tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karvasmäki

Karvasmäki () on Espoon kaupunginosa. Se sijaitsee Turunväylän ja Kehä III:n risteyksessä.
Alue on tunnettu kivikautisena asuinpaikkana löydöksiensä perusteella. Löydöksinä on ollut esimerkikso kivikautisia asuinpaikkalöytöjä, keramiikkaa, kvartsiesineitä ja kvartsi-iskoksia.
Karvasmäessä sijaitsee Suomen ensimmäinen Ikea-tavaratalo, joka avasi ovensa vuonna 1996.
Nimi.
Karvasmäen ruotsinkielinen nimi "Karvasbacka" on todennäköisesti talonnimi, kenties "Karvainen" tai "Karvala", joka perustuu joko erityisen karvaisen isännän lisänimeen tai ruohoista järveä tarkoittaneeseen luontonimeen. Nimen vanhoja kirjoitusasuja ovat "Karwädzbacka" (1492, "Karpsbacka" (1544) ja "Karusby" (1555). Nykyinen suomenkielinen vastine on mukailtu myöhemmin ja vahvistettu vuonna 1965.
Historia.
Suuri Rantatie eli Kuninkaantie oli keskiajalta lähtien tärkeä maantieyhteys, joka kulki Jorvaksesta Karvasmäen kautta Bemböleen. Nykyinen Glims toimi kestikievarina. Autoliikenteen kasvaessa 1920-luvulla Karvasmäen läpi kulkeva vanha Turuntie kunnostettiin ja sitä jatkettiin uudella tiellä länteen. Nykyisin Turunväylänä tunnetun Tarvontien rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se valmistui vuonna 1962. Karvasmäen läpi kulkeva Tarvontie oli Suomen ensimmäinen moottoritie ja se kulki Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen.
Karvasmäen läpi kulkeva Kehä III rakentui vaiheittain vuosina 1963–1968. Väylä linjattiin kulkemaan Jorvaksesta Pitkäjärven pohjoispuolen kautta Vantaalle. Bembölen alueen suuria viljelysmaita jäi Kehä III:n alle.
Kodin pyhittäminen

Kodin pyhittäminen on ortodoksisen kirkon kirkollinen toimitus. Ortodoksisessa kirkossa pyhitetään monenlaisia maallisiakin asioita. Kirkollisten kohteiden lisäksi pyhitetään esimerkiksi koteja, työpaikkoja, autoja ja muita kulkuvälineitä jne. Ortodoksinen kirkko käyttää mieluummin termiä "kodin pyhittäminen" kuin luterilaisten käyttämää termiä "kodin siunaaminen". Toinen ortodoksien käyttämä termi on myös "kodin vihkiminen".
Pyhittäminen voidaan tehdä kahden eri kaavan mukaan. Mikäli kotona toimitetaan pieni vedenpyhitys, koko toimitus on hieman pidempi, sillä siihen sisältyy siis ensin veden pyhittäminen ja sitten pyhitetyllä vedellä kodin pyhittäminen. Pyhittäminen voidaan tehdä myös papin mukanaan tuomalla pyhitetyllä vedellä.
Risteymä

Risteymä eli hybridi tai bastardi on biologiassa kahden perimältään erilaisen eliöyksilön jälkeläinen. Sillä voidaan tarkoittaa heterotsygoottia eli eriperintäistä hedelmöitynyttä munasolua tai siitä kehittynyttä yksilöä, joka on saanut kahdelta vanhemmaltaan vähintään yhden alleeliparin suhteen erilaiset perintötekijät. Yleensä risteymällä viitataan kuitenkin "lajiristeymään", jossa kahteen läheiseen lajiin kuuluvat yksilöt saavat jälkeläisen. Eri populaatioihin, rotuihin tai kasvilajikkeisiin kuuluvien yksilöiden jälkeläisiä kutsutaan myös risteymiksi. Myös eri sukuihin kuuluvien lajien välillä on tavattu risteymiä.
Lajiristeymä.
Lajiristeymiä esiintyy silloin, kun samassa elinympäristössä elää kahden toisilleen läheisen lajin edustajia, jotka riittävässä määrin muistuttavat toisiaan erehdyttääkseen yksilöt parittelemaan keskenään ja joilla usein mahdollisiin soidinmenoihin liittyy useiden yksilöiden välistä kilpailua. Yleensä eri lajit eivät voi lisääntyä keskenään, koska isolaatiomekanismit estävät sen. Vain tietyissä tapauksissa munasolu voi hedelmöittyä, ja useimmiten syntyvä jälkeläinen on steriili. Steriiliys johtuu vanhempien erilaisesta kromosomimäärästä, jolloin jälkeläisellä on kromosomeja vanhempiensa keskiarvon verran, esimerkiksi hevosen (64 kromosomia) ja aasin (62 kromosomia) risteymällä muulilla on 63 kromosomia. Ylimääräinen kromosomi ei löydä itselleen paria meioosissa, jolloin meioosi epäonnistuu, eikä lisääntymiseen tarvittavia toimivia sukusoluja voi syntyä.
Risteymien ulkonäössä on yleensä piirteitä kummastakin vanhemmasta. Toisinaan niillä on kuitenkin emolajeista poikkeavia ominaisuuksia; esimerkiksi leijonan ja tiikerin risteymä liikeri on huomattavasti kookkaampi kuin kumpikaan kantalaji.
Ihminen aiheuttaa risteymiä hyötyeläinten ja -kasvien jalostuksessa. Tällöin on usein tarkoituksena kahden lajin, rodun tai lajikkeen parhaiden ominaisuuksien yhdistäminen. Kasvinjalostuksessa risteyttämällä synnytetään uusia lajikkeita, joiden kukinto tai lehdet ovat erilaiset. Usein lajikkeiden jalostushistoria on niin monimutkainen, että lajikkeet voidaan luokitella vain tiettyihin sukuihin. Nämä suvut eivät siis jakaudu lajeihin.
Suomen luonnossa tavattuja risteymiä.
Suomessa on tavattu vain muutamia eri eläinlajien välisiä risteymiä; kasvihybridit sen sijaan ovat melko yleisiä, niitä esiintyy esimerkiksi pajujen keskuudessa. Varmistettuja eläinristeymiä ovat ainakin seuraavat:
William Gibson

William Ford Gibson (s. ) on yhdysvaltalainen, nykyisin Vancouverissa Kanadassa asuva tieteiskirjailija, joka tunnetaan erityisesti kyberpunkin perusteoksena pidetystä esikoisromaanistaan "Neurovelho" (1984). Teosta on pidetty jopa 1980-luvun vaikutusvaltaisimpana tieteisromaanina. "Neurovelho" on voittanut Nebula-, Philip K. Dick- ja Hugo-palkinnot. Lisäksi Gibsonin "Mona Lisa" ja "Virtuaalivalo" ovat voittaneet Aurora-palkinnon.
Gibsonin teos "Neurovelho" toi kyberavaruuden käsitteen valtavirran tietoisuuteen. Gibson nimesi käsitteen kyberavaruudeksi pohdittuaan ensin nimiä kuten "infoavaruus" ja "data-avaruus". Aiemmin Vernor Vinge oli esittänyt vastaavan konseptin nimellä "Other Plane" ().
Bruce Sterlingin kanssa kirjoitettu teos "The Difference Engine" on kuvattu steampunk-tyylilajin syntynä (kyberpunkin alalajina).
Gibsonin kirjoittaminen on Syyskuun 11. päivän tapahtumien seurauksena muuttunut: hänen sanojensa mukaan aikakausi vaati muuttumista. Hän siirsi kirjoituksensa tulevaisuudesta nykyaikaan koska nykyaika on paljon surrealistisempi kuin mikään keksitty tulevaisuus.
Sovitukset.
Gibsonin kirjasta "The Peripheral" (2014) on tehty sovitus televisiosarjaksi.
Elokuva "Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri" perustuu Gibsonin novelliin.
Teokset.
"Jackpot" -trilogia.
Trilogiassa julkaistut osat:
Kapellskärin satama

