tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Voronovskoje

Voronovskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pljussan piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 0,75 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 58 hehtaaria. Sen lähiympäristö on avosuota tai paikoitellen metsämaata. Järven rantaviiva on soistunutta, paikoin hyllyvää hetteikköä ja sen rannat ovat mutaisia, matalia ja ajopuiden peittämiä. Järven keskisyvyys on noin 1,5 metriä ja sen syvin kohta yltää vain neljän metrin syvyyteen. Rannoilla ja järven pohjassa on lähteitä. Lähin kylä on Malyje Žitkovitsy (Малые Житковицы), josta on järvelle pari kilometriä matkaa etelästä päin. Järvi on autio eikä siinä ole saaria.
Luontoarvoja.
Järvi sijaitsee suuren suoalueen Mašutinsi Mohin (Машутинский Мох) lounaispuolella. Suon vedet virtaavat osittain järven kautta. Suon itäpuolella on toinen järvi Lebevoje, jonka vedet virtaavat Vjordugan kautta Pljussaan. Voronovskojen järvessä elää ainakin hauki, ahven ja mutakala.
Historiaa.
Järven vanha nimi on ollut Janja (Яня) ja siihen viitataan muutamissa keskiaikaisissa kirjoituksissa 1500-luvulta, joissa kuvataan kylää järven lähellä. Alla olevissa vanhoissa kartoissa on nimetty seudun kohteita. Vuoden 1863 sotilaskartassa tulee järveen kaksi puroa ja sen laskuojan paikka on merkitty lahden perukkaan. Lounaispään lammella on nimi "Pieni" (Малое) ja etelässä on edellä mainittu kylä ja sen suurempi naapurikylä.
Vesistösuhteita.
Voronovskoje sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Narvanjoen alueella, jonka Pljussan valuma-alueeseen se kuuluu. Valuma-alueen pääuoma on Pljussa ja järven laskujoki Janja on tämän sivujoki. Järven valuma-alue on 34,7 neliökilometrin kokoinen ja siihen sisältyy osa Mašutinsi Mohin suosta. Järven lasku-uoma on aiemmin kulkenut suolla, mutta suon lounaispuolen ojitukset ovat muuttaneet sen alkua ja nykyään se virtaa pienen nimettömän pikkulammen kautta.
55 Hudson Yards

55 Hudson Yards (aiemmalta nimeltään One Hudson Yards tai One Hudson Boulevard) on New Yorkin Manhattanilla sijaitseva, vuonna 2019 valmistunut pilvenpiirtäjä.
55 Hudson Yardsin rakentaminen aloitettiin 22. tammikuuta 2015. Alkuperäisessä suunnitelmassa rakennuksen tontin alueelle oli suunniteltu World Product Center, mutta hanke kuitenkin peruuntui.
Risto Niinikoski

Risto Niinikoski (s. 31. joulukuuta 1979 Kuusankoski) on suomalainen rumpali.
Hän opiskeli rumpujensoittoa Turun konservatoriossa vuosina 2000–2001 ja Helsingin ammattikorkeakoulussa 2001–2006 valmistuen musiikin pedagogiksi.
Niinikoski on soittanut lukuisilla albumeilla ja esiintynyt muun muassa Samu Haberin, Hectorin, Laura Voutilaisen, Egotripin, Lauri Tähkän, Cheekin, Samuli Edelmannin, Kaija Koon, Hanna Pakarisen, Johanna Kurkelan, Mikael Gabrielin, Anna Erikssonin ja Vain elämää -yhtyeen kanssa.
Niinikoski on esiintynyt orkestereissa mm. Vantaan Viihdeorkesteri, Kymi Sinfonietta, Turun Filharmonia.
Niinikoski on naimisissa laulaja Hanna Pakarisen kanssa ja heillä on yksi lapsi.
Televisio.
Niinikoski on soittanut myös seuraavissa tv-ohjelmissa:
Välkkyludekääpä

Välkkyludekääpä ("Skeletocutis stellae") on koko Suomessa esiintyvä mutta harvinainen ja vaarantuneeksi luokiteltu kääpälaji. Se elää vanhoissa metsissä kauan maassa maanneilla kuusen ja männyn (kelo)rungoilla, joiden alapinnoille kasvavat käävän monivuotiset itiöemät.
Itiöemä on resupinaattinen ja joskus hyvinkin suurikokoinen (pituus yli metrin). Pystypinnalla kasvaessaan välkkyludekääpä voi muodostaa matalia portaita. Varsinkin vuosia vanhalla itiöemällä reuna on korostuneen selvä ja vallimainen, leveydeltään 1–5 mm ja väriltään mustanruskea. Pillipinta on kermavalkoinen, hieman lohenpunaiseen sävyttynyt. Pillistöä kääntäessä väri välkkyy, koska pillit ovat väriltään harmahtavan puunvärisiä. Pillit ovat pyöreitä ja ahtaita. Niitä on 6–11 millimetrillä. Malto on kermanväristä ja lohkopinnassa näkyvä kerroksellisuus melko selvä. Kääpä on tuoreena nahkamaisen taipuisa, ei kuitenkaan sitkeä vaan lohkeava, ja se kuivuu puumaisen kovaksi ja kiertyy rullalle. Tuoksu on tuoreena ludemaisen kirpeä, puolikuivana taas makea.
Vertaa lamokääpään, jonka pillit isompia ja kulmikkaita, ja sitkaskääpään.
Suomen tekoälykeskus

Suomen tekoälykeskus (Finnish Center for Artificial Intelligence, FCAI) on kansallinen tekoälyn osaamiskeskus, jonka ovat perustaneet Aalto-yliopisto, Helsingin yliopisto ja Teknologian tutkimuskeskus VTT. Tekoälykeskus on yksi Suomen Akatemian lippulaivoista. Suomen Akatemian lippulaivaohjelma tukee korkeatasoista tutkimusta ja siitä kumpuavaa laajaa vaikuttavuutta, jolla luodaan tulevaisuuden osaamista ja kestäviä ratkaisuja yhteiskunnan haasteisiin sekä edistetään taloudellista kasvua kehittämällä mm. uusia liiketoimintamahdollisuuksia.
Tekoälykeskusta johtaa Aalto-yliopiston professori ja akatemiaprofessori Samuel Kaski.
Lutikkakääpä

Lutikkakääpä ("Skeletocutis jelicii") on vanhoissa ja aarniometsissä elävä kääpälaji. Se on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi. Lutikkakääpä kasvaa tiiviisti maahan painuneissa, kuorettomissa ja jo pidemmälle lahonneissa kuusen ja männyn rungoissa.
Lutikkakäävän itiöemät ovat resupinaattisia ja yksivuotisia. Itiöemän peittämä ala on halkaisijaltaan noin 5–15 cm ja paksuudeltaan vain 0,3–0,6 mm. Reunat ovat epäselvät ja läpikuultavat. Pillipinta on nuorena valkoinen ja siinä on joitakin violetinruskeita laikkuja, täysikasvuisena pohjaväri muuttuu likaisen kermanvalkeaksi. Pinnassa on usein pisaroinnin jättämiä kuoppia. Pillit ovat pieniä, niitä mahtuu 7–10 millimetrille. Tuoksu on ludemaisen pistävä.
Rustokäävät

