tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Taiyuan

Taiyuan (, pinyin: Tàiyuán) on Shanxin maakunnan pääkaupunki Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 6 959 neliökilometriä ja väkiluku noin 4,2 miljoonaa (vuonna 2010).
Maantiede.
Taiyuan sijaitsee hedelmällisessä Fenjoen laaksossa. Kaupunkia ympäröivät Taihangvuoret idästä ja Lüliangvuoret lännestä.
Taiyuanissa on lämmin ja mantereinen ilmasto. Vuoden keskilämpötila on 9,3 astetta. Kesät Taiyuanissa ovat kuumia, sateisia ja kosteita. Talvet puolestaan kylmiä ja kuivia. Heinäkuu on lämpimin kuukausi, ja keskilämpötila silloin on 24 astetta. Tammikuun keskilämpötila on –6 astetta. Keväät ovat tuulisia, ja silloin kaupunkiin saattaa iskeä myös hiekkamyrskyjä.
Historia.
Taiyuan perustettiin noin vuonna 500 eaa., jolloin sen nimi oli Jinyang. Se oli Jin- ja Zhao-valtioiden merkittävä kaupunki. Qinin vallattua 331 Zhoun ja monia muita Kiinan valtioita Jinyangista tuli oman hallintoalueensa pääkaupunki. Itäisen Han-dynastian aikana (25–220 jaa.) se oli Bingin provinssin pääkaupunki. Se kasvoi selvästi 500-luvulla, ja siitä tuli myös buddhalaisuuden keskus.
Tang-dynastian perustajat olivat kotoisin Jinyangista, ja siitä tulikin dynastian aikana pohjoinen pääkaupunki ja merkittävä sotilastukikohta. Tangin kaaduttua Song-dynastia yhdisti Kiinan jälleen 960. Jinyang kuitenkin vastusti uutta dynastiaa, ja se tuhoutui vuoden 979 taisteluissa. Uusi kaupunki perustettiin 982 Fenjoen varrelle lähelle vanhaa kaupunkia.
Jinyang raunioitui jälleen pahoin vuoden 1125 taisteluissa, mikä pysäytti kaupungin kehityksen useiksi vuosisadoiksi. Ming-dynastian alkuvaiheissa 1300-luvulla kaupungille annettiin uusi nimi, Taiyuan Fu. Koska kaupunki sijaitsi strategisesti tärkeällä paikalla, sen puolustusjärjestelmästä pidettiin koko ajan huolta ja kaupunginmuurit rakennettiin uudelleen 1568.
Taiyuan kehittyi taloudelliseksi keskukseksi, ja se oli 1800-luvulla Kiinan pankkimaailman merkittävimpiä kaupunkeja. Länsimaisen pankkijärjestelmän kotiuduttua maahan ja Shanghain noustua maan talouskeskukseksi Taiyuan ajautui rappiolle. Taiyuanin merkitys kasvoi uudestaan, kun sieltä rakennettiin 1907 junayhteys Shijiazhuangiin.
Kiinan tasavallan perustamisen jälkeen 1912 Taiyuan nimettiin Yangquksi, jona se tunnettiin vuoteen 1927. Se oli 1913–1948 sotaherra Yan Xishanin alaisuudessa. Japanilaiset onnistuivat 1943 valtaamaan kaupungin, mutta Yan sai sen takaisin 1947. Kommunistit valtasivat sen Yanilta seuraavana vuonna.
Kommunistihallinto kehitti 1950-luvulla kaupunkia merkittäväksi teollisuuskeskukseksi, ja kaupunki levisi Fenjoen rantoja pitkin. Erityisesti rauta- ja terästeollisuus alkoi kukoistaa paikallisten hiilivarojen ansiosta. Vuosisadan loppupuolella elektroniikkateollisuutta alettiin myös kehittää.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kuuteen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kolmeen piirikuntaan.
Atom (tiedostomuoto)

Atom on XML-kieleen pohjaava standardi verkkosyötteille ja tiedon syndikoinnille sekä HTTP-protokollaan pohjautuva ohjelmointirajapinnan kuvaava standardi blogien päivittämiselle.
Atom-standardin kehitys alkoi vuonna 2003, kun kehittäjät kokivat RSS-standardin, tai standardin puutteen, aiheuttavan ongelmia. Toisaalta blogien päivittämiseen oli olemassa useitakin standardeja. Standardien yhdistelmää kutsuttiin aluksi useilla eri työnimillä kuten Pie, Echo ja Necho.
Standardin versio 0.2 julkaistiin heinäkuussa 2003 ja versio 0.3 joulukuussa 2003. Tämän jälkeen projekti annettiin IETF:n hallintaan virallisen standardoinnin tekemiseksi. Atompub Working Group perustettiin kesäkuussa 2004, ja heinäkuussa 2005 Atom saavutti ”standardiehdotuksen” aseman version 1.0 julkaisemisen myötä. Atom 1.0:n kuvaava RFC-dokumentti, , julkaistiin joulukuussa 2005.
Esimerkki Atom-tiedostosta.
&lt;?xml version="1.0" encoding="utf-8"?&gt;
&lt;feed xmlns="http://www.w3.org/2005/Atom"&gt;
 &lt;id&gt;urn:uuid:553e4df4-6e6c-11da-be05-000461723b33&lt;/id&gt;
 &lt;title&gt;Esimerkkiblogi&lt;/title&gt;
 &lt;updated&gt;2005-12-16T19:47:20Z&lt;/updated&gt;
 &lt;link rel="self" href="http://example.org/blog/feed.atom"/&gt;
 &lt;entry&gt;
 &lt;id&gt;urn:uuid:bbe4ff94-6e6c-11da-a837-000461723b33&lt;/id&gt;
 &lt;title&gt;Toisen viestin otsikko&lt;/title&gt;
 &lt;updated&gt;2005-12-16T19:47:20Z&lt;/updated&gt;
 &lt;summary&gt;Toinen viesti esimerkin vuoksi.&lt;/summary&gt;
 &lt;link href="http://example.org/blog/2005/12/16/esim2"/&gt;
 &lt;/entry&gt;
 &lt;entry&gt;
 &lt;id&gt;urn:uuid:87b83222-6e6c-11da-b5b2-000461723b33&lt;/id&gt;
 &lt;title&gt;Esimerkkiviesti&lt;/title&gt;
 &lt;updated&gt;2005-12-16T19:44:42Z&lt;/updated&gt;
 &lt;summary&gt;Ensimmäisenä julkaistu esimerkkiviesti.&lt;/summary&gt;
 &lt;link href="http://example.org/blog/2005/12/16/esim1"/&gt;
 &lt;/entry&gt;
&lt;/feed&gt;
Atom-tiedoston alussa ovat otsikkotiedot, jonka pakollisia osia ovat syötteen tunniste (esimerkissä käytetään GUID-muotoista tunnistetta), nimi ja otsikko sekä ajankohta, jolloin syöte on päivitetty (ISO 8601 -standardin mukaisessa muodossa) ja linkki syötteeseen itseensä. Lisäksi otsikkotiedoissa voi olla mukana muun muassa tekijä ja linkki varsinaiseen verkkosivuun.
Varsinainen sisältö koostuu codice_1-elementtien sisältämistä artikkelitiedoista.
Konkreettinen musiikki

