyökätessä vuonna 996 hän vaihtoi puolia ja samanidien entiset alueet jaettiin karakhanidien ja Sebük Teginin kesken. Amudarjasta tuli kahden valtakunnan raja.
Sebük Tegin kuoli vuonna 997. Kuolemaa seurasi lyhyt veljessota hänen poikiensa välillä, jonka voittajaksi osoittautui ghaznavidien sittemmin kuuluisimmaksi hallitsijaksi osoittautunut Mahmud Ghaznilainen, joka levitti edelleen valtakunnan rajoja Iraniin ja Intiaan.
Zuolong

Zuolong (nimen merkitys: ”Zuon lohikäärme”) on sukupuuttoon kuollut, teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli noin 161–155 miljoonaa vuotta sitten myöhäisjurakaudella. "Zuolongin" fossiileja, kallo ja osittainen luuranko, on löydetty Sinkiangista, Kiinasta.
"Zuolong" oli noin kolme metriä pitkä lihansyöjä. Se oli suhteellisen pienikokoinen jurakautinen teropodi. Pienestä koostaan johtuen se saalisti todennäköisesti pieniä selkärankaisia, kuten liskoja, alkeellisia nisäkkäitä ja jopa pienempiä dinosauruksia. "Zuolongia" itseään saalistivat mahdollisesti suuremmat teropodit, kuten "Monolophosaurus" ja "Sinraptor".
"Zuolong" on saanut nimensä kiinalaisen sotapäällikkö Zuo Zongtangin mukaan, joka hankki Sinkiangin alueen Kiinalle 1800-luvulla. Lajinimi "salleei" on annettu Hilmar Salleen mukaan, joka testamenttasi omasta tahdostaan rahaa tutkimusretkeen.
Claude Corbeil

Paul Claude Corbeil (s. 17. huhtikuuta 1940 Rimouski) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan lyyrinen basso. Hän opiskeli Québecin musiikkikonservatoriossa Dina Maria Naricin ja Ruzena Herlingerin johdolla vuosina 1955–1958 ja voitti oppilaitoksessa ensipalkinnon vuonna 1958. Hän teki debyyttinsä 18-vuotiaana Schaunardin roolissa Giacomo Puccinin "La bohèmessa" Wilfrid Pelletierin johtaman Québecin sinfoniaorkesterin kanssa. Covent Garden -debyyttinsä hän teki Silviona "Pajatsossa" vuonna 1965. Kotimaassaan hän esiintyi muiden muassa Montrealin oopperassa, Québecin oopperassa, Manitoban oopperassa ja Vancouverin oopperassa.
Vuonna 1982 Corbeil teki kaksiviikkoisen Kiinan-kiertueen, josta myös tehtiin dokumentti "Singing: A Joy in Any Language" (1983). Hänen isänsä oli Paul-Émile Corbeil.
Paul-Émile Corbeil

Paul-Émile Corbeil (5. lokakuuta 1908 Montreal – 10. tammikuuta 1965 Montreal) oli kanadalainen oopperalaulaja (basso), radiotuottaja ja näyttelijä. Hän opiskeli Salvator Issaurelin johdolla ja teki oopperadebyyttinsä vuonna 1929 Jules Massenet'n "Hérodiaden" esityksessä. Vuosina 1932–1934 hän esiintyi Kanadassa ja Yhdysvalloissa laulukvartetti Imperial Grenadiersin kanssa, jonka hän perusti tenorien François Brunetin ja Gaston Nolinin sekä baritoni Albert Viaun kanssa.
Corbeil teki yhteistyötä runoilija Jean Narrachen kanssa ja muun muassa äänitti tämän runoutta vuonna 1962 kolmella LP:llä. Corbeilin johdolla opiskelivat hänen poikansa Claude Corbeilin ohella muiden muassa Jean-Pierre Comeau, Dolorès Drolet, Guylaine Guy ja Lise Roy.
Henri Miro

Henri (s. "Enrique") Miro (13. marraskuuta 1879 Tarrega, Espanja – 19. heinäkuuta 1950 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä, kapellimestari, sovittaja, pianisti ja kriitikko. Hän opiskeli musiikkia katalonialaisessa luostarissa ja Bienvenido Sociasin johdolla Barcelonan konservatoriossa. Hän lähti synnyinmaastaan Ranskaan vuonna 1898 ja asettui Kanadan Montrealiin vuonna 1902. Hänen omien oppilaidensa joukossa olivat Lucio Agostini, Fleurette Beauchamp ja Rafael Masella.
Miron sävellysten joukossa ovat "Messe solennelle" (kantaesitetty 1904), kantaatti "Vox populi" (kantaesitetty 1928) ja "Symphonie canadienne" (kantaesitetty 1931). Hän oli operetti- ja konserttikapellimestari, mutta myös edelläkävijä radiokapellimestarina.
BMW X2

BMW X2 (F39) on BMW:n vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka sijoittuu mallistossa suuremman X1:n alapuolelle.
X2 esiteltiin konseptina Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2016. Tuotantomallin ensiesittely oli Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2018. X2 perustuu samalle UKL-pohjalevylle kuin esimerkiksi BMW X1 ja Mini Countryman.
Sylvia Saurette

Sylvia Saurette (avioliiton jälkeen "Hubert"; 27. syyskuuta 1935 Letellier – 14. heinäkuuta 2005 Laval) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Winnipegissä Cora Doig James ja Doris Mills Lewisin johdolla, sitten Montrealissa Pierrette Alarien, Louise Andrén, Bernard Diamantin ja Roy Royalin johdolla. Hän voitti useita palkintoja, joihin kuului Prix Archaumbault (1960). Hän kantaesitti vuonna 1962 Montrealin vaskikvintetin kanssa Alexander Brottin teoksen "World Sophisticate".
Sauretten rooleihin lukeutui Donna Anna, minkä lisäksi hän esiintyi muun muassa "Triptyykin", "Parsifalin" ja "Taikahuilun" tulkinnoissa. Vuodesta 1983 hän opetti Lavalin yliopistossa.
Alp Tegin

Alp Tegin eli Alp Tekin oli samanidien alaisuudessa toiminut turkkilaistaustainen sotilasorja. Vallanperimyskiistan jälkeen hän joutui pakenemaan kohti Kabulin laaksoa ja lopulta hän valtasi itselleen valtakunnan Ghaznista paikallisilta hallitsijasuvuilta. Myöhemmin hänestä tuli jälleen samanidien alainen Ghaznin kuvernööri. Alp Tegin oli Itä-Afganistanin ensimmäinen turkkilainen hallitsija, ja jonkin aikaa hänen jälkeensä alueella nousivat valtaan Alp Teginin sotilaspäällikkö Sebük Teginin ghaznavidit.
Elämäkerta.
Alp Tegin oli ilmeisesti Keski-Aasiasta peräisin ollut orja. Taustaltaan hän oli turkkilainen. Sotilasorjien käyttö oli yleistynyt islamilaisten hallitsijoiden parissa 800-luvulta lähtien ja Transoksaniaa hallinneiden samanidien sotilasluokka turkkilaistui nopeasti, kun sotilasorjia otettiin sotaisina pidettyjen pakanataustaisten turkkilaisten kansojen parista. Alp Tegin nousi samanidien armeijan arvoasteikossa, kunnes hänestä oli lopulta tullut samanidiemiiri Nuh ibn Nasrin kaudella henkivartiokaartin päällikkö.
Nuh ibn Nasrin seuraajan 'Abd al-Malikin kaudella (954–961) todellista valtaa heikon emiirin sijasta käytti Alp Tegin. Hänestä oli tullut Balkhin kuvernööri ja Khorasanin sotilaskomentaja. Emiirin kuoltua samanidien eri turkkilaisryhmittymät yrittivät nostaa valtaistuimelle omia suosikkejaan. Alp Teginin ehdokas valtaistuimelle oli edellisen emiirin poika Nasr, mutta muiden armeijan vaikuttajien onnistui nostaa valtaistuimelle heidän suosikkinsa ja entisen emiirin veljen Masur ibn Nuhin. Valtataistelussa tappiolle jäänyt Alp Teginiä uhkasi nyt kuolema kilpailijoidensa käsissä. Vuonna 962 hän johtikin itselleen uskolliset joukot kohti samanidien valtakunnan syrjäseutuihin kuulunutta Kabulin laaksoa. Alueella vaikuttivat edelleen pakanalliset niin sanotut hindušahit eli hindukuninkaat. Alp Tegin kukisti Babejanin ja Kabulin hallitsijat sekä lopulta Ghaznissa Abu ʿAli-, Abu Bakr Lavik- tai Anuk-nimisen hallitsijan. Hieman myöhemmin hän sai tunnustuksen valloituksilleen myös samanideilta, jolloin hänestä tuli samanidien alainen Ghaznin kuvernööri.
Alp Tegin kuoli vain hieman valloitustensa jälkeen syyskuussa 963. Hänen seuraajakseen tuli hänen poikansa Abu Ešaq Ebrahim. Alp Teginin seuraajat jatkoivat Ghaznin valtiaina samanidien alaisuudessa aina vuoteen 977 saakka, jolloin valtaan nousi sittemmin ghaznavidien perustajana pidetty Sebük Tegin, joka oli aikanaan toiminut Alp Teginin sotilaspäällikkönä.
Jean Bonhomme

Jean Robert Gérard Joseph Bonhomme (14. helmikuuta 1937 Ottawa – 19. kesäkuuta 1986 Ottawa) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän opiskeli vuosina 1961–1964 yksityisesti Raoul Jobinin johdolla ja vuosina 1962–1964 The Royal Conservatory of Musicissa (Toronto) George Lambertin johdolla. Hän debytoi Stratfordin festivaalilla vuonna 1964 ja teki Canadian Opera Company -debyyttinsä vuonna 1965. Hän oli tenorina Covent Gardenissa, kunnes palasi Kanadaan vuonna 1969.
Oopperauransa ohella Bonhomme esiintyi resitalistina ja sellaisten teosten kuin "Johannes-passion" ja Ludwig van Beethovenin 9. sinfonian tulkinnoissa. Hän vetäytyi laulu-uraltaan vuonna 1976.
Colette Boky

Colette Marie-Rose Élisabeth Boky (o.s. "Giroux"; s. 4. kesäkuuta 1935 Montreal) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Vuonna 1953 Jean Deslauriers kuuli hänen esiintymisensä amatöörikilpailussa ja neuvoi häntä opiskelemaan laulua, kuten hän sitten tekikin École Vincent-d'Indyssä vuosina 1953–1955. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan yksityisesti Laurette Baillyn johdolla. Vuosina 1959–1962 häntä opettivat Raoul Jobin, Roy Royal, Otto-Werner Mueller, Dick Marzollo ja Rémus Tzincoca. 
Lavadebyyttinsä Boky teki Chicoutimissa toukokuussa 1961. Vuonna 1962 hän voitti Prix d'Europen ja pääsi opiskelemaan Pariisiin. Euroopan-debyyttinsä hän teki vuonna 1964. Vuoden 1967 Metropolitan-debyytti teki hänestä kansainvälisen tähden. Hänen suosikkiroolinsa oli nimirooli Jules Massenet'n oopperassa "Manon". Laulu-uransa jälkeen hän on toiminut opetustehtävissä.
Renée Maheux

Renée Maheu(x) (o.s. "Anctil"; 14. helmikuuta 1929 Québec City – 19. maaliskuuta 2007 Cowansville, Québec City) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän toimi myös toimittajana ja elämäkertakirjailijana. Hän opiskeli pianonsoittoa ja laulamista Montrealissa Raoul Jobinin ja Louise Andrén johdolla (1957–1960), sitten Bernard Diamantin johdolla (1960–1965). Roomassa häntä opettivat Maestra Fambri ja Giorgio Favaretto (1968–1970) sekä Pariisissa Pierre Bernac (1967–1968) ja Ré Koster (1971–1974). Musiikkitieteen kursseja hän sai Norbert Dufourcqilta Pariisissa. 
Debyyttinsä solistina Maheux teki vuonna 1959 Joseph Haydnin "Luominen"-oratorion esityksessä, jonka piti Françoys Bernierin johtama Québecin sinfoniaorkesteri. 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa hän esiintyi Kanadassa, Pariisissa, Lontoossa ja Roomassa. Hän oli ensimmäisiä Kanadassa ranskalaisia 1700-luvun kantaatteja esiin tuoneita taiteilijoita. Loukkaannuttuaan onnettomuudessa Jugoslaviassa Maheux keskittyi kirjoittamiseen ja journalismiin. Hän kirjoitti elämäkertateokset Raoul Jobinista sekä Pierrette Alariesta ja Léopold Simoneausta. Hän osallistui myös dokumenttielokuvien tekemiseen. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen vuonna 1990.