Rustokäävät ("Skeletocutis") on "Polyporales"-lahkoon kuuluva kääpäsuku. Suvun lajit ovat valkolahottajia ja niiden itiöemissä on tunnuksenomaisesti joko ludemaisen kirpeä tai jokin muu erikoinen tuoksu. Tulevaisuudessa dna-selvitysten avulla tämä suuri suku jaettaneen useaan osaan.
Mouhous (yhtye)

Mouhous on suomalainen, Monakon (oik. Miki Hankomäki, ent. Miki), Van Hegenin (oik. Janne Pajunen) ja Valentinin (oik. Veikko Heikkilä, ent. Super Duve) muodostama trio, joka yhdistelee tuotannossaan rap/punk -soundia ja elektronista musiikkia. Yhtye oli alun perin neljäjäseninen, kunnes yhtyeen biiteistä vastannut perustajajäsen Axel Kala (oik. Axel Turunen) erosi yhtyeestä "Crackstreetboysin" jälkeen.
Taustaa.
Mouhous levyttää Warner Music Finlandin alla toimivalle Etenee Recordsille, ja on julkaissut kaksi EP-albumia, "Crackstreetboys" ja "Late Check-Outs". Ensimmäisen studioalbuminsa "I Hate Mouhous" yhtye julkaisi helmikuussa 2020. Albumin julkaisun myötä yhtye aloittaa samannimisen kiertueensa
Mouhous on julkaissut 13 kappaletta kolmihenkisenä:
- Pahemmaks (2022)
- Äänii (2020)
- Mitä sitte (2020)
- MMTT (2020)
- Poikien vessa feat. Costee (2020)
- Sori en oo pahoillani (2020)
- Karma (2021)
- Frendi (2020)
- Vihaan sua (2020)
- Valvon (2020)
- Onneks (2020)
- Mitä mulle kuuluu (2020)
- Likaset vanssit (2020)
- Aikuinen feat. Tippa (2021)
Monako ja Valentin ovat ennen Mouhousta olleet rap yhtyeissä Area52 ja Korstoraatio
Diskografia.
"Pääartikkeli: Mouhouksen diskografia"
Vaiheet 2

Vaiheet 2 on Samuli Edelmannin studioalbumi, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2019. Albumi perustuu Samuli Edelmannin isän Toni Edelmannin säveltämiin lauluihin ja on näin jatkoa 22 vuotta aiemmin julkaistulle albumille "Vaiheet".
Samuli Edelmannin lisäksi albumilla esiintyvät Yona (laulu raidoilla 2 ja 9), Risto Tuorila (lausunta raidalla 7) ja Samuli Edelmannin äiti Marja-Leena Kouki (lausunta raidalla 13). Raidoilla 1 ja 3 säestäjänä toimii Tšekin kansallinen sinfoniaorkesteri.
Albumin julkaisuun liittyi syksyllä 2019 Edelmannin konserttisalikiertue Jukka Perkon ja Matti Paadelman säestämänä.
Ktinskoje (järvi)

Ktinskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pljussan piirissä.
Maantietoa.
Järvi on 2,4 kilometriä pitkä, 0,65 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 84 hehtaaria. Sen ympärillä on osittain metsitettyä peltomaata ja harvalukuista haja-asutusta. Järvellä on kolme kylää, joista kaksi näkyvät ilmakuvissa: Zavod (Завод) ja Ktin (Ктины) . Järven ympäri ja kylien läpi kiertää tie, joka tulee Aleksinosta ja menee Gnezdilova Goraan. Järven rannat ovat rinteisiä ja paikoin jyrkkiäkin. Matalassa rannassa on usein suota, kaatuneita puita ja rantavedessä on lietteistä järvenpohjaa. Muuten järven pohja on hiekkaa, silttiä ja savea. Järven pohjassa on lähteitä.
Luontoarvoja.
Järvessä on rehvää kasvillisuutta, jonka lajikirjo on monipuolinen. Sieltä tavataan järviruokoa, saraa, kaislaa, kortetta, keiholehteä, osmankäämiä, ulpukkaa, lummetta, vitaa, tatarta, sarpiota, ärviää, vesiruttoa, kalmojuurta, karvalehteä, raatetta ja calthaa (leinikki-heimo).
Järven kalalajisto on myös monipuolinen, koska siitä saadaan lahnaa, haukea, ahventa, kiiskeä, säynettä, suutaria, "Carassius"-suvun kalalajeja, mutakalaa, pasuria, sorvaa ja salakkaa, sekä joitakin "Rutilus"-suvun kalalajeja. Järvessä esiintyy myös rapua ja rantanuoliaista.
Historiaa.
Järven nimi oli keskiaikaisissa kirjoituksissa Htino (Хтино) ja niissä kuvailtiin alueen maaomistussuhteita ja asukkaiden elinkeinotoimintaa lyhyesti.
Vesistösuhteita.
Ktinskoje sijaitsee Narvanjoen vesistöalueen Pljussan valuma-alueella, jonka valuma-alueen pääuoma on Pljussa. Järveen laskee sen kaakkoispäähän 13 kilometriä pitkä puro Ozvanka (О́званка). Ktinskojen lähellä sijaitsee kaksi pientä lampea Lukovka (Луковка) ja Gorjatino (Горятино). Muutama kilometri luoteeseen sijaitsee kolmas järvi Bereznenovoje (Березненовое). Ktinskojeen valuma-alueeksi esitetään sekä 56,1 että 40,02 neliökilometriä. Järvestä lähtee 4,8 kilometriä pitkä laskujoki Ktinka, joka on Janjan sivujoki. Se yhtyy Janjaan noin 15 kilometriä ennen Janjan yhtymistä Pljussaan.
Ash vs Evil Dead

Ash vs Evil Dead on yhdysvaltalainen kauhukomediasarja, jonka on luonut Sam Raimi, Ivan Raimi ja Tom Spezialy. Sarja on osa Sam Raimin "Evil Dead"-universumia. Sarjan pääosassa nähdään Bruce Campbell Ash Williamsin roolissa. Muita rooleja esittää muun muassa Ray Santiago, Dana DeLorenzo, Jill Marie Jones, Lucy Lawless, Michelle Hurd ja Ted Raimi.
Charles Samba Sissoko

