tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Manaatit

Manaatit (heimo Trichechidae, suku "Trichechus") ovat sireenieläimiin kuuluvia suuria merinisäkkäitä, jotka elävät Atlantin trooppisissa ja subtrooppisissa rannikkovesissä ja niihin liittyvissä joissa.
Manaattien heimoon kuuluu vain yksi suku, manaatit, johon kuuluu kolme lajia:
Jotkut pitävät Floridan manaattia omana lajinaan, mutta ITIS luokittelee sen "T. manatuksen" alalajina.
Manaatit ovat kasvinsyöjiä. Ne ovat hyvin arkoja kylmälle.
Manaateista suurikokoisin on lamantiini, joka kasvaa 3,5 metrin mittaiseksi, enimmillään 4 metrin mittaiseksi ja 1 600 kilogramman painoiseksi. Afrikanmanaatti on kooltaan keskimäärin 2,5 metriä ja mahdollisesti 1 000 kilogrammaa, ja kynnetönmanaatti 3 metriä ja enimmillään 480 kilogrammaa.
Manaatit erottaa muista sireenieläimistä niiden litteä ja pyöreä häntä. Manaateilla on lisäksi vain kuusi kaulanikamaa eikä seitsemää kuten lähes kaikilla muilla nisäkkäillä. Manaatit ovat siitä ainutlaatuisia nisäkkäitä, että niiden hampaat uudistuvat liukuhihnamaisesti suun takaosasta käsin koko niiden elämän ajan. Manaatin korva-aukko on hyvin leveä ja matala.
Paul Bostaph

Paul Steven Bostaph (s. 6. maaliskuuta 1964 San Francisco) on toiminut Slayer-yhtyeen rumpalina vuosina 1992–1996, 1997–2001 ja 2013 alkaen. Hän liittyi Exodukseen vuonna 2005, mutta erosi siitä kuitenkin 2007. Hän on ollut myös Testamentin vuoden 2006 kiertueella rumpalina sekä antaa yksityisiä rumputunteja.
Harri Pystynen

Harri Tapani Pystynen (25. huhtikuuta 1954 Heinola – 5. helmikuuta 1990 Kuusjoki) oli suomalainen muusikko ja sarjakuvapiirtäjä.
Pystynen soitti huilua ja saksofonia lahtelaisessa progressiivisessa Haikara-yhtyeessä 1970-luvun alussa sekä klassista musiikkia Lahden kaupunginorkesterissa. Esiintymisjännityksen vuoksi hän lopetti muusikkona ja ryhtyi sarjakuvapiirtäjäksi vuonna 1985. Hän piirsi muun muassa "Pystynen"-sarjakuvaa "Rumbaan" ja "Ylioppilaslehteen" sekä "Seppo Sävel" -sarjakuvaa "Muusikko"-lehteen. Hänen tuotantonsa edustaa mustaa huumoria, ja pilapiirrosmainen jälki muistuttaa jossakin määrin Kari Suomalaisen tyyliä.
Pystynen kuoli 35-vuotiaana lääkkeiden yliannostuksen ja alkoholin yhteisvaikutukseen. Häneltä keskeneräiseksi jäänyt sarjakuvaromaani "Pallo hukassa" julkaistiin postuumisti vuonna 2008 osana "Anteeksi, etsin ihmistä" -nimistä kokoelmaa. Harri Pystysen puoliso oli kirjailija ja sarjakuvapiirtäjä Tiina Pystynen.
Kännykänheitto

Kännykänheitto on nimensä mukaisesti heittolaji. Tarkoituksena on heittää matkapuhelin niin pitkälle kuin se on suinkin mahdollista. Kännyköitä on useita, joista heittäjät saavat itse valita oman heittovälineensä. Kisapaikalla on vauhdinottoalue, jolta heittäjä ottaa tarvitsemansa vauhdin. Yliastutut heitot hylätään. Heittojen on osuttava erikseen merkittyyn heittosektoriin. Paikalla on viralliset kisatuomarit, jotka tuomitsevat heitot hyväksytyiksi tai hylätyiksi. Tuomioista ei voi valittaa. Lajin miesten maailmanennätys on englantilaisen Chris Hughffin 102,68 metrin heitto heinäkuussa 2012, joka syntyi Belgian mestaruuskisoissa. Suomen ennätys on rantasalmelaisen Ere Karjalaisen 101,46 metrin heitto elokuussa 2012, joka syntyi lajin maailmanmestaruuskisojen yhteydessä.
Maailmanmestaruustapahtuma.
Kännykänheiton maailmanmestaruuskisat on Savonlinnassa vuodesta 2004 asti pidetty urheilutapahtuma. Ensimmäinen tapahtuma pidettiin Kirkkopuiston kentällä 28. elokuuta 2004. Kisat järjestetään vuosittain elokuun lopussa. Kännykänheiton MM-kisoissa heitetään virallisilla MM-kisakännyköillä. Kilpailusarjoina on: Juniorisarja, Freestyle (yksilösarja + joukkuesarja) ja Original (yksilösarja + joukkuesarja, miesten ja naisten sarjat).
Vuonna 2004 miesten yksilösarjan voitti Ville Piippo ja vuonna 2005 Mikko Lampi. Vuoden 2007 kilpailut pidettiin 25. elokuuta. 
Kännykänheiton MM-kisat ovat "toistaiseksi tauolla".
Subway

Subway on maailman suurin (toiseksi suurin McDonald’s) pikaruokaravintolaketju, jonka päätuote on "subit" eli täytetyt leivät asiakkaan valitsemilla täytteillä. Ketju on lähtöisin Yhdysvalloista, mutta toimii nykyisin laajasti eri puolilla maailmaa.
Tuotteet.
Täytettyjen leipien lisäksi Subwayn tuotevalikoimaan kuuluvat salaatit, wrapit, naposteltavat sekä juomat. Aterian yhteydessä asiakas saa päättää ottaako hän lisukkeeksi keksin, donitsipallot vai perunalastuja.
Vuonna 2020 Irlannin korkein oikeus päätti, että Subwayn "leivät" eivät ole leipää lainkaan, koska ne sisältävät sokeria yli 10 % jauhojen määrästä. Irlannissa peruselintarvikkeet, kuten leipä ovat verovapaita.
Historia.
17-vuotias Fred DeLuca mietti vuonna 1965 Bridgeportissa Yhdysvalloissa, miten rahoittaisi lääketieteen opintojaan. DeLucan perhetuttu, tohtori Peter Buck neuvoi häntä avaamaan "Submarine sandwich" -ravintolan ja antoi Delucalle tuhannen dollarin sekin alkupääomaksi.
Fred DeLuca avasi ravintolan, jonka nimeksi tuli "Pete's Super Submarines", joka pian muotoutui nykyiseen muotoonsa Subway. Ensimmäisen ravintolan avauduttua ravintoloita ryhdyttiin avaamaan ympäri Connecticutin osavaltiota. Tavoitteena oli avata 32 uutta ravintolaa kymmenen vuoden aikana. Vuonna 1974 syntyi idea franchising-periaatteesta.
Franchising-konseptin käyttöönoton jälkeen ketju alkoi kasvaa voimakkaasti. Vuosina 1974–1984 avautui 600 uutta ravintolaa, vuonna 1987 ravintoloita oli jo yli tuhat. Nykyisin ravintoloita on 102 maassa noin 40 000. Vuosittain Subway avaa ympäri maailmaa yli 2 000 uutta ravintolaa. Subwayn oman ilmoituksen mukaan ketjulla on Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa enemmän ravintoloita kuin esimerkiksi McDonald'silla.
Subway julkaisi vuoden 2017 alussa mobiilisovelluksen Androidille sekä iOS:lle.
Elokuussa 2023 Subway myytiin kolmen ostajaehdokkaan tarjouskilpailun perusteella Roark Capital -pääomasijoitusyhtiölle runsaan 9 miljardin Yhdysvaltain dollarin hinnalla.
Vuonna 2022 Subway toi valikoimiin myös vakioresepteillä koottavat Signature Series -voileivät, joita ostaessa asiakkaan ei tarvitse vastailla kysymyksiin ja palvelu on nopeampaa hampurilaisravintoloiden tapaan. Keväällä 2024 konseptimuutos tehtiin myös Suomessa.
Subway Suomessa.
Suomeen Subway tuli heinäkuussa 2000, kun Helsingin Annankadun ravintola avautui. Suomen sadas Subway-ravintola avattiin lokakuun lopussa 2012 Kuopion Päivärannan K-Citymarketin yhteyteen. Taloustutkimuksen tekemässä tutkimuksessa Subway on ollut useina vuosina paras pikaruokaketju. Vuonna 2014 Subway oli Suomen kolmanneksi suurin pikaruokaketju Hesburgerin ja Kotipizzan jälkeen.
Naisrauha

Naisrauha tarkoittaa lakia tai määräystä olla vahingoittamatta tai häiritsemättä erityisesti naisia. Tällä tarkoitettiin historiallisesti erilaisia naisiin kohdistuvia väkivallantekoja. Nykyisin myös naisiin kohdistuvaa perheväkivaltaa ja avioliitossa tapahtuvaa seksuaalista hyväksikäyttöä pidetään naisrauhan rikkomuksina.
Valloittajat ovat usein katsoneet oikeudekseen raiskata ja hyväksikäyttää valloittamiensa alueiden naisia. Puolustautujat on kuitenkin joskus saatu antautumaan helpommin lupaamalla jättää näiden naiset rauhaan.
Naisrauha kuului muun muassa Ruotsin keskiaikaisiin rauhanvalalakeihin (edsöre). Suomen Ruotsilta valloittaneen Venäjän tsaari Aleksanteri I julisti myös naisrauhan.
Karjalan naisrauha 1316 on Ruotsin kuninkaan Birger Maununpojan allekirjoittama pergamentille tehty asiakirja, jota pidetään vanhimpana Suomessa säilyneenä keskiaikaisena dokumenttina.
Ruotsin nykyisen rikoskaaren mukaan törkeästä naisrauhanloukkauksesta ("grov kvinnofridskränkning") voidaan tuomita vankeuteen mies, joka on tehnyt toistuvia väkivalta-, seksuaali- tai eräitä muita rikoksia naista kohtaan, jonka kanssa mies on ollut naimisissa tai avoliitossa.
Miss Massachusetts USA

Miss Massachusetts USA on vuosittainen kauneuskilpailu Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1952.
Miss Massachusetts USA pääsee edustamaan osavaltiotaan Miss USA -kilpailuun. Tähän mennessä kaksi Miss Massachusetts USA:a on voittanut Miss USA:n: Shawnae Jebbia (1998) ja Susie Castillo (2003). Lisäksi Diane Pollard pääsi vuonna 1978 ensimmäiseksi perintöprinsessaksi.
Salmi (täsmennyssivu)

Salmi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Salmi on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi (suomalaisia ellei toisin mainita):
Refugi

Refugi tai refugio (eli "vetäytymispaikka") on alue, jolla olosuhteet ovat pysyneet suhteellisen vakaina silloinkin, kun muualla tapahtuu suuria muutoksia, esimerkiksi jäätiköitymisten aikana. Siksi siellä on voinut säilyä eläinten, kasvien tai ihmisten populaatioita.
Refugioteorian esitteli vuonna 1969 Jürgen Haffer selityksenä Amazonian alueen biodiversiteetille. Sen mukaan Amazonia olisi kuivunut jääkauden aikana niin, että vain kukkuloiden orografiset sateet olisivat ylläpitäneet metsäsaarekkeita savannin keskellä. Myöhemmät paleoekologiset tutkimukset ovat ristiriidassa Hafferin hypoteesin kanssa. Vaikka Amazonin tapaukselle etsitään muita selityksiä, Hafferin esittelemä konsepti on hyväksytty laajalti tiedeyhteisössä. Se on irrotettu alkuperäisestä yhteydestään jäätiköitymisestä tropiikin biodiversiteetin selittäjänä, ja tarkoittaa nyttemmin mitä tahansa eristäytyvää aluetta, jossa lajeja voi säilyä ekologisen muutoksen aikana.
Great Smoky Mountainsin kansallispuiston lajikirjo on suurempi kuin ympäröivien alueiden, ja tämä on selitetty sillä, että alue olisi ollut refugio miljoonien vuosien ajan. Samoin tietyt vuoristojen havumetsät Kaliforniassa sekä tammimetsät Meksikon ja Arizonan alueella ovat yleisesti tunnettuja potentiaalisia refugeja.
Samaan tapaan kuin lämpimään sopeutuneet lajit löysivät suojapaikkoja kylmien kausien aikana, myös kylmään sopeutuneilla lajeilla on ollut refugeja lämpimien jaksojen aikana. Tyypillisesti nämä ovat sijainneet vuoristoissa.
Jääkauden refugit Euroopassa.
Viime jääkauden kylmimpien vaiheiden aikana Eurooppa oli ihmisille elinkelpoinen vain osittain. Perinteisen tulkinnan mukaan isompia refugeja arvellaan olleen Euroopassa kaksi tai kolme: Välimeren länsiosassa (Ranskassa ja Cantabriassa), Itä-Euroopan tasangoilla ja mahdollisesti myös Lähi-idässä Turkin ja Levantin suunnalla. Tämä on päätelty arkeologisista kaivauksista ja geenitutkimuksista.. Mutta uudemmat tutkimukset viittaavat siihen, että lehtipuita, mm. saarnea, kasvoi näitä refugioita pohjoisempana, ja Unkarissa kasvoi ainakin kuusta luultavasti vuorten rinteillä. Keski-Euroopan vuoristojen refugit sijaitsivat korkeammalla olevan vuoristotundran ja alhaalla olevan maruna/savikka-aron välissä suojaisissa paikoissa.
NetLimiter

NetLimiter on Windowsille suunniteltu kaistanrajoitusohjelma, jolla voi rajoittaa ohjelmien Internetin käyttöä (lataus ja lähetys), tai seurata sitä reaaliajassa. NetLimiterillä voi myös estää yksittäisiä ohjelmia käyttämättä nettiä ollenkaan, tai rajoittaa yksittäisten koneiden netin käyttöä IP -osoitteen perusteella. Se toimii Microsoft Windows 2000 -versiosta uudempaan.
NetLimiterin on kehittänyt Locktime Software ja se on sharewarea (28 päivää aikaa testata). NetLimiteristä on saatavilla kolme eri versiota: NetLimiter 2 Pro, NetLimiter 2 Lite ja NetLimiter 2 Monitor. Pro- ja Lite -versiot ovat maksullisia (Pro: $29.95 (22.80 €), Lite: $16.95(12.90 €)). "Monitor" on ilmainen, mutta siellä voi vain tarkkailla netin käyttöä.
NetLimiter 3 beta on myös saatavilla NetLimiterin sivustoilla
Aiheesta muualla.
NetLimiterin kotisivut
Susie Castillo

Susie Castillo (s. 27. lokakuuta 1979 Methuen, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, joka voitti Miss USA -kilpailun vuonna 2003. Hänellä on äitinsä puolelta puertoricolaisia ja isänsä puolelta dominikaanilaisia sukujuuria. 
Castillo syntyi Methuenissa, mutta muutti vanhempiensa avioeron jälkeen äitinsä kanssa Lawrenceen. Hän aloitti mallinuransa teini-ikäisenä ja edusti vuonna 1998 Massachusettsia Miss Teen USA -kilpailussa. Hän pääsi edustamaan osavaltiotaan Miss USA -kilpailuun vuonna 2003 voitettuaan Miss Massachusetts USA -tittelin. 
Castillo opiskeli Endicott Collegessa.
Luettelo Formula 1 -sarjaa johtaneista kuljettajista

Tämä on luettelo kuljettajista, jotka ovat johtaneet (keränneet eniten pisteitä yhdellä kaudella) vähintään yhden kilpailun ajan Formula 1:sten MM-sarjaa. Jos johtajia on ollut samassa kilpailussa useampia, kuljettajien järjestykseen vaikuttavat voittojen määrä, muut kisasijoitukset tai kuljettajista nopeimmin pisteitä keränneen rooli. 
Tähän on listattu ne kuljettajat, jotka ovat nousseet MM-sarjan johtoon kilpailun jälkeen, esim. Giuseppe Farina johti MM-sarjaa Britannian GP:stä aina Belgian GP:seen asti, kunnes Juan Manuel Fangio nousi MM-sarjan johtoon seuraavan kilpailun loputtua. Pisteet-kohta tarkoittaa kuinka paljon pisteitä oli kerättynä ennen kuin kuljettaja menetti MM-sarjan johtajan tittelin. Kaudella ajavat kuljettajat ja heidän nykyiset tallinsa on merkitty lihavoinnilla Johtajat-taulukossa.
Luettelo on päivitetty Las Vegasin GP 2025 jälkeen.
Johtajat.
Alleviivatuilla kohdilla tarkoitetaan johdettujen kilpailujen kokonaismäärää, jonka kuljettaja on kerännyt ajouransa aikana.
Eniten johdossa.
"Taulukko päivitetty Las Vegasin GP 2025 jälkeen."
Pisimpään yhteen menoon MM-sarjan johtajana.
Luettelossa lihavoidut kohdat tarkoittavat kuljettajia, jotka ovat ilmoittautuneet kaudelle .
Sergio Aragonés

Sergio Aragonés (s. 6. syyskuuta 1937 Castellón, Espanja) on espanjalaissyntyinen sarjakuvapiirtäjä, joka on tehnyt piirroksia MAD-lehteen ja luonut sarjakuvahahmo Urho Epäonnensoturin ("Groo the Wanderer").
Aragonés muutti nuorena Espanjasta perheensä mukana Meksikoon. Vuonna 1962 hän muutti Yhdysvaltoihin. Hän päätyi New Yorkiin vain 20 dollaria mukanaan ja teki siellä hanttihommia kunnes meni näytekansion kanssa Mad Magazinen toimistoon kysymään töitä. Hänen englannintaitonsa ei ollut vielä kovin hyvä, joten hän pyysi tulkikseen Spy vs. Spy -sarjan luojan Antonio Prohíaksen. Prohías tosin osasi vielä vähemmän englantia. Madin kustantaja Bill Gaines onneksi piti Aragonésin näytetöistä ja palkkasi tämän.
Aragonés tuli kuuluisaksi sivujen mariginaaleihin piirtämistään pikkuruisista pilakuvistaan, eikä hänen suuremmissakaan kuvituksissaan yleensä ole paljon tekstiä vaan ne toimivat pelkän kuvan voimalla. Aragonés on nopea piirtäjä, ja joidenkin tietojen mukaan hän ei tee luonnoksia vaan piirtää sarjansa suoraan valmiiksi tussilla.
1980-luvulla Aragonés loi Conan barbaaria parodioivan hahmon, Urho Epäonnensoturin. Semic julkaisi sitä myös Suomessa vuosina 1984–1985 yhteensä kahdeksan numeroa. Urho on myyttisessä maailmassa vaeltava soturi, jonka älyssä ei ole kehumista mutta jonka miekkailutaidot ovat erinomaiset. Sarjassa esiintyy myös Tietäjä, joka auliisti jakaa viisaita opetuksiaan kenelle tahansa, vaikka niistä ei aina kuitenkaan hyötyä olekaan. Urho ihastui kauniiseen naissoturiin Chakaaliin, joka ei ollut mikään hölmö vaan palkkasoturijoukon johtaja.
Reijo Karhinen

Reijo Tapani Karhinen (s. 17. tammikuuta 1955 Juva) on suomalainen vuorineuvos ja yritysjohtaja. Hän oli OP-finanssiryhmän pääjohtaja vuosina 2007–2018, kunnes jäi eläkkeelle. Marraskuussa 2017 Karhinen nimitettiin Valtion kehitysyhtiö Vake Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi. Huhtikuussa 2020 Karhinen vapautettiin Vaken hallituksen puheenjohtajan tehtävästä.
Elämä ja ura.
Karhinen varttui nelilapsisessa maanviljelijäperheessä Juvan kunnan Härkälän kylän Harjulan tilalla. Hän valmistui ylioppilaaksi Juvan yhteiskoulusta 1975 ja kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1979 pääaineenaan laskentatoimi. Opiskeluaikoinaan Karhinen työskenteli kesäapulaisena Turun Suomalaisessa Säästöpankissa. Muutoin hän on tehnyt koko opiskelujen jälkeisen työuransa OP-Pohjolan esimiestehtävissä.
Vuosina 1979–1984 Karhinen toimi Juvan Osuuspankin apulaisjohtajana, minkä jälkeen hän työskenteli toimitusjohtajana Varkauden (1985–1988), Savonlinnan (1988–1990) ja Kuopion (1990–1994) Osuuspankeissa. Vuonna 1994 Karhinen kutsuttiin Osuuspankkien Keskusliiton (OKL) ja Osuuspankkien Keskuspankin (OKO) johtokuntien jäseneksi.
Osuuspankkikeskuksen toimitusjohtajana ja OP-ryhmän pääjohtajan varamiehenä Karhinen toimi vuodesta 1997. Vuonna 2007 hänet nimitettiin OP-Pohjola-ryhmän pääjohtajaksi.
Karhinen on ollut useana vuonna ansiotuloiltaan Suomen sadan hyvätuloisimman joukossa. Vuonna 2009 hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi ensimmäisenä koko työuransa finanssialalla tehneenä henkilönä. Karhinen on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän harrastaa golfia ja metsänhoitoa vapaa-ajan maatilallaan Pihlajaveden rannalla.
Karhisella on ollut runsaasti luottamustoimia pankkien ja eläkesäätiöiden hallintoelimissä. Lisäksi hän kuuluu muun muassa sosiaalialan järjestön HelsinkiMission valtuuskuntaan.
Vaalirahoitus.
Reijo Karhinen on tukenut Pekka Haavistoa presidentinvaaleissa 2024. Karhinen on kertonut antaneensa kampanjaan 6 000 euroa. Karhinen on kertonut olevansa markkinamyönteinen ja aikaisemmin uskollinen kokoomuksen äänestäjä. Vuoden 2024 presidentinvaaleissa hän on kertonut tukevansa kuitenkin Haavistoa.
Sara Lahtinen

Sara Lahtinen (oikealta nimeltään Sara Reddrop, o.s. Lahtinen, s. 1986) on suomalainen laulaja. Hän voitti Lasten laulukilpailu Karusellin vuonna 1996. Hän esitti kappaleet ”Tyytyväinen Santeri” ja ”Sydämen muotoinen”. Jälkimmäisestä kappaleesta tehtiin single heti kilpailun jälkeen. Samana vuonna ilmestyi myös sooloalbumi "Yllätysten päivä", jonka musiikki on kristillispainotteista lastenmusiikkia. Ennen Karuselli-voittoa Lahtinen ehti levyttää sisarensa, tenavatähti Ella Lahtisen kanssa jouluäänitteen nimeltä "Joulu sädehtii". Niihin aikoihin Sara Lahtinen alkoi myös laulaa taustoja sisarensa konserteissa ja keikoilla.
Lahtinen piti joitakin vuosia hiljaiseloa, kunnes hän siirtyi Heavenly Swing -yhtyeen solistiksi entisen solistin, Ella-sisaren, lähdettyä siitä. Yhtye julkaisi levyn vuonna 2004. Tyylillisesti levyllä soitetaan swingiä sekä soulahtavaa gospelia ja bossa novaa. Nykyään Lahtinen asuu Australiassa.
Kökarinselkä

Köökarinselkä () on merenselkä Ahvenanmaalla Kökarin ja Föglön saarten välissä. Kökarin ja Föglön etäisyys on noin 18 kilometriä.
Osia:
Mali (Guinea)

Mali on kaupunki Guineassa. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja on Malin prefektuurin pääkaupunki. Se sijaitsee yli 1 300 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella, mikä tekee siitä Guinean korkeimmalla sijaitsevan kaupungin. 
Malista käytetään toisinaan myös nimeä Mali-ville erotukseksi Guinean naapurimaasta Malista. Kaupunki sijaitsee lähellä Mount Louraa ja Mount Lansaa.
Mali (täsmennyssivu)

Mali tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt.
Mali on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Munsalan radikalismi

Munsalan radikalismi () eli Munsalan sosialismi () tai munsalalaisuus () oli poliittis-idealistinen liike, joka vaikutti ruotsinkielisellä Pohjanmaalla, erityisesti Munsalan kunnassa, 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Munsalan radikalismiin liittyi myös sotilaskarkuruusilmiö etenkin jatkosodan viimeisenä vuonna 1944, jolloin munsalalaisia pakeni taisteluista ensin kotipitäjään ja sieltä Pohjanlahden kautta Ruotsiin.
Munsalan radikalismi on monisyinen ja epäyhtenäinen ilmiö, johon kuului sekä poliittista idealismia että vaikuttamista, ja joka yhdisti erilaisia poliittisia radikaaleja. Yhtenäisenä piirteenä voidaan pitää sitä, että munsalalaiset pyrkivät yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen ja yksilönvapauteen, tavoittelivat yhteiskunnallisia uudistuksia ja vastustivat monia perinteisiä instituutioita, kuten valtiokirkkoa.
Aatteellinen tausta.
Munsalan radikalismiin liittyi voimakasta pasifismia, raittiusaatetta ja kansankasvatuksen merkityksen korostamista, sekä erityisesti Pohjanmaan oloihin poikkeuksellisen voimakkaita vasemmistolaisia näkemyksiä. Sen juuret olivat uskonnollisissa herätysliikkeissä, kuten pietismissä ja vapaissa suunnissa (erityisesti baptismissa), jotka levisivät alueella 1800-luvulla.
Munsalan radikalismin poliittisena ytimenä oli vasemmistoradikalismi. 1920- ja 30-luvuilla vasemmiston äänestysprosentit Munsalassa olivat kolmin- tai nelinkertaisia ruotsinkielisen Pohjanmaan keskiarvoon verrattuna. Huippuvuonna 1945 äänesti 45 prosenttia munsalalaisista vasemmistoa. Vielä 60-luvulla Pietarsaaressa tunnettiin sanonta "Munsalassa ruohokin on punaista". Munsalan rauhanyhdistys (Munsala fredsförening) oli yksi maan suurimmista sotia edeltäneinä vuosina.
Toisena vaikuttavana tekijänä Munsalalan radikalismissa olivat erilaiset herätyskristilliset suuntaukset. Pohjalainen herätyskristillisyys oli ensimmäisessä vaiheessa erityisesti pietististä, myöhemmin baptistista, ja 1900-luvulle tullessa nousivat puolestaan helluntailaisuus ja muut suuntaukset. 1800-luvun jälkimmäisellä puoliskolla vapaat suunnat tavoittelivat uskonnonvapautta ja itsenäisten seurakuntien sallimista. Tämä sai aikaan sen, että muutoin yleisesti uskontokielteinen vasemmistolaisuus ja herätyskristillisyys kietoutuivat erikoisella tavalla yhteen.
Munsalan radikalismi ja sotilaskarkuruus.
Jatkosodassa esiintyi aikaisempaa laajempaa sotilaskarkuruutta. Elokuun 1941 aikana Suomen armeija ylitti vanhan rajan. Muun muassa useita munsalalaisia pakeni joukolla kesän 1944 suurtaisteluista. Pakomatka suuntautui kotiseuduille, kuten Munsalaan. Osalla matka jatkui veneillä Pohjanlahden yli Ruotsiin.
Jatkosodan hyökkäys- ja asemasotavaiheen aikana karkuruus Ruotsiin oli vähäistä sekä rannikkopitäjissä että Pohjois-Suomen läntisissä kunnissa, lukuun ottamatta Kolaria. Määrä kohosi noin 800:aan vuoden 1944 alun ja Lapin sodan päättymisen välillä. Kolme neljäsosaa Ruotsiin paenneista oli kotoisin Pohjanmaan ruotsinkielisistä kunnista. Yhteensä Suomessa pakoilurikoksiin syyllistyi noin 31 000 – 35 000 miestä, varsinaisia karkureita lienee ollut noin puolet tästä.
Lumparn

Lumparn on merenselkä Ahvenanmaalla Manner-Ahvenanmaan saaren keskellä. Sen ympärillä ovat pohjoisessa Sundin, lännessä Jomalan, etelässä Lemlandin ja idässä Lumparlandin ja Vårdön kunnat. Lumparn on syntynyt meteoriitin törmäyksessä syntyneeseen törmäyskraatteriin. Lumparnin allas on yksi harvoista paikoista Suomessa, josta voi löytää fossiileita. Tavallisimpia fossiileita alueella ovat oikosarvet, erilaiset lonkerojalkaiset, kotilot sekä "Asaphus"- ja "Illaenus"-sukujen trilobiitit.
Lumparnissa on ordovikikautista kalkkikiveä näkyvillä eräällä pienellä luodolla. Lisäksi kalkkikiveä on rannoilla ja Jomalan pelloilla runsaasti irtokivinä.
Lumparnista on joskus käytetty suomenkielistä nimeä "Lumpari". Tuolloin ruotsinkielinen muoto oli "Lumparen".
Sergei Litvinov

Sergei Nikolajevitš Litvinov (23. tammikuuta 1958 Tsukerova Balka – 19. helmikuuta 2018 Sotši) oli venäläinen, aikaisemmin neuvostoliittolainen, moukarinheittäjä, olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari, myöhemmin valmentaja.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa, hopeisen, Litvinov voitti vuoden 1980 olympialaisissa Moskovassa silloisen maanmiehensä ja pahimman kilpakumppaninsa Juri Sedyhin takana. 1982 EM-kisoissa Ateenassa hän saavutti pronssia, ja seuraavana vuonna Helsingin MM-kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 82,68. 1984 Los Angelesin olympialaisia Neuvostoliitto boikotoi, eikä Litvinovkaan näin päässyt heittämään. 1986 EM-kisoissa Stuttgartissa hän saavutti hopeaa, ja vuotta myöhemmin Rooman MM-kisoissa hän puolusti menestyksekkäästi maailmanmestaruuttaan tuloksella 83,06. Kultamitalin hän voitti myös seuraavana vuonna, 1988 Soulin olympialaisissa tuloksella 84,84. Neuvostoliiton hajottua Litvinov siirtyi edustamaan Venäjää. Hän kilpaili vielä 1993 Stuttgartin MM-kisoissa ja sijoittui seitsemänneksi.
Uransa aikana Litvinov heitti kolme maailmanennätystä, joista viimeisin, 84,14 metriä, kesäkuussa 1983. Juri Sedyh rikkoi tämän ennätyksen seuraavana kesänä heittäessään 86,34. Litvinovin parhaaksi tulokseksi jäi Dresdenissä heinäkuussa 1986 heitetty 86,04 jota pisemmälle on hyväksytysti kiskaissut vain Juri Sedyh.
Myös hänen poikansa Sergei Litvinov on moukarinheittäjä, joka voitti EM-pronssia Zürichissä 2014.
Uransa päätyttyä Litvinov toimi muun muassa poikansa valmentajana kuolemaansa saakka. Litvinov lyyhistyi kuolleena pyörän satulasta harjoitussession jälkeen.
Lappvesi

Lappvesi on merenselkä Ahvenanmaalla Kumlingen ja Brändön (Lappo) saarten välillä.
Osia:
Suomen Tietoviisas

Suomen Tietoviisas oli Yleisradion vuosina 1990–1998 Yle TV2 -kanavalla esitetty tietokilpailuohjelma, jossa kilpailtiin yleistietoudessa. 
Vuonna 1990 tietokilpailu oli ohjelmassa sekä keväällä että syksyllä, mutta vuodesta 1991 alkaen kilpailtiin kerran vuodessa kevätkaudella. Vuonna 1993 ohjelmaa ei esitetty. Ohjelmaa juonsi ensin Esko Roine, syksystä 1990 alkaen Tuomo Kaminen ja hänen siirryttyään tuomariksi Tarmo Pukkilan tilalle Hilkka Ahde vuodesta 1994. Vuonna 1997 juontaja oli Anne Karppinen ja 1998 Tuija Melville.
Ensimmäisen kilpailun voitti tamperelainen Timo Mesimäki, mutta jo samana syksynä "Suomen Tietoviisaan" arvon otti mikkeliläinen hammaslääkäri Erik Toivanen, joka sitten voitti visailun seitsemän kertaa peräkkäin. Vasta viimeisessä kilpailussa vuonna 1998 Toivanen joutui taipumaan kahdella pisteellä, kun häntä vastaan asettui Etelä-Suomen läänin joukkue (Yrjö Salin Helsingistä ja Lauri Ranta Kärkölästä).
Muita kilpailijoita olivat muun muassa tamperelainen Jussi Suvanto, joka 2000-luvulla on ollut parhaita suomalaisia tietokilpailun MM- ja EM-kilpailuissa, oulunsalolainen Eero Ylitalo, joka on 2000-luvulla useasti voittanut Radio Suomen ohjelmistoon kuuluvan "Poppikoulu"-kilpailun, sekä kajaanilainen Nakertajan koulun rehtori Elias Rissanen, joka ylsi mitalisijoille kaksi kertaa.
Vuoden 1990 syksyn "Suomen Tietoviisas" -finaalilähetys esitettiin toiveuusintana Yle Teema -kanavalla tammikuussa 2008.
Ice Age 2

Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa on vuonna 2006 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Se on jatko-osa vuonna 2002 valmistuneelle animaatiolle "Ice Age". Elokuva sai ensi-iltansa 31. maaliskuuta 2006. 
Elokuvan suomenkielisessä versiossa oli äänirooleissa Antti Pääkkösen, Antti L. J. Pääkkösen ja Santeri Kinnusen lisäksi myös muun muassa Sanna Saarijärvi, Risto Kaskilahti sekä Extreme Duudsonien Jukka Hildén ja Jarppi Leppälä. 
Juoni.
Jatko-osassa huono-onnisen Jyrsis-oravan rooli oli isompi kuin edeltäjässään. Tarina alkaa kun eläimet huomaavat jäätikön sulavan ja lähtevät pakoon tulvaa ja etsimään uutta asuinsijaa. Manfred-mammutti on edelleen masentunut ja yksinäinen, mutta hän tapaa tyttömammutti Ellien ja hänen opossumi-velipuolensa. Ellie ja opossumit lyöttäytyvät Manfredin, Diegon ja Sidin laumaan ja kaikki jatkavat matkaa. Manfred ja Ellie tutustuvat enemmän toisiinsa ja lopulta rakastuvat. Kaikki joutuvat pulaan yksitellen, muun muassa mammutit tumpeloivat kivikkoisilla rinteillä, Sid ja opossumit ovat vaarassa nälkäisten korppikotkien kanjonissa ja Diego oppii pakon edessä uimaan jääpadon murtuessa. Lopulta kaikki pääsevät turvaan ja suuren murtuneen jäävallin takaa ilmestyy suuri mammuttilauma. Manfred ja Ellie päättävät kuitenkin olla lyöttäytymättä läpikulkumatkalla olevan lauman joukkoon ja jäävät ystäviensä luo.
Ääninäyttelijät.
Muissa rooleissa:
Markus Bäckman,
Carla Rindell,
Inna Vintturi,
Satu Aatela,
Julius Alenius,
Juha Laakso,
Juha Paananen,
Tero Pennanen,
Henri Piispanen,
Otto Piispanen,
Minna Tasanto,
Antti Toivanen
Tekken 3

Tekken 3 on Namcon kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli on "Tekken"-sarjan viimeinen julkaisu PlayStationille. PlayStation-versiota on laajasti arvostettu ja sitä pidetään yhtenä genrensä parhaista peleistä.
Pelaaminen.
"Tekken 3" sisältää saman taisteluidean kuin edeltäjänsä, mutta pelisysteemiä on muokattu. Graafiset ja pelin sisäiset ominaisuudet ovat muuttuneet radikaalisti. Peliin on tuotu 15 uutta hahmoa, siihen on lisätty modernimmat musiikit, peliä on kehitetty nopeatempoisemmaksi sekä realistisemmaksi. Sivuttaisliikkeet on lisätty jokaiselle hahmolle.
Pelin hahmoja on yritetty tasapainottaa ja kaikki pelin sisäiset hahmojen edut on poistettu (esimerkkinä Kazuya Mishiman sivuttaisliikeuniikki "Tekken 2":ssa).
Juoni.
Peli asettuu viisitoista vuotta toisen King of Iron Fist Tournamentin jälkeen. Heihachi Mishima on perustanut organisaation nimeltä Tekken Force, joka on erikoistunut Mishima Zaibatsun suojeluun. Heihachi Mishima lähettää Tekken Forcen jäseniä Meksikoon tutkimaan atsteekkitemppelin jäännöksiä, kunnes olento nimeltä Ogre tappaa kaikki Tekken Forcen jäsenet, paitsi yhden, joka raportoi Mishima Zaibatsuun, kuvaillen olentoa Ogreksi tai Taistelujumalaksi. Hän aikoo etsiä Ogren käsiinsä. Hieman tapauksen jälkeen Heihachi huomaa, että monia tunnettuja taistelijoita on kadonnut ympäri maailmaa ja arvelee että Ogrella on jotain tekemistä katoamisten kanssa.
Yakushiman pikkukylässä, Jun Kazama tuntee Ogren läsnäolon lähestyvän ja sanoo pojallensa Jin Kazamalle, että hänen tulisi mennä isoisänsä Heihachi Mishiman luo, jos jotain tapahtuu. Jinin viidentenätoista syntymäpäivänä Ogre hyökkäsi Yakushimaan, tappaen viattomia kyläläisiä. Jin yrittää taistella Ogrea vastaan, mutta hänestä ei ole vastusta, ja menettää tajuntansa. Pian, Jin herää ja huomaa, että hänen lapsuudenkotinsa oli tuhottu, ja äiti kadonnut. Jin muisti äitinsä Junin sanat, ja meni Heihachi Mishiman luo, pyytäen, että hän kouluttaisi hänestä taistelijan. Heihachi hyväksyi pyynnön. Neljä vuotta sen jälkeen, Jinistä on kasvanut vaikuttava taistelija, ja valmistautuu kohtaamaan Ogren ja kostamaan äitinsä puolesta. Heihachi järjestää kolmannen King of Iron Fist -turnauksen houkutellakseen Ogren esille.
Lopulta Ogre ilmestyy ja Paul Phoenix voittaa hänet. Paul lähtee kotimatkalle ja luulee voittaneensa turnauksen, mutta Ogre muuttuukin oikeaan hirviömäiseen muotoonsa. Jin tuhoaa hirviön ja voittaa turnauksen. Jin kuitenkin huomaa pian tulleensa Heihachin pettämäksi kun Tekken Forcen sotilaat avaavat tulen häntä kohti, ja Heihachi itse ampuu viimeistelevän laukauksen Jinin päähän. Kuitenkin Jinin sisällä asunut Devil-geeni herättää Jinin henkiin. Muuttunut Jin heittää Heihachin pois tieltään ja lentää pois.
Ozjora

Ozjora (, vepsäksi "Järved" tai "Järvidekülä", kieli- ja kansatieteellisessä kirjallisuudessa on käytetty myös suomalaistettua muotoa "Järvienkylä") on vepsäläinen kyläryhmä Venäjällä Leningradin alueen Podporožjen piirin Vinnitsyn kunnassa. Se sijaitsee Ojatin ja Ozjorskoje-järven rannoilla noin 25 kilometriä Vinnitsystä etelään.
Ozjoran pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvun lopussa. Nykyään kyläryhmään kuuluvat Kuzminskajan, Lukinskajan, Martemjanovskajan, Nikulinskajan ja Ožegovskajan eli Krysanova Goran kylät. Niissä on noin 275 asukasta. Kyliä ympäröi Vepsän metsä -luonnonpuisto. Seudulla on 1800-luvun puuarkkitehtuurin muistomerkkejä.
Erotica (kappale)

Erotica on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan ensimmäinen singlejulkaisu hänen viidenneltä studioalbumiltaan "Erotica". Kappaleen tuottivat Madonna itse ja Shep Pettibone, ja se julkaistiin maailmanlaajuisesti syyskuussa 1992. Kappale menestyi hyvin maailman listoilla; sen paras sijoitus Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa oli singlelistan kolmossija. Kakkossijalle kappale ylsi Japanissa ja Kanadassa.
"Erotica" sisältää samplen Kool and the Gang -yhtyeen hitistä "Jungle Boogie". Kyseinen kappale levytettiin vuonna 1974.
"Erotican" musiikkivideo, jonka ohjasi Fabien Baron, aiheutti kohua. Videolla esiintyivät Madonnan lisäksi näyttelijätär Isabella Rossellini ja valokuvamalli Naomi Campbell. Eroottinen musiikkivideo sisälsi otteita Madonnan "Sex"-valokuvakirjan kuvauksista. Yhdysvaltain MTV esitti videon vain kolme kertaa, ja vain myöhään yöllä. Musiikkivideosta on olemassa myös sensuroimaton, kymmenen sekuntia pidempi versio. Sensuroimattomalla videolla Madonna esiintyy muutaman kerran täysin alasti. "Erotica"-musiikkivideo sisältyi Madonnan The Girlie Tourin avajaisnumeroon.
"Eroticasta" on olemassa 19 erilaista virallista miksausta.
Liukuhihna

Liukuhihna tarkoittaa kuljetinta. Liukuhihna-sanaa käytetään myös yleisessä merkityksessä virtaviivaistetusta työskentelytavasta, jossa on minimoitu tuottamattoman työn, kuten siirtojen määrä. Tämä merkitys on lähtöisin käsitteestä liukuhihnatuotanto, joka tarkoittaa teollista massatuotantoa. Kokoonpanolinjoja, joissa kokoonpantava tuote siirtyy kuljettimella (liukuhihnalla) työpisteestä toiseen alettiin käyttää Henry Fordin ja hänen autotehtaansa insinöörien kehitystyön tuloksena vuonna 1908 koko tehtaan tuotantoteknisenä ratkaisuna. Liukuhihnatuotannolla on sekä kielteinen sävy, jolloin painotetaan sitä, että työntekijöiden työtehtävät yksipuolistuivat liukuhihnan äärellä, että myönteinen sävy sellaisissa sanonnoissa kuin "tavaraa tulee kuin liukuhihnalta".
Kauppojen kassojen hihnakuljettimia sanotaan myös liukuhihnoiksi.
Tietotekniikassa on käytössä myös liukuhihnakäsite mikroprosessorin käskyjen käsittelyssä.
Sire Records

Sire Records on yhdysvaltalainen Warner Music Groupin omistama levy-yhtiö, jonka musiikin jakelu tapahtuu Warner Brothers Recordsin kautta. 
Yhtiön perustivat Seymour Stein ja Richard Gottehrer vuonna 1966 nimellä Sire Productions. Levy-yhtiön ensimmäinen julkaisu tapahtui vuonna 1968. Yhtiö liittyi osaksi Warner Music Groupia vuonna 1978. Sire Recordsille levyttäneitä artisteja ja yhtyeitä ovat muun muassa Ramones, The Smiths, Madonna, Depeche Mode ja HIM.
Lam Tsuenin toivomuspuut

Lam Tsuenin toivomuspuut () ovat kaksi Hongkongissa olevaa banianipuuta, joiden uskotaan toteuttavan niille esitettyjä toiveita. Ne sijaitsevat Lam Tsuenissa Fong Ma Pon kylässä olevan, meren jumalatar Tin Haulle pyhitetyn temppelin lähellä. Ne ovat suosittu vierailukohde etenkin kiinalaisen uudenvuoden aikaan, jolloin alueella järjestetään hyvän onnen toivotusten juhla.
Toiveet on perinteisesti esitetty puulle kirjoittamalla toive ensin paperille. Sen jälkeen paperiin kiinnitetään naru, jonka toiseen päähän sidotaan painoksi appelsiini. Toive heitetään kohti puuta ja toivotaan, että se jää puun oksalle. Jos näin käy, toive toteutuu. Jos taas toive ei jää kiinni oksiin, se oli liian ahnas. Tapaan tuli muutos vuonna 2005, kun suurimmasta puusta tippui suuri oksa ja kaksi puun luona vieraillutta loukkaantui. Tämän jälkeen puut jätettiin toipumaan rauhassa. Paikalle tuotiin niiden korvikkeeksi puisia telineitä ja muovinen banianipuu toiveiden ripustamista varten.
Historia.
Tin Haun temppeli Fong Ma Pon kylässä on tiettävästi rakennettu noin vuonna 1768. Alueen ensimmäinen toivomuspuu oli tavallinen kamferipuu, jonka luo oli tehty pyhäkkö Pak Kung -jumalalle. Ajan myötä puun oksat ja lehdet alkoivat kuihtua ja siitä tuli ontto. Tarinan mukaan eräällä pyhäköllä käyneistä oli oppimisvaikeuksista kärsivä poika, jolle hän toivoi apua puun luona vieraillessaan. Toiveen jälkeen pojan koulumenestys parani huimasti. Sanan levitessä yhä useampi alkoi käydä esittämässä toiveensa puulle, joka tarinan mukaan toteutti niitä anteliaasti. Myöhemmin toivomuspuuna toimi juudaksenpuu. Nykyisistä banianipuista vanhin on ainakin 200 vuoden ikäinen. Puista pienemmälle esitettiin raskaaksi tulemiseen ja avioliittoon liittyvät toiveet, kun taas suuremmalta puulta pyydettiin koulumenestystä, vaurautta ja terveyttä.
Inversija

Inversija oli latvialainen vuonna 1991 perustettu rahtilentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimi Riian lentoasema.
Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2012.
Laivasto.
Inversijan laivasto tammikuussa 2005:
Šelmenitša

Šelmenitša () on kylä ja kylähallinto Koskenalan piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Kylähallintoon kuuluu myös Plotitšno (Плотично).
Vuonna 1933 Šelmenitša oli Šemenskin kyläneuvoston (Шеменского сельсовет) hallinnollinen keskus. Kyläneuvoston muodosti Šelmenitšan lisäksi Šekšozeron kylä. Asukkaita oli yhteensä 758. Vuonna 1936 keskus oli Pulaila (Bulajeva, ven. булаево), kyliä 11 ja maatiloja 119.
Jatkosodan aikana 1. elokuuta 1941–31. toukokuuta 1944 kyläpiiri oli suomalaisten hallussa. Suomalaiset tunsivat paikan Šemenskin (suomeksi myös Simanisto, ruotsiksi Schemenski) pogostana eli kirkonkylänä. Se toimi JR 61:n komentopaikkana. Pogostan puukirkko oli rakennettu vuonna 1522 ja se oli pyhitetty Pyhälle Yrjölle. Kirkko tuhoutui sodan aikana.
Jaroslavitši

Jaroslavitši (, vepsäksi "Vilhal" ~ "Viĺhal") on kylä Venäjällä Leningradin alueen Podporožjen piirin Vinnitsyn kunnassa. Se sijaitsee Ojattijoen rannalla Vinnitsyn ja Aljohovštšinan välisen maantien varrella. Kylässä on noin 200 asukasta.
Kylän venäjänkielinen nimi perustuu muinaisslaavilaiseen henkilönimeen "Jaroslav". Vepsäläisen nimen taustalla on itämerensuomalainen henkilönimi "Vilha". Kylä on syntynyt todennäköisesti ensimmäisen ja toisen vuosituhannen vaihteessa. Se koostuu kahdesta osasta, varsinaisesta Jaroslavitšista ja entisestä Beregin kylästä, joista jälkimmäinen on säilynyt perinteisessä asussaan. Asukkaista suurin osa on vepsäläisiä. Kylässä on kirjasto, kerhotalo, koulu ja sen yhteydessä toimiva kotiseutumuseo. Vuosittain vietetään vepsäläistä perinnejuhlaa.
Chapada dos Veadeirosin kansallispuisto

Chapada dos Veadeirosin kansallispuisto on kansallispuisto Brasiliassa Goiásin osavaltiossa noin 250 kilometriä maan pääkaupungista Brasíliasta Cerradon savannialueella. Vuonna 1961 perustettu puisto käsittää 655 neliökilometrin alueen.
Puisto sijaitsee Keski-Brasilian korkeimmalla tasangolla noin 600–1650 metrin korkeudessa. Chapada dos Veadeirosin pääjoki on Rio Preto, joka on 2 640 kilometriä pitkän Tocantinsin sivujoki. Alueella on myös useita vesiputouksia, kuten Rio Preton putoukset, jotka ovat 120 metriä korkeat.
Kansallispuistossa kasvaa 25 eri orkidealajia. Alueelta löytyy mm. perunroseepippuripuita, korkkipuita ja useita palmupuulajeja.
Alueen monipuolista eläimistöä edustavat uhanalaiset suohirvi, jaguaari ja harjasusi. Lisäksi Chapada dos Veadeirosin kansallispuistossa tavataan nanduja, töyhtökäärmekurkija, vyötiäisiä, muurahaiskarhuja, vesisikoja, tapiireja, mustakondoreita ja kuningaskondoreita.
Kansallispuistossa on matkailijoiden tilojen lisäksi omat majoitukset tutkijoille. Kävijöille on tarjolla myös opastettuja kierroksia puistoon.
Chapada dos Veadeirosin kansallispuisto on osa Cerradon suojelualueen UNESCOn maailmanperintökohdetta.
Stiff Upper Lip

Stiff Upper Lip on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2000. Albumi äänitettiin The Warehouse Studiolla Vancouverissa, Kanadassa ja Sterling Sound Studiolla New Yorkissa. Levyn tuotti George Young.
Albumilta on julkaistu kolme singleä jotka ovat "Stiff Upper Lip", "Safe in New York City" ja "Satellite Blues". "Stiff Upper Lip" julkaistiin remasteroituna vuonna 2007 osana "AC/DC Remasters" -sarjaa. Vuonna 2000 se sijoittui Suomen virallisella albumilistalla parhaimmillaan sijalle 1. 
Video.
Vuonna 2001 julkaistiin nimellä Stiff Upper Lip Live Stiff Upper Lip albumin kiertueelta taltioitu konsertti. Se äänitettiin 14. kesäkuuta vuonna 2001 Saksassa. Video sisältää seuraavat kappaleet:
Rainio (Heinola)

Rainio on Heinolan kaupunginosa, joka on lähes kokonaan omakotitaloaluetta. Nimensä se on saanut 1600-luvulla rakennetun Rainion sukutilan mukaan. Kaavoitus asuinalueeksi alkoi vuonna 1980. Rainiossa sijaitsee myös Reuman sairaala, joka toimii nykyisin hyvinvointi- ja osaamiskeskus Valolinnana. Sen yhteydessä on myös hotelli Valo. Asukasluvultaan Rainio on yksi Heinolan pienimmistä kaupunginosista. Se sijaitsee suuren kallion päällä. Keskustaan matkaa Rainiosta on noin kolme kilometriä.
Rainion teiden nimet on nimetty eri puiden osien ja puulajien mukaan, esimerkiksi Käpytie, Runkotie, ja Naavatie, poikkeuksena Harjulaaksontie. Rainio jakaantuu asemakaavan mukaan viiteen alueeseen, jotka ovat 1. alue, 2. alue, 3. alue, 4. alue ja uusi alue.
Rainiossa oli kioski 1990-luvun loppupuolelle asti. Alkuperäinen kioski tuhopoltettiin, mutta tilalle rakennettiin uusi. Rainion lähellä entisen Robinhood-halpamyymälän paikalla toimii Tarvikekeskuksen myymälä.
Emanuele Pirro

Emanuele Pirro (s. 12. tammikuuta 1962 Rooma, Italia) on italialainen rata-autoilija, joka ajaa ALMS-sarjassa Audilla.
Vuosina 1989–1992 Pirro osallistui Formula 1 -sarjassa kaikkiaan 40 Grand Prix'hin, Benettonilla ja Scuderia Italialla ja saavutti kolme MM-pistettä. Pirro oli parhaimmillaan viides Australian GP:ssä 1989. Scuderia Italialla Pirro ajoi yhden kauden JJ Lehdon tallikaverina. Vuoden San Marinon osakilpailussa Pirro sai esikarsintoja varten talliltaan vara-auton, mutta Lehdon auton hajotessa hän joutui luovuttamaan sen erityisluvalla Lehdon käyttöön karsintojen loppuvaiheessa (Pirro karsiutui ja Lehto sijoittui kilpailussa lopulta kolmanneksi). F1-uransa jälkeen Pirro siirtyi menestyksekkäästi ajamaan vakio- ja urheiluautosarjoissa. Vuonna 1992 hän ajoi BMW:llä yhden kauden DTM-sarjassa ja sittemmin ajoi vakioautosarjoja kotimaassaan sekä myöhemmin ADAC-cupia Saksassa.
Yhdessä Frank Bielan ja Tom Kristensenin kanssa Pirro voitti Audi Sport Team Joestin autolla Le Mansin 24 tunnin ajon kolmesti peräkkäin vuosina 2000–2002. Neljännen Le Mans -voittonsa hän saavutti vuonna 2006 Marco Wernerin ja Bielan kanssa ensimmäistä kertaa koko kilpailun historiassa diesel-autolla tehden myös uuden kierrosennätyksen (380). Hän voitti myös vuoden 2007 Le Mansin ajon. Yhdessä Bielan kanssa hän on myös voittanut lukuisia kilpailuja prototyyppiautojen ALMS-sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden kaudella 2001. Vuonna 2004 hän ajoi Joestin Audilla DTM-sarjassa.
Wrangelin palatsi

Wrangelin palatsi () on rakennus Tukholman Riddarholmenin saarella, Birger Jarls torgin länsilaidalla. Palatsissa on toiminut vuodesta 1753 lähtien Svean hovioikeus ("Svea hovrätt").
Rakennuksella on pitkä sekä monivaiheinen historia. Sen eteläinen torni oli alun perin osa kuningas Kustaa Vaasan 1530-luvulla rakennuttamaa puolustuslinnaketta. Palatsi rakennettiin vuoden 1630 tienoilla Lars Sparren yksityisasunnoksi. Uusi omistaja marsalkka Carl Gustaf Wrangel teetti rakennukseen muutoksia vuosina 1652–1670 arkkitehti Nicodemus Tessin vanhemman suunnitelmien mukaan. Vuoden 1693 tulipalon jälkeen palatsi jouduttiin jälleen uudelleenrakentamaan, jolloin sitä myös hieman laajennettiin. Tällä kertaa suunnittelijana oli Nicodemus Tessin nuorempi. Vuonna 1697 siitä tuli myös kuninkaallinen residenssi, sillä Tukholman kuninkaallinen Tre kronor -linna oli palanut tulipalossa raunioiksi. Kuningasperhe asui Wrangelin palatsissa vuoteen 1754. Noihin aikoihin palatsia kutsuttiin nimellä "Kungshuset" ("Kuninkaan talo").
Vuonna 1802 palatsi paloi jälleen ja se rakennettiin kolmanteen kertaan uudelleen arkkitehti Carl Christoffer Gjörwellin suunnitelmien mukaan. Tuolloin julkisivu sai nykyisen, aiempaa riisutumman ilmeensä. Palatsia entisöitiin vuosina 1948–1950, 1985 ja 2004. Ensimmäisen entisöinnin yhteydessä Tessin vanhemman suunnittelema eteishalli palautettiin alkuperäiseen asuunsa.
Wrangelin palatsi on Tukholman entisistä yksityispalatseista suurin. Siihen kuului terassipuutarha Mälaren-järven puoleisella takapihalla.
Birger Jarls torg

Birger Jarls torg () on Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Riddarholmenin kaupunginosassa, lähellä Tukholman vanhaakaupunkia sijaitseva aukio.
Aukio on yksi Tukholman vanhimpia. Se tunnettiin ennen nimellä "Riddarholmstorget", mutta 1800-luvun keskivaiheilla aukiolle annettiin nimi "Birger Jarls torg", kaupungin perustajan Birger Jaarlin mukaan. Aukiolla sijaitseva Birger Jaarlin muistopatsas pystytettiin sinne vuonna 1854.
Keskellä aukiota sijaitsee Riddarholmskyrkan, joka toimi vuosisatojen ajan Ruotsin kuninkaallisten hautakirkkona. Aukiota reunustavat historialliset arvorakennukset, myötäpäivään seuraavasti: Tukholman kamarioikeuden käytössä nykyisin olevat Hebben talo, Vanha valtiopäivätalo ja Östra Gymnasiehuset (entinen Banérin palatsi), markkinaoikeuden käytössä oleva Västra Gymnasiehuset, Ruotsin korkeimman hallinto-oikeuden käytössä olevat Sparren palatsi ja kamarioikeuden vanha talo sekä Svean hovioikeuden käytössä olevat Wrangelin palatsi, Stenbockin palatsi ja Hessensteinin palatsi.
Reijola (Helsinki)

Reijola () on Länsi-Helsingissä sijaitseva kaupungin peruspiiriksi kutsuttu hallinnollinen alue. Se käsittää kolme paremmin tunnettua osa-aluetta: Laakson, Ruskeasuon ja Meilahden. Myös Pikku Huopalahden asuinalue kuuluu suurimmaksi osaksi Reijolan peruspiiriin. Peruspiiri on saanut nimensä Grejuksen (Reijolan) tilan mukaan.
Asukkaista.
Peruspiirissä on yhteensä asukkaita noin 17 100 (31.12.2024) ja työpaikkoja 25 100 (31.12.2022). Eniten töitä tarjosi Meilahti, jolla sijaitsee mm. laaja Meilahden sairaala-alue. Reijolan peruspiirin koulutustaso (53,1 % asukkaista korkeakoulututkinto) oli vuonna 2023 korkeampi kuin Helsingissä yhteensä (46,0 %) ja työttömyysaste (8,7 % vuonna 2023) koko kaupunkia (11,1 %) matalampi.
Peruspiirin asukkaista suomenkielisiä on 79,5 %, ruotsinkielisiä 6,9 % ja muunkielisiä 13,6 % (31.12.2024). Helsingissä syntyneitä on 39,4%.
Rakennuksista.
Reijolan alueen eteläosa ja Mannerheimintien varsi on perinteistä kantakaupunkia. Se sisältää 1930-luvun kerrostumia ja korkeampia sodanjälkeisiä lamellitaloja esimerkiksi Laaksossa. Vanhan Meilahden kartanon alueella on jäljellä 1800–1900-lukujen vaihteesta peräisin olevia huviloita. Meren äärellä sijaitsevat myös nyttemmin museona toimiva aiempi presidentin virka-asunto Tamminiemi ja nykyinen virka-asunto Mäntyniemi. Kansanpuisto Seurasaari kuuluu Meilahden osana Reijolan peruspiiriin.
Keskuspuiston kyljessä sijaitseva Ruskeasuo rakennettiin 1950-luvulla. Ruskeasuon osa-alueeseen kuuluvaksi luetaan myös osa Mannerheimintien toisella puolella sijaitsevasta, pääosin 1990-luvulla nousseesta Pikku Huopalahdesta.
Enemmistö alueen asunnoista on vuokra-asuntoja (52 %). Huoneistoista tavallisimpia ovat kaksiot (runsas 40 %), myös yksiöitä (runsas 20 %) ja kolmioita (noin 20 %) on kohtalaisesti. Suurin osa asunnoista on 1950-luvulta tai vanhempia (yli 60 %), joskin uudempien Huopalahden ja Tilkan alueiden kerrostalohuoneistot ovat 1990-luvun tuotantoa (noin 30 % peruspiirin asuntokannasta).
Munkkilaiset

Munkkilaiset ovat arvoituksellinen kansa tai ihmisryhmä länsisuomalaisissa kansantarinoissa.
Sana munkkilainen liittyy katolisen ajan kristittyihin pappeihin, munkkeihin tai lähetyssaarnaajiin, mutta jostain syystä munkkilaiset kerrottiin usein suomalaisia edeltäneeksi kansaksi tai joukoksi. Tarinoiden myyttisten alkuasuttajien kuten lappalaisten, hiisien ja jatulien tapaan myös munkkilaisten on toisinaan kerrottu tehneen muinaisjäännöksiä, kuten "munkkilaistervahaudoiksi" kutsuttuja kuoppia. Joskus munkkilaiset on rinnastettu lappalaisiin. Eräs mahdollinen selitys on se, että uskonpuhdistuksen aikaan katolilaisuudesta kiinni pitäneet leimattiin pakanoiksi. Myös lappalaisten on katsottu olevan pakanoita, joka voi selittää rinnastuksen. Tämän selityksen mukaan munkkilaiset olisivat siis olleet lähinnä katolilaisia suomalaisia. Kansantarinoissa pakanoiden ja lappalaisten on oletettu kadonneen nykyisen asutuksen tieltä, vaikka todellisuudessa kyse olisikin ollut uskonnon tai elämäntavan muutoksista. 
Munkkilaisilla voitiin tarkoittaa alun perin aikaisemman ajanjakson, Suomen kristillistymisen aikaisia kristittyjä lähetyssaarnaajia. On myös mahdollista, että näiden muisto sekoittui käsityksiin myyttisistä alkuasuttajista myöhemmin, kun uskonpuhdistuksen aikaan katolilaiset leimattiin pakanoiksi.
Kalervo Hämäläinen

Kalervo Kauko Uljas Hämäläinen (17. tammikuuta 1917 Vesanto – 22. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kamarineuvos, musiikinopettaja, säveltäjä ja laulunsanoittaja. Hän oli Eino Roihan oppilas. 
Savolaissyntyinen Kalervo Hämäläinen oli useiden sotaveteraaniaiheisten laulujen säveltäjä ja sanoittaja. Hämäläinen itse taisteli sekä talvi- että jatkosodassa. Sotien jälkeen hän sävelsi ja sanoitti huomattavan määrän lauluja. Mirjam Helin levytti Hämäläisen kirjoittaman ja säveltämän ”Lapin äidin kehtolaulun” vuonna 1949. Elämäntyönsä hän teki helsinkiläisessä Karjalan yhteiskoulussa musiikin lehtorina.
”Veteraanin iltahuudon” Hämäläinen kirjoitti 1980-luvun loppupuolella. 
Hämäläisen nimeä kantaa Kalervo Hämäläisen Suomi-Poikien ja -Tyttöjen säätiö, jonka hän perusti yhdessä professori Holger Fransmanin kanssa vuonna 1977. Perustamissääntönsä mukaan säätiö ylläpitää ensisijaisesti suomalaiskansallisen musiikin ja yleensä taidemusiikin harrastusta tukemalla nuorison musikaalisia pyrkimyksiä ja kiinnittämällä erityistä huomiota vähävaraisten nuorten taiteellisten lahjojen kehittämiseen.
Hämäläiselle myönnettiin "director musices" -arvonimi vuonna 1965 ja kamarineuvoksen arvo 1972.