Maustekurkuma

Maustekurkuma ("Curcuma longa") on inkiväärikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi. Sen juurista saatavaa maustetta kutsutaan kurkumaksi. Juuri kuivataan ja jauhetaan, jolloin tuloksena on voimakkaan keltainen maustejauhe, jota käytetään usein currymausteseoksen osana ja muussa eteläaasialaisessa ruoanlaitossa. Kurkumaa käytetään myös keltaisen värin antajana eräissä sinapeissa sekä jopa kankaiden värjäykseen.
Maustekurkumasta uutetaan kurkumiinia, jota käytetään elintarvikkeissa väriaineena. Kurkumiinin E-koodi on E 100.
Historiaa.
Kurkumasta ovat ensimmäiset maininnat assyrialaisten kasviluetteloissa 600 eaa., jolloin sitä on käytetty väriaineena. Arabit toivat sen Eurooppaan, ja sitä kutsuttiin usein ”Intian sahramiksi”. Perimätiedon mukaan kurkumalla on lääkinnällisiä ominaisuuksia, sen pitäisi auttaa erilaisiin vatsavaivoihin. Kulttuureissa, joissa kurkumaa käytetään paljon, paksusuolen syöpä on harvinainen, mutta toki kyseessä oleva ruokavalio poikkeaa muutenkin länsimaalaisesta.
Käyttö.
Nimensä se on saanut heprean sahramia tarkoittavasta sanasta "karkam". Usein kurkumaa onkin käytetty sahramiväärennöksiin, koska kurkuman juuresta saatava väri on hyvin samanlainen. Maku ja tuoksu eivät tietenkään ole lainkaan samaa luokkaa. Sahramin pehmeä öljyinen maku vapauttaa arominsa välittömästi, kun taas kurkuman maku on kitkerä ja raaka.
Kurkumaa pitää osata käyttää oikein. Kitkerä maku häviää, kun kurkumaa hauduttaa miedolla lämmöllä öljyssä tai voissa kymmenisen minuuttia. Sen jälkeen maku on pehmeä ja sopii moniin ruokiin tuomaan hieman itämaisia sävyjä ja värihehkua. Keskiajalla kurkuma oli suosiossa suureksi osaksi värjäävien ominaisuuksiensa vuoksi. Kurkuman säilytyksessä kannattaa huomioida se, että jauhettuna se menettää pian ominaisuutensa, jos joutuu valolle alttiiksi. Siksi se pitäisi säilyttää tiiviissä läpinäkymättömässä maustepurkissa.
Kurkumaliuosta voidaan käyttää myös happamuuden indikaattorina; se vaihtaa väriä keltaisesta punertavaksi noin pH 8,5 tietämillä.
Lääketieteelliset vaikutukset.
Kurkuma on keskeinen osa mm. Ayurveda-uskomuslääkintää ja perinteistä kiinalaista lääkintää.
Maustekurkumasta ja kurkumiinista on lukuisia kliinisiä tutkimuksia eri ihmisten sairauksista ja vaivoista, mutta ei ole löytynyt yhtäkään korkealaatuista todistetta terveyseduista. 
Ei ole tieteellisiä todisteita siitä, että kurkumiini vähentäisi inflammaatiota (2020). On heikkoja todisteita siitä, että kurkumauute voi lievittää polven nivelrikon oireita, ja lievittää kipua ja lihasvammoja liikunnasta. On laadukkaita todisteita siitä, että kurkuma aiheuttaa allergiaa.
Systemaattisen katsauksen (2021) mukaan kurkumiinilla näyttäisi olevan diabetesta ehkäiseviä vaikutuksia ja eräitä muita etuja. Esimerkiksi kurkumiinin on todettu eräässä tutkimuksessa säännöllisesti nautittuna estävän diabeteksen puhkeamisen.
Viime vuosikymmeninä kurkuman on jossain tutkimuksessa väitetty laukaisevan syöpäsoluissa apoptoosin eli solukuoleman, joka nimenomaan syöpäsoluissa on usein estynyt. Varsinkin melanoomaa ja rintasyöpää vastaan kurkumalla väitetään saadun positiivisia tuloksia. Ainakin osaa tutkimustuloksista epäillään väärennöksiksi ja aiheeseen liittyviä artikkeleita on jälkeenpäin poistettu. 
Bharat Aggarwal, aiempi Teksasin yliopiston syöpätutkija, oli julkaissut 29 artikkelia, jotka vedettiin takaisin tutkimuspetosten vuoksi. Hän oli tutkinut yrttien ja mausteiden, etenkin kurkumiinin, vaikutuksia syöpää vastaan. 
Eräs vuoden 2005 tutkimus väitti kurkuman ehkäisevän beta-amyloidien kertymistä Alzheimerin taudissa ja jopa hajottavan taudissa muodostuneita plakkikertymiä.
Haitat.
Vuonna 2017 raportoitiin kaksi vakavaa tapausta kurkumasta tai kurkumiinista: yksi vakava allerginen reaktio ja yksi kuolema.