Charles Samba Sissoko (myös "Cissoko", 5. tammikuuta 1932 Kaolack – 18. heinäkuuta 2000 Bamako) oli malilainen sotilas ja poliitikko.
Sissoko kävi koulunsa Dakarissa, liittyi Ranskan siirtomaa-armeijaan ja osallistui Indokiinan sotaan vuosina 1953–1954. Opiskeltuaan Fréjusin sotakoulussa hän palasi Maliin luutnanttina vuonna 1962 ja komensi presidentin kaartia vuosina 1963–1967. Vuonna 1967 hänet määrättiin johtamaan joukko-osastoa Tessalitissa.
Sissoko oli Moussa Traorén ystävänä mukana vuoden 1968 vallankaappaussuunnitelmassa, vaikka hän ei osallistunut varsinaiseen kaappaukseen. Sissoko oli Malia hallinneen sotilasjuntan jäsen ja marraskuussa 1968 hänet nimitettiin puolustus- ja sisäministeriksi. Vuosina 1970–1978 hän toimi Malin ulkoministerinä.
Everstiksi kohonnut Sissoko pidätettiin maaliskuussa 1978 syytettynä vallankaappausyrityksestä yhdessä Kissima Doukaran, Karim Dembélén ja Tiécoro Bagayokon kanssa. Valtion turvallisuusoikeus tuomitsi hänet viideksi vuodeksi pakkotyöhön. Sissoko kärsi tuomionsa Taoudenissa ja hänet vapautettiin vuonna 1983.
Mbundut

Mbundut (myös kimbundut) on bantukansoihin kuuluva kansa, jotka elävät erityisesti Angolan pohjoisosassa itään pääkaupunki Luandasta ja Dande- ja Kwanzajoen välissä. He puhuvat kimbundua ja portugalia. Mbundut ovat kielellisesti sukua etelämpänä asuville ovimbunduille ja kulttuurisesti pohjoispuolella asuville kongoille.
Mbundut muodostivat 1500-luvulla Ndongon ja Matamban kuningaskunnan. Portugalilaiset valloittivat Ndongon 1600-luvulla osaksi Angolan siirtokuntaa ja 1900-luvun alussa myös Matamba valloitettiin.
Overland Park

Overland Park on kaupunki Johnsonin piirikunnassa, Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 173 329. Kaupunki kuuluu Kansas Cityn metropolialueeseen.
Overland Parkin pormestarina toimii Carl R. Gerlach, joka voitti ensimmäiset pormestarivaalit vuonna 2005. Hänet on uudelleenvalittu 2009, 2013 ja 2017.
Väestö.
Overland Parkin asukkaista 79 prosenttia on valkoisia, 7,41 prosenttia aasialaisia ja 6,08 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 94 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 37,9 vuotta.
Sara Fulgoni

Sara Fulgoni on brittiläinen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän valmistui Royal Northern College of Musicista ja sai vuonna 1993 toisen palkinnon Kathleen Ferrier -palkintojenjakotilaisuudessa. Hänen opettajinaan olivat Barbara Robotham, Nicholas Powell sekä April Cantelo, ja hän on sittemmin opettanut entisessä opinahjossaan.
Fulgonin ohjelmistoon on kuulunut muiden muassa Henry Purcellin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Richard Wagnerin, Modest Mussorgskin ja Hans Werner Henzen rooleja. Hänen urallaan erityisen merkittävä rooli on ollut Carmen, jonka hän on tulkinnut muiden muassa Santa Fen oopperassa, Toulousessa (Michel Plassonin johdolla), Palau de les Arts Reina Sofiassa (Lorin Maazelin johdolla), Geneven suuressa teatterissa, Walesin kansallisoopperassa, Englannin kansallisoopperassa ja Pekingin musiikkifestivaalilla. Fulgoni on esiintynyt myös esimerkiksi Gran Teatre del Liceussa, La Scalassa, Baijerin valtionoopperassa ja Alankomaiden oopperassa. Hän on ollut mukana kantaesittämässä Tobias Pickerin oopperaa "Thérèse Raquin" nimiroolissa ja Nicholas Lensin teosta "Shellshock, A Requiem of War" La Monnaiessa. Konserttiesiintyjänä Fulgoni on muun muassa tulkinnut Gustav Mahlerin teoksia ja pitänyt resitaaleja Concertgebouwissa sekä Wigmore Hallissa. 
Fulgoni on tehnyt levytyksiä EMI:lle, Deccalle ja Deutsche Grammophonille.
Philémon Yang

Philémon Yang (s. 14. kesäkuuta 1947) on kamerunilainen poliitikko, joka toimi Kamerunin pääministerinä vuosina 2009-2019. 
Yang erotettiin syytettynä väärinkäytöksistä vuoden 2018 vaaleissa. Pääministerikautensa jälkeen Yang valittiin Afrikan Unionin vaalitarkkailukomitean johtoon Mauritaniaan.
Maaliskuussa 2024 Philémon Yang nimettiin Afrikan ehdokkaaksi YK:n yleiskokouksen 79. istunnon puheenjohtajaksi.
Barbara Robotham

Barbara Robotham (15. tammikuuta 1936 – 1. heinäkuuta 2013) oli brittiläinen ooppera- ja kuorolaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.
Robotham opiskeli Elsie Thurstonin johdolla Royal Manchester College of Musicissa (sittemmin Royal Northern College of Music) ja voitti vuonna 1960 Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen kansainvälisen laulukilpailun. Robotham pääsi lauluprofessoriksi Lancasterin yliopistoon vuonna 1974. Vuodesta 1979 hän toimi henkilökunnassa Royal Northern College of Musicin, jossa työskenteli täysiaikaisesti vuoteen 1999. Tämän jälkeen hän jatkoi työskentelyä siellä osa-aikaisesti, ja vuonna 2006 hän sai palkinnon pitkästä palveluksestaan instituutiossa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Amanda Roocroft, Jeffrey Lloyd-Roberts ja Jane Irwin. Robothamin levytyksiin kuuluvat Igor Stravinskyn "Kantaatti" Supraphonille ja William Waltonin "Gloria" EMI:lle.
Robotham oli vuodesta 1958 kuolemaansa naimisissa Eric Waiten kanssa ja sai tämän kanssa pojan.
Judith Nelson

Judith Anne Nelson (o.s. "Manes"; 10. syyskuuta 1939 Chicago, Illinois – 28. toukokuuta 2012 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sopraano. Hän erikoistui vanhaan musiikkiin.
Nelson opiskeli Minnesotassa, kunnes muutti vuonna 1962 Berkeleyhyn englannin luennoitsijana työskennelleen miehensä kanssa. 1970-luvun alussa hän pääsi stipendillä Eurooppaan, jossa aloitti yhteistyön Concerto Vocalen ja Academy of Ancient Musicin kanssa. Hän teki yhteistyötä myös The Consort of Musicken kanssa ja esiintyi Emma Kirkbyn kanssa. Nelsonin ohjelmistoon kuului muiden muassa Claudio Monteverdin, Charpentierin, Johann Sebastian Bachin, Georg Friedrich Händelin, Henry Purcellin, Antonio Vivaldin, François Couperinin ja Joseph Haydnin teoksia.
1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa Nelson keskittyi työskentelyyn Yhdysvalloissa, jossa jatkoi säännöllistä esiintymistä ja levyttämistä, kunnes sairastui Alzheimerin tautiin.
Joseph Ngute