Konkreettinen musiikki () on erilaisista ympäristöstä nauhoitetuista äänistä koostettua elektronista musiikkia. Se on vastakohta perinteiselle sävellykselle ("Musique abstraite", abstrakti musiikki), sillä teosta työstettäessä äänet nauhoitetaan ennen sävellystyötä. Ensimmäisen kerran konkreettista musiikkia esitettiin 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa teknologisen kehityksen, erityisesti parempien mikrofonien ja kelanauhureiden, innoittamana. 
Pariisilainen radiotoimittaja Pierre Schaeffer loi eräät varhaisimmista konkreettisen musiikin teoksista, kuten "Étude aux chemis de fer", "Étude au piano I" ja "Étude aux casseroles". Teosten sävellystyössä nauhoitettuja ääniä nopeutettiin, loopattiin ja soitettiin väärään suuntaan. Äänilähteinä teoksissa käytettiin junaa, pianoa ja keittiötarvikkeita. Schaeffer teki myös yhteistyötä toisen konkreettisen musiikin pioneerin, Pierre Henryn kanssa. He loivat muun muassa teoksen "Symphonie pour un homme seul" ("Yksinäisen miehen sinfonia").
Konkreettista musiikkia yhdisteltiin synteettiseen elektroniseen musiikkiin Edgar Varèsen teoksessa "Poème électronique", joka soitettiin Brysselin maailmannäyttelyssä 1958 neljänsadan tarkoin asetellun kaiuttimen kautta Iannis Xenakisin suunnittelemassa erikoispaviljongissa.
1950-luvun jälkeen muut elektronisen musiikin tyylilajit valtasivat konkreettisen musiikin alaa, vaikka sen vaikutus näkyi vielä The Beatlesin ja Pink Floydin kaltaisten yhtyeiden musiikissa. Miles Davisin klassikkoalbumit 1960-luvun lopulla hyödynsivät konkreettista sävellystapaa, mutta eivät olleet aikanaan arvostettuja. 1980- ja 1990-lukujen aikana perinteinen ja uudentyylinen konkreettinen musiikki lähtivät uuteen nousuun. Digitaalista samplaamista ruvettiin hyödyntämään perinteisten kelanauhurien sijaan, ja monet modernin elektronisen musiikin artistit ottivat vaikutteita konkreettisen musiikin sävellystekniikasta omiin työskentelytapoihinsa.
EPS-eristelevy

EPS-eristelevy () (myös "styrox-levy") on polystyreenistä valmistettu rakennusmuovituote, jota käytetään lämmöneristeenä. Levyllä on suuri puristuskestävyys.
Styrox on EPS-tuotteille vakiintunut kutsumanimi vanhan markkinoilta jo poistuneen tuotemerkin mukaan, mutta nimityksen käyttö ei ole virallisissa yhteyksissä hyvien rakentamistapojen mukaista.
Ominaisuudet ja edut.
EPS-levyjä voidaan käyttää rouheena uusien EPS-tuotteiden valmistuksessa.
Eristelevyjen lisäksi muita EPS:stä valmistettavia tuotteita ovat putki- ja laite-eristeet, perustusjärjestelmät, lämpöharkot, anturamuotit, askelääneneristeet, sandwich-elementtien eristeet, kellukkeet ja laituriponttonit sekä muotokappaleet.
Édouard Branly

Édouard Eugène Désiré Branly (kirjoitetaan myös Branley) (23. lokakuuta 1844 – 24. maaliskuuta 1940) oli ranskalainen fyysikko. Branly on eräs radion varhaisista kehittäjistä. Hän oli ensimmäinen, joka käytti metallijauhetta ilmaisemaan sähkömagneettista kenttää.
Branly syntyi Amiensissa, Ranskassa. Hän kävi St Quentinin koulua ja aloitti matematiikan opinnot Napoleonkoulussa (nykyinen Henry IV:n yliopisto). Valmistuttuaan luokkansa priimuksena 1868 hänelle tarjottiin paikkaa Bourgesin yliopistosta. Bourgesissa ei kuitenkaan ollut riittävästi mahdollisuuksia tutkimustyölle, joten Branly siirtyi Pariisiin. 5. helmikuuta 1874 hänestä tuli La Sorbonnen laboratorion johtaja. Puolitoista vuotta myöhemmin Branly kutsuttiin Pariisin katolisen yliopiston fysiikan laitoksen professoriksi.
Ura.
Branly tutki sähkön ominaisuuksia paitsi teoreettisesti, myös rakentamalla kojeita. Langattoman viestinnän alkukehityksessä oli vaikeutena fysikaalisten teorioiden, laitteiden kehittämisen ja kaupallisten sovellusten välinen kuilu. Branly muodosti yhteyden monimutkaisten matemaattisten kaavojen, keksintöjen ja tulosten levittämisen välillä. Radion kehitykselle Branlyn suurin saavutus oli metallijauheen sähkönjohtavuudesta tehty havainto, jossa jauheen vastus muuttuu pieneksi sen joutuessaan sähkökenttään. 1890 Branly rakensi havainnon perusteella laitteen, joka myöhemmin sai nimen kohereeri. Kohereeria käytettiin radion tutkimuksessa seuraavat 15 vuotta, kunnes elektroniputki syrjäytti sen. Branly kehitti kohereeria monien muiden tutkijoiden ohella vielä 1900-luvulla.
Sähkömagneettisen säteilyn tutkimisen lisäksi Branly tutki sähköterapiaa. Hän etsi yhteyksiä lääketieteen ja fysiikan välillä ja esitti malleja ihmisen hermojen rakenteesta.
Kumoon

Kumoon on suomalainen freeware-peli, jossa tehtävänä on liikkua kananpojalla sekä kaataa kuutioita kolmiulotteisessa ympäristössä ampumalla niitä revolverilla, haulikolla ja kranaatinheittimellä. Pelin on kehittänyt Mikko ”Mayoneez” Oksalahti. Musiikit ovat säveltäneet Santeri ”Sinza” Pilli ja Tuomas ”Fantazia” Raninen.
Peli julkaistiin Assembly'05 -demopartyilla, jossa se voitti pelinkehityskilpailun.
Mullah

Mullah (myös "mulla" tai "molla", arab. ja pers. ملا) on termi jota on käytetty eri yhteyksissä viitateen pääsääntöisesti islamilaisiin johtajiin. Se on kunniatitteli sunnalaisilla, mutta sitä on käytetty myös shiialaisten keskuudessa alemman tason uskonoppineista. "Imaamista" poiketen, se on nimike, eikä niinkään ammatti. Termiä on kuitenkin käytetty myös haukkumanimenä. Lisäksi juutalaiset ovat käyttäneet termiä. "Mullah" tulee arabian kielisestä sanasta "mawlā" (مَوْلَى), joka tarkoittaa "kirkkoherraa, päällikköä tai suojeliaa". Suomessa vaikutti Venäjän keisarikunnan sunnalaisia tataarimullaheita jo 1800-luvulla.
Ksylometatsoliini

Ksylometatsoliini on nenän limakalvon hoitoon käytettävä lääke, joka supistaa paikallisesti limakalvon verisuonia. Rakenteeltaan ksylometatsoliini on sympatomimeettisesti vaikuttava imidatsolijohdos. Lääkettä on saatavilla nenäsumutteena ja nenätippoina. Ksylometatsoliinia myydään kauppanimillä Nasolin, Naso-Ratiopharm ja Otrivin. 
Vaikutusmekanismi.
Ksylometatsoliini supistaa nenän limakalvon pieniä verisuonia, jolloin niistä pääsee tihkumaan vähemmän nestettä ulos, nenän tukkoisuus vähenee ja hengittäminen nenän kautta helpottuu. Ksylometatsoliini muistuttaa molekyylirakenteeltaan adrenaliinia, ja sitoutuu sen kanssa samoihin reseptoreihin eli α-adrenergisiin reseptoreihin. Vaikutus alkaa 5–10 minuutin kuluttua lääkkeen otosta ja kestää noin 6-8 tuntia. 
Käyttö.
Ksylometatsoliinia käytetään nenän tukkoisuuden vähentämiseen. Flunssan oireiden hoidon lisäksi sitä voi käyttää myös aero-otiitin eli lentämisen yhteydessä ilmenevän korvakivun ehkäisyyn ja hoitoon. Ksylometatsoliinia voi ostaa apteekista ilman lääkärin määräystä. 
Sivuvaikutukset.
Ksylometatsoliini aiheuttaa vain harvoissa tapauksissa haittavaikutuksia, joita ovat esimerkiksi nenän limakalvon kirvely ja kuivuminen, päänsärky ja pahoinvointi. Lääkettä ei suositella kuitenkaan käytettäväksi itsehoidossa aikuisilla yli 10 päivää eikä alle 10-vuotiailla lapsilla yli 5 päivää. Liian pitkän käytön jälkeen saattaa esiintyä käänteinen vaikutus, eli limakalvojen verisuonet turpoavat ja liman eritys lisääntyy entisestään. Ahdaskulmaglaukoomaa sairastavien henkilöiden ei tulisi käyttää ksylometatsoliinia. Ksylometatsoliinin käytössä on myös makuongelma; se maistuu erittäin pahalta, joten varsinkin pienten lasten voi olla vaikea käyttää nenätippoja tai nenäsumutetta nenän ja suun välisen yhteyden vuoksi (aine kulkeutuu nenästä suuhun ja voi aiheuttaa jopa yökkäystä pahan makunsa vuoksi).
Sinkitys