Kapellskärin satama (, aiemmin "Kappelskär") sijaitsee Itämeren rannalla Ruotsissa, Norrtäljen kunnassa. Kapellskäristä Tukholmaan on noin 90 kilometriä. Sataman omistaa Roslagshamnar AB, joka on osa Tukholman satamat -satamayhtiötä. Kapellskärin satama työllistää parhaimmillaan 200 henkilöä kesäisin.
Reittejä liikennöivät Tallink, DFDS Seaways (entinen Baltic Scandinavian Lines) ja Finnlines.
Historiaa.
Vuonna 1959 yksi ensimmäisistä ruotsinlaivalinjoista Vikinglinjen liikennöi Suomen Korppoosta Maarianhaminan kautta Norrtäljen Gräddöhön, josta liikenne siirrettiin pian viisi kilometriä etelämmäs Kapellskäriin. Silja Linen edeltäjän Siljavarustamon "M/S Holmia" liikennöi Kapellskärin ja Paraisten väliä vuosina 1967–1968, mutta vuonna 1971 muodostetun Silja Linen keskittyessä Tukholman Värtaniin Kapellskärin käyttö heidän osaltaan päättyi. Sen sijaan vuonna 1966 perustettu kolmen varustamon yhteisyritys Viking Line otti nopean Naantali–Kapellskär-reitin heti yhdeksi keskeisimmistä tuotteistaan. Viking käytti Kapellskäriä aina 1990-luvun puoleenväliin saakka.
1970- ja 1980-luvun vaihteessa Kapellskäriin valmistui uusi terminaali ja uusi nopea tieyhteys Tukholmasta.
TAFT

Vantaan TAFT on nimensä (alun perin Tikkurila American Football Team) mukaisesti vantaalainen amerikkalaisen jalkapallon seura. TAFT perustettiin vuonna 1981. Vuonna 1985 seuran edustusjoukkue saavutti Suomen mestaruuden eli Vaahteramaljan voiton. Seuraavana vuonna TAFT oli Euroopan huipulla voittaessaan Eurobowlin eli seurajoukkueiden Euroopan-mestaruuden.
Kaudella 2022 seuran miesten edustusjoukkue pelaa I-divisioonassa.
Pelatut sarjat ja menestyminen 2010-luvulla.
Miesten edustusjoukkue on menestynyt suhteellisen hyvin koko 2010-luvun. Kaudesta 2009 kauteen 2012 miesten edustusjoukkueen päävalmentajana ja seuran valmennuspäällikkönä toimi Rami Lilja. Kaudella 2013 joukkueen päävalmentajana toimi J-P Kuusisto. TAFT:n miesten edustusjoukkue voitti Spagettimaljan kauden 2010 päätteeksi, mutta jätti hakematta liigalisenssiä tulevalle kaudelle. Joukkue pelasi kaudella 2011 I-divisioonassa voittaen mestaruuden toiseen kertaan kahden vuoden sisällä. Taft haki liigapaikkaa kaudelle 2012. Seura pelasi Vaahteraliigassa viisi peräkkäistä vuotta.
Kaudeksi 2017 TAFT pudottautui II-divisioonaan. Joukkue jätti kauden kesken pelaajapulan vuoksi. Kausi 2018 aloitettiin III-divisioonassa ja seura nousi takaisin II-divisioonaan seuraavana vuonna, sillä II- ja III-divisioonat yhdistettiin. Kaudella 2021 TAFT voitti II-divisioonan.
Muu toiminta.
Taft aloitti juniorityönsä uudelleen vuonna 2006. Kaudella 2012 Taftilla on junioreita A-, B-, C-, D-, E- ja F- ikäryhmissä. U19 (A-juniorit) hakevat toimintaansa 19–21-vuotiaita nuoria, kun taas U17 (B-junioreiden ikäsuositus) on 17–19 vuotta. Muut juniorijoukkueet on suunnattu teini-ikäisille U15 (C-juniorit 14–16 vuotta), varhaisteineille U13 (D-juniorit 13–15 vuotta) ja pienemmille lapsille U11 (E-juniorit 11–13 vuotta ja F-juniorit 8–10 vuotta). 
Valmennus.
Valmennusvastuu jakautui useamman valmentajan kesken eri ikäkausijoukkueissa. Kaudella 2021 edustusjoukkueen päävalmentajana toimi J-P Kuusisto. Edustusjoukkueen muut valmentajat Ville Eskelinen (OC), Oskari Kauranne (DC), Markus Hyytiäinen, Juuso Laherma ja Joonas Mattila.
Juniorijoukkueiden ikäkausijoukkueet ja valmennus:
Uutisointi ja media.
Vantaan Taftin uutisointi tapahtuu lähinnä heidän kotisivujensa kautta, mutta myös Vantaalainen media on tehnyt artikkeleja joukkueesta. Vantaan Sanomat on uutisoinut laajasti TAFTin toimista, tästä mainintana 43 uutisointia. Viime aikojen merkittävimpiä uutisia TAFTin kohdalla ovat olleet esim. Spagettimaljan tuplavoitto 2010&amp;2011 sekä maajoukkue QB Miro Kadmiryn paluu yliopisto vuoden jälkeen takaisin joukkueen vahvuuteen
Huijauslasku

Huijauslasku tai valelasku tarkoittaa laskua, joka näyttää oikealta, mutta siinä todellisuudessa laskutetaan palvelusta, jota yritys tai henkilö ei ole tilannut ja joka yleensä on täysin arvoton. 
Laskun lähettäminen palvelusta, jota yritys ei ole tilannut, on rikos.
Huijauslaskun lähettäjäyrityksen nimi on yleensä valittu muistuttamaan jotain täysin rehellisellä pohjalla toimivaa yritystä. Huijaus perustuu siihen, että kun laskuja lähetetään tuhansia kappaleita, aina joku maksaa vahingossa. Huijauslaskuja on usein lähetetty kesäisin, kun yrityksissä on paljon kesätyöntekijöitä maksuliikennettä hoitamassa. Tällöin huijauksen onnistumistodennäköisyys paranee.
Miten toimia.
Jos saa laskun palvelusta, jota ei ole tilannut, on siitä syytä tehdä rikosilmoitus poliisilaitoksella. Laskusta voi kertoa myös tiedotusvälineille suoraan. Yleensä huijauslaskut uutisoidaan ainakin sanomalehtien pikku-uutisina. Suomessa lisäksi Muskrat -nimisellä verkkosivustolla pidetään yllä varoituslistaa huijauslaskuista, jonne voi tehdä varoituksen.
Kaikki tilisiirron sisältävät laskut eivät ole huijauslaskuja. Esimerkiksi katsastusasemat ovat jo 1990-luvulta alkaen markkinoineet palveluaan tilisiirrolla, jonka maksamalla pystyy varaamaan katsastusajan. Hyvän liiketavan mukaisessa tilisiirron sisältävässä tarjouksessa kuitenkin sanotaan selvästi, jopa korostaen, että maksua ei ole pakko suorittaa vaan kyse on vain tarjouskirjeestä.
Nokka