Joseph Ngute (s. 12. maaliskuuta 1954) on kamerunilainen poliitikko, joka toimii Kamerunin pääministerinä tammikuusta 2019 alkaen. Hän on opiskellut oikeustiedettä Britanniassa ja toiminut oikeustieteen professorina 1980-luvulla Yaoundén yliopistossa.
Armas Hämäläinen

Armas Filemon Hämäläinen (8. maaliskuuta 1884 Rautalampi – 22. joulukuuta 1955 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori ja kääntäjä.
Armas Hämäläisen vanhemmat olivat maanviljelijä Abel Hämäläinen ja Agatha Sikström. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1905 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1910. 
Hämäläinen oli uusien kielten opettajana 1910–1915 Lapuan yhteiskoulussa ja 1915–1919 Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa sekä samanaikaisesti Suomen Lähetyskoulun saksankielen opettajana. Hän oli sitten uusien kielten vanhempana lehtorina 1919–1922 Sortavalan lyseossa, 1922–1927 Vaasan suomalaisessa lyseossa ja vuodesta 1927 Tampereen klassillisessa lyseossa. Sivutoimenaan hän oli saksankielen opettajana Tampereen teknillisessä opistossa. Hämäläinen toimi lisäksi Vaasan tyttökoulun jatkoluokkain tuntiopettajana 1922–1926 sekä Vaasan työväenopiston suomenkielisen osaston johtajana 1923–1927.
Armas Hämäläinen oli etupäässä saksan, mutta myös ranskan ja englannin kielien tuntija ja hän suomensi useita teoksia näistä kielistä. Hän julkaisi saksan kielen sanakirjoja ja kieliopin. Parhaiten hänet tunnetaan Erich Maria Remarquen sotaromaanin Länsirintamalta ei mitään uutta suomentajana.
Armas Hämäläinen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Aiheesta muualla.
Armas Hämäläisen lehtikirjoituksia:
Ami Ōtaki

Ami Ōtaki (; s. 28. heinäkuuta 1989 Hiratsuka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ōtaki debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2012. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Yōko Tanaka

Yōko Tanaka (; s. 30. heinäkuuta 1993 Yamaguchi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2013. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Marumi Yamazaki

Marumi Yamazaki (; s. 9. kesäkuuta 1990 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Yamazaki debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2013. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Yūka Kado

Yūka Kado (; s. 19. kesäkuuta 1990 Kurashiki) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Kado debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2013. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Shiho Ogawa

Shiho Ogawa (; s. 26. joulukuuta 1988 Kashima) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ogawa debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2013. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Mari Kawamura

Mari Kawamura (; s. 19. joulukuuta 1988 Fukuoka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Kawamura debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2013. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Fubuki Kuno

Fubuki Kuno (; s. 27. joulukuuta 1989 Fujisawa) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Kuno debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2013.
Saori Arimachi

Saori Arimachi (; s. 12. heinäkuuta 1988 Fukui) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Arimachi debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 2013. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Ryōko Takara

Ryōko Takara (; s. 9. huhtikuuta 1990 Naha) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Takara debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 2013. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Saki Ueno

Saki Ueno (; s. 20. marraskuuta 1994 Matsudo) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ueno debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 2013.
Rie Azami

Rie Azami (; s. 11. tammikuuta 1989 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Azami debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 2013. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Hikari Nakade

Hikari Nakade (; s. 6. joulukuuta 1988 Mie) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Nakade debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 2013.
Chinatsu Kira

Chinatsu Kira (; s. 5. heinäkuuta 1991 Oita) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Kira debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2014. Hän on pelannut 12 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Ruka Norimatsu

Ruka Norimatsu (; s. 30. tammikuuta 1996 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Norimatsu debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2014. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Yuria Obara

Yuria Obara (; s. 4. syyskuuta 1990 Aomori) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Obara debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2014.
Shiho Kōhata

Shiho Kōhata (; s. 12. marraskuuta 1989 Hiroshima) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Kōhata debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2014. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Ami Sugita

Ami Sugita (; s. 14. maaliskuuta 1992 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sugita debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2014. Hän on pelannut kuusi maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Rie Usui

Rie Usui (; s. 28. joulukuuta 1989 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Usui debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 2014. Hän on pelannut kuusi maaottelua.
Hisui Haza

Hisui Haza (; s. 16. maaliskuuta 1996 Nishinomiya) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Haza debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 2014. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Γ-karboksiglutamiinihappo

γ-Karboksiglutamiinihappo eli gammakarboksiglutamiinihappo, joka tunnetaan myös lyhenteellä Gla, on glutamiinihappojohdannainen, jonka sivuketjun γ-hiilessä 2 karboksyylihapporyhmää. Glutamiinihapossa ryhmiä on 1. Gla:n anioni on γ-karboksiglutamaatti.
Ihmisten ja useimpien muiden eläinten tiettyjen proteiinien tietyt glutamaatit karboksyloituvat entsymaattisesti. Ihmisillä näistä proteiineista monet osallistuvat veren hyytymiseen. Muun muassa varfariini estää karboksylaatiota, jonka takia se estää veren hyytymistä.
Kemia.
Gla:n aminoryhmää sitovassa hiilessä on kiraliakeskus. Sen rasemaatin sulamispiste on 90–92 °C. D-isomeerin sulamispiste on 157–159 °C ja L-isomeerin 167–167,5 °C. Karboksyylihappojen happovakiot (pK) ovat 4,38 ja 2,03.
Biologinen toiminta.
Ihmisten ja useimpien muiden eläinten tiettyjen proteiinien tietyt glutamaatit karboksyloituvat translaation jälkeen. Näitä proteiineja sanotaan Gla-proteiineiksi tai K-vitamiiniriippuvaisiksi proteiineiksi (VKDP, eng. "vitamin K-dependent proteins"). Syy on se, että karboksylaatio tapahtuu K-vitamiiniriippuvaisesti gammaglutamyylikarboksylaasilla (entsyymi), jonka geeni on ihmisillä "GGCX".
Eläimillä monet Gla-proteiinit osallistuvat veren hyytymiseen. Kukin γ-karboksiglutamaatti voi sitoa (kelatoida) positiivisesti varautuneen kalsiumionin. Ionien avulla proteiinit kiinnittyvät ei-kovalenttisesti esimerkiksi veren hyytymisreaktiossa solukalvoihin, joissa on negatiivisesti varautuneita fosfolipideitä, kuten fosfatidyylikoliinia ja fosfatidyyliseriiniä. Tämä mahdollistaa Gla-proteiinin konformaation muutoksen, joka lisää esimerkiksi Gla-proteiinin entsyymitoimintaa, tai mahdollistaa solukalvoihin kiinnittyneiden kompleksien muodostuksen toisten proteiinien kanssa. Tietyt antikoagulantit, kuten varfariini, estävät entsymaattista karboksylaatiota, johon niiden veren hyytymistä estävä vaikutus perustuu. Myös K-vitamiinipuutos vähentää kehon kykyä karboksyloida glutamaatteja.
Ihmisten Gla-proteiineja ovat ainakin
Tomoko Muramatsu