Sinkitys on metallin päällystämistä korroosiolta suojaavalla sinkkikerroksella. Sinkitysmenetelminä on yleisesti käytössä sähkösinkitys (elektrolyyttinen pinnoitus) ja kuumasinkitys (kastaminen sulaan sinkkimetalliin). Sinkityksen korroosiolta suojaava vaikutus perustuu sinkin metalliseen epäjalouteen eli voimakkaaseen taipumukseen hapettua. Sinkin suojaava vaikutus on riippuvainen kerroksen paksuudesta, koska sinkki kuluu suojatessaan jalompaa, pinnoitettua ainetta.
Sinkillä on hyvä kestävyys normaaleissa manner- ja meri-ilmastoissa, mutta se syöpyy nopeasti happamissa ilmastoissa, joita esiintyy teollisuusseuduilla tai saastuneiden kaupunkien ympärillä. Näihin ympäristöihin sopii paremmin alumiini- tai alumiini–sinkkipinnoitus.
Sinkitys vaatii hyvän pohjapuhdistuksen, johon käytetään esimerkiksi 10-prosenttista suolahappoa. Varsinkin öljyt ja rasvat heikentävät sinkin tarttuvuutta, mikä heikentää suojausta. Sinkillä on tapana kuroa pienet aukot umpeen, riippuen kerroksen paksuudesta.
Sinkitysmenetelmät.
Sähkösinkitys.
Sähkösinkitys tarkoittaa metallisen kappaleen sähköavusteista päällystämistä sinkkikerroksella, jonka vahvuus on tavallisesti 8–12 µm, joskin kerrosvahvuus voi olla jopa 30 µm. Päällystäminen tapahtuu elektrolyysialtaassa useiden puhdistus- ja käsittelyvaiheiden jälkeen. Pinnoitus ei täytä koloja tai epätasaisuuksia, joten pinnan esikäsittelyyn tulee panostaa, jos halutaan kiiltävä kaunis pinta. Lopullisen pinnan korroosiokestävyys on hyvä ja suorassa suhteessa pinnoitteen paksuuteen. Sähkösinkittyä tuotetta sanotaan myös galvanoiduksi johtuen menetelmässä käytettävästä galvaanisesta parista.
Sähkösinkityksen jälkeen kappaleen pinta yleensä passivoidaan sinkin hapettumisen hidastamiseksi. Vastasinkityn pinnan hapettuessa siihen muodostuu nopeasti ns. valkoruostetta. Passivointimenetelmät perustuvat nykyään yleensä 3-arvoisen kromin ja lisäaineiden käyttöön. Passivointikylvyssä reaktiotuotteista muodostuu pintaan suojaava, noin yhden mikrometrin vahvuinen kromaattikalvo. Käytettäessä 6-arvoista kromia saadaan pinnasta oliivinvihreä ja erittäin korroosionkestävä, mutta pinnoite sisältää karsinogeenistä 6-arvoista kromia. Toisinaan "passivointia" käytetään synonyyminä koko sähkösinkitysprosessille.
Kuumasinkitys.
Kuumasinkitys tarkoittaa metallin upottamista sulaan, noin 450 °C:n lämpöiseen sinkkikylpyyn, jossa teräs ja sinkki reagoivat keskenään. Kuumasinkityksessä muodostuu sähkösinkitystä paksumpi sinkkikerros, jonka paksuus on tyypillisesti 60–150 mikrometriä. Teräksen ja sinkin välisestä reaktiosta riippuen voi pinnoite olla hopeanhohtoinen ja kiiltävä (ohuemmat kerrokset) tai tummanharmaa ja matta (paksummat kerrokset). Pinnoite ei ole aivan tasainen tai tasavärinen, vaan siinä on kidekuvioita. Kuumasinkityksessä tulee pitää huoli siitä, että sinkki pääsee teräsrakenteen kaikkiin koloihin ja myös sieltä pois. Kuumasinkitettävään rakenteeseen tehdään tarvittaessa aukkoja sinkin esteettömän kulun varmistamiseksi.
Anthony Horowitz

Anthony Horowitz (s. 5. toukokuuta 1956) on brittiläinen kirjailija ja tv-käsikirjoittaja. Hän on tehnyt kirjojen lisäksi myös käsikirjoituksia televisiolle, muun muassa sarjoihin "Midsomerin murhat", " Foylen sota" ja "Hercule Poirot", joita on esitetty Suomessa TV1:llä.
Hänen ensimmäinen romaaninsa "Enter Frederick K. Bower" ilmestyi hänen ollessaan 23-vuotias. Horowitzin vuonna 2000 aloittama nuortenkirjasarja teinivakooja Alex Riderista on hänen menestynein luomuksensa. Sarjan kolmas osa "Luurankosaari" voitti vuonna 2003 lasten ja nuorten itsensä äänestämän Red House Children’s Awardin. Ensimmäisen Alex Rider -romaanin "Stormbreaker" pohjalta on tehty myös elokuva vuonna 2006. 
Englannin kirjakauppiaiden yhdistys valitsi Anthony Horowitzin vuoden 2007 kirjailijaksi, kun Horowitzin kirjoja oli myyty neljän vuoden aikana yli 3 miljoonaa kappaletta.
Horowitzilla on kaksi aikuista poikaa, ja hän on naimisissa TV-tuottaja Jill Greenin kanssa.
PSI

PSI, psi tai psii voivat tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Iain Dowie

Iain Dowie (s. 9. tammikuuta 1965) on pohjoisirlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen huippupelaaja.
Ura pelaajana.
Seurajoukkueurallaan hyökkääjänä pelannut romuluiseksikin mainittu Dowie pelasi muun muassa Luton Townissa, West Ham Unitedissa, Southamptonissa, Queens Park Rangersissa ja Crystal Palacessa. Vaikka Dowie oli syntynyt Englannissa, hän sai edustaa maajoukkuetasolla Pohjois-Irlantia. Perusteena tälle oli, että hänen isänsä oli syntynyt Belfastissa. Hän pelasi kaikkiaan 59 maaottelua ja teki niissä 12 maalia.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa alussa Dowie kipparoi talousvauikeuksista kärsineen Oldhamin kakkosdivisioonan pudotuspeleihin. Kesken kauden 2003–2004 hän siirtyi 1. divisioonassa keskikastin huonommalle puolelle jämähtäneen Palacen peräsimeen. Hän kuitenkin nosti joukkueen neljän kuukauden aikana kuudenneksi, mikä tarkoitti pudotuspelipaikkaa Valioliigan karsinnoissa. Pudotuspeleissä Dowien johdattama intomielinen joukkue raivasi tieltään Sunderlandin sekä West Hamin ja lunasti näin paikkansa Valioliigassa.
Yhden Valioliigakauden jälkeen Crystal Palace putosi takaisin alemmalle sarjatasolle, 1. divisioonan korvanneeseen Mestaruussarjaan. Kesällä 2006 Dowie siirtyi Valioliigan Charltoniin, mistä hän sai saman vuoden marraskuussa potkut heikosti sujuneen alkukauden jälkeen. 19. helmikuuta 2007 hänet nimitettiin Coventry Cityn manageriksi.
Dowie erotettiin tehtävästään 11. helmikuuta 2008. Syyksi ilmoitettiin erimielisyydet seuran kehittämisestä Coventry Cityn uuden johdon kanssa. Valmennustehtäviin Dowie palasi kuitenkin jo huhtikuussa, kun Englannin mestaruussarjaseura Queens Park Rangers palkkasi Dowien uudeksi päävalmentajakseen.
F1-pomojen Flavio Briatoren ja Bernie Ecclestone tukemana nousua kohti Englannin Valioliigaa havitellut QPR tarjosi lopulta liian kovan haasteen Dowielle. Kausi 2008/09 alkoi seurajohdon odotuksia kehnommin ja lokakuussa 2008 Dowie sai potkut Queens Park Rangersin oltua 12 kierroksen jälkeen yhdeksäntenä Englannin mestaruussarjassa.
Dowie palasi huhtikuussa 2009 valmennustehtäviin, kun hän aloitti työt Alan Shearerin apulaisvalmentajana putoamiskurimuksessa olevan Newcastle Unitedissa. Hän toimi tehtävässä kauden loppuun.
16. maaliskuuta 2010 uutisoitiin, että Dowie olisi Valioliigassa putoamiskamppailuun ajautuneen Hull Cityn ykkösehdokas uudeksi päävalmentajaksi. Seuraavana päivänä Hull ilmoitti, että Dowie korvaa joukkueen valmentajana pari päivää aiemmin potkut saaneen Phil Brownin. Hull oli Dowien tullessa valmentajaksi sarjassa toiseksi viimeisenä kolmen pisteen päässä suoran säilyjen paikasta, kun kautta oli yhdeksän peliä jäljellä. Dowie ei onnistunut pelastamaan Hullia putoamiselta ja kauden jälkeen hänet korvattiin Nigel Pearsonilla.
Ilúvatar

Eru (Yksi) eli Ilúvatar (Kaiken Isä) on J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamaailmassa vaikuttava luoja ja ylijumala. 
Esiintymiset.
Tolkien kuvaa "Silmarillioniin" sisältyvässä "Ainulindalëssa", kuinka Ilúvatar luo alussa ainurin, henkiolennot, eräänlaiset puolijumalat tai enkelit. Ilúvatar opettaa ainurin laulamaan ja antaa heille sävelaiheet, joista he kutovat sävellyksen, Ainurin Soiton. Sen pohjalta Ilúvatar luo näyn maailmasta ja tekee sen olevaiseksi. Ilúvatar luo myös haltiat ja ihmiset, joten heitä kutsutaan nimellä Ilúvatarin lapset ("Eruhini"). Ainurin Soiton synnyttämä maailma on tarkoitettu heidän asuinsijakseen. 
Kääpiöt ovat Erun "adoptoimia", koska Aulë loi heidät, mutta Eru antoi heille elämän. "Ainur" loivat myöhemmin kasvit ja eläimet, kun Eru oli vapauttanut ainurin musiikin kappaleet. 
Eru Ilúvatarilla on suuri osa "Silmarillionissa", mutta häntä ei mainita muissa Tolkienin teoksissa, kuten "Hobitti eli sinne ja takaisin" ja "Taru sormusten herrasta". Huolellisella tarkastelulla hänet voidaan kuitenkin löytää vaikuttavana mahtina kaiken taustalla kuten myös "ainur".
Juopuli

Juopuli on kylä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Juopulinjärven lounaisrannalla. Entisen Ylikiimingin kunnan alueella sijaitsevan kylän asukasluku on noin 200.
Juopuli on pääasiallisesti vanhaa maatalousseutua, ja sen lukuisat vanhat rakennukset sekä viljelysmaat lasketaan nykyisin merkittäväksi kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi maisemakokonaisuudeksi. 
Historia.
Juopulin asutushistoriasta on tietoa vuosilta 1574–1591 alkaen, jolloin Olli Puumalaisen on mainittu asuneen Juopulinjärven rannalla. 1610-luvulla kylässä mainittiin olevan neljä taloa. Ilmeisesti tätäkin vanhempaa perua on vuoden 1555 verokirjoissa esiintyvä Olli Mikonpoika Koppelon talo.
Isojaon aikaan vuonna 1791 kylälle perustettiin kaksi uutta taloa, jotka alkoivat jakaantua useammiksi taloiksi 1800-luvun alussa. 1800-luvun puolivälin aikaan kylässä oli yhdeksän taloa ja kuusi torppaa, joista osa oli kylän ulkopuolella. Talvisotaan mennessä kylän viidestä kantatalosta muodostettiin maanmittaustoimituksin kaikkiaan 41 asuttua tilaa.
Palvelut.
Palvelut on keskitetty Ylikiimingin taajamaan, joka sijaitsee noin seitsemän kilometrin päässä. Julkinen liikenne on koululaisvuoroihin sidottua linja-auto- tai tilataksiliikennettä.
Alueen perusopetuksesta vastaa Ylikiimingin koulu. Vanhalla Juopulin koululla järjestetään kyläyhdistyksen tapahtumia, kerhoja sekä Oulu-opiston kursseja. Koulun läheisyydessä sijaitsee Juopulin harjoitusravirata, jota ylläpitää Kiiminkien hevosystävät ry.
Erotuskyky

Erotuskyky tarkoittaa optisen laitteen kykyä erottaa kohteita. Optinen laite voi olla esimerkiksi kaukoputki tai mikroskooppi. Erotuskykyyn vaikuttaa itse laitteen ominaisuuksien lisäksi havaintokohteen ja laitteen välinen väliaine. Erotuskyky ilmoitetaan tavallisesti kulmayksiköissä kuten asteina, kulmaminuutteina tai kulmasekunteina.
Mikroskoopin erotuskyky määritellään pienimpänä välimatkana kahden pisteen välillä, jotka voidaan havaita tietyllä kontrastilla. Ideaalitilanteessa se riippuu vain optisista ominaisuuksista ja käytetystä valon aallonpituudesta.
Kaukoputken erotuskyky.
Kaukoputken paras mahdollinen erotuskyky riippuu sen suurimman linssin tai peilin, objektiivin halkaisijasta. Tämä johtuu valon diffraktiosta. Käytännössä erotuskykyyn vaikuttaa ilmakehän rauhattomuus siten, että pistemäisenkin kohteen kuva pyrkii aina leviämään noin 0,5-1,0 kulmasekunnin läpimittaiseksi kiekoksi. Aktiivinen optiikka eli peilin nopea muodon muuttaminen tietokoneohjauksella ja täpläinterferometria ovat suurissa kaukoputkissa käytettyjä keinoja, joilla erotuskykyä parannetaan. Käytännössä erotuskyky tarkoittaa esimerkiksi kahden lähekkäisen tähden erottumista erillisinä. Valokuvauksessa on otettava huomioon kuvan leviäminen filmin 0,01–0,03 mm rakeiden mukaan.
Tarkin ihmisen rakentama kaukoputki on kahdesta kaukoputkesta yhdistetty interferometri VLTI, jonka tarkkuus on luokkaa 0,001 kaarisekuntia.
ZoneAlarm

ZoneAlarm on Check Point Software Technologiesin omistama tietoturvan parantamiseen tarkoitettu ohjelmisto, jonka kehitti alkujaan Zone Labs.
Check Point osti Zone Labsin vuonna 2003 205 miljoonan dollarin hintaan.
Ohjelmistotuoteperhe.
ZoneAlarmin ohjelmistotuoteperhe on jaettu kuuteen eri ohjelmistotuotteeseen, joista ainoastaan ZoneAlarm Internet Security Suite sisältää kaikki ohjelmistotuoteperheen ominaisuudet. ZoneAlarm-nimellä viitataan usein ZoneAlarmin yhteen ohjelmistotuotteeseen, joka on nimeltään ZoneAlarm. ZoneAlarm sisältää vain peruspalomuurin ja on ilmaisohjelma. Alla lueteltu kaikki kotiin ja kotitoimistoon suunnatut ohjelmistotuotteet:
Ominaisuuksia.
ZoneAlarmin ohjelmistotuoteperheen ominaisuuksiin kuuluu palomuuri, vakoiluohjelmien poisto, virustorjunta, käyttäjän yksityisyyden suojaus, tietokoneen langaton tietoturva sekä roskapostin ja phishing-viestien suodatus. Muita ominaisuuksia ovat muun muassa Auto-Learn, Spy Site Blocking, Game Mode, Email Security, Privacy Protection, Parental Control ja SmartDefence Advisor.
Aktiivinen optiikka

Aktiivinen optiikka on kaukoputken peilin muodon muuttamista peilin vääntymistä vastaan. Vääntymistä aiheuttaa observatorioon kohdistuva tuuli, painovoima, teleskoopin akselin vääntyminen jne. 
Aktiivinen optiikka tekee mahdolliseksi kevyiden, palasista koottujen suurten peilien tekemisen. Aktiivista optiikkaa hyödyntävä peili onkin koottu ohuista kuusikulmaisista palasista. Peilin muodon muuttamista säätelee tietokone ja peilin moottoroitu tuentamekanismi, joka pitää palasten keskinäiset asennot oikeina. Aktiivista optiikkaa käytetään esimerkiksi Keck-teleskoopeissa sekä myös pohjoismaisessa optisessa teleskoopissa (NOT Nordic Optical Telescope) La Palmassa Observatorio del Roque de los Muchachossa Kanariansaarilla ja uuden teknologian teleskoopissa (NTT New Technology Telescope) La Sillan observatoriossa Chilessä.
Mosaiikkipeili

Mosaiikkipeili on kaukoputken peili, joka koostuu pienemmistä kuusikulmaisista peileistä. Niitä käytetään nykyaikaisissa suurissa peilikaukoputkissa kevytrakenteisuutensa ja säädettävyytensä vuoksi. 
Mosaiikkipeilin muodon asettaminen tapahtuu moottoroidulla, jatkuvasti säätyvällä tietokoneohjatulla järjestelmällä, jolla voidaan muun muassa eliminoida kuvasta ilmakehän aiheuttamia vääristymiä.
Esimerkiksi Keck-teleskoopissa on mosaiikkipeili.
Tietokonetyövuosi

Tietokonetyövuosi (engl. "computer-year" tai "years of computer time") on käsite, jolla kuvataan yhden tietokoneen, tai yleisemmin usean tietokoneen tekemää yhteistä työmäärää. Termiä vastaava ihmisten työmäärää arvioiva termi on henkilötyövuosi.
Termiä voidaan käyttää, kun halutaan arvioida työtä, jonka hajautettuun tietojenkäsittelyyn (engl. grid computing) perustuvaan projektiin kuuluvat tietokoneet ovat yhdessä tehneet projektin hyväksi.
"Yksi tietokonetyövuosi" voidaan määritellä siten, että se on yhden tietokoneen tekemä työmäärä, kun kone on käynnissä yhden vuoden ajan ja käyttää laskentatehonsa kokonaisuudessaan tehtävän suorittamiseen. Termin käyttöä rajoittaa kuitenkin se, että erityyppiset tietokoneet voivat olla laskentateholtaan hyvin erilaisia (vrt. kotitietokone ja supertietokone). 
Termin "tietokonetyövuosi" käyttö on mielekästä silloin, kun projektiin osallistuvat tietokoneet ovat hyvin samantyyppisiä. Esimerkiksi useat hajautetun tietojenkäsittelyn projektit on suunniteltu pelkästään kotitietokoneille.
Esimerkki: mikäli 500 000 tietokonetta käyttää tiettyyn projektiin keskimäärin 50 prosenttia prosessointitehostaan 12 tuntia vuorokaudessa 8 vuoden ajan, projektiin käytetty tietokoneaika on 1 miljoona "tietokonetyövuotta"
Vuonna 1999 käynnistyneen SETI@home -projektin sanotaan ylittäneen 2 miljoonan "tietokonetyövuoden" rajan (2004).
Eero Berg

Eero Edvin Berg (17. helmikuuta 1898 Kangasala – 14. heinäkuuta 1969 Karijoki) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Hän saavutti pronssia vuoden 1924 kesäolympialaisten 10 000 metrin juoksussa ajalla 31.43,0. Kilpailussa Ville Ritola voitti maailmanennätysajalla (30.23,2) ja Ruotsin Edvin Wide oli toinen.
Eero Berg juoksi 5 000 ja 10 000 metrin lisäksi myös 3 000 metrin esteitä; vuonna 1925 hän voitti Suomen mestaruuden ja vuonna 1926 hänellä oli matkan maailmantilaston kakkosaika toisen suomalaisen Elias Katzin jälkeen. Hän edusti Suomea kaikkien aikojen toisessa Ranska-maaottelussa vuonna 1923 ja kaikkien aikojen ensimmäisessä Ruotsi-maaottelussa vuonna 1925. Seuratasolla hän edusti Tampereen Pyrintöä.
Berg asui vuosina 1929–1931 Brasiliassa. Sinä aikana hän kilpaili maassa hyvällä menestyksellä. Viimeinen kisa Brasiliassa oli Rio de Janeiron halkijuoksu, joka päättyi Borgin voittoon. Suomeen palattuaan hän oli kahdeksan vuotta Kemi Oy:n metsätyönjohtajana. Vuonna 1945 hän mutti maanviljelijäksi Karijoelle.
Grandi

Grandi on Valion valmistama pillimehu. 
Grandi tuli markkinoille vuonna 1970 kilpailemaan samantapaisen, vuodesta 1962 valmistetun Tripin kanssa.
Aiemmin Grandi-pakkauksissa oli kuvattuna Kari Grandi -niminen hahmo, jota on kutsuttu nimellä "kaikkien janoisten sankari" ja joka liikkuu erilaisilla kulkuneuvoilla. Mainoksissa hahmoa ovat esittäneet Eeki Mantere ja Sami Kojonen.
Grandin makuja ovat muun muassa mansikka, appelsiini, vadelma, päärynä ja appelsiini-kola.
2020-luvulla Valio Grandille tuli kolme uutta 1L mehujuomaa: talvinen omena, vadelma-päärynä ja persikka-jäätee.
Pernasyöpä

Pernasyöpä on pernasta alkunsa saava syöpätauti. Sitä koskeva tutkimustieto on rajallista sairauden harvinaisuuden takia.
Yleisin pernasta lähtöisin oleva syöpä on lymfooma. Pernan lymfoomat kattavat arviolta prosentin non-Hodgkinin lymfoomista. Niitä voidaan hoitaa pernan poistolla. Lisäksi äärimmäisen harvinaisena esiintyy pernan angiosarkoomaa, joka on aggressiivinen ja huonoennusteinen. Ensimmäisen raportin pernan angiosarkoomasta laati Theodor Langhans vuonna 1879. Tammikuuhun 2022 mennessä lääketieteellisessä kirjallisuudessa oli noin kolmesataa raporttia samasta taudista.
Sharpevillen verilöyly

 
Sharpevillen verilöyly tapahtui Sharpevillen townshipissä nykyisen Gautengin provinssin alueella 21. maaliskuuta 1960, kun Etelä-Afrikan poliisi avasi tulen aseistautumattomia mustia mielenosoittajia vastaan. Verilöylyssä kuoli 69 ihmistä ja yli 180 haavoittui. Sharpevillen verilöylyn vuosipäivää vietetään Etelä-Afrikassa nykyisin kansallisena ihmisoikeuksien päivänä. Siitä on tullut YK:n Kansainvälinen päivä rotusyrjinnän poistamiseksi. Tämä aloittaa rasisminvastaisen viikon, jota vietetään Suomessa muun muassa kouluissa.
Vuonna 1959 Robert Sobukwen johtama ryhmittymä pakotettiin pian eroamaan ANC:stä ja he perustivat uuden järjestön "Pan-Africanist Congressin", PAC:n. Heti perustamisensa jälkeen PAC ryhtyi organisoimaan kampanjaa passilakeja vastaan. He kehottivat ihmisiä kerääntymään poliisiasemien eteen ilman passejaan ja vaatimaan poliisia pidättämään heidät.
21. maaliskuuta 1960 eräs tämänkaltainen mielenosoitus Sharpevillen townshipissä Johannesburgin eteläpuolella päättyi verisesti, kun poliisi avasi tulen väkijoukkoon ja ampui 40 sekunnin aikana yli 700 laukausta tappaen 69 ja haavoittaen 180:tä. Suurinta osaa kuolleista ja haavoittuneista oli ammuttu selkään väkijoukon paetessa tulitusta. Tapahtuma sai aikaan suuria protestimielenosoituksia, jotka huipentuivat 30 000 ihmisen mielenosoitukseen parlamenttitalon edessä Kapkaupungissa. Pääministeri Hendrik Verwoerd vastasi mielenosoituksiin julistamalla hätätilan, pidättämällä 18 000 mielenosoittajaa ja julistamalla sekä ANC:n että PAC:n laittomiksi järjestöiksi.
Prokuraattori

Prokuraattori voi tarkoittaa lukuisia eri virkamiehiä eri aikoina ja eri yhteiskunnissa. Termi on lähtöisin Rooman valtakunnasta, jossa senaatti saattoi nimittää virkamiehen toimimaan kuraattorin valtuuksin mutta ilman virallista virkaa ("pro curator").
Suomen suuriruhtinaskunnan aikana prokuraattori oli virkamies, joka valvoi lakien noudattamista ja oli ylin virallinen syyttäjä, kuten oikeuskansleri nykyään. Hän oli virkahierarkiassa erittäin korkealla, usein kenraalikuvernöörin apulainen.
Yliprokuraattori oli Venäjän keisarikunnassa ortodoksisen kirkon hallinnosta vastanneen pyhän synodin päällikkönä toiminut virkamies.
Imusarja

Imusarjaksi kutsutaan kanavistoa polttomoottorissa, josta tuore ilma-polttoaineseos virtaa palotilaan. Tiettyyn rajaan asti moottorista saadaan sitä enemmän tehoa, mitä enemmän se saa imuvaiheen aikana jokaiseen sylinteriin polttoaine-ilmaseosta.
Jokaisen sylinterin imukanavan tulisi myös olla samanpituinen, jotta moottorin käynti olisi tasaista. Imusarjan pituudella voidaan myös vaikuttaa moottorin vääntömomenttikäyrään ja sitä kautta kierrosalueeseen, jolla enimmäisteho saavutetaan. Periaatteena pidetään, että pidemmällä imusarjalla saadaan tehoaluetta siirrettyä matalille kierrosalueille ja lyhyellä taas korkeammille kierroksille. Yleisimmin imusarjat ovat nykyään muovia tai alumiinia. 1990-luvun alkupuolella imusarjat valmistettiin vielä valuraudasta tai kevytmetalliseoksista.
Inertiavirtaus

Inertiavirtaus, inertialiike tai inertiaalinen oskillaatio on virtausmekaniikan ilmiö, jossa suurten vesialtaiden virtaukset kääntyvät Coriolis-ilmiön vaikutuksesta ympyräradoille, jos ulkoisia voimia ei ole. Se vastaa jatkavuuden lakia eli Newtonin ensimmäistä lakia pyörivällä alustalla. Nimi inertiavirtaus on historiallista perua ja harhaanjohtava, koska ratojen kiertyminen inertiaympyröiksi johtuu nimenomaan Coriolis-ilmiöstä.
Inertiaympyröiden synty edellyttää, että nestepartikkeli on vaakasuuntaisessa liikkeessä Maan pinnan suhteen. Jos liikkeen aiheuttaneet voimat (esimerkiksi tuuli) lakkaavat vaikuttamasta eikä hidastavia voimia ole, kappale jatkaa liikettään jatkavuuden lain mukaisesti. Maan pinnalla planeetan pyörimisestä aiheutuva Coriolis-ilmiö vaikuttaa kuitenkin kappaleeseen ja saa sen radan kiertymään. Coriolis-voima on liikkeen suuntaa vastaan kohtisuoraan vaikuttava näennäisvoima, joka syntyy kun tilannetta tarkastellaan pyörivästä koordinaatistosta eli Maan pinnalta. 
Ympyrän koko on verrannollinen nestepartikkelin nopeuteen ja Coriolis-parametrin "f" suuruuteen ("f" = 2 Ω sin φ, missä Ω on Maan kulmanopeus ja φ leveysaste). Kiertoaika riippuu ainoastaan Coriolis-parametrista:
formula_1.
Ympyrän kehän pituus 2πR saadaan kappaleen alkunopeuden "q0" ja jaksonajan "T" tulosta:
formula_2 
missä "R" on ympyrän säde.
Käytännössä nesteen sisäinen kitka vaimentaa ympyräliikkeen vähitellen. Näin syntyy spiraalimainen pienenevien ympyröiden ketju, jollaisia havaitaan usein merissä ja suurissa järvissä. Matalissa vesissä pohjakitka jarruttaa liikettä ja estää ympyröiden synnyn. Ensimmäisen kerran ilmiö havaittiin 1930-luvulla Itämerellä.
Inertiavirtaus tapahtuu pohjoisella pallonpuoliskolla myötäpäivään, eteläisellä vastapäivään.
Agglutinatiivinen kieli

Agglutinatiiviset eli agglutinoivat kielet ovat kielitieteessä sellaisten kielien luokka, joissa sanan vartaloon liittyy (useita) päätteitä ja muita affikseja. Tämä ilmiö on nimeltään agglutinaatio. Tyypillisimpiä esimerkkejä agglutinoivista kieliryhmistä ovat uralilaiset kielet, kuten suomi, ja altailaiset kielet, kuten turkki.
Äärimmäistapauksessa kaikilla kielen affikseilla olisi vain yksi muoto ja näitä voitaisiin liimata mekaanisesti peräkkäin muodostaen toisiaan vastaavia merkityksiä. Käytännössä yksikään tunnettu luonnollinen kieli ei kuitenkaan ole täysin agglutinoiva, sillä niin sanavartaloissa kuin päätteissäkin tapahtuu monenlaista assimilaatiota ja muita äännevaihteluita.
Esimerkiksi suomen kielessä kantaan "talo" voidaan mekaanisesti liittää monikon tunnus /i/ sekä inessiivin sijapääte /ssa/, jolloin saadaan sanan muoto "talo-i-ssa". Mikäli sama säännönmukaisuus säilyisi kaikkien sanojen muodostamisessa, kieltä voisi kutsua puhtaasti agglutinoivaksi. Esimerkki suomen kielen epätäydellisestä agglutinaatiosta on se, että kannasta "kissa" äännevaihtelun vuoksi muodostuu "kisso-i-ssa" eikä "*kissa-i-ssa".
Kielitieteilijä Juha Janhusen mukaan uralilais-altailaiset kielet ovat agglutinatiivisia kuten suomen lisäksi myös turkki, mongoli, tunguusi, korea ja japani. Monissa agglutinatiivisissa kielissä on vokaalisointu. Kielten rakennetyypistä johtuen suomella ja turkilla on samantapaisia piirteitä, kuten agglutinoiva (päätteitä liimaileva) morfologia ja vokaalisointu.
Irish Cream

Irish Cream on yleisnimi irlantilaiseen viskiin perustuville kermalikööreille, joista ensimmäinen oli vuonna 1974 markkinoille tullut Baileys Irish Cream. Likööri saavutti nopeasti suuren suosion, ja sittemmin myyntiin on tullut useita samankaltaisia tuotteita. Irish Cream sisältää tyypillisesti 14–17 tilavuusprosenttia alkoholia.
Ryynimakkara

Ryynimakkara on tavallisesti ohraryyneistä, lihasta, vedestä ja suolasta valmistettu ruokamakkara. Siitä on käytetty aikoinaan myös vanhahtavaa nimeä "käristemakkara". Ryynimakkarassa on huomattavasti alhaisempi rasvapitoisuus kuin muissa makkaroissa.
Ryynimakkaran läheisiä sukulaisia ovat erilaiset verimakkarat, Kotivaran valmistama Kärkkäri, Tampereelta lähtöisin oleva mustamakkara ja turkulainen laukkamakkara. Lisäksi hämäläislähtöinen perunamakkara on sukua ryynimakkaralle, jossa käytetään perunoita ohrasuurimoiden tilalla.
Graduale Aboense

Graduale Aboense (”Turun graduaali”) on Turun hiippakuntaa varten keskiajalla, 1300- ja 1400-lukujen vaihteessa valmistettu graduaali eli messulaulukirja. Se on kirjoitettu käsin pergamentille. Gradualiin oli koottu katolisen kirkon pyhäpäivien messuissa käyttämät liturgiset laulut. Suurin osa lauluista oli "proprium"-lauluja, jotka vaihtuivat pyhäpäivän mukaan.
Teoksesta on säilynyt joitakin epätäydellisiä kappaleita, jotka on koottu voutien tilikirjojen kansissa säilyneistä irtosivuista. Säilyneistä osista on julkaistu näköispainos vuonna 2002.
Konselji

Konselji tarkoittaa neuvostoa tai neuvoskuntaa, jonka puheenjohtajana toimii "konseljipresidentti".
Suomen suuriruhtinaskunnan ylin hallintoelin oli vuonna 1809 Turkuun perustettu "hallituskonselji", jonka nimeksi vaihtui vuonna 1816 Suomen senaatti.
Ruotsin kuningaskunnassa konselji tarkoittaa hallituksen kokousta, johon valtionpäämies eli kuningas tai kuningatar osallistuu. Konselji voidaan nykylain mukaan pitää hallituksen vaihtuessa tai hallituksen tiedottaessa kuninkaalle valtakunnan asioista.
Sukiminen

Sukiminen eli suinti on turkin harjaamista tai silittämistä tai turkin tarkkaa tutkimista sormin. Monet eläimet sukivat toisiaan. Myös ihmiset sukivat eläimiä, toisia ihmisiä ja itseäänkin, esimerkiksi kammatessaan. 
Linnut sukivat itseään rasvatakseen ja asetellakseen höyhenpukunsa vedenpitäviksi.
Apinoiden sukimisella tarkoitetaan turkin tarkkaa sormeilua, hellävaraista nyppimistä ja kaivelua. Apinat etsivät sukimalla sekä kuollutta ihoa että syöpäläisiä syödäkseen. Ennen kaikkea sukiminen on kuitenkin sosiaalinen toimitus. Useammin laumahierarkiassa alempiarvoiset sukivat ylempiarvoisia kuin toisin päin.
Nousukausi (elokuva)

Nousukausi on Johanna Vuoksenmaan 28. helmikuuta 2003 ensi-iltansa saanut esikoisohjaus. Elokuva voitti 2003 parhaan elokuvan, parhaan musiikin (Kerkko Koskinen) ja parhaan käsikirjoituksen (Mika Ripatti) Jussi-palkinnon. Jussi-ehdokkuuksia "Nousukausi" keräsi kymmenen kappaletta.
Juoni.
Elokuvassa Janne Saari (Petteri Summanen) ja Katri Saari (Tiina Lymi) päättävät lähteä ennen Jannen uuden työn alkua ennen kokemattomalle extreme-lomalle työttömäksi Koillis-Helsingin Jakomäkeen. Elämä ei aika ajoin ole helppoa pelkän työttömyyspäivärahan turvin maleksiessa. Elokuvan käännekohdassa matkanjärjestäjä Ilpo Heino (Antti Virmavirta) osoittautuu kaiken päälle huijariksi, joka on sopimushetkellä vienyt Jannen ja Katrin henkilöpaperit ja koko omaisuuden. Miehen jäljille pääseminen on vaikeaa, ja koska rahat ovat aivan lopussa, ei Jannella ja Katrilla ole varaa kunnon asianajajaan, vaan pelkästään änkyttävään Oikkoseen. Jannen tuleva työnantaja, säälimätön ja kaksinaamainen Erik Sten ei hänkään ota herkkäuskoista Jannea firmaansa, kun kuulee huijauksesta. Jakomäessä näennäisesti vähäpätöiset ja hiukan laitapuoliset naapurit ovat päinvastoin mukavia ja mutkattomia ihmisiä, jotka – varsinkin Katriin ihastunut Kari – antavat Katrille ruokaa. Vyyhti purkautuu pikku hiljaa Jannen löydettyä pitsalähettikeikallaan oman autonsa, jonka rattiin astelee, kukas muukaan kuin Ilpo Heino.
Tuotanto.
Elokuvaa oli alun perin tarkoitus kuvata jo kesällä 2001, mutta koska Olli Soiniolla oli muita elokuvia rahoitettavana ja käsikirjoitus kaipasi vielä hiomista, tuotanto siirtyi kesäksi 2002. Sillä aikaa käsikirjoittaja Mika Ripatti ehti hioa käsikirjoitusta ja lähiö ehti vaihtua Myllypurosta Jakomäeksi.
Hattara (mytologia)

Hattara on suomalainen taruolento. Kristfried Gananderin Mythologia Fennican mukaan hattara on toisaalta paha hattara, satujen noita-akka, samanlainen olento kuin ajattarot ja Lemmas, toisaalta taas taivaalla asuva uppiniskainen jättiläinen ja taivaanvaltaaja.
Mythologia Fennican runokatkelmassa hattarat valtaavat taivaan miten tahtovat, eikä jumalakaan voi niitä estää. Ei tiedetä, ovatko hattarat tässä taivaallisia olentoja vai pelkästään pilviä.
Sutela (Kotka)

Sutela on kaupunginosa Kotkan länsiosassa. Kaupunginosa rajoittuu idässä Kymijoen Langinkoskenhaaraan, etelässä valtatiehen 7 ja pohjoisessa Kaukolaan. Alue on pääosin jokilaaksoa. Sutelan poikki kulkee Kuninkaantie, joka Sutelan kohdalla on suurelta osin yhä käytössä. Tie kulkee niin sanottua Väkinäisten siltaa pitkin Kyminlinnan puolelle.
Sutelan alueella on useita vanhoja suuritonttisia omakotitaloja. Itäosassa on peltoja Langinkoskenhaaran varrella. Sutelan kauppakeskittymä johon kuuluu Automarket Prisma sekä muita palveluita, sijaitsee valtatien 7 ja seututien 170 välissä. Kaupunginosan länsiosassa on Hakamäen pienteollisuusalue ja Petäjäsuon asuinalue.
Archer (panssarintorjuntavaunu)

Archer (virallisesti "Self Propelled 17pdr, Valentine, Mk I, Archer") oli brittiläinen toisen maailmansodan aikainen panssarintorjuntavaunu.
Vaunu on rakennettu Valentine-panssarivaunun modifioidulle alustalle. Taistelukäyttöön se tuli loppuvuodesta 1944. Archer oli siinä mielessä erikoinen ratkaisu, että torni sijoitettiin alustan takaosaan ikään kuin väärin päin, eli siten että tykki osoitti moottoritilan ylitse taakse. Vaunun ajaessa eteenpäin tykki osoitti siis taakse. Tämän vuoksi Archer piti peruuttaa tuliasemaan. Toisaalta tällöin tuliasemasta poistuttaessa voitiin ajaa eteenpäin. Tykin sivusuuntausala oli 45 astetta (22,5 astetta kumpaankin suuntaan keskiviivasta). Käyttäjät pitivät matalasta siluetista ja hyvin järjestetystä taisteluosastosta, mutta eivät pitäneet ohuesta panssarista, puutteellisesta yläsuojasta ja pakokaasusavusta, joka paljasti heidät asemaa vaihdettaessa. 
Pääaseena oli englantilainen 76,2 mm Ordnance QF 17-pounder Mk. II -panssarintorjuntakanuuna, joka pystyi läpäisemään pelätyn saksalaisen Tiger I:n etupanssarin yli 1 000 metrin päästä. Pantherin etupanssaria tykki ei välttämättä läpäissyt panssarin kaltevuudesta johtuen. Myöskään Tiger II:n tai Jagdtigerin etupanssareita 17-naulainen ei läpäissyt, mutta oli joka tapauksessa eräs toisen maailmansodan tehokkaimmista panssarintorjuntakanuunoista. 
Archerin taistelutila oli päältä avoin ja se oli muutenkin hyvin heikosti panssaroitu. Rungon ja tornin panssarointi oli vain 20 mm paksu. Kansi- ja pohjapanssarit olivat vieläkin heikompia, ne olivat nimittäin vain 10-millisiä. Vaunu oli kuitenkin ilmeisesti suhteellisen toimiva siinä käytössä mihin se oli tarkoitettukin, eli liikkuvana panssarintorjuntatykkinä.
Toisen maailmansodan jälkeen Archerit olivat sotatoimissa Egyptin ja Jordanian armeijoissa Israelia vastaan.
Oulu-lehti

Oulu-lehti oli Oulun seudulla 1958–2020 ilmestynyt kaupunkilehti. Lehden ensimmäinen numero jaettiin kokeilumielessä oululaisiin koteihin syksyllä 1958. Kokeilun onnistuttua lehden julkaisemista päätettiin jatkaa. Lehden julkaisupäiviksi vakiintuivat torstai ja sunnuntai. Sunnuntain lehti painettiin lauantai-iltapäivänä. Lehteä tehtiin koeluonteisesti kolmipäiväisenä lyhyen aikaa 1969. Lehteä julkaisi 30. syyskuuta 2018 saakka Joutsen Media Oy (aiempi kustantajan nimi oli Oy Liitto) ja sen jälkeen lehteä julkaisi Kaleva365 Oy, joka kuuluu Kaleva-konserniin. 
Lehti ilmestyi loppuaikoina keskiviikkoisin ja sen jakelualueeseen kuuluivat Oulun kaupungin lisäksi Iin, Kempeleen, Tyrnävän, Limingan, Lumijoen ja Muhoksen kunnat. Lehden jakoi Oulu-Suorajakelu. Lehden levikki oli noin 100 000, ja sen lukijapeitto jakelualueella oli 72 % (vrt. sanomalehti "Kalevan" lukijapeitto 79 %). 
Kesäkuussa 2018 Kaleva Oy osti "Oulu-lehden" oululaiselta Joutsen Medialta.
"Oulu-lehti" yhdistettiin Kalevan "Forum24"-kaupunkilehteen maaliskuussa 2020. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Susanna Eksymä. Häntä ennen päätoimittajina ehtivät toimia Paavo Kekkonen, Jussi Matela, Joni Skiftesvik, Reijo Perälä ja Alpo Merilä. 
"Oulu-lehden" viimeinen numero ilmestyi keskiviikkona 25. maaliskuuta 2020.
Gutenbergin Raamattu

Gutenbergin Raamattu on latinankielisen Raamatun eli Vulgatan painos, jonka Johannes Gutenberg painoi Mainzissa, Saksassa vuonna 1455. Raamatun painotyöt alkoivat 23. helmikuuta kyseisenä vuonna. Raamattu on kuuluisin kaikista inkunaabeleista eli ennen vuotta 1501 painetuista kirjoista. Raamatun painaminen merkitsi painettujen kirjojen massatuotannon alkua länsimaissa.
Kokonaisuudessaan Raamatussa oli 1 282 sivua. Suurin osa painettiin kaksiosaisena, Vanhana ja Uutena testamenttina. Uskotaan, että Raamattua painettiin yhteensä noin 180 kappaletta, 40 pergamentille ja 140 hamppupaperille. Kyseessä oli mullistava määrä aikana, jolloin kaikki kirjat oli tehty työläästi käsin. Kirjojen painaminen kesti yhteensä kolme vuotta. Tuossa ajassa yksi käsin kopioija olisi tuottanut suunnilleen yhden Raamatun.
Kirjat kuitenkin väritettiin painamisen jälkeen käsityönä. Tämän vuoksi jokainen teos on yksittäiskappale. Kahden värin painomenetelmä kehitettiin myöhemmin.
Gutenbergin Raamattujen tunnetut sijainnit.
Vuonna 2003 Raamatusta tunnettiin yksitoista kokonaista pergamenttikappaletta, yksi pergamentille painettu Uusi testamentti sekä 48 suhteellisen täydellistä paperikopiota. Eniten kopioita on Saksassa, kaksitoista kappaletta. Lontoossa on kolme kopiota sekä niin sanottu Bagfordin fragmentti. Neljässä kaupungissa on kaksi kopiota: Leipzigissa, Moskovassa, New Yorkissa ja Pariisissa.
Belgia (3 kpl)
Espanja (2 kpl)
Italia/Vatikaani (1 kpl)
Itävalta (3 kpl)
Japani (1 kpl)
Puola (1 kpl)
Portugali (1 kpl)
Ranska (3 kpl)
Saksa (12 kpl)
Sveitsi (1 kpl)
Yhdistynyt kuningaskunta (8 kpl)
Yhdysvallat (9 kpl)
Venäjä (2 kpl)
Pertti Lehtonen

Pertti Leo Jorma Lehtonen (s. 18. lokakuuta 1956 Helsinki) on pelaajauransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Peliura.
Lehtosen ura alkoi Helsingin IFK:n junioreissa, mutta hän pelasi ensimmäisen kautensa SM-sarjassa Karhu-Kissoissa kaudella 1973–1974. Seuraavalla kaudella hän siirtyi takaisin HIFK:hon.
Lehtonen pelasi koko uransa kotimaisessa SM-liigassa, jossa hän edusti HIFK:ta kaikkiaan 22 kautta. Lehtonen ehti pelata SM-sarjassa/-liigassa ennätykselliset 864 peliä, joka pysyi ennätyksenä aina kauteen 2005–2006, jolloin Erik Hämäläinen nousi pelien määrässä ohi. Pelaajauransa Lehtonen päätti kolmanteen mestaruuteensa vuonna 1998, jonka jälkeen HIFK jäädytti hänen pelinumeronsa (23). Lehtonen edusti Suomen jääkiekkomaajoukkuetta neljä kertaa MM-kisoissa ja vuoden 1984 talviolympialaisissa. 
Pertti Lehtonen tuli tunnetuksi kovan lyöntilaukauksensa johdosta, ja saikin lisänimen "Ruoska". Hänet muistetaan mestaruusmaalistaan Jokerien Rauli Sohlmanin selän taakse SM-liigan viidennessä loppuottelussa 1983.
Bongi Makeba

Bongi Makeba (20. joulukuuta 1950 – 1985) oli eteläafrikkalainen laulaja-lauluntekijä.
Bongi Makeba oli laulaja Miriam Makeban tytär tämän ensimmäisestä avioliitosta. Vuonna 1980 julkaistu "Bongi Makeba, Blow On Wind" jäi Bongi Makeban ainoaksi albumiksi, kun hän kuoli vuonna 1985. Hänen laulujaan kuultiin silloin tällöin myös hänen äitinsä ohjelmistossa.
Clarks

C. and J. Clark Ltd, paremmin tunnettu nimellä Clarks, on brittiläinen korkealaatuisten kalliimman hintaluokan jalkineiden valmistaja. Yhtiön päämaja on Streetin kylässä Somersetissä.
Historiaa.
Vuonna 1830 Cyrys Clark ja hänen veljensä James valmistivat ensimmäiset lampaannahkatossut Streetissä, Englannissa. Tuotanto kasvoi nopeasti vuonna 1856 hankittujen Singer-ompelukoneiden myötä. William Clark kehitti jalan luonnollista muotoa myötäilevän "Hygienic Linen", josta tuli menestys.
1900-luvun alusta 1940-luvulle kehitettiin uusia tekniikoita ja materiaaleja, joilla pyrittiin saamaan kaikki irti massatuotannosta. Tärkeä merkkipaalu oli myös naisten jalkineiden kehittäminen naisten kapeiden nilkkojen mukaisiksi. Tällöin yhtiön johdossa toimi Alice Clark ja John Roger.
Toisen maailmansodan jälkeen yhtiön kasvu jatkui entisestään sen päästessä maailmanmarkkinoille. 1950-luvun alussa Nathan Clark kehitti "Desert Boots" -erämaanilkkurit, joista tuli myyntimenestys. 1960-luvulla Lance Clark suunnitteli kuuluisan "Wallabee"-mallin, yksinkertaiset mokkasiinit, joista muodostui todellinen klassikko.
Nykyään "Clarks" on maailmanlaajuinen yhtiö, se valmistaa yli 50 miljoonaa paria kenkiä vuodessa, työllistää 15 000 työntekijää, ja jonka vuoden 2012 liikevaihto oli 1,4 miljardia puntaa.