tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anyós

Anyós on kylä Andorrassa La Massanan kunnassa. Kylässä oli 933 asukasta vuoden 2018 arvion mukaan. Se sijaitsee 1 729 metrin korkeudella merenpinnasta.
El Tarter

El Tarter on kylä Andorrassa Canillon pitäjässä. Kylässä oli 848 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Se sijaitsee 1 766 metrin korkeudella merenpinnasta.
El Tarterissa sijaitsee Àligan laskettelurinne.
Ilmasto.
El Tarterissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 6 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 160 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 14 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin −1 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 130 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 79 millimetriä.
Erts

Erts on kylä Andorrassa La Massanan pitäjässä. Kylässä oli 521 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Se sijaitsee 1 666 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ilmasto.
Ertsissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 7 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 070 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 16 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 0 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 120 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 69 millimetriä.
La Cortinada

La Cortinada on kylä Andorrassa Ordinon pitäjässä. Kylässä oli 869 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Se sijaitsee 1 346 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ilmasto.
La Cortinadassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 8 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 040 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 16 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 110 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 66 millimetriä.
Sispony

Sispony on kylä Andorrassa La Massanan pitäjässä. Kylässä oli 847 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Se sijaitsee 1 360 metrin korkeudella merenpinnasta.
Soldeu

Soldeu on kylä Andorrassa Canillon pitäjässä. Kylässä oli 663 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Se sijaitsee 1 710 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ilmasto.
Soldeussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 4 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 270 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 12 °C. Viilein kuukausi on helmikuu, jolloin keskilämpötila on noin –3 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 130 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 84 millimetriä.
Urheilu.
Soldeussa järjestettiin alppihiihdon maailmancupin kauden 2018–2019 finaalit.
Mario Vergara

Mario Vergara (16. marraskuuta 1910 Frattamaggiore, Napoli, Italia – 24. toukokuuta 1950 Shadaw, Kayah, Myanmar) oli italialainen pappi, "Pontificium Institutum Missionum Exterarum" -lähetysjärjestön jäsen ja marttyyri. Paavi Franciscus julisti hänet autuaaksi 9. joulukuuta 2013, autuaaksi 24. toukokuuta 2014 ja hänen muistopäiväänsä vietetään myös 24. toukokuuta.
Siviilipalvelus Norjassa

Siviilipalvelus Norjassa ("Siviltjeneste" kirjanorjaksi, "Siviltenesta" uusnorjaksi) oli rauhanomainen asevelvollisuuden muoto Norjassa vuoteen 2012 asti. Vuoteen 1997 asti palvelus kesti 16 kuukautta, jonka jälkeen kestoksi tuli 12 kuukautta eli saman verran kuin Norjan puolustusvoimissa suoritetun asepalveluksen. Palvelua suorittavia miehiä kutsuttiin siviilityöntekijöiksi (norjaksi "sivilarbeidere"). Yleensä siviilityöntekijät työskentelivät sosiaali- ja terveysalan tehtävissä esimerkiksi päiväkodeissa ja sairaaloissa, mutta myös erinäiset yleishyödylliset yhteisöt työllistivät velvollisia. Noin 3008 asevelvollista hakeutui siviilipalvelukseen 1998, tosin myöhempinä vuosina palvelusluokan suuruus on supistunut merkittävästi. Vuonna 2004 palvelukseen hakeutui 487 asevelvollista, vuonna 2007 enää 106.
Palveluksen toimenkuva.
Siviilipalvelusvelvolliset osallistuivat koulutusjaksolle Mossin kunnassa sijaitsevalla Dillingøyan saarella. Siviilipalveluksen voi suorittaa sosiaali- ja terveysalalla, yleishyödyllisissä yhteisöissä. Useimmat palvelusvelvolliset suorittivat palveluksensa organisaatioissa ja kouluissa, joissa hyväksytään siviilipalveluksen suorittaminen. Toisaalta siviilipalvelusvelvolliset osallistuivat erinäisiin yhteistyöprojekteihin kuten peruskoulujen yläasteella toteutteva VOKT-projektiin (, ).
Hallinto.
Norjan oikeusministeriön alainen Siviltjenesten i Norge (aik.Siviltjenesteadministrasjonen) oli vastuussa siviilipalvelusvelvollisista. Hallinnointi keskittyi Dilling 
Siviilipalveluksen lakkauttaminen.
Jens Stoltenbergin toinen hallitus päätti 1.7.2011, että siviilipalveluksesta tulisi vähitellen luopua. Lakiehdotus tuotiin Stortingetin lausuntakierrokseen, jonka takaraja oli 9.11.2011. Samaan aikaan lopetettiin uusien palveluserien vastaanottaminen. Stortinget päätti asiasta istunnolla 7.2.2012 lakkauttamisen puolesta.
Lea Giunchi

Lea Giunchi (4. tammikuuta 1884 Cervia – 3. tammikuuta 1938 Milano) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Giunchi aloitti uransa sirkustaiteilijana. Vuonna 1909 hän siirtyi kumppaninsa Natalino Guillaumen ja tämän veljen Ferdinandin kanssa elokuvayhtiö Cinesille. Giunchi esiintyi komedianäyttelijänä Ferdinand Guillaumen Tontolini, Raymond Fraun Kri Kri ja Giuseppe Gambardellan Checco -hahmojen rinnalla. Vuonna 1910 hän aloitti oman Lea-sarjansa, joka käsittää useita kymmeniä lyhyitä komedioita. Giunchi näytteli myös draamaelokuvissa, joista merkittävimpiä ovat Enrico Guazzonin "Quo vadis?" (1913) ja "Immolazione" (1914). Giunchi siirtyi Caesar Filmille vuonna 1915 ja hänen uransa päättyi vuosikymmenen lopussa.
UTC±0

UTC±0 on aikavyöhyke, joka on koordinoidun yleisajan aikajärjestelmän nollapiste, johon muita aikavyöhykkeitä verrataan. Aikavyöhykkeenä se on käytössä pituuspiirivälillä 30 astetta läntistä pituutta ja 5 astetta itäistä pituutta.
Aikavyöhyke UTC±0 on käytössä muun muassa Islannissa, Britteinsaarilla, Portugalissa ja Afrikan länsiosissa. Afrikassa ja Islannissa aikavyöhykettä käytetään ympäri vuoden, kun taas Britteinsaarilla ja Portugalissa se on käytössä vain normaaliaikana (talviaikana).
UTC+1

UTC+1 on aikavyöhyke, joka on yhden tunnin UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään noin 15 läntistä pituutta ja 25 itäistä pituutta välillä. UTC+1 on käytössä Länsi-Euroopassa normaaliaikana, osassa Länsi-Eurooppaa kesäaikana ja useissa Afrikan valtiossa ainoana aikavyöhykkeenä.
UTC+9

UTC+9 on aikavyöhyke, joka on 9 tuntia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään noin 105–145 astetta itäistä pituutta sisältäen muun muassa osan Keski-Venäjästä, Japanin, Korean ja osa Indonesiasta.
Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet.
Kaikki alueet käyttävät aikavyöhykettä UTC+9 ympäri vuoden eikä sitä käytetä alueilla, joissa on käytössä kesäaika.
Drama Queen Communications

Drama Queen Communications Oy (ent. "SFB Agency", ent. "Mainostoimisto Satumaa Oy") on pohjoismainen markkinointiviestintätoimisto. Vuonna 2018 Drama Queen työllisti 75 markkinointiviestinnän ammattilaista Turussa, Helsingissä ja Tukholmassa. Yrityksen toimitusjohtajana vuodesta 2019 toimii Matias Mero. Drama Queen Communications on voittanut Vuoden Toimisto -kultamitalit vuosina 2023 ja 2024.
Historia.
Fuusioituneen Drama Queenin historia alkoi vuonna 1996, kun Mainostoimisto Satumaa Oy perustettiin Turussa. Omistajina ja perustajina toimivat Minna Koivurinta, Jari Salonen ja Juha Saarinen. Mainostoimisto Satumaan toimitusjohtajana toimi Minna Koivurinta ja myöhemmin Marko Edfelt.
Mainostoimisto Satumaa laajentui 2015, kun yritys osti ruotsalaisen Family Busineksen koko osakekannan ja omistajat Mårten Knutsson sekä John Lagerqvist siirtyivät Satumaa Oy:n osakkaiksi. Vuonna 2002 perustettu Family Business oli ollut vähittäiskauppaan erikoistunut mainostoimisto. 
Yritysten yhdistymisestä syntyi SFB Agency, johon myöhemmin myös liitettiin Ilona Kankaan johtama viestintään ja sosiaaliseen mediaan erikoistunut sisaryritys DQ Communications Oy. SFB Agencyn toimitusjohtajaksi nimitettiin Johan Birath alkuvuodesta 2017.
Laajentuneena markkinointi- ja viestintäpalveluiden yrityksenä SFB Agency vaihtoi nimensä Drama Queeniksi syksyllä 2018, jolloin Ilona Kangas toimi yrityksen toimitusjohtajana.
Asiakkaat.
Yrityksen asiakkaita ovat mm. Absolut Vodka, Airam, Anora, Avainapteekit, Carlsberg Group, Finnkino, Geberit, Gofore, Hesburger, Heering, IDO, Jalostaja, Juustoportti, Keiju, Lantmännen Unibake, Larsen Cognac, L'Oréal Nordic, Lundén Foods Pro, Neste, Neste K, Olvi, Orthex Group, Suoma ry., Swedish Match, Tampere, Turku, Turku Energia, Vaasa, Vaasan ja Valopilkku.
Aiheesta muualla.
Drama Queenin kotisivut
Santa Cruzin piirikunta (Kalifornia)

Santa Cruzin piirikunta () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 275 897 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 1 570 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Santa Cruz on myös sen suurin kaupunki.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 57,6 prosenttia on valkoisia, 33,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 4,86 prosenttia aasialaisia. 32,4 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 89,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,4 vuotta.
Aroostookin piirikunta

Aroostookin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 67 653 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 17 684 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Houlton.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 94,6 prosenttia on valkoisia ja 1,63 prosenttia intiaaneja. 16 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 46,9 vuotta.
Shallow

Shallow on Lady Gagan ja Bradley Cooperin esittämä kappale vuoden 2018 elokuvasta "A Star Is Born". Se julkaistiin elokuvan soundtrackin ensimmäisenä singlenä 27. syyskuuta 2018 Interscope Recordsin kautta. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, Mark Ronson, Anthony Rossomando ja Andrew Wyatt, ja sen tuotti Gaga yhdessä Benjamin Ricen kanssa. Kappale kuullaan elokuvan aikana kolme kertaa, muun muassa kohtauksessa, jossa Cooperin esittämä Jackson Maine kutsuu Gagan esittämän Allyn lavalle esittämään sen hänen kanssaan. Kohtaus kuvattiin liveyleisön edessä Los Angelesin Greek Theaterissa.
”Shallow” sai myönteisiä arvosteluja musiikkikriitikoilta, ja se pärjäsi hyvin myyntilistoilla. Kappale palkittiin parhaan kappaleen Oscarilla, Golden Globella ja Critics’ Choicella. Grammy-gaalassa se sai neljä ehdokkuutta vuoden parhaasta kappaleesta ja äänitteestä, voittaen parhaasta pop duo/ryhmä -esityksestä ja parhaasta visuaaliseen mediaan tehdystä kappaleesta. Se esitettiin livenä Grammy- ja Oscar-gaalassa.
Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Shallow” ylsi sijalle 24.
Tekijät.
Tekijät "A Star Is Bornin" kansilehdestä.
Pentti Kejonen

Pentti Kejonen (s. 1946) on suomalainen elokuvakriitikko ja festivaalijohtaja. Hän oli perustamassa Oulun Elokuvakeskusta 1973 ja Oulun kansainvälinen lasten- ja nuortenelokuvien festivaalia, jota hän johti 1982–2006. Festivaali sai opetusministeriön myöntämän Suomi-palkinnon vuonna 2002.
Kejonen varttui Rovaniemellä ja veti siellä vuosina 1965–1967 Elokuvakerho Cinemaa. Hän aloitti lukioaikana elokuva-arvostelujen kirjoittamisen "Rovaniemi" -lehteen, ja myöhemmin "Lapin Kansassa". Opiskeluaikana Kejonen oli Oulun ylioppilaslehden elokuva-arvostelija. Hän oli Oulun ylioppilaslehden toimitussihteeri ja päätoimittaja 1971-1975.
Pentti Kejonen opiskeli kirjallisuutta Oulun yliopistossa, mutta hän ei koskaan valmistunut. Hän opetti 1980 -luvulla yliopiston kirjallisuuden laitoksella usean vuoden ajan elokuvailmaisun kehitystä ja valtavirtauksia. Luentojen pohjana oli Kejosen kirja Aineistoa elokuvakasvatukseen, jonka Oulun elokuvakeskus oli julkaissut 1977. Muita kirjoja ovat Lasten elokuvakirja (1979) ja Elokuvia lapsille (1980). 
Kejonen oli sanomalehti "Kalevan" tv-palstan elokuvakriitikko 1978-2001.
Oulun kaupungin aloittaessa kunnallisen elokuvatoiminnan, Pentti Kejonen valittiin elokuvasihteeriksi vuonna 1976. Hänen ehdotuksestaan syntyi Oulun kansainvälinen lastenelokuvien festivaali 1982. Hän ollut kansainvälisen tuomariston jäsen Laonin, Teheranin, Antwerpenin, Riminin, Poznanin, Isfahanin ja Zlinin lastenelokuvien festivaaleilla. Vuonna 1982 hänen toimestaan perustettiin kunnallinen elokuvateatteri Kirjastokino. Sen jatkaja on elokuvateatteri Studio. Kejonen toimi niiden ohjelmiston suunnittelijana. Hän aloitti myös Oulun kaupungin elokuvatoimiston maahantuonnin. 
Kejonen perusti kaksi elokuvien maahantuontiyritystä. Urania Filmin ohjelmistossa oli klassikoita kuten Federico Fellinin "La Strada" ja Stanley Donenin ja Gene Kellyn "Laulavat sadepisarat". Miofilm toi maahan lastenelokuvia. 
Kejonen on ollut Valtion elokuvataidetoimikunnan jäsen (1992-1994) ja puheenjohtaja (1995-1997) ja Taiteen keskustoimikunnan jäsen (1995-1997). Hän on saanut Oulun läänin taidetoimikunnan taidepalkinnon, Lastenkulttuurin valtionpalkinnon vuonna 1989. ja Matti Pellonpää -palkinnon. Alueellinen mediakeskus POEM antoi vuonna 2007 Kejoselle Pikku karhu -palkinnon.
Lopen kirkonkylä

Lopen kirkonkylä on 2 207 asukkaan kylä ja Lopen kunnan hallinnollinen keskustaajama. Se sijaitsee Forssan ja Riihimäen välisen kantatien varrella, Loppijärven pohjoisrannalla. Taajaman itäpuolella kulkee kantatieltä alkava, etelään päin Helsingin suuntaan kulkeutuva seututie 132, jonka varrella sijaitsee noin 12 kilometrin päässä kirkonkylästä Läyliäisten kylä.
Kirkonkylästä löytyy peräti kaksi kirkkoa: Loppijärven rannalla sijaitseva Lopen vanhana kirkkona tunnettu Santa Pirjon puukirkko sekä kylän keskustan tuntumassa sijaitseva Lopen uudempi punatiilikirkko.
Flora Tristan

Flora Tristan (7. huhtikuuta 1803 Pariisi – 14. marraskuuta 1844 Bordeaux) oli perulais-ranskalainen kirjailija, aktivisti, sosialisti ja feministi.
Tristan vaikutti voimakkaasti varhaiseen feministiseen teoriaan. Hänen mukaansa naisten oikeuksien kehitys oli suorassa yhteydessä työläisten oikeuksien kehitykseen.
Tristanin koko nimi oli Flora Célestine Thérèse Henriette Tristán-Moscoso. Hänen äitinsä oli ranskalainen Thérèse Laisney (tai Laine) ja isänsä perulainen aristokraatti ja meriupseeri Don Mariano de Tristan de Moscoso. Flora Tristanin tyttärenpoika oli Paul Gauguin.
Henry Laporte

Henry Laporte (1880–1938) oli ranskalainen insinööri, joka myöhemmin toimi pankkialalla. Hän palveli upseerina ensimmäisessä maailmansodassa ja diplomaattina Venäjällä ennen vallankumousta. Hän julkaisi kirjan "La guerre rouges et blancs: Le premier èchec des rouges", jossa hän kuvaa kokemuksiaan Venäjällä ja Suomessa alkuvuodesta 1918.
Laporte työskenteli terästeollisuuden palveluksessa ja ajautui sittemmin pankkialalle. Hän haavoittui ensimmäisessä maailmansodassa eikä voinut palata rintamalle, ja hänet määrättiin erikoislähettilääksi Ranskan Pietarin-lähetystöön. Hänen tehtävänään oli pelastaa mahdollisuuksien mukaan ranskalaisten ja belgialaisten investointeja vallankumouksen jaloista.
Teos "La guerre rouges et blancs: Le premier èchec des rouges" on suomennettu, ja se on ilmestynyt nimellä "1918 ranskalaisen silmin. Pietari – Helsinki – Tampere". Teos perustuu Laporten päiväkirjamerkintöihin. Se jakautuu kahteen osaan: ensimmäinen käsittelee Laporten kokemuksia Venäjällä, toinen oleskelua Suomessa sisällissodan aikana. Kimmo Lehtimäki kirjoittaa "Kanava"-lehdessä, että kirja on ollut varsin tuntematon Suomessa, vaikka se tuo sisällissotaan uusia näkökulmia, muun muassa sen, miten vähäinen osa venäläisillä sotilailla oli sisällissodassa punaisten puolella, vaikka heidän osuuttaan on valkoisen puolen kirjoituksissa eri vaiheissa korostettu. Lehtimäki hämmästelee, kuinka tietoinen Laporte oli Suomen tilanteesta, sisällissodan taustoista, etenemisvaiheista ja jo ennalta selvänä pitämästään lopputuloksesta. Pietarista Tornion kautta kotimatkalle lähtenyt Ranskan lähetystö ei päässyt jatkamaan matkaa punaisten hallussa olleelta Tampereelta. Laporte asui hotelli Centralissa, nykyisessä Commercen talossa. Silminnäkijänä Laporte kuvaa Tampereen taistelujen vaiheita seurattuaan niitä hotellin ikkunasta henkensä vaarantaen.
Laporten mukaan ne vähät venäläiset, joita Tampereen taisteluihin osallistui, ammuttiin heti kun heidät oli vangittu. Teloitus perustui Laporten mukaan Mannerheimin käskyyn.
Lehtimäki arvelee syyksi teoksen jäämiselle katveeseen sitä, että Laporten kannanotot eivät välttämättä sopineet sodan voittajille, jotka kirjoittivat historiaa sisällissodan päättymisen jälkeen. Ranskalainen Laporte toisaalta edusti saksalaismielisille upseereille vihollismaata. Samanhenkisiä näkemyksiä kuin Laporte esitti myös toinen ranskalainen kirjoittaja, Claude Anet.
Vehuvarpe

Vehuvarpe eli Varppe on kylä Ikaalisten kaupungissa Pirkanmaan maakunnassa. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Ikaalisten kirkolta länteen. Kylä on aikanaan syntynyt Varppeen kestikievarin ympärille. Se mainitaan maakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1564 nimellä "Hintunmaja", ja sen ensimmäinen tunnettu asukas oli ilmeisesti Jämijärven suunnasta tullut Olaf Hinttu. Talo autioitui vuoden 1625 jälkeen liki 50 vuodeksi, kunnes 1671 sen otti asuttavakseen eräs Lauri Erkinpoika. Hän ja hänen poikansa asuivat tilaa vuoteen 1697, jolloin isännäksi tuli Kankaanpäästä Arvid Mikonpoika Sikala. Hänen jälkeensä tila autioitui jälleen noin kymmeneksi vuodeksi. Vuonna 1709 tilalla mainitaan asuvan joku Antti Matinpoika, mutta hänkin katoaa kuvasta vain vuoden jälkeen. Vuonna 1721 tilan nimeksi mainitaan jo Varppe. Tilan asujaimisto vaihtuu seuraavien vuosien aikana useasti, kunnes 1726 tilan ottaa haltuunsa 20 vuodeksi Yrjö Yrjönpoika. Hänen kuoltuaan tilan pitoa jatkaa hänen leskensä uusi mies. Tämän jälkeen tila pysyy samalla suvulla aina vuoteen 1902 asti ennen kuin sen osti noormarkkulainen A. Ahlström Osakeyhtiö. Kylän toinen varsinainen talo, Pirttijärvi, ilmestyy maakirjoihin vasta vuonna 1810.
Kesällä 1808 kestikievarin isäntä Yrjö Matinpoika ja joukko muita lähialueen miehiä ryöstivät venäläisen kuriirin. Muutamaa päivää myöhemmin venäläinen sotilasosato saapui Hämeenkyröstä etsimään syyllisiä, mutta koska isäntää ei tavattu, vangitsivat venäläiset hänen vaimonsa ja toimittivat hänet vangittuna Turun linnaan.
Entisen Varppeen kestikievarin kohdalta erkanee Hämeenkankaan laitaa kulkeva tie Kankaanpään Kuninkaanlähteelle ja etelän suuntaan Jauhokuononmaan kylän kautta Suodenniemen Säviin. Risteysalueen eteläpuolella on rauhoitettu muinaismuistoalue, jossa vanhan kestikievarin otaksutaan sijainneen.
Leen piirikunta (Florida)

Leen piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 739 224 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3 139 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Fort Myersin kaupunki.
Piirikunta on saanut nimensä Konfederaation kenraali Robert E. Leeltä.
Asukkaat.
Piirikunnan asukkaista 68,3 prosenttia on valkoisia, 20,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 8,14 prosenttia mustia. 22,1 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 91,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 48,2 vuotta.
Chant du départ

Chant du départ on vallankumouksellinen sotalaulu, jonka on sanoittanut Marie-Joseph Chénier ja säveltänyt Étienne Méhul vuonna 1794. Se oli Ranskan ensimmäisen keisarikunnan virallinen kansallislaulu. 
Sanat.
Un député du peuple.
La victoire en chantant&lt;br&gt;
Nous ouvre la barrière.&lt;br&gt;
La liberté guide nos pas.&lt;br&gt;
Et du nord au midi&lt;br&gt;
La trompette guerrière&lt;br&gt;
A sonné l’heure des combats.&lt;br&gt;
Tremblez ennemis de la France&lt;br&gt;
Rois ivres de sang et d’orgueil.&lt;br&gt;
Le peuple souverain s’avance,&lt;br&gt;
Tyrans descendez au cercueil.
Chant des guerriers (kertosäe).
La république nous appelle&lt;br&gt;
Sachons vaincre ou sachons périr&lt;br&gt;
Un français doit vivre pour elle&lt;br&gt;
Pour elle un français doit mourir.
Une mère de famille.
De nos yeux maternels ne craignez pas les larmes :&lt;br&gt;
Loin de nous de lâches douleurs !&lt;br&gt;
Nous devons triompher quand vous prenez les armes :&lt;br&gt;
C’est aux rois à verser des pleurs.&lt;br&gt;
Nous vous avons donné la vie,&lt;br&gt;
Guerriers, elle n’est plus à vous ;&lt;br&gt;
Tous vos jours sont à la patrie :&lt;br&gt;
Elle est votre mère avant nous.
Deux vieillards.
Que le fer paternel arme la main des braves ;&lt;br&gt;
Songez à nous au Champ de Mars ;&lt;br&gt;
Consacrez dans le sang des rois et des esclaves&lt;br&gt;
Le fer béni par vos vieillards ;&lt;br&gt;
Et, rapportant sous la chaumière&lt;br&gt;
Des blessures et des vertus,&lt;br&gt;
Venez fermer notre paupière&lt;br&gt;
Quand les tyrans ne seront plus.
Un enfant.
De Barra, de Viala le sort nous fait envie ;&lt;br&gt;
Ils sont morts, mais ils ont vaincu.&lt;br&gt;
Le lâche accablé d’ans n’a point connu la vie :&lt;br&gt;
Qui meurt pour le peuple a vécu.&lt;br&gt;
Vous êtes vaillants, nous le sommes :&lt;br&gt;
Guidez-nous contre les tyrans ;&lt;br&gt;
Les républicains sont des hommes,&lt;br&gt;
Les esclaves sont des enfants.
Une épouse.
Partez, vaillants époux ; les combats sont vos fêtes ;&lt;br&gt;
Partez, modèles des guerriers ;&lt;br&gt;
Nous cueillerons des fleurs pour en ceindre vos têtes :&lt;br&gt;
Nos mains tresserons vos lauriers.&lt;br&gt;
Et, si le temple de mémoire&lt;br&gt;
S’ouvrait à vos mânes vainqueurs,&lt;br&gt;
Nos voix chanterons votre gloire,&lt;br&gt;
Nos flancs porteront vos vengeurs.
Une jeune fille.
Et nous, sœurs des héros, nous qui de l’hyménée&lt;br&gt;
Ignorons les aimables nœuds ;&lt;br&gt;
Si, pour s’unir un jour à notre destinée,&lt;br&gt;
Les citoyens forment des vœux,&lt;br&gt;
Qu’ils reviennent dans nos murailles&lt;br&gt;
Beaux de gloire et de liberté,&lt;br&gt;
Et que leur sang, dans les batailles,&lt;br&gt;
Ait coulé pour l’égalité.
Trois guerriers.
Sur le fer devant Dieu, nous jurons à nos pères,&lt;br&gt;
À nos épouses, à nos sœurs,&lt;br&gt;
À nos représentants, à nos fils, à nos mères,&lt;br&gt;
D’anéantir les oppresseurs :&lt;br&gt;
En tous lieux, dans la nuit profonde,&lt;br&gt;
Plongeant l’infâme royauté,&lt;br&gt;
Les français donneront au monde&lt;br&gt;
Et la paix et la liberté.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2018–2019

Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2018–2019 16 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarja sisälsi kaksi kahdeksan joukkueen ryhmää, jotka oli jaettu maantieteellisesti eli pohjoinen ja etelä. Näin lohkoissaan joukkueet pelasivat koti- ja vieraottelut keskenään. Lisäksi toisen lohkon joukkueita vastaan pelattiin yksi ottelu eli kokonaisottelumäärä oli 22. Sarjan suosikkeina pidettiin ennen kauden alkua Ljusdals BK:ta ja sarjaan noussutta tukholmalaista AIK Bandyä.
Elitserien-karsinnat.
Karsinnat pelattiin yhdessä neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin toiseksi ja kolmanneksi viimeinen eli Falu BS ja Frillesås BK sekä Allsvenskanin toinen ja kolmas eli Nässjö IF ja AIK Bandy. Kaksi parasta pelaa seuraavalla kaudella 2019-2020 Elitserienissä.
Frillesås BK säilytti Elitserien-paikkansa. AIK Bandy nousi Elitserieniin. Falu BS putosi yhden Eliteserien-kauden jälkeen Allsvenskaniin.
Allsvenskan-karsinnat.
A-ryhmä.
Tillberga Västerås säilytti Allsvenskan-paikkansa. UNIK nousi Allsvenskaniin. 
B-ryhmä.
Katrineholm Bandy säilytti Allsvenskan-paikkansa. Nitro/Nora BS nousi Allsvenskaniin.
Magbeni

Magbeni on kylä Sierra Leonen Pohjoisessa maakunnassa Port Lokon piirikunnassa. Sen väkiluku vuonna 2000 oli 400. Kylä oli osa Operaatio Barrasia, joka oli Britannian armeijan pelastusoperaatio aseistautunutta ryhmää West Side Boysia vastaan, jonka valtaama Magbeni oli.
Njegbwema

Njegbwema on kylä Sierra Leonen Itäisessä maakunnassa Konon piirikunnassa. Kylän ensisijainen teollisuudenala on maanviljely.
Tiikeri ihmishahmossa

Tiikeri ihmishahmossa () on vuonna 1913 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Rikoselokuvan on ohjannut ranskalainen Vincent Dénizot.
Juoni.
Etsivä Roland tutkii timanttikauppias Isaacin luona tapahtunutta murtoa. Hän pääsee Tiikeriksi kutsutun miehen johtaman rikolliskoplan jäljille ja joutuu moniin jännittäviin tilanteisiin. Kauppias Leblanc ja hänen sisarensa Lydia kiinnostuvat asiasta ja tutustuvat Rolandiin. Tutkimukset jatkuvat, ja lopulta käy ilmi että Tiikeri on kauppias Leblanc. Rikollinen tekee itsemurhan ja Roland ja Lydia saavat toisensa.
Tuotanto ja vastaanotto.
Itala Filmin tuottama "Tiikeri ihmishahmossa" edustaa ranskalaistyylistä poliisiseikkailua mestaririkollisineen, valepukuineen ja yllättävine juonenkäänteineen. Sen esikuvina voidaan mainita "Fantomas" ja "Zigomar", mutta elokuva julkaistiin itse asiassa kolme kuukautta ennen Louis Feuilladen "Fantomas"-sarjan ensimmäistä osaa. Elokuvan ansioina pidetään sen kuvausta ja valaistusta, joiden taustalla voidaan nähdä Italalle hiljattain siirtyneen Segundo de Chomónin käsiala. Eduardo Davesnes esittää samanaikaisesti kolmea eri pääosaa.
Elokuva oli suuri menestys varsinkin Britanniassa ja Yhdysvalloissa ja se sai ylistystä myös ajan elokuvalehdissä. Italialaiskriitikkoa hämmästytti varsinkin elokuvan pituus ja se miten sama näyttelijä voi esiintyä samoissa kohtauksissa eri rooleissa.
"Tiikeri ihmishahmossa" esitettiin kahdessa osassa helsinkiläisessä Scala-teatterissa maaliskuussa 1913. Sen tapahtumat oli siirretty Pariisista Lontooseen. Syystä tai toisesta elokuvaa mainostettiin näyttelijä Ermete Zacconin nimellä. "Fyren" ylisti sen hienoa näyttämöllepanoa ja nopeasti vaihtuvia hämmästyttäviä tilanteita.
Huseyn Shaheed Suhrawardy

Huseyn Shaheed Suhrawardy (urduksi: حسین شہید سہروردی‎; bengaliksi: হোসেন শহীদ সোহ্‌রাওয়ার্দী; (8. syyskuuta 1892 – 5. joulukuuta 1963) oli bengalilainen poliitikko, joka toimi Pakistanin pääministerinä vuosina 1956–1957. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa. Vuonna 1926 hän perusti itsenäisen Muslimipuolueen, ja vuonna 1937 Yhdistyneen Muslimipuolueen, jonka puoluesihteeri hänestä tuli.
Med Hondo

Med Hondo (syntyjään Mohamed Abid Hondo 4. toukokuuta 1936 Atar, Mauritania – 2. maaliskuuta 2019 Pariisi, Ranska) oli mauritanialainen elokuvaohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja ääninäyttelijä. 
Nuorena Hondo muutti Marokon Rabatiin 1954 ja opiskeli kokiksi sikäläisessä kansainvälisessä hotellialan koulussa. Hän muutti Ranskaan vuonna 1959. 1960-luvulla hän toimi monissa työtehtävissä ja sai vuosikymmenen loppupuolella pieniä rooleja televisiossa ja elokuvissa. Samanaikaisesti hän ryhtyi opiskelemaan elokuvantekoa seuraamalla tarkkaan muiden työskentelyä, ja vähitellen hän alkoi saamaan töitä kameran takana.
Hondon tunnetuimpiin ohjauksiin kuului esikoiselokuva "Soleil O" (1969), jonka 30 000 Yhdysvaltain dollarin budjetin Hondo kattoi esiintymällä ääninäyttelijänä yhdysvaltalaisissa elokuvissa. "Soleil O" kertoo Pariisiin muuttavan, ranskankielisen propagandan luomien odotusten täyttämän afrikkalaisen päähenkilön Robert Liensolin kohtalosta, maahanmuuttajien kohtaamasta arkirealismista ja syrjinnästä. Elokuva voitti Locarnon elokuvajuhlien Kultaisen leopardin seuraavana vuonna. Hänen ohjaamansa "Sarraounia" (1986) kertoo ranskalaisia kolonialisteja vastaan 1900-luvun alussa taistelleesta soturikuningattaresta Aznasista. Työ sai parhaan elokuvan palkinnon eli Yennegan kultaisen oriin afrikkalaisilta FESPACO-elokuvajuhlilta vuonna 1987.
Hondo oli monipuolisesti mukana elokuva- ja televisionäyttelijänä. Ranskankielisille katsojille hän tuli tutuksi ääninäyttelijänä lukuisista ranskaksi dubatuista elokuvista. Hondo toimi esimerkiksi Eddie Murphyn ja Morgan Freemanin ranskankielisenä äänenä ja esiintyi ranskankielisissä "Shrek"-animaatioelokuvissa Aasina.
WasaGroup

WasaGroup on kiinteistö- ja rakennusalan konserni, johon kuuluvat suunnittelutoimisto WasaPlan, rakennusyhtiö WasaCon sekä konevuokrausta harjoittava WasaTrade. WasaGroupiin on kuulunut myös vuonna 2011 perustettu teräsrakentamisen WasaSteel, josta on luovuttu vuonna 2017. Myös WasaCon Kokkola -tytäryhtiöstä on luovuttu vuonna 2017. Loppuvuodesta 2021 WasaGroupin toimitusjohtajaksi nimitettiin Timo Pahkala.
Historia.
WasaCon on osallistunut Kokkolan keskustakorttelin suunnittelukilpailun voittaneeseen DoReMi-suunnitelmaehdotukseen.
Liikevaihto.
Vuonna 2016 WasaGroupin liikevaihto oli 66 miljoonaa euroa. WasaGroup tavoittelee 100-120 miljoonan euron vuotuista liikevaihtoa.
Kiinteistökehitysrahastot.
WasaGroup hallinnoi WGF-nimisiä kiinteistökehitysrahastoja.
Apex Legends

Apex Legends on Respawn Entertainmentin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle. Peli on battle royale -tyyppinen ilmaispeli, joka sijoittuu "Titanfall"-pelien maailmaan "Titanfall 2:n" tapahtumien jälkeen. 
Peli keräsi alle viikossa 10 miljoonaa pelaajaa ja ensimmäisenä kuukautenaan 50 miljoonaa pelaajaa.
Kaudet.
Apex Legendsin tekijät ilmoittivat pelin ensimmäisen vuoden aikana peliin tulevan joka kolmas kuukausi uutta sisältöä. Jokaisen kauden on tarkoitus sisältää uusi hahmo, aseita ja kosmeettisia esineitä muun muassa hahmoille ja aseille.
Vastaanotto.
Gamereactor on antanut pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
Myynti.
Markkinatutkimusyhtiö Superdatan mukaan peli on tuottanut avauskuukautenaan arviolta 92 miljoonaa dollaria, joka olisi menestyksekkäin ilmaispelin julkaisukuukausi.
Liljeberg

Liljeberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pankkiiri eli Mustat korpit

Pankkiiri eli Mustat korpit () on vuonna 1913 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Tuntemattoman ohjaajan draaman pääosaa esitti tuleva elokuvadiiva Pina Menichelli.
Juoni.
Ylellistä elämää viettävä kreivitär Aldobrandi on joutunut velkojien kynsiin. Pankkiiri Ermini kiristää kreivitärtä naittamaan hänelle tyttärensä Norettan. Pelastaakseen perheensä kunnian Noretta suostuu, vaikka hän rakastaa insinööri Mario Dialtia.
Kaksi vuotta myöhemmin Mario palaa ulkomailta ja tapaa Norettan Erminin poissaollessa. Varas yllättää heidät ja Mario haavoittuu yhteenotossa. Poliisi luulee Mariota rikolliseksi, ja Norettan maineen suojelemiseksi hän antaa pidättää ja tuomita itsensä. Vararikkoon joutunut Ermini tekee itsemurhan ja yllättäen löytynyt todistuskappale saattaa rakastavaiset jälleen yhteen.
Tuotanto ja vastaanotto.
"Pankkiiri eli Mustat korpit" kuuluu Pina Menichellin Cinesille tekemiin varhaisiin töihin. Se näyttää saaneen tiettyä menestystä jännittävän juonensa ansiosta. Aikalaiskriitikko kiitti elokuvan näyttelijäsuorituksia ja valaistusta.
”Tavattoman vaikuttavaa sensatsionidraamaa” esitettiin Suomessa helmikuussa 1915 alkuperäistä hieman lyhyempänä versiona.
Tampereen ylioppilaskunta

Tampereen ylioppilaskunta (TREY) on vuonna 2019 toimintansa aloittanut noin 19 000 opiskelijan ylioppilaskunta. TREY muodostui kun Tampereen teknillinen yliopisto ja Tampereen yliopisto yhdistyivät vuoden 2019 alussa Tampereen yliopistoksi. TREY jatkaa Tampereen teknillisen yliopiston ylioppilaskunnan (TTYY) ja Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan (Tamy) toimintaa. Ylioppilaskunnan tärkeimpiin tehtäviin kuuluvat opiskelijoiden edunvalvonta, järjestötoiminnan mahdollistaminen, jäsenpalveluiden tarjoaminen ja tamperelaisen yliopistoyhteisön rakentaminen.
Hallituksen puheenjohtajana vuonna 2025 toimii Laura Heino ja edustajiston puheenjohtajana Aino Halinen. 
Organisaatio.
Tampereen ylioppilaskunnan jäseniä ovat kaikki Tampereen yliopistossa alempaa tai ylempää korkeakoulututkintoa suorittavat opiskelijat. Ylioppilaskunta voi hyväksyä jäsenikseen myös muita yliopiston opiskelijoita.
Kaikki 19 000 tamperelaista yliopisto-opiskelijaa muodostavat ylioppilaskunnan. Ylintä päätösvaltaa ylioppilaskunnassa käyttää 49-jäseninen edustajisto, joka valitaan vaaleilla kahden vuoden välein. Ylioppilaskunnan operatiivista toimintaa toteuttavat 10-henkinen hallitus ja 15-henkinen henkilöstö. Ylioppilaskunnan pääsihteerinä toimii Adam Zeidan. 
Toiminta.
Edunvalvonta.
Tampereen ylioppilaskunta ajaa jäsentensä etua erityisesti Tampereen yliopistossa ja Tampereen kaupungissa, mutta myös laajemmin yhteiskunnassa. Ylioppilaskunnalla on yhteiset edustajiston päättämät linjat, joiden raameissa vaikuttamistyötä tehdään. Ylioppilaskunnan sisällä edunvalvontaa hoidetaan koulutuspoliittisella, sosiaalipoliittisella ja kansainvälisellä sektorella. Edunvalvontaa tehdään paljon myös yhteistyössä muiden opiskelijajärjestöjen, kuten Tampereen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta Tamkon, kanssa.
Järjestöt.
Tampereen ylioppilaskunnan piirissä toimii erilaisia järjestöjä, kuten ainejärjestöjä, kiltoja, edunvalvontajärjestöjä ja harrastejärjestöjä. Ylioppilaskunnan piirissä on yli 160 järjestöä, joiden toimintaa ylioppilaskunta tukee mm. tarjoamalla taloudellista tukea, järjestöneuvontaa, koulutuksia, tiloja ja erilaisia lainauspalveluita. 
Jäsenpalvelut.
Ylioppilaskunnan tarjoamat jäsenpalvelut ovat kaikkien jäsenten ja yhdistysasemassa olevien järjestöjen käytettävissä. Jäsenpalveluita ovat mm. opiskelijakortti ja lainattavat pakettiautot, urheiluvälineet ja pelit sekä erilaiset neuvontapalvelut.
Tuutorointi.
Päävastuu opiskelijatuutoroinnista Tampereen yliopistossa on yliopistolla, mutta ylioppilaskunta osallistuu tuutorointiin mm. koordinoimalla tuutorihakua, tuottamalla materiaalia tuutoroinnin tueksi sekä auttamalla yliopistoa koulutusten järjestämisessä.
Ylioppilaslehti Visiiri.
Ylioppilaskunta julkaisee Tampereen ylioppilaslehti Visiiriä kuudesti vuodessa vuodesta 2020 alkaen.
Suomen suurin Wappu.
Tampereella järjestetään vuosittain Suomen suurin Wappu, joka kerää yhteen yli 100 tapahtumaa, kymmeniä järjestöjä ja kaikki 19 000 opiskelijaa.
Ingebrigtsen

Ingebrigtsen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla norjalaisilla henkilöillä:
Leominster

Leominster [] on vajaan asukkaan maaseutukaupunki ja kunta "(civil parish)" Herefordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Wyejokeen laskevan Lyggjoen varrella. Kaupunki elää pääasiallisesti maataloudesta, ja siellä on karja- ja lammastori. Siellä valmistetaan myös maanviljelystyökaluja.
Leominster syntyi vuonna 660 perustetun anglosaksilaisen luostarin ympärille. Nykyinen Pyhän Pietarin ja Paavalin kirkko oli aikaisemmin osa luostaria. Aluksi kaupunki tunnettiin kymrinkielisellä nimellä "Llanllienni", joka tarkoitti ’kirkkoa virroilla’. Saksilaiset nimesivät sen uudelleen Lady Godivan aviomiehen Herefordin jaarli Leofricin mukaan, ja Domesday bookissa siitä käytetään nimeä "Leofminstrein".
Leominster sai vaurautensa keskiajalla villasta, joka oli peräisin paikallisista ryelandlampaista. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1554. Keskustassa on yhä kapeat, keskiaikaiset kadut, joiden varrella on tudortyylisiä rakennuksia, kuten 1600-luvulla rakennettu ristikkorakenteinen kaupungintalo. Church- ja Etnamkaduilla on yrjöjenaikaisia rivitaloja.
Keltapäivänlilja

Keltapäivänlilja ("Hemerocallis lilioasphodelus", syn. "Hemerocallis flava") on heinäpuukasvien (Xanthorrhoeaceae) heimoon, päivänliljojen ("Hemerocallis") sukuun kuuluva kasvilaji. Se kasvaa noin 75–90 cm korkeaksi. Lehdet ovat kapeita sekä väriltään syvänvihreitä. Kukat ovat kirkkaankeltaisia ja sitruksentuoksuisia. Keltapäivänlilja kukkii keväällä tai alkukesästä.
Keltapäivänliljaa kasvatetaan koristekasvina ja käytetään myös monien uusien päivänliljaristeymien luomisessa puutarhateollisuudessa. Puutarhassa keltapäivänlilja on helppohoitoinen koristekasvilaji, joka kukkii päivänliljalajeista kaikista varhaimmin. Keltapäivänlilja sopii myös leikkokukaksi.
Keltapäivänlilja kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa tai puolivarjossa multavalla, hiekkaisella tai savisella maaperällä. Maaperän kosteuden ja happamuuden suhteen keltapäivänlilja kasvaa kaikenlaisilla maaperillä. Kukinnan jälkeen varret voi leikata alas ja kuolleet lehdet on syytä poistaa aina loppusyksystä. Keltapäivänliljaa ei tarvitse jakaa, mutta sen voi halutessaan jakaa helposti syksyllä tai aikaisin keväällä. Puutarhassa keltapäivänlilja voi alkaa hiljalleen levittäytyä itsenäisesti ympäristöönsä. Suomessa keltapäivänliljaa on myös tavattu villiytyneenä luonnosta muutamilta paikoilta eteläisestä Suomesta.
Mario Borzaga

Autuas Mario Borzaga (27. elokuuta 1932 Trento, Italia – n. 25. huhtikuuta 1960 Kiukatiam, Luang Prabang, Laos) oli italialainen pappi, lähetystyöntekijä, Neitsyt Marian oblaatit ("Oblati Mariae Immaculatae") -lähetysjärjestön jäsen ja marttyyri. Paavi Franciscus julisti hänet kunnianarvoisaksi 5. toukokuuta 2015 ja autuaaksi 10. joulukuuta 2016, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 25. huhtikuuta.
Ceratogyrus

Ceratogyrus on lintuhämähäkkien ("Theraphosidae") heimoon kuuluva hämähäkkisuku. Suvun lajeja tavataan eteläisestä Afrikasta. 
Lajit.
Sukuun kuuluu WSC:n mukaan seuraavat 10 lajia:
Ross-on-Wye

Ross-on-Wye (usein lyhyesti Ross) on reilun asukkaan maaseutukaupunki ja kunta "(civil parish)" Herefordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa. Se on rakennettu korkealle hiekkakivitörmälle Wyejoen mutkaan, keskelle viljavaa maaseutua.
Ross-on-Wyen kaupunkikuvaa hallitsee 1200-luvulla rakennettu Pyhän Marian kirkko, jossa on vaikutteita dekoratiivi- ja perpendikulaarityylistä. Kaupungissa on yhä kapeat kadut ja paljon vanhoja taloja. Pylväiden varaan rakennetussa kauppahallissa (1670) myydään paikallisten käsityöläisten tuotteita, antiikkia ja ympäröivän maaseudun tuotteita. Brittiläisen matkailualan sanotaan syntyneen kaupungissa 1700-luvun lopussa, kun paikallinen pastori alkoi järjestää kiertomatkoja Wyejoen laaksossa.
Rattus detentus

Rattus detentus on rottaeläinten (Muridae) heimoon kuuluva jyrsijälaji, joka elää kotoperäisenä Manus-saarella Papua-Uusi-Guineassa. Suomalainen Valter Weijola löysi lajin vuonna 2012 tutkiessaan saarta. Eräs tutkijaryhmä kuvasi lajin tieteelle vuonna 2016.
Ulkonäkö ja koko.
"Rattus detentus" on suurikokoinen, yhteensä 26 senttimetrin mittainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Laji elää sademetsissä.
Roger Gnoan M’Bala

Roger Gnoan M’Bala, joskus muodossa Roger Gnoan Mbala (1943 Grand-Bassam, Norsunluurannikko – 10. heinäkuuta 2023) oli norsunluurannikkolainen elokuvaohjaaja. 
M’Balan ensimmäinen pitkä elokuva oli vuonna 1986 valmistunut "Ablakon". Hänen tunnetuimpiin ohjauksiin kuuluu "Au nom du Christ" (1993), joka voitti parhaan elokuvan palkinnon eli Yennegan kultaisen oriin afrikkalaisilta FESPACO-elokuvajuhlilta vuonna 1993. Elokuva "Adanggaman" (2000) kertoo hollantilaisten kauppiaiden kanssa yhteistyössä toimivasta afrikkalaisesta, jonka orjuuttamaksi hänen kotikylänsä joutuu. Tämä totuutta ja fiktiota yhdistävä draamaelokuva sai Marrakechin elokuvajuhlien tuomariston palkinnon.
M’Bala kuoli 10. heinäkuuta 2023 Abidjanissa 80 vuoden iässä.
Rusopäivänlilja

Rusopäivänlilja ("Hemerocallis fulva") on heinäpuukasvien (Xanthorrhoeaceae) heimoon, päivänliljojen ("Hemerocallis") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka kasvaa noin 60–75 cm korkeaksi. Sen kukat ovat väriltään oranssit ja houkuttelevat perhosia. Rusopäivänlilja kukkii heinä–elokuussa, joskin yksittäiset kukat ovat auki vain yhden päivän.
Rusopäivänlilja on kotoisin Kiinan tai Japanin alueelta. Sitä käytetään yleisesti koristekasvina, joskin erilaiset päivänliljaristeymät ovat nykyisin lähes korvanneet sen käytön koristekasvina. Koristekasvikäytön myötä rusopäivänlilja on kuitenkin levinnyt eri puolille maailmaa ja sitä on tavattu villiytyneenä Suomenkin luonnosta muutamilta paikoilta eteläisestä Suomesta.
Puutarhassa rusopäivänlilja kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Maaperän suhteen rusopäivänlilja menestyy monenlaisilla hyvin läpäisevillä maaperillä. Yleisesti ottaen rusopäivänlilja on kestävä ja melko helppohoitoinen koristekasvi. Kukkineet kukat voi poistaa kukinnan jälkeen ja kukkamättäiden kasvaessa liian suuriksi ne on syytä jakaa.
Homo gautengensis

Homo gautengensis on sukupuuttoon kuollut ihmislaji, joka eli todennäköisesti 2,0–0,6 miljoonaa vuotta sitten. "H. gautengensis" tunnetaan vain yhden Darren Gurnoen vuonna 2010 Etelä-Afrikasta tekemän fossiililöydöksen perusteella. Aikuisen yksilö ilmeisesti oli pienikokoinen; kooksi arvellaan hieman yli metrin ja painoksi noin 50 kilogrammaa. Se käveli kahdella jalalla ja mutta oletettavasti vietti aikaa puussa turvassa saalistajilta, syömässä ja nukkumassa.
Tutkijat arvelevat että "H. gautengensis" saattaisi olla osannut käyttää kivityökaluja sekä tulta koska on löytynyt todisteita "H. gautengensis" jäänteiden läheltä palaneista eläinten luista. Tutkijat eivät kuitenkaan usko että tämä Homo-laji olisi osannut puhua tai että sillä olisi ollut kieltä.
Heikki Pitkänen (taidegraafikko)

Heikki Kallio Pitkänen (31. maaliskuuta 1942 – 4. lokakuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen puupiirtäjä ja taidegraafikko.
Pitkänen aloitti puupiirrosten tekemisen vuonna 1968. Hän työskenteli omassa mainostoimistossaan 1960-luvulta 2000-luvun alkuun, mutta siirtyi yhä enemmän puupiirrosten pariin. Hänen töitään oli esillä vuodesta 1995 lähtien sekä yksityis- että ryhmänäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla. Hänen töitään on useiden yritysten sekä yksityisten kokoelmissa. Hän myös opetti puupiirrostekniikkaa muun muassa Helsingin työväenopistossa sekä järjesti työnäytöksiä Suomen Metsämuseo Lustossa. Grafiikan lisäksi hän teki veistoksia puusta sekä kierrätysesineistä. 
Pitkäsen taiteen perustana oli läheinen kokemus luonnosta ja käsintekijän elävä suhde materiaaleihinsa, muun muassa suomalaiseen koivu- ja kuusivaneriin, joille hän kaiversi puupiirroslaattansa. Hän asui yli puolet elämästään Hangon saaristossa sijaitsevassa Ekön saaressa, jossa koetut vuodenajat ja meren vivahteikkuus siirtyivät värikylläiseksi grafiikaksi. Etenkin linnut olivat hänelle mieleinen aihe. Ne tulivat usein kuvatuiksi sangen inhimillisinä persoonina. Pitkänen on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle. Hänen hautakiveensä on kaiverrettu lintuaiheinen piirros.
Valter Nyström

Valter Nyström on seuraavien henkilöiden nimi:
MLS SuperDraft

MLS SuperDraft on jalkapallon MLS-liigan vuosittainen varaustilaisuus. Tilaisuudessa sarjan joukkueet voivat varata pelaajia yliopistoseuroista tai muista sarjan ulkopuolisista seuroista omaan organisaatioonsa, eikä muut MLS-joukkueet saa tehdä varatun pelaajan kanssa sopimusta. Varaustilaisuus järjestetään vuoden alussa ennen uuden kauden alkua.
MLS SuperDraft järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2000. Sitä ennen liigassa oli pohjoisamerikkalaisittain tavallinen MLS:n varaustilaisuus (), jossa liigaan varattiin tulokkaita sekä MLS:n täydennysvaraus (engl. "MLS Supplemental Draft"), jossa varattiin ammattilaispelaajia muista sarjoista. Varaustilaisuudet päätettiin yhdistää ja perustaa nykyinen järjestelmä.
MLS on ainoa jalkapallosarja, jossa järjestetään varaustilaisuus. Järjestelmää on kritisoitu vanhanaikaiseksi ja hyödyttömäksi, sillä nykyään seurojen omat juniorijoukkueet ovat ensisijainen uusien pelaajien lähde sarjan joukkueille.
Mariankatu (Tampere)

Mariankatu on pohjois-eteläsuuntainen katu Tampereen keskustassa. Mariankadun ja Pirkankadun risteyksen itäpuolella sijaitsee Kaakinmaan kaupunginosa, länsipuolella valtakunnallisesti merkittävä Pyynikinrinteen alue. Pohjoisessa Mariankatu ulottuu jonkin verran Amurin puolelle, Puutarhakatuun asti, jonka jälkeen katulinja jatkuu jalankulun ja pyöräilyn väylänä. Etelässä Mariankatu päättyy Pyynikin ulkoilualueelle Koulukadun kentän ja Pyhäjärven tuntumaan.
Kaavoitushistoria ja nimi.
Mariankatu nimettiin ja merkittiin kaupungin asemakaavaan vuonna 1896. Aluksi se ulottui Pirkankadulta (silloiselta Kauppakadulta) etelään Tiiliruukinkadulle asti. Hallituskadun ja Tiiliruukinkadun välinen katuosuus piirrettiin asemakaavakarttaan jo vuonna 1866, mutta kadulla ei ollut vielä silloin nimeä. Kadunnimi "Mariankatu" viittaa keisari Aleksanteri II:n puolisoon Maria Aleksandrovnaan. Se muodosti aikanaan nimiparin läheisen "Aleksanterintorin" eli nykyisen Pyynikintorin kanssa.
Vuonna 1936 katu laajeni Pirkankadun pohjoispuolelle, kun entinen "Särkänkatu" (alun perin "Toinen Amurinkatu") liitettiin Mariankadun osaksi.
Tampereella toteutettiin 1930-luvulla suuri kadunnimiuudistus, jonka yhteydessä käytiin keskustelua myös siitä, pitäisikö Venäjän vallan aikaan viittaavat kadunnimet muuttaa. Mariankadun uudeksi nimeksi ehdotettiin "Ilveskatua". Lopulta Mariankatu ja Aleksanterinkatu saivat kuitenkin säilyttää vanhat nimensä.
Puistoja ja rakennuksia.
Mariankadun varrella on mäntyvaltainen Marianpuisto sekä kaupunkikuvallisesti ja historiallisesti merkittävä Pyynikin kirkkopuisto, joka on kaupungin vanha hautausmaa. Kadun pohjoisosassa, Pirkankadun ja Puutarhakadun välissä, on lisäksi pieni Taidemuseonpuisto, joka liittyy Tampereen taidemuseota ympäröivään viheralueeseen.
Pyynikin kirkkopuiston länsilaidalla, Mariankadun ja F. E. Sillanpään kadun kulmassa, on vanha sairaalarakennus. Tästä Marjatan sairaalaksi kutsutusta talosta (1913) on käytetty myös rinnakkaisnimeä "Marian sairaala". Arkkitehti Lambert Petterson suunnitteli talon alun perin Tampereen synnytyslaitokseksi, mutta 1960-luvulla se muutettiin vanhusten sairaalaksi. Nykyään rakennus on asuinkäytössä.
Mariankadun eteläpäässä sijaitsee palatsimainen Pyynikinlinna (1924), jonka on suunnitellut Jarl Eklund. Talo edustaa 1920-luvun klassismia ja kuuluu tyylisuunnan hienoimpiin edustajiin Tampereella. Rakennuksessa toimii Emil Aaltosen museo. Pyynikinlinnan läheisyydessä, Mariankatu 41:ssä, on myös Birger Federleyn suunnittelema, rakennustaiteellisesti ja maisemallisesti merkittävä Elevhemmet vid svenska samskolan (1926).
Montsoreaun linna

Montsoreaun linna () on linna Ranskassa, Maine-et-Loiren departementin Montsoreaussa. Se on tunnetuimpia ranskalaisista renessanssiarkkitehtuuria edustavista Loiren laakson linnoista.
Tällä hetkellä Nykytaiteen museo – Montsoreaun linna. Museon avajaiset olivat 8. huhtikuuta 2016. Museon kokoelmaan kuuluu yhteensä 1200 teosta.
Johan Koch

Johan Koch (s. 26. marraskuuta 1984 Söderfors) on ruotsalais-saksalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa IFK Vänersborgia.
Johan Koch aloitti uransa syksyllä 2003 Sundsvallin Selånger SK:ssa, joka pelasi hänen pelivuosinaan toiseksi korkeinta sarjatasoa. Syksyllä 2007 hän siirtyi Broberg/Söderhamn Bandyyn, jossa hän nousi joukkueen keskeiseksi pelaajaksi. Kahden Broberg-kauden jälkeen Koch siirtyi toiseen Eltserien-seuraan IFK Vänersborgiin, jossa hän on edustanut kevääseen 2019 mennessä kymmenen kautta. 
Kochin isänäiti oli kansallisuudeltaan saksalainen. Tällä perusteella Koch sai syksyllä 2018 kaksoiskansalaisuuden eli Ruotsin kansalaisuuden lisäksi Saksan. Kansalaisuuden ottamista ja Saksan joukkueeseen liittymistä edisti kisojen järjestäminen hänen kotipaikkakunnallaan Vänersborgissa. Koch pelasi MM-kisoissa neljä ottelua ja oli vaikuttamassa Saksan menestykseen kisoissa Saksan sijoittuessa seitsemänneksi. Koch oli maalipörssissä korkealla tehtyään kaikkiaan 11 maalia. 
Saavutukset.
Maajoukkueessa