Tomoko Muramatsu (; s. 23. lokakuuta 1994 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Muramatsu debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 2015. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Hanae Shibata

Hanae Shibata (; s. 27. heinäkuuta 1992 Kitakyushu) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Shibata debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 2015.
Mayu Sasaki

Mayu Sasaki (; s. 12. tammikuuta 1993 Sagamihara) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sasaki debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2016. Hän on pelannut kahdeksan maaottelua.
Sonoko Chiba

Sonoko Chiba (; s. 15. kesäkuuta 1993 Osaka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Chiba debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2016. Hän on pelannut viisi maaottelua.
Yū Nakasato

Yū Nakasato (; s. 14. heinäkuuta 1994 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Nakasato debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2016. Hän on pelannut 20 maaottelua.
Hikaru Kitagawa

Hikaru Kitagawa (; s. 10. toukokuuta 1997 Kanazawa) on japanilainen jalkapalloilija.
Maajoukkueessa.
Kitagawa debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2017. Hän on pelannut viisi maaottelua.
Kaede Nakamura

Kaede Nakamura (; s. 3. elokuuta 1991 Iwate) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Nakamura debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2017. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Ayumi Ōya

Ayumi Ōya (; s. 8. marraskuuta 1994 Gunma) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ōya debytoi Japanin maajoukkueessa huhtikuussa 2017. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua.
Mami Ueno

Mami Ueno (; s. 27. syyskuuta 1996 Kumamoto) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ueno oli alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 viidellä maalillaan turnauksen paras maalintekijä yhdessä kahden muun pelaajan kanssa ja hänet palkittiin Kultaisella kengällä. Japani saavutti turnauksessa pronssia. Hän debytoi Japanin naisten maajoukkueessa huhtikuussa 2017. Hän on pelannut kahdeksan naisten maaottelua.
Miho Man’ya

Miho Man’ya (; s. 5. marraskuuta 1996 Osaka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Man’ya debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 2017. Hän on pelannut seitsemän maaottelua.
Prisma (televisiosarja)

Prisma on Yleisradion tiedeaiheisten televisiodokumenttien esityssarja tai ohjelmapaikka, joka sai alkunsa 1980-luvun taitteessa Yle TV1 -kanavan kulttuuritoimituksessa. Ohjelmapaikalla esitetään sekä Suomessa että muissa maissa tuotettuja, luonnontieteisiin sekä terveys- ja ympäristökysymyksiin painottuvia dokumenttielokuvia ja -sarjoja, paljon muun muassa brittiläisen BBC:n tuotantoa.
Prisma-ohjelmien alkuvaiheessa 1980-luvun alussa niitä toimittivat TV1:n kulttuuritoimituksessa muun muassa Marjaleena Lampela, Heimo Tauriainen ja Jaakko Kyläsalo.
Prisma Studio.
Elokuusta 2001 lähtien Yle TV1 on lähettänyt Prisma-dokumenttien ohella tiedeaiheista makasiiniohjelmaa nimellä "Prisma Studio". 2010-luvun alkuvuosina ohjelmaa juonsi Marjo Harju, syksyllä 2014 Ivan Puopolo ja vuoden 2015 alusta Marjo Harju palasi juontajaksi. Syksyllä 2016 ohjelman juontajaksi tuli Reetta Rönkä. Sen asiantuntijoihin kuuluivat 2015 lähtien avaruustutkija Sini Merikallio, biotekniikan tutkija Lauri Reuter, tulevaisuudentutkija Elina Hiltunen, psykologi Jukka Häkkinen, teollisuusmatemaatikko Samuli Siltanen ja tähtitieteilijä Anne Liljeström.
Shiho Tomari

Shiho Tomari (; s. 26. maaliskuuta 1990 Nagoya) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Tomari debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 2017. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Madoka Haji

Madoka Haji (; s. 8. heinäkuuta 1988 Nagoya) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Haji debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 2017. Hän on pelannut seitsemän maaottelua.
Riho Sakamoto

Riho Sakamoto (; s. 7. heinäkuuta 1992 Tochigi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sakamoto debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 2017.
Aimi Kunitake

Aimi Kunitake (; s. 10. tammikuuta 1997 Kumamoto) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Kunitake debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 2018. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Mayo Dokō

Mayo Dokō (; s. 3. toukokuuta 1996 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Dokō debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 2018. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Fūka Nagano

Fūka Nagano (; s. 9. maaliskuuta 1999 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa englantilaisseura Liverpoolia ja on pelannut aiemmin kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa.
Maajoukkueura.
Nagano debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 2018. Hän on ennen vuoden 2023 MM-kilpailuja pelannut 22 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin .
Hinata Miyazawa

Hinata Miyazawa (; s. 28. marraskuuta 1999 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla Manchester Unitedia.
Maajoukkueura.
Miyazawa debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 2018. Hän on pelannut ennen MM-kilpailujen 2023 alkua 23 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Hitoshi Sasaki

Hitoshi Sasaki (; 1891 Fukushima – 23. heinäkuuta 1982) oli japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Toukokuussa 1921 Sasakista tuli Japanin maajoukkueen päävalmentaja.
Masujiro Nishida

Masujiro Nishida () oli japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Toukokuussa 1923 Nishidasta tuli Japanin maajoukkueen päävalmentaja.
Gorō Yamada

Gorō Yamada (; 3. maaliskuuta 1894 Fukushima – 9. maaliskuuta 1958) oli japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Vuonna 1925 Yamadasta tuli Japanin maajoukkueen päävalmentaja.
Kōichi Kudō

Kōichi Kudō (; 4. helmikuuta 1909 Iwate – 21. syyskuuta 1971) oli japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Vuonna 1942 Kudōsta tuli Japanin maajoukkueen päävalmentaja.
Rusomonninen

Rusomonninen ("Corydoras adolfoi") on monnisiin kuuluva kalalaji, jota pidetään myös akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö.
Rusomonninen voi kasvaa 6-7 senttimetrin mittaiseksi. Se on muuten vaalea, mutta silmän kohdalla on pystysuora musta raita ja myös selässä on musta raita. Rusomonninen muistuttaa paljon helomonnista, mutta on tätä hoikempi.
Alkuperä.
Rusomonninen on kotoisin Negro-joelta Brasiliasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Rusomonninen on eloisa ja sävyisä parvessa viihtyvä kala. Se on melko helppo kutemaan. Munamäärä on yleensä pieni. Jos akvaariossa on heikkoa virtausta, se voi nopeuttaa munien kuoriutumista.
Vesiolot ja ravinto.
Rusomonninen tarvitsee vähintään 100 litran kokoisen akvaarion. Akvaariossa pitäisi olla avoimia hiekka-alueita, ja myös riittävästi kasveja ja sopivia piilopaikkoja. Rusomonniselle sopiva veden happamuus on 6-7 ja veden kovuus alle 10. Sopiva lämpötila on 23-27 celsiusastetta. Kala on kaikkiruokainen.
Hidetoki Takahashi