Nokka on linnun leukaluiden päälle ja jatkeeksi kasvanut kokonaan tai osittain sarveistunut ihon muodostuma. Lintujen lisäksi myös vesinokkaeläimillä, kalmareilla ja mustekaloilla on nokka.
Linnut käyttävät nokkaansa ravinnon pyydystämiseen, siementen kuorimiseen ja rikkomiseen sekä saaliseläinten palotteluun. Helteellä linnut jäähdyttelevät itseään nokan kautta.
Kehitys.
Nokka oli jo lintuja edeltäneillä liskolinnuilla. Niiden nokassa tosin oli hampaita, joita yhdelläkään linnulla ei enää ole.
Rakenne.
Nokka muodostuu leukaluista, joiden päällä on sarveistuppi. Monilla lintulajeilla sarveistuppi on kuollut, mutta toisilla siinä on verisuonitus ja hermotus. Joillain lajeilla nokan väri muuttuu kesästä talveen. Sorsalinnuilla nokan kärjessä on kova kärjen reunus eli nokkakynsi. Jalohaukoilla on ylänokan tyvessä paksunnos eli vahanokka. Joidenkin lajien poikasilla on ylänokan kärjessä valkoinen munahammas, jolla ne puhkaisevat munankuoren kuoriutuessaan. Monen lajin sierainaukot peittää pehmeä kalvo.
Nokan muoto riippuu linnun käyttämän ravinnon laadusta. Nokkia on hyvin erilaisia: hentoja ja rotevia, pitkiä ja lyhyitä, putkimaisia ja kartiomaisia, suoria ja käyriä joko ylös- tai alaspäin, eri tavoin koukkumaisia, litteitä, sileäreunaisia ja hammasreunaisia. Petolinnuilla on koukkumainen terävä nokka. Siemeniä syövien peippolintujen nokka on lyhyt ja kartiomainen. Kahlaajilla on pitkä, hento nokka, joka soveltuu pikkueläinten poimintaan liejusta ja mudasta. Sorsalintujen litteä sälönokka soveltuu erinomaisesti siivilöimään ravintoa vedestä. Tikka naputtelee voimakkaalla talttamaisella nokallaan hyönteisiä lahoista puunrungoista ja kaivertaa pesäkolonsa terveeseenkin puuhun. Joidenkin lintujen kuten lunnin nokka soveltuu hyvin myös kalojen kuljettamiseen.
Nokan värillä on ratkaiseva merkitys monien lajien parinmuodostuksessa, ja harmaalokkien poikasille emon keltaisessa nokassa oleva punainen täplä on suuntamerkki, johon ne kurottelevat halutessaan ruokaa.
Juha Lind

Juha Petteri Lind (s. 2. tammikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Lind on Jokerien kasvatti. Pelatessaan junioripelejä hänelle povattiin hienoa tulevaisuutta. Jotkut pitivät Lindiä jopa Saku Koivun veroisena lupauksena. Ensimmäinen SM-liigakausi Jokereissa oli lupauksia herättävä – Lind valittiin SM-liigan vuoden tulokkaaksi ja palkittiin Jarmo Wasaman muistopalkinnolla. Seuraava kausi ei sujunutkaan niin hyvin ja lähellä oli jopa siirto TPS:ään, jonka päävalmentajana toiminut Vladimir Jurzinov oli kovastikin kiinnostunut kovana työntekijänä tunnetusta laitahyökkääjästä. Lind kuitenkin pysyi Jokereissa ja pian kaikki kääntyikin parempaan päin.
Ensimmäinen ajanjakso Jokereissa käsitti kaudet 1992–1997. Näiden vuosien aikana hänen tililleen kertyi kolme Suomen mestaruutta, yksi SM-hopea sekä kaksi Euroopan mestaruutta. Tuona ajanjaksona Lind myös nousi suureksi jokeri-ikoniksi ja hän oli yhdessä Otakar Janeckýn sekä Petri Variksen kanssa muodostamassa yhtä Jokerien historian parhaista hyökkäysketjuista.
Minnesota North Stars varasi Lindin NHL:ään vuoden 1992 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella numerolla 178. Kesällä 1997 Lind siirtyikin hänet varanneeseen seuraan, joka Dallasiin muuton yhteydessä oli ottanut nimekseen Dallas Stars. Hän pelasi kaudella 1997–1998 NHL:ssä 39 ottelua saalistaen 5 tehopistettä. Seuraavaksi kaudeksi Lind palasi Jokereihin pelaten kelvollisen kauden. Kaudet 1999–2001 Lind kiekkoili jälleen Pohjois-Amerikassa Dallas Starsissa (joka oli voittanut Stanley Cupin Lindin ollessa välillä poissa) sekä Montreal Canadiensissa. Näiden kahden kauden aikana hän saalisti yhteensä 17 tehopistettä 94 ottelussa.
Kaudeksi 2001–2002 Lind palasi Eurooppaan siirtyen Ruotsin Elitserienissä pelaavaan Södertälje SK -joukkueeseen. Hän pelasi seurassa aina kevääseen 2004 asti, jonka jälkeen Lindin suorituksista sai jälleen nauttia Jokerit. Yhden Jokereissa pelatun, SM-hopeaan päättyneen kauden jälkeen Lind siirtyi Itävallan pääsarjassa pelaavan EC Red Bull Salzburgin riveihin. Hän teki seuran kanssa kaksivuotisen pelaajasopimuksen, joka umpeutui keväällä 2007, jolloin hän voitti Itävallan mestaruuden. Kaudella 2007–2008 Lind kiekkoili Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Leksands IF -joukkueen riveissä. Kaudeksi 2008–2009 hän palasi Jokereihin.
Lind kärsi uransa aikana paljon selkävaivoista, mutta siitä huolimatta hän pystyi pelaamaan ottelumäärissä mitattuna lähes täysiä kausia.
Heinäkuussa 2010 Iltalehti uutisoi, että Lind lopettaa uransa.
Juha Lind on toiminut vuodesta 2011 lähtien Yleisradion asiantuntijakommentaattorina. Hän on kirjoittanut jääkiekkoaiheisia blogeja Yle Urheilun sivustolle ja esiintynyt jääkiekkoasiantuntijana Yle Puheen radio-ohjelmissa ja jääkiekkokierroksilla.
Maajoukkue.
Suomen maajoukkueessa Lind on pelannut kahdet olympialaiset ja viidet MM-kisat. Näistä saavutuksina on olympiapronssi Naganon olympialaisista, kaksi MM-hopeaa ja yksi MM-pronssi.
Muuta.
Juha Lindin isä on Ylen entinen uutisankkuri Arvi Lind. Juha Lindin poika on jääkiekkoilija Onni Lind.
Mad Season

Mad Season oli yhdysvaltalainen grunge- ja vaihtoehtorock-yhtye. Sen perusti vuonna 1994 Seattlessa Yhdysvalloissa kolme tunnettua yhtyeen jäsentä, Alice In Chainsin, Pearl Jamin ja Screaming Treesin. Mad Season ehti julkaista urallaan yhden albumin, "Aboven", joka ilmestyi vuonna 1995. Yhtyeen kappaleita on muun muassa "River Of Deceit".
Historia.
Pearl Jamin Mike McCready, Screaming Treesin Barret Martin ja John Baker Saunders olivat yhtyeen perustajajäsenet. He kirjoittivat yhdessä sellaiset kappaleet kuin "Wake Up" ja "River Of Deceit", jotka päätyivät myöhemmin Mad Seasonin albumille. McCready pyysi lopulta Layne Staleyn Alice In Chainsista mukaan laulajaksi.
Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa lokakuussa 1994 The Crocodile Cafessa Seattlessa, mistä seurasi kaivattua suosiota. Näihin aikoihin yhtye kutsui vielä itseään nimellä "The Gacy Bunch".
Tammikuussa 1995 yhtye esiintyi Pearl Jamin Self-Pollution -radiolähetyksessä esittäen kappaleet "Lifeless Dead" ja "I Don't Know Anything". Tästä seurasi vielä enemmän suosiota, ja lopulta jäsenet päätyivät studioon levyttämään ainoaksi jäänyttä albumiaan samalla vaihtaen nimensä Mad Seasoniksi. Albumin levyttämiseen kutsuttiin mukaan myös Screaming Treesin laulaja ja keulakuva Mark Lanegan, joka esiintyy kappaleella "Long Gone Day". "Above" saavutti lopulta sijan 24. Billboard 200-listalla ja myi kultaa samana vuonna Yhdysvalloissa.
Mad Season meni tauolle kevään 1995 keikkailujen jälkeen jäsenien keskittyessä enemmän muihin yhtyeisiinsä. Samana vuonna julkaistiin vielä konserttitaltiointi "Live At The Moore Theatre", joka soitettiin Seattlen Moore Theatherissa 29. huhtikuuta 1995. Tämän jälkeen Mad Season käytännössä lopetti toimintansa. Kitaristi McCready yritti saada yhtyeen jälleen toimintaan vuonna 1997, mutta laulaja Layne Staleyn terveys oli huumeiden käytön seurauksena jo siinä vaiheessa niin huono, ettei uudelleenlämmittelystä tullut mitään. 
Myöhemmin samana vuonna McCready kutsui albumilla laulajana vierailleen Laneganin päälaulajaksi Staleyn tilalle. Samalla yhtye vaihtoi nimekseen Disinformation. Erinäisten kiireiden vuoksi tästäkään kokoonpanosta ei tullut valmista, ja viimeinen naula Mad Seasonin/Disinformationin arkkuun lyötiin, kun yhtyeen basisti John Baker Saunders kuoli heroiinin yliannostukseen vuonna 1999. Kolme vuotta myöhemmin, huhtikuussa 2002 Staley kuoli niin ikään huumeisiin, heroiinin ja kokaiinin yliannostukseen.
Yhden hitin ihme

Yhden hitin ihmeeksi () kutsutaan artistia tai yhtyettä, jolla on ollut vain yksi suurta suosiota saavuttanut kappale eli ”hitti”.
Se, miten yhden hitin ihme määritellään, riippuu myös paikasta. Monet kotimaassaan suositut artistit voivat olla ulkomailla tunnettuja vain yhdestä kappaleestaan. Joskus yksi iso hitti on niin iso, että muut menestyneet kappaleet unohtuvat.
Esimerkkejä yhden hitin ihmeistä.
VH1:n lista 100 suurimmasta yhden hitin ihmeestä.
Vuonna 2002 yhdysvaltalainen VH1-musiikkikanava esitti ohjelman, jossa esitettiin sata suurinta yhden hitin ihmettä. Listan kärkikymmenikkö oli:
Listalle sijoitetulla A-halla oli ”Take on Me” -kappaleen lisäksi hittisingle ”The Sun Always Shines on TV” sekä James Bond -elokuvan tunnuskappale ”The Living Daylights”.
Ilmee

Ilmee () oli kappeliseurakunta Rautjärven seurakunnassa luovutetussa Karjalassa. Ilmeen kirkon kellotorni on kunnostettu 1997.
Historia.
Ilmeen kylä liitettiin Hiitolaan Pähkinäsaaren rauhassa 1323. Tämän jälkeen Ilmee oli lähes 600 vuotta (1323–1896) enemmän tai vähemmän kiinteästi osana Hiitolaa. Seuraavat yli 40 vuotta (1897–1940) Ilmee kuului kokonaan Rautjärveen. Moskovan rauhassa Ilmee jakaantui taas kahtia, tällä kertaa Metsäkylän kohdalta, josta suurin osa sekä Torsankylä Ilmeestä jäivät Suomen puolelle. Koko muu Ilmee luovutettiin Neuvostoliitolle.
Kyliä.
Ilmee on ollut jakautuneena kahteen osaan: Iso-Ilmeeseen eli Hiitolan Ilmeeseen ja Pieneen eli Rautjärven Ilmeeseen. Vuonna 1930 nämä kaksi kylää olivat virallisesti jakaantuneet useaan pienempään kylään.
Yrjö Pessi

Yrjö Pessi (30. elokuuta 1926 Kaukola – 2. joulukuuta 2021 Espoo) oli suomalainen professori, vuorineuvos ja Kemiran pääjohtaja (1975–1990).
Pessi oli Leteensuon koeaseman johtaja 1957–1964. Pessi toimi myös lyhyen ajan Maatalouden tutkimuskeskuksen maanviljelyskemian ja -fysiikan professorina 1973–1974, ja Professoriliitto valitsi Pessin vuonna 1985 vuoden professoriksi. Hänet vihittiin tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1988.
Eläkkeelle jäätyään Pessi laati laskelman Karjalan palautuksen taloudellisesta kannattavuudesta. Hän päätyi tulokseen, ettei siitä olisi nettomenoja Suomen valtiontaloudelle. Hän oli myös mukana Pro Karelian työryhmässä, joka valmisti ”Karjalan reformin”, selvityksen palautuksen vaikutuksista.
Night Watch – yövahti

Night Watch – yövahti (, "Notšnoi Dozor"; myös "Yövahti") on vuonna 2004 valmistunut venäläinen elokuva. Elokuva on yksi harvoista 2000-luvulla länsimaissa laajaan teatterilevitykseen päässeistä venäläisistä elokuvista. Elokuva on nykyajan Moskovaan sijoittuva fantasiatarina, jossa hyvät Muukalaiset yrittävät pitää kurissa pahoja Muukalaisia (vampyyreita). Elokuva on perustuu Sergei Lukjanenkon viisiosaisen "Yöpartio"-romaanisarjan (1998–2012) ensimmäiseen osaan "Yöpartio". Jatkoelokuva "Day Watch" julkaistiin 1.1.2006. Lukjanenkon romaanisarjan seuraavien osien filmatisointi- tai julkaisuaikataulusta ei ole tietoa.
Juoni.
Tuhat vuotta sitten käytiin suuri taistelu Valon ja Pimeyden voimien välillä. Taistelu päättyi tasatilanteeseen, ja sen jälkeen on vallinnut hutera rauha. Valon voimat muodostivat Yövartion, joka pyrkii rajoittamaan pimeyden voimien toimintaa esimerkiksi pitämällä kurissa luvattomat metsästäjät. Pimeyden voimat taas muodostivat Päivävartion, joka valvoo Yövartion toimintaa.
Elokuvien päähenkilö on Moskovassa elävä Anton, joka saatuaan tietää olevansa Muukalainen päätyy työskentelemään Yövartiossa.
Finnlink

FinnLink on osa Finnlinesia, ja se kuljettaa rahtia ja automatkustajia meritse kotipaikkansa Naantalin sataman ja Kapellskärin sataman välillä. Lähtöjä kummastakin satamasta on päivittäin kolme seuraavilla laivoilla:
FinnLinkin toiminta lähtee rahtiliikenteen tarpeista. Laivat eivät poikkea Ahvenanmaalla, ja näin ollen tax-free-myyntiä ei ole. Pisimmillään matka kestää lähes kymmenen tuntia. Nopein matka on iltapäivälähtö Naantalista, jolloin matka Kapellskäriin kestää seitsemän tuntia.
Vuonna 2009 FinnLink kuljetti lähes 112 000 lastiyksikköä, mikä oli 30 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2008. Matkustajaliikenteen tärkein kohderyhmä on henkilöautoilla
ja matkailuvaunuilla liikkuvat matkustajat. Vuonna 2009 reitin matkustajamäärä oli 51 000, mikä oli 27 prosenttia edellisvuotta vähemmän.
Vuoden 2010 loppuun saakka Oy Finnlink Ab oli Finnlines-konserniin kuulunut itsenäinen osakeyhtiö, joka oli perustettu vuonna 1988. FinnLink aloitti liikenteensä vuonna 1989 Uudenkaupungin ja Hargshamnin välisellä reitillä. Tällä reitillä kuljetettiin maantieajoneuvojen lisäksi myös junia. Vuonna 1996 tämä linja kuitenkin lakkautettiin, ja yhtiö keskittyi joulukuussa 1996 avattuun Naantalin ja Kapellskärin väliseen linjaansa, jolla ei enää kuljetettu junia. Vuonna 1996 yhtiö ajoi myös hetken aikaa Helsingin ja Norrköpingin välistä linjaa, joka ei kuitenkaan osoittautunut menestyksekkääksi. Oy Finnlink Ab sulautui Finnlines Oyj:hin vuoden 2010 lopussa.
Yhdistetyn maailmancup 1993–1994

Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1993–1994 järjestettiin yhdeksän osakilpailua. Kaudella otettiin käyttöön uusi pistelaskusysteemi.
Maailmancupin kokonaiskilpailun kymmenen parasta.
Toni Kallio

Toni Kari Mikael Kallio (s. 9. elokuuta 1978 Tampere) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja, mutta nuorempana hän pelasi myös hyökkääjänä.
Seurajoukkueura.
Kallio on Tampereen Pallo-Veikkojen kasvatti. Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa hän on pelannut TPV:n lisäksi myös FC Jazzissa ja Helsingin Jalkapalloklubissa. HJK:n riveissä Kallio saavutti kaksi Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen Cupin voittoa. Vuonna 2004 hän siirtyi Norjaan Molden joukkueeseen ja voitti seurassa seuraavana vuonna Norjan cupin.
Kallio siirtyi sveitsiläisen Young Boysin riveihin helmikuussa 2007 ja sieltä entisen Suomen maajoukkuevalmentajan Roy Hodgsonin manageroimaan Fulhamiin tammikuussa 2008. Alun perin vain kauden 2007–2008 loppuun ulottunutta sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kesällä 2008. Kallio debytoi Englannin valioliigassa 23. elokuuta 2008 Fulhamin voittaessa kotonaan Arsenalin.
Kauden 2009–2010 aikana Kallio kävi kahteen eri otteeseen lainalla Mestaruussarjan Sheffield Unitedissa. Fulham vapautti hänet kauden päätteessä sopimuksen umpeuduttua. Elokuun lopussa Kallio siirtyi norjalaiseen Vikingiin, jossa pelasi vain yhdessä ottelussa tultuaan vaihdosta kentälle. 
Tammikuussa 2011 Kallio teki sopimuksen thaimaalaisen Muangthong Unitedin kanssa, joka oli voittanut Thaimaan-mestaruuden kahdesti peräkkäin kausilla 2009 ja 2010. Kallion ura suomalaisittain eksoottisessa jalkapallomaassa jäi kuitenkin lyhyeksi ja ainoaksi viralliseksi esiintymiseksi AFC Champions Leaguen karsintaottelu indonesialaista Sriwijayaa vastaan helmikuussa. Kesäkuussa 2011 hän palasi Suomeen ja liittyi turkulaisen Interin joukkueeseen harjoiteltuaan ensin Tampereen Ilveksen kanssa.
Maajoukkueura.
Suomen maajoukkueessa Kallio debytoi 31. tammikuuta 2000 harjoitusottelussa Färsaaria vastaan. Roy Hodgsonin aikakaudella hän oli ykkösvalinta vasemman laitapuolustajan tontille. Hän on pelannut vuosien 2006 ja 2010 MM- ja vuoden 2008 EM-kilpailuiden karsinnoissa.
Sami Uotila (näyttelijä)

Sami Uotila (s. 6. helmikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Koulutus.
Uotila valmistui ylioppilaaksi Kaitaan Lukiosta Espoosta vuonna 1991. Hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa vuonna 1994 ja valmistui sieltä teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1998.
Näyttelijäura.
Uotila on ollut kiinnitettynä Helsingin Kaupunginteatterissa. Hän on näytellyt siellä monissa näytelmissä, muun muassa "Housut pois", "Rebekka, "sekä "Poika ja tähti". Uotila on myös näytellyt Marco Bjurströmin ohjaamassa "Grease"-musikaalissa päähenkilö Danny Zukoa vuonna 2002. Kesän 2003 Uotila vietti Turussa ja työskenteli Samppalinnan kesäteatterissa näytelmässä "Oklahoma". Kesällä 2007 seurasi Samppalinnalla Forum, jossa Uotila oli jälleen mukana. Kesällä 2011 hän oli mukana Samppalinnan kesäteatterin musikaaliproduktiossa "Blondi – Legally Blonde". Vuonna 2011 Metro Liven haastattelussa Sami Uotila kertoi jääneensä virkavapaalle Helsingin Kaupunginteatterista palatakseen "Salatut elämät" -sarjaan Aki Nikkisen rooliin.
Uotila näytteli vuonna 2008 kaksi Kultainen Venla -palkintoa voittaneessa televisiosarjassa "Suojelijat".
Uotila on myös toiminut dubbaajana monissa elokuvissa. Hän on lainannut äänensä muun muassa Salama McQueenille elokuviin "Autot", "Autot 2" ja "Autot 3".
Sami Uotila tunnetaan parhaiten Aki Nikkisen roolista televisiosarjassa "Salatut elämät", jota hän aloitti vuonna 1999, eli hän kuului sarjan alkuperäiseen näyttelijäkaartiin. Uotila poistui sarjasta vuonna 2001, mutta hänen hahmonsa poistui ruudusta vasta vuonna 2002. Hän teki vuonna 2009 vierailun sarjaan erikoisjaksossa "Salatut elämät 10 v". Tuolloin Uotila kertoi haastattelussa, että tuotantoyhtiö on useaan otteeseen pyytänyt häntä palaamaan sarjaan, mutta ei ole omien sanojensa mukaan kokenut vielä palaamista ajankohtaiseksi. Lokakuussa 2012 Uotila kertoi paluun sarjaan olevan mahdollista. Huhtikuussa 2014 Uotila ilmoitti palaavansa sarjaan. Ruudussa hänen hahmonsa on näkynyt syksystä 2014 eteenpäin. Sami Uotila esiintyi myös televisiosarjassa "Roba", jossa hän esitti Erkki Salmela -nimistä hahmoa.
Sami Uotila oli yksi keväällä 2011 esitetyn "Stage"-televisiosarjan tähtivalmentajista. Valmennettavakseen Uotila sai vantaalaisen Lumon lukion.
Vuoden 2019 helmikuusta lokakuuhun Uotila toimi juontajana älypuhelinsovelluksen kautta pelattavassa "Primetime"-tietovisassa.
Vuonna 2020 hän esiintyi Helsingin Kaupunginteatterin musikaalissa Päiväni murmelina. 
Yksityiselämä.
Sami Uotila oli naimisissa Petra Uotilan kanssa vuodesta 2006 vuoteen 2013 asti. Heillä on kaksi yhteistä lasta. Hänet tunnetaan myös innokkaana pokerin harrastajana. Uotila seurusteli myös "Salkkareissa" näytelleen Kerttu Rissasen kanssa, jonka kanssa hän aloitti seurustelun vuonna 2018. Loppuvuodesta 2020 he muuttivat yhteen ja kihlautuivat huhtikuussa 2022. Pari vahvisti eronneensa elokuussa 2024.
Uotila suoritti varusmiespalveluksensa laskuvarjojääkärinä ja on sotilasarvoltaan reservin ylikersantti.
Kiimasjärvi (Karjala)

Kiimasjärvi (, ) on kylä Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lietmajärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven etelärannalla 50 kilometriä Lietmajärveltä länteen. Kylässä oli 11 asukasta vuonna 2013.
Kiimasjärven kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1556. Sen kautta kulki Lieksanjoelta Kemijoelle ja Vienanmerelle johtanut vesireitti. Toinen kulkureitti suuntautui länteen Kiitesjärvelle ja Kontokkijärvelle.
Kiimasjärvi ja sen lähikylät muodostivat 1600-luvulta lähtien Repolan pogostaan kuuluneen veroläänin eli volostin, jonka asukkaat kuuluivat kuitenkin Rukajärven seurakuntaan. He puhuivat varsinaiskarjalan etelämurretta. 1700-luvun alussa Kiimasjärven volostin muut kylät olivat Kostamus, Luvajärvi, Miinoa ja Nokeus.
1900-luvun vaihteessa seudun kylät muodostivat Rukajärven kuntaan eli volostiin kuuluneen Kiimasjärven kyläkunnan. Vuonna 1905 siinä oli kymmenen kylää ja 548 asukasta. Kiimasjärven kylässä oli 18 taloa, 121 asukasta, kirkko ja koulu. Kylän osia olivat Karpanpuoli, Niemi, Ontropanniemi, Mattini, Eläjiensuari ja Tervalahti sekä järven pohjoisrannalla sijainnut Herranpuoli.
Vuonna 1921 perustettiin aluksi Petroskoin ja vuodesta 1923 Paatenen kihlakuntaan kuulunut Kiimasjärven volosti. Se käsitti 18 kylää, joissa oli 1 400 asukasta. Volosti rajoittui pohjoisessa Kontokkiin ja Jyskyjärveen, idässä Rukajärveen, etelässä Repolaan ja lännessä Suomeen. Kylät jakautuivat Kiimasjärven, Luvajärven, Nokeuksen ja Tsolmajärven kyläneuvostoihin. Vuonna 1927 Kiimasjärven volosti liitettiin pääosin Rukajärven piiriin. Vuonna 1933 Kiimasjärven kyläneuvostossa oli 699 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia.
Kiimasjärvi tunnetaan heimosotien aikana tammikuussa 1922 käydystä taistelusta, jolloin Toivo Antikaisen johtamat joukot valtasivat kylässä olleen suomalaisten tukikohdan. Vuonna 1932 Kiimasjärvelle perustettiin kolhoosi. Kerhotaloksi muutettu Jumalansynnyttäjän kirkko paloi vuonna 1937. Jatkosodan aikana neuvostoarmeija poltti kylän, ja sen asukkaat evakuoitiin Arkangelin alueelle.
Kiimasjärven Karpanpuolta alettiin rakentaa uudelleen vuonna 1951. Sinne siirtyi asukkaita muun muassa Luvajärven, Pääkönniemen, Nokeuksen ja Rukajärven ympäristön kylistä. Vuonna 1955 avattiin koulu, joka lakkautettiin kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Kylässä oli myös kulttuuritalo ja karjatila. Nykyään Kiimasjärvellä on lähinnä kesäasutusta. Entisellä Herranpuolella on kostamuslaisten puutarhapalstoja.
Ari Nyman

Ari Kalevi Nyman (s. 7. helmikuuta 1984 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan yleensä keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja, mutta pelasi myös laitapuolustajana.
Ura.
Nymanin kasvattajaseura on turkulainen FC Inter, jonka riveissä hän pelasi 16-vuotiaana ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa kaudella 2000. Läpimurtonsa hän teki kaudella 2002. Tuolloin hänet valittiin myös liigan tulokkaaksi ja lupaavimmaksi pelaajaksi. Tammikuussa 2007 Nyman siirtyi ulkomaille, kun hän teki 3,5 vuoden sopimuksen sveitsiläisseura Thunin kanssa. 
Ensimmäisen maaottelunsa Nyman pelasi 1. joulukuuta 2004 Bahrainia vastaan. Syksyllä 2005 Nyman pääsi mukaan myös MM-karsintaotteluihin Makedoniaa, Tšekkiä ja Romaniaa vastaan. Kesäkuussa 2007 hän oli avauskokoonpanossa EM-karsinnassa Belgiaa vastaan. Aikuisten maaotteluiden lisäksi Nyman on pelannut lukuisia nuorten ja poikien maaotteluita. Hänet valittiin vuoden 2006 parhaaksi pelaajaksi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Thunin pudottua kauden 2007–2008 jälkeen Sveitsin superliigasta Nyman ilmoitti halustaan lähteä seurasta. Heinäkuussa 2008 hän oli VfB Stuttgartin testissä. Huhtikuussa 2009 hän palasi kasvattajaseuraansa Interiin. Kauden 2010 päätyttyä Nyman teki kuusivuotisen jatkosopimuksen, jossa on optioita neljälle lisävuodelle.
Ilmari Susiluoto

Ilmari Susiluoto (15. lokakuuta 1947 Lohja – 30. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteen tohtori, kirjailija, tutkija ja Venäjä-asiantuntija.
Susiluoto työskenteli vuodesta 1982 alkaen ulkoministeriön erikoistutkijana, etenkin Neuvostoliittoa ja Venäjää koskevissa asioissa. Vuonna 1984 hän toimi vt. apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa. 1990-luvulla Susiluoto toimi muun muassa Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimuksen seurassa sekä instituutin neuvottelukunnassa. Kirjailijana hän julkaisi 11 kirjaa sekä lukuisia tutkimuksia, artikkeleita ja kirja-arvosteluja.
Arto Luukkanen väittää kirjassaan "Tapaus Susiluoto", että Susiluoto joutui savustetuksi ulkoministeriöstä presidentti Martti Ahtisaaren kauden päätyttyä. Luukkasen mukaan Susiluoto ilmaisi liian vapaasti mielipiteitään kirjoittamissaan teoksissa, minkä vuoksi hänelle ensin ehdotettiin siirtymistä muihin tehtäviin. Susiluodon kieltäydyttyä alkoi painostus, jonka johdosta hän valmistautui oikeudenkäyntiin. Prosessin päätteeksi Susiluoto siirtyi Aleksanteri-instituuttiin diplomaattistatuksella.
Xfire

Xfire oli pikaviestintäohjelma, joka oli suunnattu tietokonepelien pelaajille. Ohjelmalla voi käydä yksityis- ja ryhmäkeskusteluja muiden ohjelman käyttäjien kanssa, ladata tiedostoja (kuten ohjelman omia päivityksiä, pelien päivityksiä, teemoja, demoja sekä pelaamiseen liittyviä videoita), liittyä pelipalvelimille sekä nähdä kuinka paljon ohjelman tukemia pelejä on pelattu. Ohjelma oli saatavilla ainoastaan Windows-käyttöjärjestelmälle. 
Xfiren kotisivuilla tarjottiin myös Livestream-videopalvelua, joka tunnetaan ennestään myös nimellä Mogulus. Sivuilla näytetään kymmenen pelatuinta peliä Xfiren käytön aikana, ja sivuilta löytyy myös pidempi lista pelatuista peleistä. Roolipeli "World of Warcraft" on pitkään pitänyt vakaata kärkipaikkaa Xfiren top-listoilla.
Xfiren perustivat Mike Cassidy ja "Quaken" maailmanmestari Dennis ”Thresh” Fong ja muita. Viacom osti Xfiren 102 miljoonalla dollarilla huhtikuussa 2006. Titan Gaming osti Xfiren 2. elokuuta 2010. Titan Gaming oli vastaperustettu yhtiö, joka oli kerännyt 1 miljoonan rahoitusta, joten kauppahinta oli tuskin tätä korkeampi. Vuonna 2011 yhtiö kuitenkin keräsi 4 miljoonaa dollaria sijoituksia ja sen johto osti yhtiön Titanilta.
XFiren sosiaalinen verkkosivusto ja pikaviestinpalvelu suljettiin vuonna 2015.
Vuonna 2020 www.xfire.com:issa avattiin uusi peli-, elokuva- ja tv-sivusto.
Verkkosivustoa pyörittää uusiseelantilainen Enoki Limited -yhtiö.
A Coruña

A Coruña () on kaupunki Galiciassa, Espanjan luoteisosassa. Se on A Coruñan maakunnan pääkaupunki. Se on myös tärkeä satamakaupunki. Kaupungissa on asukkaita 243 978 (2015) ja metropolialue huomioon ottaen noin 460 000.
Tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Herkuleen torni sekä Maria Pitan patsas. Kaupungissa toimii myös jalkapalloseura Deportivo de La Coruña. 
A Coruñan lentoasema on Culleredossa, noin kahdeksan kilometrin päässä A Coruñan keskustasta.
Kaupunki on myös tunnettu" Rúa Alta" -ostoskadustaan. Kaupungin lähistöllä on Marineda City -ostoskeskus.
Lou Rawls

Lou Rawls (1. joulukuuta 1933 – 6. tammikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen soul-, jazz- ja blueslaulaja. Hän julkaisi yli 70 albumia ja toimi jonkin aikaa myös näyttelijänä. 
Rawls syntyi Chicagossa ja teki levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa vuonna 1962. Rawlsin ensimmäinen julkaisu Capitol Recordsilla oli jazzalbumi "Stormy Monday". Rawlsin albumi "Live!" (1966) myi kultaa. Vuonna 1971 hän julkaisi singlen "Natural Man", jolla hän sai Grammyn. Vuonna 1976 Rawls julkaisi albumin "All Things in Time", joka myi platinaa. Vuonna 2005 kerrottiin julkisuuteen, että Rawls sairasti aivoihin levinnyttä keuhkosyöpää. Rawls kuoli 6. tammikuuta 2006. 
Lou Rawls oli naimisissa Nina Malek Inman Rawlsin kanssa. Parilla oli yksi poika.
Samojedit

Samojedit on yhteisnimitys eräille Uralin itäpuolella eläville uralilaisille paimentolaiskansoille, jotka puhuvat samojedikieliä. Samojedikansoja ovat nenetsit eli jurakit, enetsit, nganasanit ja selkupit, joista selkupit ovat viimeisiä eteläsamojedeja. Matorit ja juratsit ovat kuolleet sukupuuttoon jo 1800-luvulla, viimeinen kamassi, joka puhui kamassien omaa kieltä, kuoli vuonna 1989. Samojedit mainittiin keskieurooppalaisissa lähteissä ensimmäisen kerran 1600-luvun lopussa, mutta kiinalaisissa lähteissä hieman ennen ajanlaskumme alkua on maininta metsästäjäkansasta, jonka arvellaan edustaneen samojedeja.
Samojedikielet ja suomalais-ugrilaiset kielet muodostavat yhdessä uralilaisen kielikunnan. Geneettisesti samojedit ovat lähempänä muita alueen aasialaisia kansoja kuin läntisempiä suomalaisten tai komien kaltaisia suomalais-ugrilaisia, mutta lännen ja idän uralilaisilla kansoilla myös esiintyy vaihtelevissa määrin jaettuja siperialaisperäisiä yhteyksiä. 
Pohjoissamojedien tärkein elinkeino on poronhoito, ja muita elinkeinoja ovat metsästys ja kalastus. Etelämpänä asuvien selkuppien pääelinkeino on lähellä asuvien itäisten hantien tavoin oravanmetsästys, mutta myös ketunmetsästystä ja kalastusta harjoitetaan. Samojedien luontaiselinkeinojen tulevaisuutta uhkaavat Länsi-Siperian lisääntyvät öljyn- ja kaasunporaukset, sillä ne supistavat porojen laidunmaita ja saastuttavat jokia.
Samojedien uskonto edustaa muiden Siperian kansojen tapaan šamanismia. Jumaluuksia ovat ylijumala ja lukuisat henget, joihin pitävät yhteyttä šamaanit. Merkittävässä asemassa ovat myös puusta valmistettavat kotijumalat, jotka edustavat muun muassa esi-isien henkiä. Uskonnollisiin menoihin kuuluu uhraaminen henkien lepyttämiseksi. Esimerkiksi metsästäjä uhraa metsän ja veden hengille uhriaterian kaadettuaan suuren saaliin. Uhriateriaan kuuluu lihaa, leipää, viinaa sekä ainoastaan tätä tarkoitusta varten pähkinöistä valmistettua voita. Rukouksen jälkeen heitetään ateria tuleen, jotta ruoat hävityksen kautta pääsisivät perille henkien luo. Uskomuksen mukaan kaikissa kappaleissa piilee henki, joka vapautuu kun esine on rikottu tai hävitetty.
Harus

Harus eli staagi ovat köysiä tai vaijereita, jotka tukevat laivan tai veneen mastoa pituussuunnassa. Sivusuunnassa mastoa tukevat vantit. Haruksiksi kutsutaan myös puhelin- ja sähköpylväiden ja erilaisten antenni-, linkki- ym. mastojen tukivaijereita.
Keulaharuksia, joihin keulapurjeet kiinnitetään, voi olla yksi tai useampia. Lisäksi joskus käytetään maston keskivaiheilta kanteen tulevaa väliharusta eli "babystaagia" estämään maston taipumista rasituksessa.
Takaharuksia on toisinaan kaksi, mutta useimmiten vain yksi, joka voi tosin jakautua kahteen osaan ennen kiinnittymistä veneen perään. Tällaista ratkaisua kutsutaan "kukonjalaksi". Takaharus on usein säädettävä, sitä voidaan kiristää joko vanttiruuvin, taljan tai hydraulisen kiristimen avulla. Näin voidaan säätää purjeita taivuttamalla takaharuksella maston kärkeä.
Munjärvi

Munjärvi (myös Mundjärvi, ) oli Venäjän keisarikunnan aikainen kunta Aunuksen Karjalassa. Se sijaitsi nykyisen Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin länsiosassa. 
Munjärven kunta kuului Aunuksen kuvernementin Petroskoin kihlakuntaan. Sen naapurikuntia olivat pohjoisessa Lintujärvi, idässä Kontupohja, etelässä Säämäjärvi ja lännessä Suomen puolella Suojärvi. Munjärven kunnan kyliä olivat muun muassa Munjärvenlahti ja Vuohtjärvi. Vuonna 1905 kunnassa oli 6 342 asukasta. Munjärven kunta lakkautettiin vuonna 1927 ja liitettiin osaksi Petrovskin piiriä. Munjärven kunnan alue oli jatkosodan aikana Suomen miehittämä 1941–1944.
Jan Myrdal

Jan Myrdal (19. heinäkuuta 1927 – 30. lokakuuta 2020) oli ruotsalainen kirjailija. Maailmankatsomukseltaan hän oli maolainen kommunisti. Hänen vanhempansa olivat Alva ja Gunnar Myrdal.
Ura.
Jan Myrdal kirjoitti toistakymmentä romaania ja ainakin saman verran matkareportaaseja. Hän käänsi ruotsiksi Balzacin, Diderot’n ja Strindbergin teoksia ja avusti lehtiä. 1960-luvun lopussa hänen elokuvansa "Myglaren" herätti kohua Ruotsissa. Se oli terävää yhteiskuntasatiiria, joka näytettiin kuusi kertaa televisiossa.
Myrdal puolusteli Stalinin diktatuuria, Kambodžan kansanmurhia sekä Taivaallisen rauhan aukion joukkomurhia. Myöhemmin hänet tunnettiin putinistina, joka osallistui muun muassa vuonna 2017 Moldovassa järjestettyyn äärioikeistolaisten konferenssiin.
Jan Myrdal -seura.
Vuonna 2008 perustettu Jan Myrdal -seura jakaa kahta vuosittaista kirjallisuuspalkintoa, vuonna 2008 aloitettua 100 000 Ruotsin kruunun Lenin-palkintoa ja vuonna 2010 ensi kertaa jaettua 10 000 kruunun Robespierre-palkintoa. Etenkin Lenin-palkinnon nimi on herättänyt pahennusta, ja kirjailija Susanna Alakoski kieltäytyikin vuonna 2013 vastaanottamasta palkintoa, koska ei halunnut nimeään yhdistettävän totalitaristiseen vallankäyttöön. Robespierre-palkinto myönnettiin vuonna 2014 toiselle ruotsinsuomalaiselle kirjailijalle Eija Hetekivi Olssonille.
Etuharus

Keulaharus tai etuharus on harus, joka tukee purjeveneen mastoa edestäpäin. Usein kuulee keulaharuksesta käytettävän myös nimeä förstaagi. Keulaharus on yleensä teräsvaijeria. Yhdessä peräharuksen ja vanttien kanssa keulaharus pitää mastoa pystyssä.
Keulaharukseen myös kiinnitetään veneen keulapurje eli fokka tai genua. Keulapurje voi kiinnittyä keulaharukseen joko pistoolihaoilla tai se voidaan pujottaa erityiseen profiiliin. Nykyisin on yleistynyt myös keulapurjeen rullalaite, jossa purje rullataan haruksen ympärille silloin, kun sitä ei tarvita.
Keulaharuksen yläpään kiinnityspiste mastossa vaihtelee. Jos harus kiinnittyy maston huippuun, puhutaan mastonhuipputakilasta tai "toppirikistä". Jos harus kiinnittyy jonkin matkaa maston huipun alapuolelle, on kyse osatakiloidusta veneestä. Tässä takilassa on etuna mahdollisuus säätää purjeita taivuttamalla maston ohutta huippua takaharuksen sekä mahdollisesti myös barduunoiden avulla.
Tukevasti ilmassa

Tukevasti ilmassa oli Tuomas Nevanlinnan ja Jukka Relanderin vuosina 2001–2016 toimittama filosofinen keskusteluohjelma Radio Helsingissä.
Ohjelman ensimmäinen lähetys kuultiin 5. maaliskuuta 2001. Tällöin vastasyntyneellä ohjelmalla ei ollut vielä nimeä, ja se oli jaettu useampiin osioihin. Sen paremmin tunnettu muoto – näennäisesti rakenteetta polveileva keskustelu jostakin teemasta ja sen ympäriltä – syntyi vasta muutaman ensimmäisen lähetyksen aikana. Vanhan käytännön suuntaan liikuttiin jälleen vuonna 2005, kun mukaan otettiin yleisökysymyksiä. Tämä on kuitenkin ollut enemmän satunnaista, eikä juurikaan sisällöltään poikkea ohjelman muusta kulusta. Keskustelijoiden välisen dialogin lisäksi jokaisessa ohjelmassa kuullaan muutama musiikkikappale.
Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta jokaisella "Tukevasti ilmassa" -lähetyksellä on ollut otsikko eli teema. Tällaisia ovat olleet muun muassa hyvinvointivaltio, pyhyys, armeija, halu, Mongolia ja krapula. Ohjelman formaattiin on kuulunut, että kaikissa lähetyksissä itse teemaan ei välttämättä päästä. Tällöin teema on saatettu siirtää seuraavaan lähetykseen. Teemaa ei yleensä paljasteta heti ohjelman alussa vaan sitä lähestytään pikkuhiljaa.
Nevanlinnan tai Relanderin poissa ollessa heidän sijaisinaan ohjelmassa ovat esiintyneet muun muassa Silja Hiidenheimo, Kaarina Hazard, Juha Siltanen, Mikko Kuustonen, Jussi Tiihonen ja Tarja Roinila. Syksyllä 2008 Nevanlinna lähti vuodeksi Yhdysvaltoihin, minkä ajan ohjelma oli tauolla. Ohjelma oli tauolla myös kesäkuusta 2015 tammikuuhun 2016. Toukokuusta 2016 helmikuuhun 2019 sarja oli jälleen tauolla, joka päättyi "Vielä kerran!"-livekeskusteluun ravintola Pueblossa Helsingissä. Tapahtuma liittyi Tuomas Nevanlinnan eduskuntavaalikampanjaan.
Ohjelmaa lähetettiin tammikuuhun 2014 asti maanantai-iltapäivisin. Syksyyn 2006 asti lähetysaika oli kello 15-17, sen jälkeen kello 13-15. Tammikuusta 2014 alkaen ohjelmaa lähetettiin perjantai-iltapäivisin kello 13–15. Tammikuusta 2016 alkaen ohjelmaa lähetettiin sunnuntaisin kello 16-18. Ohjelma on saatavilla myös podcast-muodossa Radio Helsingin verkkosivuilta.
Puntti Valtonen

Hannu Veli Matti ”Puntti” Valtonen (s. 23. syyskuuta 1961 Kemi) on suomalainen näyttelijä ja Juice Leskisen Grand Slam -yhtyeen entinen kitaristi.
Puntti harrasti nuorena painonnostoa ja kitaransoittoa. Kitaristi saikin parikymppisenä puhelinsoiton entiseltä soittokaveriltaan, Ila Louerannalta, joka kysyi josko tämä halusi liittyä Juice Leskisen Grand Slam -yhtyeeseen. Puntti soitti yhtyeessä vuosina 1981–1985. Valtonen on ollut suomenkielisenä äänenä useissa animaatioelokuvissa ja -sarjoissa. Lisäksi hän on toiminut Äänekosken Sarjakuvaseurassa. Valtonen on toiminut monena kesänä Uuden Iloisen Teatterin näyttelijänä.
Valtonen keikkaili Lapinlahden Lintujen kanssa koko kesän 1994 ja satunnaisesti myös aiemmin.
Valtonen oli avoliitossa näyttelijä Pirkko Hämäläisen kanssa ja heillä on kaksi lasta. He erosivat maaliskuussa 2009.
Ud

Ud on perinteinen arabialainen kielisoitin. Sen nimellä on lukuisia eri kirjoitustapoja, kuten oud, 'oud ja 'ud. Länsimaisista soittimista udin lähimpänä vastineena pidetään lähinnä luuttua. Udissa on kaikukoppa ja 5–8 paria kieliä. Sen kaltaisia soittimia löytyy arabialaisen musiikin lisäksi myös Iranin, Turkin, Kreikan ja Armenian musiikkikulttuureista.
Udin soittajista arvostusta on nauttinut tunisialainen Dhafer Youssef.
Deinonychus

Deinonychus (kreikaksi "δεινος" ja "ονυξ/ονυχος", ”hirmukynsi”) oli suku dinosaurusten Dromaeosauridae-heimossa. Suvun nimi viittaa heimon lajeille tyypilliseen sirppikynteen, jota ne käyttivät saalistuksessa. Suvusta on kuvattu vain yksi laji, "Deinonychus antirrhopus", joka oli "Velociraptorin" kookkaampi lähisukulainen. "Deinonychuksen" fossiileja on löydetty Montanasta Pohjois-Amerikasta.
Todennäköisesti "Deinonychus" saattoi saalistaa isoja kasvinsyöjädinosauruksia, jotka tämä kaatoi mahdollisesti sirppikynsillään ja hampaillaan. Aikaisemmin uskottiin, että "Deinonychus" saalisti luultavasti laumassa vähän samoin kuin hyeenat nykyisin; yksi hämää edestä ja muut yrittävät takaapäin niskaan. Fossiloituneista hampaista tehdyt hiilen isotooppien analyysit ovat kuitenkin haastaneet käsityksen. Nuorten ja vanhempien yksilöiden ruokavalio poikkesi toisistaan, mikä voisi viitata siihen että modernien lintujen ja krokotiilien tavoin "Deinonychus" ei ollut sosiaalinen saalistaja.
Tutkijat ovat perinteisesti ajatelleet, että "Deinonychus" käytti sirppikynsiään aiheuttaakseen saaliilleen vakavia haavoja. Vuonna 2005 suoritettiin kuitenkin tutkimus, jossa "Deinonychuksen" jalan mallilla iskettiin sianruhoa. Kynnet eivät onnistuneet tekemään merkittäviä vaurioita. Tutkimuksen suorittaneiden tutkijoiden mielestä kynsistä olisi enemmän hyötyä kiipeilemisessä. Toinen näkökulma on, että "Deinonychus" käytti kynsiään samalla tavalla kuin nykyiset haukat: se piti saaliinsa niiden avulla tiukasti aloillaan samalla, kun alkoi syödä sitä elävältä. 
Koko ja ulkonäkö.
"Deinonychuksen" pituus oli 3−4 metriä ja paino noin 80 kilogrammaa. Takajalkojen sirppikynnen pituus oli 12 senttimetriä. Fossiileista ei ole löydetty jälkiä höyhenpeitteestä, mutta Dromaeosauridae-heimon lajeilla oletetaan olleen höyhenpeite.
Jurassic Park.
Jurassic Parkista tutut "Velociraptorit" muistuttavat enemmän "Deinonychuksia", mutta niiden nopeutta ja varsinkin kokoa on silti liioiteltu. Siksi oikeammin voisikin sanoa, että kyseisessä elokuvassa esiintyneet hirmuliskot olivat "Velociraptorin" suurempia sukulaisia "Deinonychuksia". Elokuvan tekoaikaan jotkut paleontologit luokittelivat "Deinonychuksen" "Velociraptorin" lajiksi (nimellä "Velociraptor antirrhopus") mihin hypoteesiin myös niin alkuperäisteoksen kuin elokuvankin raptorit perustuvat. Hypoteesi kuitenkin hylättiin muutama vuosi elokuvan teon jälkeen.
Luettelo GNU-paketeista

Tämä sivu on lista GNU-projektin ohjelmapaketeista, jotka on kehittänyt ja joita ylläpitää Free Software Foundation GNU:lle. GNU on vapaa Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä, jonka kehitystyö alkoi 1984. Monet näistä ohjelmapaketeista toimitetaan nykyään osana tyypillistä Linux-jakelua.
Graafinen työpöytä.
Huomaa, että GNOME-projekti ei ole nykyään enää osa GNU-projektia.