Hidetoki Takahashi (; 11. huhtikuuta 1916 Fukushima – 5. helmikuuta 2000) oli japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Vuonna 1957 Takahashista tuli Japanin maajoukkueen päävalmentaja.
Shū Kamo

Shū Kamo (; s. 29. lokakuuta 1939 Ashiya) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Joulukuussa 1994 Kamosta tuli Japanin maajoukkueen päävalmentaja.
Seiki Ichihara

Seiki Ichihara () on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Kesäkuussa 1981 Ichiharasta tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Takao Orii

Takao Orii () on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Lokakuussa 1984 Oriista tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Ryōhei Suzuki

Ryōhei Suzuki (; s. 12. kesäkuuta 1949) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Tammikuussa 1986 Suzukista tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Tamotsu Suzuki

Tamotsu Suzuki (; s. 29. huhtikuuta 1947 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Vuonna 1989 Suzukista tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Eiji Ueda

Eiji Ueda (; s. 22. joulukuuta 1953 Chiba) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Elokuussa 2002 Uedasta tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Hiroshi Ōhashi

Hiroshi Ōhashi (; s. 27. lokakuuta 1959 Mie) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Marraskuussa 2004 Ōhashista tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Norio Sasaki

Norio Sasaki (; s. 24. toukokuuta 1958 Yamagata) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Vuonna 2008 Sasakista tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.
Užovo (Pljussa)

Užovo () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pljussan piirissä.
Maantietoa.
Užovo on 1,9 kilometriä pitkä, 0,87 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 90 hehtaaria. Järven itäpää on pyöreän muotoinen, mutta sen länsipää on kuin 900 metriä pitkä lahti. Sen rannat ovat rinteisiä ja paikoin jyrkkiä, rannat kasvavat metsää, mutta matalissa kohdissa on suota. Järven koillisrannoilla on viereisen pikkukylän Zaozerje (Заозерье) asukkailla laitureita, joiden edustaa on ruopattu. Ranta-alueen maaperä on hiekkamaata ja samoin on järven pohja. Järven keskisyvyys on noin 3 metriä ja syvin kohta yltää 8 metrin syvyyteen. Užovon itäpuolella on pienempi järvi, joiden välissä on 150 metriä leveä kannas. Järvien välissä virtaa puro, jota on oikaistu kaivamalla se suoraksi.
Luontoarvoja.
Järvessä elää valtalajina ahven ja karppi. Järvestä saadaan myös haukea, lahnaa, kiiskeä, sorvaa, "Carassius"-suvun kalalajeja, suutaria ja madetta. Järvestä tavataan lisäksi mutakalaa, rantanuoliaista, "Cottus"-suvun kalalajeja ja rapua, sekä joitakin "Rutilus"-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita.
Užovo sijaitsee Narvanjoen vesistöalueen Pljussan valuma-alueella, jonka valuma-alueen pääuoma on Pljussa. Se on suurin järvi kahdeksan järven ryhmästä, joka sijaitsee pienellä suoalueella. Užovosta lähtee oja toiseen järveen, josta vesireitti jatkaa matkaa Užovkan laskujokena (Ужовка). Užovka on Pljussan 12 kilometriä pitkä sivujoki, joka yhtyy siihen noin 106 kilometriä sen joensuusta ylävirtaan päin. Järven valuma-alueeksi ilmoitetaan sekä 4,3 että 2,67 neliökilometriä.
Kanadankääpä

Kanadankääpä ("Antrodiella canadensis", syn. "Tyromyces canadensis") on vanhoissa metsissä kuorettomilla, kauan maassa maanneilla ja sammaloituneilla puiden rungoilla elävä kääpälaji. Sitä esiintyy Suomessa harvinaisena pohjoispainotteisesti ja se on määritelty uhanalaiseksi. Isäntäpuu on mänty, tosin Keski-Euroopassa sitä tavataan kuusilta.
Kanadankäävän yksivuotinen itiöemä on pileaattinen, muodoltaan hyllymäinen ja tyvestään kuroutunut. Lakin leveys on 2-4 cm eli ja yleensä ne kasvavat yksittäin tai muutaman lakin ryhminä. Käävän yläpinta on nuorena vaalea, nahan- tai harmaanruskea ja vanhemmiten se tummenee ja säteittäiset harjanteet erottuvat selvemmin. Itiöemän pinnalle kehittyy tyvestä lähtien vaaleaa härmää tai huurretta. Kuivana itiöemä on säteittäisesti viiruinen ja hiirenharmaa. Reunat ovat vaaleat, terävät ja ripsi- tai sahalaitaiset. Alapinta on tuoreena kermanvalkoinen ja kuivana vaaleatoffeenruskea. Pillejä on 5-6 millimetrillä. Malto on tuoreena hyytelömäistä tai rustomaista ja kuivana haurasta. Joskus lohkopinnassa näkyy pillien ja mallon välissä ohut tumma viivamainen kerros, mutta ainakin harmaanvalkoisen mallon ja toffeenväristen pillien väriero on huomattavissa. Tuoksuu tuoreena miedosti luteelle.
Neitsyt Marian tahraton sydän

Neitsyt Marian tahraton sydän on Marian kunnioituksessa käytettävä nimitys, johon sisältyy Marian sisäinen elämä, hänen ilonsa ja surunsa, hänen hyveensä ja ennen kaikkea hänen neitseellinen rakkautensa Jumalaa kohtaan.
1500- ja 1600-luvuilla askeettiset kirjoittajat käsittelivät hartautta ja pyhä Jean Eudes edisti sitä, teki siitä julkisen ja järjesti juhlan Marian sydämen kunniaksi ensin Autunissa 1648 ja sitten muissa Ranskan hiippakunnissa. Paavi Benedictus XIV järjesti bullassa 3. maaliskuuta 1753 yhteisön joka otti nimensä Neitsyt Marian tahrattomalta sydämeltä ja paavi Pius VII hyväksyi hartauden 31. elokuuta 1805 ja antoi sille hetkipalveluksen ja messun. Hartaus sai uuden painotuksen Lúcia dos Santoksen näyistä hänen nunnaluostarissaan Tuyssa, Espanjassa, joissa Neitsyt Maria pyysi viiden ensilauantain hartautta hyvitykseksi hänen sydäntään vastaan tehdyille pyhäinhäväistykselle ja kiittämättömyydelle. Neitsyt Marian tahrattoman sydämen juhlaa vietetään 22. elokuuta. Paavi Pius XII omisti 31. lokakuuta 1942 kirkon ja koko maailman Neitsyt Marian pyhälle sydämelle ja elokuu on myös omistettu sille.
Roomalaiskatolisessa messussa Neitsyt Marian tahratonta sydäntä on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
"Orémus. Omnípotens sempitérne Deus, qui in Corde beátæ Maríæ Vírginis dignum Spíritus Sancti habitáculum præparásti: concéde propítius; ut eiúsdem immaculáti Cordis festivitátem devóta mente recoléntes, secúndum cor tuum vívere valeámus."
Neitsyt Marian tahrattomalle sydämelle on perustettu kaksi sääntökuntaa:
Sirppikääpä

Sirppikääpä ("Sidera lenis") on Suomessa koko maassa harvinaisena esiintyvä ja vanhoissa metsissä viihtyvä kääpälaji. Sitä kasvaa jo pitkälle lahonneissa ja sammalten peittämissä maapuissa, isäntäpuuna on lähinnä mänty, hyvin harvoin myös kuusi.
Sirppikäävän itiöemä on monivuotinen ja alustanmyötäisesti kasvava. Nuori ohut itiöemä kasvaa vuosien myötä paksuutta (jopa 1 senttimetriin asti) muuttuen pulleaksi ja huopamaiseksi. Reuna on häipyvä, epämääräinen. Tuoreenakin itiöemä on kuivan tuntuinen, kuivuessaan se kuitenkin kevenee. Väriltään sirppikääpä on kokonaisuudessaan valkoinen. Pillien vuosilustot ovat epämääräisiä, kulmikkaita pillejä mahtuu 3–5 millimetrille.
Vertaa lajeihin: hopeakääpä, sekä sirppikääpää pienempipilliset laikkukääpä ja kuusensirppikääpä.
Ogooué

Ogooué (myös Ogowe) on joki Kongon tasavallassa ja Gabonissa. Se saa alkunsa Chaillun massiivin itäosista Kongon tasavallassa, ja kulkee Gabonin halki aluksi luoteeseen ja myöhemmin länteen päin. Joki laskee Atlantin valtamereen Port-Gentilin kaupungin eteläpuolella. Ogooué on noin 1 200 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on yli 220 000 km².
Joki on tärkeä kuljetusväylä, ja sen kautta kulkee etenkin puutavaraa rannikolle. Vaikka joessa on etenkin yläjuoksussa koskia ja vesiputouksia, sen alajuoksu on hyvin purjehduskelpoinen.
Pierre Savorgnan de Brazza löysi vuonna 1877 joen lähteen ensimmäisenä eurooppalaisena.
Betesda

Betesda tai Bethesda (aram. "Bet-he-sda", "armon huone") on Jerusalemissa oleva lammikko, jonka vedellä uskottiin olevan parantava vaikutus.
Liekokääpä

Liekokääpä ("Gloeophyllum protractum") on Suomessa tavattava pohjoinen kääpälaji, joka elää vanhoissa metsissä (mäntykankailta) ja hyötyy metsäpaloista. Liekokääpä tarvitsee kasvualustakseen kauan kuolleena ollutta puuta, harvoin sitä tavataan myös rakennusten hirsistä. Isäntäpuu mänty, hyvin harvoin kuusi tai haapa.
Liekokäävän itiöemä on monivuotinen ja tyypiltään pileaattinen, säteittäisen hyllymäinen. Nuoren (pehmeän) käävän itiöemä vaihtelee väriltään okrankeltaisesta oranssinpunaiseen ja kanelinruskeaan, vanhemmat käävät ovat kovia, väriltään mustatyvisiä, harmaita ja lyijynkiiltoisia. Alapinta on keltainen tai punertavanruskea. Pillit ovat pyöreitä tai hieman pitkulaisia ja niitä 1 millimetrillä. Malto on vaaleanruskea ja hieman säikeinen. Liekokäävän kokonaispaksuus on 5-10 mm. Kasvuvaiheessa oleva kääpä tuoksuu tuoreena heikosti anikselle.
Maastohiihdon maailmancup 2019–2020

Maastohiihdon maailmancup 2019–2020 oli historian 39. virallinen maailmancup-kausi. Kausi alkoi 29. marraskuuta 2019 Suomen Kuusamossa ja päättyi 8. maaliskuuta 2020 Norjan Holmenkollenilla.
Torstaina 12. maaliskuuta 2020 Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS) ilmoitti Minneapolisin ja Canmoren osakilpailujen perumisesta koronaviruspandemian vuoksi. Pohjois-Amerikan kiertueen oli jättämässä väliin useita maajoukkueita jo ennen FIS:n päätöstä. Ainakin Suomen, Ruotsin, Norjan, Tšekin ja Ison-Britannian joukkueet olivat ilmoittaneet jättävänsä viimeiset osakilpailut väliin. Myös Québecin sprinttikilpailut peruttiin 13. maaliskuuta, joten kausi päättyi Holmenkollenin kilpailuihin.
"Lähde: FIS"
Maailmancupin pisteet.
Miehet.
Lähde: FIS
Naiset.
Lähde: FIS
I-Mediat

I-Mediat Oy on mediakonserni Ilkka Oyj:n omistama kustannusyhtiö, joka julkaisee yhteensä kahdeksaa sanomalehteä Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan alueella. I-Medioiden kustannustuotteisiin kuuluvat sanomalehti "Ilkka-Pohjalainen" (aiemmin "Ilkka" ja "Pohjalainen"), kaupunkilehdet "Epari" ja "Vaasa" sekä paikallislehdet "Järviseutu", "Jurvan Sanomat", "Komiat", "Viiskunta" ja "Suupohjan Sanomat".
Ilkka-Yhtymän strategisena linjauksena on kasvattaa yrityksille suunnattujen markkinointipalvelujen tarjontaa. Kustannustoiminnan lisäksi I-Medioiden liiketoimintaan on kuulunut marraskuussa 2018 W-Media &amp; Management Oy:lta ostettu digitaalisten ulkomainonta, helmikuussa 2019 ostettu vaikuttajamediatoimisto Somessa.com, elokuussa 2019 ostettu markkinointitoimisto Myynninmaailma Oy ja syyskuussa 2021 ostettu mainostoimisto MySome.
Rusaf

Rusaf ("Russian Athletic Federation") on Venäjän yleisurheiluliitto. Sen puheenjohtaja Dmitri Šljahtin erosi tehtävästä 23. marraskuuta 2019 syynä dopingongelmat. Venäjä oli osallistumiskiellossa kansainväliseen kilpailutoimintaan vuodesta 2015 lähtien, mutta sen piti palata, kunnes tuli epäily, että venäläinen antidopinglaboratorio on käsitellyt testitietoja.
Tampereen oikeustalo

Tampereen oikeustalo sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Kanta-Tampellan alueella, osoitteessa Kelloportinkatu 5 A. Oikeustalossa toimivat Pirkanmaan käräjäoikeus, Pirkanmaan ulosottovirasto ja Syyttäjälaitoksen Länsi-Suomen aluetoimisto.
Nykyinen oikeustalo vihittiin käyttöön 8. tammikuuta 1996. Se kokosi saman katon alle Tampereella toimineet oikeusministeriön yksiköt, jotka olivat aikaisemmin sijainneet vuokratiloissa eri puolilla kaupunkia.
Arkkitehtuuri.
Oikeustalon tilat on rakennettu Tammerkosken itärannalla sijaitseviin Tampellan vanhoihin tehdashalleihin. Saneerauksen suunnittelivat arkkitehdit Keijo Heiskanen ja Matti Mastosalo. Oikeustalon päärakennuksena toimii vuonna 1936 valmistunut Pleikeri eli pellavatehtaan valkaisurakennus, joka on alun perin Bertel Strömmerin suunnittelema. Oikeustalolla on tiloja myös arkkitehti Georg Theodor Chiewitzin suunnittelemassa pellavatehtaan vanhimmassa osassa (1858) sekä insinööri Johan Theodor Durchmannin suunnittelemassa Kelloportti-rakennuksessa (1891).
Oikeustalo on osa Tammerkosken valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Rakennus on suojeltu asemakaavalla.
Latvijas Balzams

AS Latvijas Balzams on latvialainen alkoholivalmistaja, jonka tunnetuimpiin tuotteisiin kuuluu "Riga Black Balsam" -yrttilikööri. Latvijas Balzamsilla on kaksi tuotantolaitosta Riiassa, joissa se valmistaa vahvojen alkoholijuomien lisäksi kuohuviinejä ja mietoja alkoholijuomia.
Historia.
Nykyisen Riga Black Balsam -juoman historia ulottuu aina vuoteen 1756, kun apteekkari Abraham Kunce kehitti reseptin, jonka pohjalta juomaa alettiin valmistaa. Albert Wolfschmidt perusti vuonna 1847 kaupunkiin tehtaan, jossa kyseistä juomaa alettiin valmistaa Kuncen reseptiin perustuen. Nykyisen Latvijas Balzams -yhtiön historian katsotaan taas alkaneen vuonna 1900, kun ”Riian valtiollinen viinavarasto no. 1” aloitti toimintansa.
Tislaamo kansallistettiin vuonna 1940 ja nimettiin Riian viina- ja vodkatislaamoksi (). Tuotanto vientiä varten alkoi vuonna 1960 ja tislaamo vaihtoi nimensä nykyiseen Latvijas Balzams -muotoon vuonna 1970.
Neuvostoaikojen päätyttyä perustettiin SIA Bravo -yhtiö ja ensimmäiset Latvijas Balzams -kaupat avasivat ovensa Latviassa. Tislaamo yksityistettiin 1997 ja seuraavana vuonna se listautui Riian pörssin toissijaiselle listalle. Vuonna 2000 Latvijas Balzams yhdistyi AS Rīgas vīni -yhtiön kanssa.
Hans Ooft

Hans Ooft (s. 27. kesäkuuta 1947 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Toukokuussa 1992 Ooftista tuli Japanin maajoukkueen päävalmentaja.
Andienisomuura

Andienisomuura ("Frederickena unduligera") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Andienisomuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 470 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Joseph Weigl

Joseph Weigl (28. maaliskuuta 1766 Eisenstadt – 3. helmikuuta 1846) oli itävaltalainen säveltäjä.
Weiglin isä oli hoviorkesterin sellisti Joseph Franz Weigl, ja hän oli Joseph Haydnin kummipoika. Hän opiskeli Wienissä Johann Georg Albrechtsbergerin ja Antonio Salierin johdolla. Hän työskenteli korrepetiittorina Kärntnertor-teatterissa ainakin Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoiden "Figaron häät" ja "Don Giovanni" esityksissä. Tämän jälkeen Weigl sai teatterin kapellimestarin paikan ja sävelsi useita menestyksekkäitä oopperoita. Hän vietti aikaa Italiassa ennen palaamistaan Wieniin vuonna 1808. 
Weiglin teoksista suurimman suosion saavuttivat aikanaan singspielit "Das Waisenhaus" (1808) ja "Die Schweizerfamilie" (1809). Vuonna 1827 hän pääsi hovikappelin varakapellimestariksi; samasta asemasta kilpaili Franz Schubert. Weiglin oopperat eivät enää olleet muodissa tuolloin. 
Weigl kirjoitti omaelämäkerran. Kustantaja Thaddäus Weigl oli hänen veljensä.
Hisashi Tsuchida

Hisashi Tsuchida (; s. 1. helmikuuta 1967 Okayama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Tsuchida kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Nobuhiro Ueno

Nobuhiro Ueno (; s. 26. elokuuta 1965 Shiga) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ueno kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Yoshinori Taguchi

Yoshinori Taguchi (; s. 14. syyskuuta 1965 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Taguchi kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Takeshi Motoyoshi

Takeshi Motoyoshi (; s. 26. heinäkuuta 1967 Jokohama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Motoyoshi kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Hisanori Shirasawa

Hisanori Shirasawa (; s. 13. joulukuuta 1964 Kobe) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Shirasawa kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Shun’ichi Ikenoue

Shun’ichi Ikenoue (; s. 16. helmikuuta 1967 Gunma) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ikenoue kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Satoru Noda

Satoru Noda (; s. 19. maaliskuuta 1969 Hokkaido) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Noda kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Yūsuke Minoguchi

Yūsuke Minoguchi (; s. 23. elokuuta 1965 Hokkaidō) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Minoguchi kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Masahiro Sukigara

Masahiro Sukigara (; s. 2. elokuuta 1966 Tokio) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sukigara kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Masanori Sanada

Masanori Sanada (; 6. maaliskuuta 1968 Shizuoka – 6. syyskuuta 2011) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Sanada kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
Takuya Jinno

Takuya Jinno (; s. 1. kesäkuuta 1970 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Jinno kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1992.
Yoshiaki Ōta

Yoshiaki Ōta (; s. 11. kesäkuuta 1983 Hamamatsu) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Ōta kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 2007.
Hiroyuki Shirai

Hiroyuki Shirai (; s. 17. kesäkuuta 1974 Shizuoka) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Shirai kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 1996, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella.
Valkosaumataistelija

Valkosaumataistelija ("Betta albimarginata") on guramien (Osphronemidae) heimoon kuuluva kalalaji. Valkosaumataistelijoita elää ainoastaan Sebukujoen suistolla Itä-Kalimantanissa Borneossa Indonesiassa. Lajin pituus on enintään 2,8 senttimetri. Sen ravintoa ovat hyönteiset ja muut selkärangattomat sekä eläinplankton.
Yūji Hironaga

Yūji Hironaga (; s. 25. heinäkuuta 1975 Osaka) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hironaga kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 1996, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella.
Akihiro Endō

Akihiro Endō (; s. 18. syyskuuta 1975 Kagoshima) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Endō kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 1996, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella.
Shigeru Morioka

Shigeru Morioka (; s. 12. huhtikuuta 1973 Ehime) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Morioka kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 1996, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella.
Tadahiro Akiba

Tadahiro Akiba (; s. 13. lokakuuta 1975 Chiba) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Akiba kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 1996, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella.
Yoshika Matsubara

Yoshika Matsubara (; s. 19. elokuuta 1974 Hamamatsu) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Matsubara kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 1996, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella.