tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eilert Dahl

Eilert Manngaard Dahl (15. syyskuuta 1919 Oslo − 3. marraskuuta 2004 Hønefoss) oli norjalainen yhdistetyn hiihtäjä ja maastohiihtäjä.
Dahl hiihti toisen osuuden Norjan 4 × 10 kilometrin viestihiihtojoukkueessa, joka saavutti pronssia Lake Placidin MM-kilpailuissa 1950. Hän sijoittui Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 yhdistetyssä kuudenneksi. 18 kilometrin hiihdossa, joka oli samalla yhdistetyn hiihto-osuus, hän oli 27:s.
Dahl sijoittui Salpausselän kisojen yhdistetyssä toiseksi 1949.
Kaivosteollisuus Suomessa

Kaivosteollisuus Suomessa käsittelee kaivostoimintaa Suomessa. Suomella on 2,4 miljardin tonnin tunnetut fosforivarat, jotka koostuvat Siilinjärven kaivoksesta ja rakentamattomasta Soklin malmiosta. Elijärven kaivos Kemissä on Euroopan suurin kromikaivos. Suomessa on Euroopan suurin kultakaivos, Kittilän kaivos. Kainuussa sijaitseva Talvivaaran kaivos on Euroopan suurin sulfidisen nikkelin esiintymä. Keliber on suunnitellut Euroopan suurinta litiumkaivosta Pohjois-Pohjanmaalle. Sakatin malmiesiintymä on Euroopan rikkain monimetalliesiintymä.
Lappi muodosti 54 prosenttia metallikaivosalan liikevaihdosta vuonna 2016.
Historia.
Kaivosteollisuus alkoi Suomessa vuonna 1540 käynnistetystä rautakaivoksesta.
Kolarin kaivos oli rautakaivos, joka on toiminut vuosina 1960-1995.
Soklin malmiosta löydettiin vuonna 2023 harvinaisia maametalleja.
Kultakaivokset.
Suomessa toimivia kultakaivoksia ovat Sodankylässä sijaitseva Pahtavaaran kaivos, Kittilässä sijaitseva Suurikuusikon kaivos (omistaja Agnico Eagle Mines), Oriveden kaivos (Polar Mining), Raahessa sijaitseva Laivakankaan kaivos (Nordic Mines), Ilomantsissa sijaitseva Pampalon kaivos (Endomines Oy) ja Huittisissa sijaitseva Jokisivun kaivos (Dragon Mining Oy).
Metallimalmikaivosyhtiöt.
Suomessa toimivia metallimalmikaivosyhtiöitä ovat (suuruusjärjestyksessä nostetun malmin ja sivukiven määrän mukaan vuonna 2011):
Mineraalikaivosyhtiöt.
Suomessa toimivat seuraavat mineraalikaivokset
Ympäristövaikutukset.
Kaivostoiminta aiheuttaa 75 prosenttia Suomen jätteistä.
Suomalaistutkijoiden mukaan ympäristölupa mahdollistaa ympäristön haittaamisen luvan rajoissa. Jotta haitoista saataisiin korvaus, pitäisi olla haittavero, esimerkiksi kaikista vesistöpäästöistä. Kaivoslakia on syytetty asioista, jotka pitäisi hoitaa ympäristölainsäädännöllä. Ympäristöoikeuden professorien mukaan ei voida sanoa, onko Suomen kaivossääntely tavallista lepsumpaa.
Vattin ylijohtaja Anni Huhtalan mukaan ympäristövahingot pitäisi maksattaa yrityksillä. Yhdysvalloissa öljyteollisuudella on pieni vakuutusmaksu, joka poisti vastuuttomat yritykset alalta. Tämä vähensi haittoja. Kansanedustaja Timo Heinonen (kok) esitti joulukuussa 2018 kaivosyhtiöille rahastomaksuja ympäristövahinkoja varten. Huhtalan mukaan valtion pitäisi omistaa mineraalit siinä mielessä, että yritysten pitäisi maksaa valtiolle markkinahintaan sidottua veroa kaivamistaan mineraaleista.
Laskuteline

Laskuteline, joskus myös laskeutumisteline, on lentokoneen rakenteellinen osa, joka saattaa koostua useasta pyörästöstä. Laskuteline sijaitsee rungon alapuolella. Laskutelinettä tarvitaan lentokoneen turvallista lentoonlähtöä ja laskua varten lentokentälle. Varhaisimmat laskutelineet olivat liikkumattomia. Niissä saattoi esiintyä aerodynamiikkaa parantaneet muotosuojat eli muotokengät. Toisen maailmansodan aikoihin yleistyivät sisäänvedettävät laskutelineet. Tämä järjestely paransi lentokoneiden liikehtimiskykyä eli ketteryyttä sekä lyhensi nousuaikaa tavoitekorkeuteen. Myös huippunopeudet kasvoivat suuremmiksi, sillä ilmanvastuskerroin pieneni.
Suihkumoottorikoneiden aikakauden alussa yleistyi myös nykyaikainen niin kutsuttu kolmipyöräteline, johon kuuluu rungon tai siipien kohdalla sijaitseva pääteline ja edessä sijaitseva nokkapyörä. Tässä modernissa järjestelyssä ei esiintynyt enää koneen perässä sijaitsevaa kannuspyörää. Tukialuslentokoneiden laskutelineen lisävarusteeseen kuuluu myös pysäytyskoukku. Suomessa kokeiltiin eräillä sotilaskoneilla, kuten ainakin Bristol Blenheimilla ja VL Fokker D.XXI:lla (FR-140) sekä Fieseler Fi 156 Storchilla (ST-112) suksia laskutelineen pyörien tilalla. Me 163 -rakettilentokoneessa oli kelkkaa muistuttanut nousu- ja laskeutumisjärjestely.
Vesilentokoneissa käytetään kellukkeita sekä mahdollisesti lisänä pyöriä laskutelineissä.
Kannuspyörällinen ratkaisu oli erinomainen nousussa, mutta muissa tilanteissa painopisteen sijoittuminen taakse aiheutti ongelmia.
Aittakumpu

Aittakumpu on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Hyrkkö

Hyrkkö on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kalli

Kalli on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kotiaho

Kotiaho on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kvarnström

Kvarnström on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Norrback

Norrback on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Peltokangas (sukunimi)

Peltokangas on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Pitko

Pitko on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
IBM PC/XT

IBM PC/XT (sanoista "Etended echnology") (mallinumero 5160) oli IBM:n valmistama mikrotietokone, joka julkaistiin vuonna 1983.
Malli oli seuraaja alkuperäiselle IBM PC:lle (mallinumero 5150).
5160:n korvasivat PC XT S ja myöhemmin PC XT 286.
Tekniikka.
Mallista oli kaksi emolevyversiota, joista ensimmäinen tuki RAM-muistia 256 kilotavuun ja myöhempi 640 kilotavuun. Mallissa oli CGA-näyttögrafiikka tai MDA-tekstinäyttö.
Suoritin oli 4,88 MHz:n Intel 8088.
Thomas Engström

Thomas Engström (s. 1975) on ruotsalainen jännityskirjailija.
Engströmillä on juristin koulutus alana kansainvälinen oikeus ja ihmisoikeudet. Vapaana kirjoittajana ja kolumnistina hän on työskennellyt säännöllisesti Svenska Dagbladetille, Fokukselle, Axessille ja Expressenille.
Engströmin esikoisromaani oli "Mörker som gör gott" 2003, ja sen jälkeen ilmestyi "Dirty Dancer" 2006.
2013 ilmestynyt "Väster om friheten" on ensimmäinen hänen poliittisia trillereitä sisältävästä neliosasesta sarjastaan, joka kertoo vanhasta Stasi-upseerista, krouvarista ja freelance-pohjalta toimivasta ongelmanratkaisijasta Ludwig Lichtistä. Kirjoista on tehty televisiosarja "West of Liberty", jonka ovat yhteistuotantona tehneet ruotsalainen Anagram, SVT ja saksalainen ZDF. Ludwig Lichtin roolissa näyttelee Wotan Wilke Möhring.
Engström on asunut vuodesta 2015 ulkomailla. Hänen puolisonsa on kulttuuritoimittaja Margit Richert.
Kääntäjänä.
Engström on kääntänyt parikymmentä kirjaa englannista, muun muassa Barack Obaman, Mark Bowdenin, Ian Kershaw'n ja Walter Isaacsonin kirjoja.
IBM PC/AT

IBM PC/AT (sanoista "dvanced echnology") (mallinumero 5170) oli IBM:n valmistama mikrotietokone, joka julkaistiin vuonna 1984.
Malli oli seuraaja alkuperäiselle IBM PC:lle (mallinumero 5150) ja IBM PC/XT:lle (5160).
PC/AT:n esittely oli yllätys IBM:n kilpailijoille. AT oli vain hiukan vanhoja malleja kalliimpi ja huomattavasti nopeampi. Yksikään merkittävistä kilpailijoista ei pystynyt esittelemään vastaavaan mallia vuoden 1984 COMDEX-messuilla samana vuonna.
Tekniikka.
Mallissa oli kaksi vaihtoehtoa: PC-AT mallissa 1 oli 256 kilotavua RAM-muistia ja PC-AT mallissa 2 oli 512 kilotavua.
Muisti oli laajennettavissa kolmeen megatavuun. Mallissa oli EGA-näyttögrafiikka.
Suoritin oli 6 MHz:n Intel 80286.
AT esitteli 16-bittisen ISA-väylän (AT-väylä). Arkkitehtuuri antoi laitteiden käyttöön 15 IRQ-keskeytystä ja seitsemän DMA-kanavaa, kun PC:ssa rajat olivat kahdeksan ja neljä. Tämä saavutettiin lisäämällä toinen 8259A-IRQ-kontrolleri ja toinen 8237A-DMA-kontrolleri.
Emolevylle on lisätty paristovarmistettu reaaliaikakello Motorola MC146818. Se sisälsi myös 50 tavua muistia, joten kaikkia laitteiston asetuksia ei tarvinnut valita DIP-kytkimillä.
5½ tuuman levykeasema pystyy käyttämään 1,2 MB:n levykkeitä. 20 MB:n kiintolevy on vakiovaruste.
Mukana tuli uusi Model F 'AT' -näppäimistö. Liitin on sama 5-pinninen DIN-liitin, mutta protokolla on erilainen, ja tietokone voi hallita näppäimistön Caps Lock, Scroll Lock ja Num Lock -led-valoja.
Yrttiaho

Yrttiaho on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Digikala

Digikala on iranilainen verkkokauppa, joka on tunnettu Digikala.com-verkkokaupastaan. Yrityksen perusti Hamid Mohammadi vuonna 2006.
MicroVAX

MicroVAX oli Digital Equipment Corporationin minitietokoneiden mallisarja, joka käytti VAX-malliston käskykantaa. Malliston ensimmäinen MicroVAX I -sarja julkaistiin vuonna 1984.
MicroVAX toteutti VAX-malliston 32-bittisen suoritinarkkitehtuurin kahdella VLSI-mikropiirillä. Aiemmissa malleissa suoritin oli toteutettu TTL-logiikkapiireillä.
Alustalle oli saatavilla MicroVMS- ja ULTRIX-käyttöjärjestelmät.
ULTRIX

ULTRIX on 32-bittisille VAX- ja MIPS-arkkitehtuureille kehitetty Unix-käyttöjärjestelmä. Käyttöjärjestelmän ensimmäinen versio on julkaistu myöhään vuonna 1983 tai aikaisin vuonna 1984. Käyttöjärjestelmä on Digital Equipment Corporationin kehittämä ja perustuu 4.2BSD-julkaisuun. Ikkunointijärjestelmänä on X Window System.
Käyttöjärjestelmän seuraaja oli 64-bittinen Digital Unix.
Santi Duangsawang

Santi Duangsawang (, 10. tammikuuta 1968 – 4. marraskuuta 2016 Thaimaa) oli thaimaalainen laulaja. Hän oli laulaja elokuvissa "Joob Mai Wan", "Fak Jai Sai Krathong", "Thon Kham Saban".
Luettelo San Marinon kapteenivaltionhoitajista

Tämä on luettelo San Marinon kapteenivaltionhoitajista (). 
Kapteenivaltionhoitajien koko titteli on italiaksi "Eccellentissimi capitani regentti".
Johann Crüger

Johann Crüger (9. huhtikuuta 1598 Groß Breesen, Guben – 23. helmikuuta 1662 Berliini) oli saksalainen säveltäjä ja kanttori, aikansa merkittävin koraalisäveltäjä.
Elämänvaiheet.
Crüger opiskeli teologiaa Wittenbergissä, ja musiikkia Saksan ohella Itävallassa ja Böömissä, Saksassa Gubenissä, Soraussa (Żary), Breslaussa, Olmützissä ja Regensburgissa. Hän toimi vuodesta 1622 Berliinin Nikolainkirkon urkurina. Hän oli myös arvostettu musiikin teoreetikko. Hän hoiti virkaansa 40 vuotta ja oli samalla Zum Grauer Klosterin lukion opettaja.
Hän julkaisi useita painoksia koraalikokoelmastaan "Praxis pietatis melica". Sen ensimmäinen painos ilmestyi 1640 otsikolla "Newes vollkömliches Gesangbuch". Toinen painos ilmestyi 1647 nimellä "Praxis Pietatis Melica, das ist: Übung der Gottseligkeit in christlichen und trostreichen Gesängen". Vuosien 1640–1661 aikana ilmestyi koraalikirjasta 10 painosta. Kaikkiaan siitä ilmestyi 45 painosta Berliinissä ja 16 painosta Frankfurt am Mainissa ja oli aikanaan yksi eniten levinneistä saksalaisista virsikirjoista. Hän on tuntenut ns. Geneven psalttarin vuodelta 1562 ja sen vaikutteita on havaittavissa niin sävelmien rytmiikassa ja melodiikassa.. Crüger on koraalikirjansa johdannossa 1661 kertonut miten laulu- ja instrumenttimusiikilla on sijansa jumalanpalveluksessa. Tämä voi olla puolustusta rikkaan jumalanpalvelusmusiikin puolesta reformoitua näkemystä vastaan, jossa lauletuilla Raamatun psalmeilla oli keskeinen sija. Olihan Berliinin ja Brandenburgin vaaliruhtinas Johann Sigismund 1613 siirtynyt reformoituun kirkkoon, vaikkakin 95 prosnettia väestöstä hänen ruhtinaskunnassaan oli luterilaisia.
Hän teki yhteistyötä virsirunoilija Paul Gerhardtin kanssa, joka oli Nikolainkirkon pappi. Crüger sävelsi lukuisia Gerhardtin virsiä. Vuoden 1647 laitoksessa niitä oli 18 ja vuoden 1653 viidennessä laitoksessa 82. Vuoden 1611 laitoksessa oli vielä kahdeksan uutta virttä. Gerhardtin virsien lisäksi hän on säveltänyt Johann Franckin ja Johann Heermanin tekstejä. Johann Sebastian Bach on käyttänyt yli kahtakymmentä Crügerin koraalia kantaateissaan. 
Crügerin sävelmiä suomenkielissä virsikirjoissa.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on 10 Crügerin tai hänen julkaisemaa sävelmää, jolla lauletaan 22 virttä.
Ruotsin kirkon virsikirjassa on 12 Grügerin tai hänen julkaisemaansa sävelmää, joilla lauletaan 30 virttä 
Hengellinen laulukirja:
Seurakunta laulaa 
Cantemus
Ikäinstituutti

Ikäinstituutti (Ikäinstituutin säätiö sr) on järjestö, joka edistää hyvää vanhuutta liikunnan, mielen hyvinvoinnin ja ikäystävällisen elinympäristön näkökulmista. Ikäinstituutin toimintaan kuuluvat kehittäminen, tutkimus, koulutus ja viestintä. Ikäinstituutti tekee tiivistä yhteistyötä kuntien ja muiden järjestöjen kanssa. Ikäinstituutin toiminnan lähtökohtana on iäkkäiden oma ääni, kokemus arjesta ja ympäröivästä yhteiskunnasta ja mottona "Ikäinstituutti innostaa ja rakentaa ratkaisuja hyvään vanhuuteen."
Kehittämistyön keskeisimpiä hankkeita ovat (vuonna 2019) mm. Voimaa vanhuuteen, Elämäni eläkevuodet, Yhdessä kotikulmilla, Elämänote sekä Ikäopisto. Koulutusten ja valmennusten teemoja ovat liikuntaneuvonta, voima- ja tasapainoharjoittelu, senioritanssin ohjaus, ulkoilu, mielen hyvinvoinnin vahvistaminen sekä hyvinvointia tukevan ympäristön toteuttaminen. Ikäinstituutissa tehtävän tutkimuksen painopiste on asuinympäristöjen ikä- ja muistiystävällisyydessä ja se keskittyy hyvien toimintatapojen kehittämiseen.
Seuraavilla yhteisöillä on oikeus nimetä jäsen säätiön hallitukseen: Helsingin kaupunki, Helsingin yliopisto, Jyväskylän yliopisto, Kasvun ja vanhenemisen tutkijat ry, Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland rf, Societas Gerontologica Fennica ry, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL), Vanhus- ja lähimmäispalvelun liitto ry.
Ikäinstituutti on SOSTEn jäsenjärjestö.
Ekstaasi (elokuva)

Ekstaasi ("The Rapture") on Michael Tolkinin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1991. Unenomaisessa tarinassa puhelinkeskusta hoitava tyttö etsii tylsälle työlleen vastapainoa irrallisista seksisuhteista, kunnes saa voimakkaan uskonnollisen herätyksen.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fräntin mielestä "Ekstaasi" on suljettu uskonnollinen draama, josta ei tiedä onko se kriittinen allegoria fundamentalismista vai naiivi yritys todistaa uskoontulosta. Hänestä epävarma esikoisohjaus ei tee "Ekstaasista" onnistunutta uskonnollista elokuvaa, jollaisen tekeminen melkein vaatisi Robert Bressonia. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti Tolkinin esikoisohjausta erikoiseksi, provosoivaksi ja intohimoiseksi. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Ekstaasin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Uskonto Islannissa

Islannin tilastokeskuksen mukaan vuoden 2021 alussa noin 73,8 % islantilaisista oli kristillisten yhteisöjen jäseniä. Uskonnottomia ja määrittelemättömiä oli noin 22,6 %, ei-kristillisiä noin 3,6 %.
Kristinusko.
Islannin väestöstä 229 700 eli 62,28 % on Islannin kansalliskirkon jäseniä. Toiseksi suurin kristillinen uskonnollinen yhteisö on Islannin katolinen kirkko, johon kuuluu 14 700 jäsentä eli 3,97 % väestöstä. Reykjavíkin vapaakirkkoon kuuluu 10 000 eli 2,72 % väestöstä, ja Hafnarfjörðurin vapaakirkkoon 7 300 eli 1,99 %. Näiden lisäksi maassa on useita pienempiä kristillisiä yhteisöjä.
Allting teki kristinuskosta Islannin virallisen uskonnon vuonna 1000. 1500-luvulla Islanti, joka oli osa Tanskaa, omaksui luterilaisen uskonnon ja Islannin viimeinen katolinen piispa Jón Arason teloitettiin vuonna 1550.
Uuspakanuus.
Islannin kolme suurinta uuspakanallista uskonnollista yhteisöä ovat Ásatrúarfélagið, johon kuuluu 5 100 jäsentä eli 1,39 % väestöstä, sekä huomattavasti pienempi Reykjavíkurgoðorð, jolla on jäseniä 31 eli 0,01 % väestöstä. Näiden kahden islantilaisen mytologian ympärille rakentuvan uuspakanallisen yhteisön lisäksi Islannissa on zuismi-niminen muinaissumerilaisen uskonnon ympärille rakentuva yhteisö. Zuisteja on 800 henkeä eli 0,23 % väestöstä.
Islannin valtio tunnusti ásatrún eli aasainuskon uskonnoksi virallisesti vuonna 1972. Ásatrúarfélagið perustettiin 1992, mutta valtio virallisti sen vuotta myöhemmin. Ásatrú on nykyisin Islannin suurin ei-kristillinen uskonto.
Zuismi tunnustettiin uskonnoksi 2013. Vuonna 2018 zuistit pyysivät lupaa temppelin rakentamiseksi Reykjavikiin.
Uskonto ja lainsäädäntö.
Islannin perustuslain mukaan Islannin kansalliskirkko on Islannin valtionkirkko.
Islanti kumosi rienauslakinsa vuonna 2015 piraattipuolueen aloitteesta sen jälkeen, kun Ranskassa tapahtui terrori-isku Charlie Hebdo -lehden toimitusta vastaan.
Vuonna 2018 Islannin edistyspuolue halusi kieltää lasten ympärileikkauksen lailla, jolloin siitä seuraisi kuusi vuotta vankeutta. Islannin juutalais- ja muslimiyhteisöt kristisoivat lakia uskonnonvapauden nojalla, ja kritiikkiin yhtyi myös Islannin kansalliskirkon piispa Agnes M. Sigurðardóttir. Lakia ei koskaan hyväksytty siitä seuranneen kansainvälisen vastareaktion ja kritiikin vuoksi. Islannin juutalaisten lukumääräksi arvellaan 250 ja muslimeiden 2 500.
Stram Kurs

Stram Kurs on tanskalainen äärioikeistolainen puolue, joka vaatii kaikkien muslimien karkottamista ja maan etnisen yhteisön säilyttämistä. Puolueen puheenjohtaja on Rasmus Paludan.
Stram Kurs keräsi tarvittavat 20 000 allekirjoitusta niin, että se sai osallistua vaaleihin ensi kertaa vuoden 2019 kansankäräjävaaleissa. Stram Kurs jäi lopulta äänikynnyksen alle, mutta puolueen vaalitulos oikeutti sen yli kahden miljoonan kruunun vuosittaiseen puoluetukeen. Vaaleissa Stram Kurs oli saanut noin 63 500 ääntä eli 1,8 prosenttia äänistä.
Toiminta.
Puolue piti huhtikuussa 2022 kiertueen useilla Ruotsin paikkakunnilla.
Perjantaina 15. huhtikuuta 2022 sen tilaisuudessa Rinkebyssä poltettiin Koraani. Useita poliiseja loukkaantui seuranneessa mellakassa.
Örebrossa loukkaantui kymmenkunta poliisia ja poliisiautoja sekä busseja poltettiin Paludanin pidettyä puhetilaisuuden Sveaparkenissa.
Linköpingissa puhetilaisuus peruttiin, mutta sen sijaan puhkesi väkivaltainen mellakka ja kolme poliisia joutui sairaalahoitoon.
Norrköpingissä oli myös levottomuuksia, vaikka poliisi peruutti tilaisuuden luvan.
Harjapäät

Harjapäät ("Taeniatherum") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain yksi laji: meduusaharjapää ("Taeniatherum caput-medusae"). Sukuun on kuvattu aikojen kuluessa muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samoiksi lajeiksi kuin meduusaharjapää. Meduusaharjapäästä on erotettu joskus alalajeja.
Kolmoisentente

Kolmoisentente syntyi, kun Britannian ja Ranskan keskenään vuonna 1904 solmimaan sopimukseen yhteistyöstä puolustuksessa liittyi Venäjä vuonna 1907. Se oli seurausta 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa suurvaltojen aloittamalle kilpavarustelulle. Entente oli voimakas vastavoima Saksan, Itävalta-Unkarin ja Italian muodostamalle kolmiliitolle. Kolmoisententen jäsenillä oli myös muita liittolaisia, esimerkiksi Venäjällä Serbia ja Britannialla Japani. Ententen voidaan katsoa olevan yksi syy ensimmäisen maailmansodan syttymiseen.
Wendela Hebbe

Wendela Hebbe, o.s. "Åstrand" (9. syyskuuta 1808 Jönköping, Ruotsi – 27. elokuuta 1899 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, säveltäjä, toimittaja ja kääntäjä. Hän aloitti Aftonbladetin palveluksessa 1841, ja häntä pidetään Ruotsin ensimmäisenä ammattimaisena naispuolisena toimittajana. 
Elämäkerta.
Wendela Hebbe asui lapsuutensa Norra Sandsjössä Jönköpingin läänissä. Hänen isänsä oli seurakunnan kirkkoherra Samuel Åstrand (1767–1827) ja äiti tämän vaimo Maria Lund (1776–1847). Hebbe oli vuosina 1832–1864 naimisissa juristin ja tilanomistajan Clemens Hebben kanssa, ja heidän tyttärensä on oopperalaulaja Signe Hebbe. Clemens Hebbe kirjoitti poliittisia artikkeleita nimimerkillä "Junius". Kun Clemens Hebbe ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja muutti pois Ruotsista, Wendelasta tuli täysivaltainen, leskeen verrattava. Hebbe kasvatti yksin heidän kolme tytärtään Fannyn, Theclan ja Signen. 
Hebbe muutti 1839 Jönköpingiin, jossa hän opetti musiikkia. Vuonna 1841 hän muutti Tukholmaan, Lilla Nygatan 8:aan. Hän tutustui Lars Johan Hiertaan, joka palkkasi hänet kääntäjäksi kustantamoonsa, vaikka hän ei erityisesti pitänytkään kääntämisestä. Hebbe aloitti työt myös Hiertan perustamassa Aftonbladetissa, johon hän kirjoitti lähinnä kritiikkiä teatterista, musiikista ja kirjallisuudesta, mutta teki myös yhteiskunnallisia reportaaseja. Wendela Hebbe ja Lars Johan Hierta asuivat yhdessä melkein kuin aviopari, vaikka Hebbe oli yhä naimisissa miehensä kanssa ja Hiertakin oli naimisissa ja monen lapsen isä Wendela Hebbe ja Lars Johan Hierta saivat 1852 pojan Edvard Faustman (1852–1927), jonka tytär oli Mollie Faustman. Hebbe alkoi samoihin aikoihin kirjoittaa nimimerkeillä "Liana H" ja "Vendela H". Hänen ensimmäisissä romaaneissaan vuosilta 1841–1851 on selviä vaikutteita Carl Jonas Love Almqvistilta, joka oli hänen naapurinsa ja kollegansa.
Hebbe oli keskeinen henkilö Tukholman 1800-luvun kirjallisissa seurapiireissä, ja häntä pidetään Ruotsin ensimmäisenä naispuolisena toimittajana. 1847–1861 hän asui pienessä kulmahuoneistossa Stora Nygatan 21:ssä. Hän piti siellä kirjallista salonkia, joka oli 1840-luvulla Tukholman taiteilijamaailman kokoontumispaikka ja josta vuosikymmen myöhemmin tuli taiteilijoiden kokoontumispaikka. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat sekä Almqvist että Tegnér, joiden kanssa hän kävi kirjeenvaihtoa. Kun Hierta myi Aftonbladetin 1850-luvulla, Hebbe jäi pois lehtityöstä. Puoli vuotta myöhemmin syntyi heidän poikansa Edvard (Faustman) Etelä-Ranskassa. Hebbe kirjoitti Djurgårdsteaternille puhe- ja laulunäytelmän "Dalkullan" 1858. 
Hebbe käänsi ruotsiksi "Den lilla odygdsmakaren" (1863). Hän julkaisi 1870-luvulla kaksi satukirjaa "I skogen" ja "Bland trollen". Hän sävelsi kappaleen "Det är så underliga ställen" lauluäänelle ja pianolle.
Wendelas Vänner -yhdistys on pitänyt huolta Hebben kesäpaikasta Wendela Hebben talosta Södertäljessä, jonka Lars Johan Hierta osti hänelle 1863. Jönköpingissä on vuodesta 1991 ollut Wendela Hebben mukaan nimetty katu. Myös Tukholman Hägestenin kaupunginosassa sijaitsee hänen mukaansa nimetty katu, Wendela Hebbes gatan.
Simulation Theory

Simulation Theory on englantilaisen rockyhtye Musen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2018.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 12. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan kolmannella sijalla sekä fyysisten albumien listan ensimmäisellä sijalla.
Helmer Salmo

Helmer Frithiof Salmo (vuoteen 1905 Sundström, vuoteen 1930 Salonen; 11. toukokuuta 1903 Perniö – 14. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen arkeologi.
Henkilöhistoria.
Salmon vanhemmat olivat työmies Johan Kustaa Sundström ja Maria Lovisa Lindberg. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1931–1933 oli Eva Alina Joselin ja toinen vuodesta 1935 Hillevi Tellervo Rytkönen. Salmo tuli ylioppilaaksi 1924 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1928 ja lisensiaatiksi 1939. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1950. Salmo teki työuransa Suomen kansallismuseossa. Hän toimi Muinaistieteellisen toimikunnan historiallisen osaston amanuenssina vuodesta 1928, raha- ja mitalikokoelman hoitajana vuodesta 1930, historiallisen osaston intendenttina vuodesta 1933, esihistoriallisen osaston intendenttinä vuodesta 1938 ja osaston johtajana 1948–1970. "Kotiseutu"-lehden toimitussihteeri Salmo oli 1926–1934.
Kanatha

Kanatha (myös "Kanata"; , ) oli antiikin aikainen kaupunki Koile-Syyriassa nykyisen Syyrian alueella. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista. Kaupunki sijaitsi nykyisen, siitä nimensä perineen Qanawatin kylän paikalla.
Maantiede.
Kanatha sijaitsi Koile-Syyriassa eli historiallisen Syyrian ja myös nykyisen Syyrian valtion eteläosissa nykyisin nimellä Jabal al-Duruz eli Jabal al-Arab -vuoren luoteispuolella, noin seitsemän kilometriä koilliseen nykyisestä As-Suwaydasta. Kaupunki oli rakennettu ympäristöään ylemmälle tasangolle. Sen itäpuolella oli rotko, jossa virtasi joki.
Historia.
Kanatha oli hellenistinen kaupunki, ja luettiin hellenistisen kauden lopulla ja varhaisella roomalaisella kaudella Dekapoliin kaupunkeihin. Sen mainitsevat muun muassa Josephus, Klaudios Ptolemaios ja Plinius vanhempi.
Kanathan historiasta tiedetään vain vähän. Ensimmäisellä vuosisadalla siitä tuli osa Syrian provinssia. Keisari Septimius Severuksen aikana 100-luvun jälkimmäisellä puoliskolla se nimettiin uudelleen nimelle "Septimia Canatha". 100-luvun lopulla kaupungista tuli osa Arabian provinssia. Varhaiskristillisellä ajalla Kanatha oli piispanistuin. Arabit valtasivat kaupungin vuonna 637, jonka jälkeen se taantui.
Rakennukset ja löydökset.
Kanatha oli ympäröity kaupunginmuureilla. Kaupungin huomattavimmat rakennukset sijaitsivat muurein ympäröidyn alueen eteläosassa kaupungin korkeimmalla kohdalla. Tärkein rakennuskokonaisuus oli roomalaisaikainen palatsi, joka ajoitetaan 100-luvulle. Se koostui kahdesta basilikan mallisesta rakennuksesta, jotka oli rakennettu vierekkäin pohjois-eteläsuunnassa. Lännenpuoleista basilikaa on arvioitu praetoriumiksi tai temppeliksi. Sen pohjoissivulla oli korinttilaista tyyliä edustanut sisäänkäyntipylväikkö ja eteläsivulla eksedra, joka koostui kolmesta puolikaarenmuotoisesta syvennyksestä. Rakennus muutettiin 300–400-luvuilla itä-länsisuunnassa sijoitetuksi kirkoksi, jonka alttari oli tavan mukaan itäpäässä. Idänpuoleisen basilikan pohjoispäässä oli atrium. Myös tämä basilika muutettiin kirkoksi.
Toinen tärkeä rakennusryhmä sijaitsi palatsikokonaisuuden lounaispuolella. Sieltä on löydetty kaksi temppeliä, joista toinen on ollut omistettu Zeus Megistokselle eli roomalaisittain Juppiterille. Muihin muurien sisäpuolisiin löydöksiin lukeutuu muun muassa forum, roomalainen kylpylä sekä sisternejä eli vesisäilöitä.
Muurien ympäröimän alueen itäpuolelta on löydetty suureksi osaksi kallioon kaiverrettu odeion, ja sen eteläpuolelta nymfaion. Kaupungin länsipuolella sijaitsi puolestaan niin kutsuttu Rabboksen temppeli. Kaupungin hautausmaita on löydetty erityisesti sen pohjois-, itä- ja länsipuolilta. Osa hautarakennuksista on tornimaisia.
Kapitolias

Kapitolias (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Jordanian alueella. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista. Kaupunki sijaitsi nykyisen Beit Rasin paikalla noin viisi kilometriä pohjoiseen nykyisestä Irbidistä.
Kapitoliasta on usein pidetty samana kaupunkina kuin myös Dekapoliin kaupunkeihin luettu Dion, joka sijoitetaan nykyisin kuitenkin eri paikkaan Tell al-Ashariin. Kapitoliasta on esitetty myös samaksi kaupungiksi kuin Rafana.
Maantiede.
Kapitolias sijaitsi Peraiassa tai Koile-Syyriassa Gadaran ja Adra(h)an (nyk. Daraa) välillä. "Itinerarium Antonini Augustissa" se on sijoitettu Gadaran ja Damaskoksen väliselle tielle noin 16 roomalaista mailia Gadarasta, saman verran Adraasta ja 38 mailia Neuesta. Kaupunki esiintyy myös "Tabula Peutingerianassa". Kapitoliaan alue rajautui pohjoisessa Abilan alueeseen, luoteessa Gadaran alueeseen ja etelässä Pellan alueeseen.
Historia.
Kapitoliaan kaupunki, tai roomalaisittain Capitolias, perustettiin roomalaisella kaudella, ja näin se oli myöhempi tulokas Dekapoliin kaupunkien joukossa. Kaupungin tarkkaa perustamisvuotta tai perustajaa ei tunneta. Perustaminen ajoitetaan kuitenkin noin vuoteen 97/98 jaa. eli joko Nervan tai Trajanuksen aikaan. Kaupungin paikalla oletetaan kuitenkin olleen asutus jo aiemmin, jolloin kysymys olisi uudelleenperustamisesta. Alue kuului aiemmin Abilan kaupungin alaisuuteen. Uusi kaupunki nimettiin Juppiter Capitolinuksen mukaan. Toisaalta nimeä on arveltu myös roomalaiseksi muunnelmaksi paikan vanhemmasta seemiläisestä nimestä. Kaupunki esiintyy juutalaisissa lähteissä nimellä "Beit Reisha".
Monet Kapitoliaan asukkaat palvelivat alun perin Rooman armeijassa. Toisaalta kaupungissa oli paljon hellenisoitunutta eli kreikkalaistunutta seemiläistä väestöä. Kaupunki löi omaa rahaa perustamisestaan keisari Macrinuksen aikaan saakka. Kapitoliaan suurinta kukoistuskautta oli 100-luvun jälkimmäinen puoli.
Myöhäisellä roomalaisella ja varhaisella bysanttilaisella kaudella Kapitolias oli osa Palaestina secundaa. Tuolloin kaupungissa oli piispanistuin, ja sen piispat mainitaan kirkolliskokouksissa 300–500-luvuilla. Varhaisella arabikaudella ja mahdollisesti jo aiemmin Beit Ras tunnettiin viinistään. Kaupungin merkitys väheni 800-luvulta lähtien, vaikkakaan sitä ei hylätty täysin.
Arkeologiset tutkimukset alueella alkoivat 1960-luvulla ja laajemmin 1980-luvulla.
Rakennukset ja löydökset.
Kapitolias oli ympäröity muureilla, joiden sisäpuolelle jäi noin 125 hehtaarin kokoinen alue. Muurien reitti voidaan jäljittää lähes kauttaaltaan. Muihin löydöksiin lukeutuvat muun muassa pylväin reunustetun kadun, roomalaisen teatterin sekä roomalainen sotilashautausmaan jäänteet. Kaupungin tärkein temppeli oli omistettu sen nimikkojumalalle Juppiter Capitolinukselle. Kristillisellä ajalla kaupungissa oli useita kirkkoja, joista yksi on löydetty.
Pella (Palestiina)

Pella () eli Butis ( tai "Boutis") oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Jordanian alueella. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista.
Maantiede.
Pella sijaitsi Gileadin vuoren etelärinteessä noin 13 kilometriä kaakkoon Skythopoliista. Se oli Peraian eli Jordanjoen itäpuolisen alueen pohjoisin kaupunki. Kaupungin lähellä oli lukuisia lähteitä. Kaupungin paikka on nykyisen Jordanian luoteisosassa lähellä Israelin rajaa, noin 96 kilometriä luoteeseen Ammanista.
Historia.
Pellan paikka on ollut asuttu jo paleoliittiselta ja neoliittiselta kaudelta lähtien ja edelleen kalkoliittisella ja pronssikaudella sekä israelilaisella rautakaudella. Kaupungin muinainen nimi oli "Pelel". Egyptiläisissä lähteissä se esiintyy nimellä "Pehal" (tai "Pihilu"). Hellenistisen kaupungin perustivat Aleksanteri Suuren makedonialaiset sotilaat. Kaupunki sai nyt nimen "Pella", kun vanha nimi tulkittiin samaksi kuin Aleksanterin syntymäpaikan, Makedonian Pellan nimi. Tämän jälkeen kaupunki oli kreikkalaisen kulttuurin keskuksia alueella. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Pellaīos" ().
Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen Pella kuului Ptolemaioksille. Antiokhos Suuri valtasi Pellan seleukideille vuonna 218 eaa. Aleksanteri Jannaios valtasi kaupungin vuonna 80 eaa. ja tuhosi sen, koska asukkaat eivät suostuneet kääntymään juutalaisuuteen. Pompeius Suuri kunnostutti kaupungin roomalaisten vallattua Palestiinan vuonna 63 eaa. Tämän jälkeen kaupunki luettiin osaksi Dekapolista. Myös Syrian prokuraattori Gabinius rakennutti kaupunkia.
Pella tuhoutui ensimmäisessä juutalaissodassa vuonna 66 jaa. Eusebioksen mukaan Pella oli paikka, johon Jerusalemin kristityt pakenivat ennen Jerusalemin tuhoa. Osa palasi vuonna 135, mutta kaupunkiin jäi merkittävä kristillinen väestö. Tämän myötä kaupunki oli myöhäisellä roomalaisella ja varhaisella bysanttilaisella kaudella kristinuskon keskuksia alueella. Pellasta oli kotoisin apologeetti Ariston.
Arabit valtasivat Pellan vuonna 635. Tämän jälkeen se säilyi olemassa Umaijadien kalifaatin kaupunkina noin sata vuotta. Pella tuhoutui muiden alueen kaupunkien tavoin suuressa maanjäristyksessä vuonna 747. Tämän jälkeinen asutus paikalla oli paljon pienimuotoisempaa.
Rakennukset ja löydökset.
Pellan paikalta on tehty rakennuslöytöjä kalkoliittiselta kaudelta (3000-luku eaa.), pronssikaudelta ja israelilaiselta rautakaudelta sekä hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Rakennuslöytöihin lukeutuu muun muassa niin kutsuttu Migdolin temppeli sekä odeion. Bysanttilaiselta kaudelta on löydetty neljä kirkkoa. Suurin kirkko oli kolmilaivainen basilika. Paikalla on myös Umaijadi-kauden raunioita sekä keskiaikaisen moskeijan jäänteet. Alueelta on löydetty myös lukuisia hautoja.
Pompeiupolis

Pompeiupolis ( tai "Pompēioupolis", ”Pompeiuksen kaupunki”) ja Pompeiopolis (lat.) voivat viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Rafana

Rafana (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista. Rafanan sijaintia ei tunneta. Se on usein oletettu samaksi kaupungiksi kuin Abila, mutta sitä on ehdotettu myös samaksi kaupungiksi kuin Kapitolias (Beit Ras). Kummassakin tapauksessa kaupunki olisi sijainnut nykyisen Jordanian pohjoisosassa. Kumpaakaan teoriaa ei ole pystytty vahvistamaan.
Rafana saattoi myös olla kokonaan erillinen kaupunki, ja sitä on etsitty useista muistakin paikoista, nimen perusteella muun muassa nykyisistä Er-Rafidista ja Khirbet er Rafesta. Erään teorian mukaan Rafana olisi ollut sama kaupunki kuin myöhemmän antiikin aikainen "Faina" (lat. "Phaena"), joka sijaitsi nykyisen Al-Masmiyahin (El Musmije) kaupungin paikalla nykyisen Syyrian eteläosassa.
Aarne Salokangas

Aarne Vilhelm Salokangas, vuoteen 1903 Sallgén (11. heinäkuuta 1885 Kankaanpää – 13. lokakuuta 1974) oli suomalainen maanviljelysneuvos, opettaja, koulunjohtaja ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria.
Salokankaan vanhemmat olivat kanttori Frans Henrik Sallgén ja Ida Grundsten ja puoliso vuodesta 1914 Anna Aina Koura. Salokangas tuli ylioppilaaksi Porin lyseosta 1906 ja valmistui agronomiksi 1910. Hän toimi opettajana Kankaanpään kansanopistossa 1910–1911, Keski-Suomen Opistossa 1911–1913, maatalouskouluissa Lahden seudulla ja Isonkyrön Orismalassa 1913–1917 ja Ilmajoella karjanhoitokoulun johtajana 1917–1918. Suomen sianjalostusyhdistyksen sihteeri eli toiminnanjohtaja Salokangas oli 1918–1945. Hän toimi myös maanviljelijänä Lempäälässä 1919–1922 ja Kangasalla 1922–1952. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1942.
Pohjois-Pohjanmaan näkövammaiset

Pohjois-Pohjanmaan Näkövammaiset ry eli PPN ry on Nä­kö­vam­mais­ten liit­to ry:n alueyh­dis­tys. Sen toi­min­ta-alue on Poh­jois-Poh­jan­maan maa­kun­ta. Jä­se­niä PPN ry:ssä on noin 600.
Mitä yhdistys tarjoaa.
Yhdistys valvoo ja ajaa toimialueensa näkövammaisten oikeuksia, toimii asiantuntijana näkövammaisuutta koskevissa kysymyksissä ja tuottaa palveluja sokeiden ja heikkonäköisten toimintaedellytysten ja tasa-arvon parantamiseksi. Yhdistys tarjoaa puitteet yhdessäoloon ja vertaistukeen järjestämällä monipuolista ja mukavaa toimintaa:
PPN ry:n kuntayhteyshenkilöt ja yhdistysaktiivit pitävät yhteyttä kuntansa näkövammaisiin ja neuvovat näkövammaisuuteen liittyvissä kysymyksissä. Oman yhteyshenkilösi saat selville toimistosta tai PPN ry:n internet-sivuilta.
PPN ry jäsenet.
Varsinaiseksi jäseneksi voi liittyä henkilö, jonka näkövammasta on hänelle olennaista haittaa päivittäisissä toiminnoissa. Jäseneksi hakevan on esitettävä luotettava selvitys näkövammastaan.
Kannatusjäseneksi voi liittyä kuka tahansa henkilö tai yhdistys, joka on kiinnostunut näkövammaisten toiminnasta.
Ellen Wester

Ellen Wester, kirjailijanimi E. Weer (20. maaliskuuta 1873 Rejmyre, Östergötlandin lääni, Ruotsi – 3. huhtikuuta 1930 Vaxholm, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä.
Elämä ja ura.
Westerin isä oli lääkäri Carl Erik Mauritz Wester ja äiti Ebba Wester, o.s. Pfeiff, oli aatelista syntyperää olevan luutnantin tytär. Hän kävi muutaman luokan Uppsalan ja Hjulstan (Enköping) tyttökouluja. Nuoruuden päiväkirja 1880-luvulta osoittaa, että hänellä oli palava kiinnostus ajan yhteiskunnallisia kirjallisiin kysymyksiin, kuten naisasiaan, ja samalla hän kapinoi vallitsevia käsityksiä vastaan. Hän hankki slaavilaisten kielten taitoja omatoimisesti, sillä isä ei sallinut hänen valmistua ylioppilaaksi. Hänestä tuli edellisen vuosisadanvaihteen merkittävimpiä ja samalla tuntemattomimpia kääntäjiä. Nimimerkkiä E. Weer käyttäessään hän tuli usein sekoitetuksi serkkuunsa kirjailija Ellen Hedvig Magdalena Westeriin.
Wester aloitti kääntäjänuransa jo 18-vuotiaana ja keskittyi erityisesti puolalaiseen kirjallisuuteen. Kiinnostus puolalaiseen kirjallisuuteen syntyi varmaankin tuttavuudesta puolalaiseen maanpakolaiseen, antiikkikaupan perustajaan Henryk Bukowskiin ja tämän Ranskassa asuvaan sisareen. Hän kävi 1898–1899 useissa puolalaisissa kaupungeissa ja kirjoitti matkoistaan artikkelisarjoja Dagens Nyheteriin ja Lunds Dagbladiin.
Wester ehti kääntäjänuransa aikana kääntää yli 80 kirjaa, ja lisäksi hän käänsi lehdille. Kun Henryk Sienkiewicz sai 1905 Nobelin kirjallisuuspalkinnon, hän oli kääntänyt jo molempien pääehdokkaiden Sienkiewiczin ja naispuolisen kaunokirjailijan Eliza Orzeszkowan kirjat. Samoin kun Władysław Reymont sai 1924 Nobelin, Wester oli jo ruotsintanut Reymontin ja tämän kilpailijan Stefan Żeromskin teokset. Hän käänsi myös tšekistä ja venäjästä sekä myös antiikin tekstejä. Käännöksistä on otettu uusia painoksia, joskin hieman nykyaikaistettuina.
Wester asui koko aikuisikänsä Waxholmissa, paitsi kesät lapsuuden kotiseudulla Rejmyressä.
Gangsterin heila

Gangsterin heila ("Married to the Mob") on Jonathan Demmen ohjaama rikoskomedia vuodelta 1988. Pääosia näyttelevät Michelle Pfeiffer ja Matthew Modine. Elokuvan musiikin on tehnyt Talking Heads -yhtyeen keulahahmo David Byrne.
Juoni.
Angela (Pfeiffer) on naimisissa mafian nousevan kyvyn (Baldwin) kanssa, kunnes iso kiho Tony the Tiger (Stockwell) ampuu miehen kuoliaaksi yllätettyään tämän oman rakastajattarensa kanssa kylpyammeesta. Hautajaisista alkaen Tony alkaa liehitellä leskeä, joka yrittää muuttaa kouluikäisen poikansa kanssa pois New Yorkin Brooklynistä päästäkseen eroon mafiatuttavistaan. Tony on kuitenkin sitkeä muttei tiedä, että hänen jäljillään on FBI:n etsivä (Modine), joka alkaa varjostaa myös Angelaa ja pian rakastuu tähän. Angelaa jahtaa myös Tonyn mustasukkainen vaimo (Ruehl), joka luulee Tonyn viettävän aikaa Angelan kanssa. Kaikki huipentuu suureen kohtaukseen miamilaisessa hotellisviitissä.
Rooleissa.
Lähde: 
Vastaanotto.
Pfeiffer sai pääosastaan Golden Globe -ehdokkuuden ja Stockwell sivuosastaan Oscar-ehdokkuuden. Sekä National Society of Film Critics että New York Film Critics Circle palkitsivat Stockwellin.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fräntin mielestä Demme heittää hyvää herjaa mafiatouhuista, muttei osaa aina vaihtaa tyylilajia parhaalla mahdollisella tavalla.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehti "Gangsterin heilaa" hemaisevan heppoiseksi sekaannuskomediaksi rikollisin maustein. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Gangsterin heilan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Paráfora

Paráfora () on kreikkalaisen poplaulaja Sákis Rouvásin 13. albumi, joka ilmestyi 14. joulukuuta 2010.
C Club

C-Club on pop-folk-laulaja Svetlana Ražnatovićin EP. Se julkaistiin 2012.
London Mix

London Mix on pop-folk-laulaja Svetlana Ražnatovićin remixalbumi. Se julkaistiin 2005.
Golfodulcenmyrkkysammakko

Golfodulcenmyrkkysammakko ("Phyllobates vittatus") on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin.
Golfodulcenmyrkkysammakko on pienikokoinen sammakko, koiraan pituus on 26 mm ja naaraan 31 mm. pääväri on kiiltävän musta, kuonosta silmän ohi lantiolle kulkee leveä oranssinkeltainen juova.
Golfodulcenmyrkkysammakkoja tavataan Costa Ricassa Golfo Dulcen alueen alangoilla ja mahdollisesti myös Panaman puolella.
Golfodulcenmyrkkysammakkoja pyydystetään ja kasvatetaan lemmikeiksi. Vankeudessa kasvaneissa yksilöissä ei ole myrkkyä, mutta villeinä elävät yksilöt ovat myrkyllisiä. Ne saavat myrkyn luontaisesta ravinnostaan.
Rick Dangerous

Rick Dangerous on Core Designin kehittämä ja Firebird Softwaren julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Amstrad CPC:lle, Atari ST:lle, Commodore 64:lle, DOS:lle ja ZX Spectrumille. Peli on julkaistu vuonna 1995 Acorn Archimedesille.
Peli oli Core Designin ensimmäinen julkaistu peli.
Pelille on julkaistu seuraaja "Rick Dangerous 2".
Kehitys.
Pelin idea syntyi kun vasta perustetulle yritykselle etsittiin tuoreita peli-ideoita. Pelin konsepti esiteltiin Indiana Jones -tyylisenä seikkailuna.
Vastaanotto.
Peli on saanut "Amiga Format" -lehden arvostelussa arvosanaksi 89%.
David Cage on maininnut pelin suosikkipelikseen.
Òscar Ribas Reig

Òscar Ribas Reig (26. lokakuuta 1936 Sant Julià de Lòria, Andorra – 18. joulukuuta 2020
) oli andorralainen poliitikko, joka oli Andorran ensimmäinen pääministeri. Hän toimi pääministerinä kahteen kertaan, 1982–1984 ja 1990–1994. Hän oli toisella kaudellaan edistämässä muun muassa Andorran ensimmäisen perustuslain luomista. Poliittisen uran lisäksi Ribas Reig on tehnyt uraa talouselämässä ja toiminut muun muassa sukunsa omistaman Banca Reigin hallituksessa.
Elämä.
Opiskelusta pankin kautta politiikkaan.
Òscar Ribas Reig syntyi Sant Julià de Lòriassa vuonna 1936. Hän opiskeli oikeustiedettä Barcelonan yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1959. Valmistuttuaan Ribas Reig palasi Andorraan sukunsa pankki- ja teollisuusyritykseen. Hän oli Banca Reigin hallituksessa 1982–1993.
Ribas Reigin poliittinen ura alkoi vuonna 1971, kun hänet valittiin Andorran parlamenttiin. Hän oli toinen naisten äänioikeutta puoltaneen lakialoitteen tekijöistä. Naiset saivat äänioikeuden 1973. Ribas Reig puolestaan valittiin vuonna 1974 toiselle kaudelle. Hän ajoi vahvasti poliittista uudistusta. Hän oli kahden kautensa aikana taloudellinen neuvonantaja, mikä vastasi muiden maiden ministeriä, sillä Andorrassa ei ollut tuolloin vielä varsinaisesti hallitusta.
Pääministerikaudet.
Pitkä taistelu uudistusten puolesta palkittiin vuonna 1981, kun Ribas Reig valittiin parlamenttivaalien jälkeen maan ensimmäiseksi pääministeriksi. Aiemmin samana vuonna Andorrassa oltiin päätetty jakaa lainsäädäntä- ja toimeenpanovallat toisistaan. Ribas Reigin ensimmäisen hallituksen keskeisiä tavoitteita oli taloudelliset ja verotukselliset uudistukset. Ribas Reigin hallitus joutui kuitenkin eroamaan huhtikuussa 1984, kun sen yritys tuoda tulovero maahan epäonnistui.
Ribas Reig nousi uudestaan pääministeriksi vuonna 1990 joulukuussa 1989 järjestettyjen vaalien jälkeen. Hallitusohjelmassa oli jälleen taloudellisia ja verotuksellisia uudistuksia sekä maan ensimmäisen perustuslain muodostaminen. Ribas Reigin hallitus erosi tammikuussa 1992, kun konservatiivit olivat estäneet perustuslain. Uusien vaalien jälkeen Ribas Reig sai pitää asemansa pääministerinä. Hän ilmoitti, että hallituksen tärkein tehtävä olisi luoda maalle laki, joka selventää vallan jakoa. Perustuslakikansanäänestyksessä 74,2 prosenttia äänestäjistä kannatti lain hyväksymistä.
Andorran ensimmäisen perustuslain pohjalta pidettiin joulukuussa 1993 maan ensimmäiset monipuoluevaalit. Ribas Reigin Agrupament Nacional Democràtic sai eniten ääniä, ja Ribas Reig valittiin uudelleen pääministeriksi. Hallitus kaatui tällä kertaa 25. marraskuuta 1994, kun parlamentti hylkäsi vuoden 1995 valtionbudjetin. Ribas Reigin seuraajaksi nousi toiseksi suurimman puolueen johtaja Marc Forné Molné.
Paluu talouselämään.
Banca Reigin puheenjohtajana Ribas Reig oli 1996–2001, jolloin Banca Reig ja Banc Agrícol i Comercial d’Andorran kanssa. Ribas Reig valittiin vuonna 2002 uuden Andbankin kunniapuheenjohtajaksi. Hän palasi vuonna 1998 myös Compañía Canariense de Tabacos -yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi.
Kekälenuolimyrkkysammakko

Kekälenuolimyrkkysammakko ("Adelphobates galactonotus") on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin.
Se kasvaa noin 4 cm pitkäksi. Pohjaväri on musta, selässä on vaihtelevan muotoinen keltainen, oranssi tai punainen alue.
Kekälenuolimyrkkysammakkoja tavataan Brasiliassa Parán, Maranhãon ja Tocantinsin osavaltioissa. Ne elävät trooppisen sademetsän lehtikarikkeen seassa, ja lisääntyvät lyhytaikaisissa lätäköissä. Kutu tapahtuu kuivalla maalla mistä kuoriutuvat sammakontoukat kannetaan veteen.
Kekälenuolimyrkkysammakkoja pidetään myös lemmikkeinä terraarioissa.
Mestis-kausi 2019–2020

Kausi 2019–2020 oli järjestyksessään jääkiekon Mestiksen 20. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Imatran Ketterä, joka juhli edelliskautena seurahistoriansa ensimmäistä mestaruutta. Ketterästä tuli Mestis-historian kymmenes mestaruuden voittanut joukkue. 
Edellisellä kaudella sarjassa neljänneksi sijoittunut Lempäälän Kisa menetti sarjalisenssinsä talousvaikeuksien takia. Viime kauden Suomi-sarjan mestari Kajaanin Hokki sai tämän johdosta oikeuden hakea Mestis-lisenssiä. Hokin lisenssipyyntö hyväksyttiin, joten seura teki paluun Mestikseen kahden vuoden tauon jälkeen.
Runkosarjan voitti Ketterä, toiseksi sijoittui IPK ja kolmanneksi Jokipojat. Pudotuspelit ja karsinnat peruttiin koronaviruksen vuoksi 12. maaliskuuta 2020.
Runkosarja.
Runkosarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen sarja (44 ottelua). Lisäksi pelattiin kolmessa neljän joukkueen lohkossa kaksinkertaiset välisarjat. Kokonaisottelumääräksi tuli näin 50 ottelua.
Välisarjalohkot ovat:
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
West of Liberty

West of Liberty () on saksalais-ruotsalainen kuusiosainen tv-sarja joka saa ensi-iltansa Suomessa toisena maana. Suomea ennen se on esitetty ainoastaan Norjassa. Sarja perustuu Thomas Engströmin suomentamattomaan romaaniin "Väster om friheten". 
Sarjan alku.
Sarjan tapahtumat saavat alkunsa Marrakechistä Marokosta. Yhdysvaltalainen nainen Faye Morris (Michelle Meadows) on silminnäkijänä kun parturissa ammutaan teloitustyyliin kolme yhdysvaltalaista miestä. Faye Morris on tietovuotosivusto Hydraleaksin juristi. Hän on murhien vuoksi peloissaan ja pakenee Berliiniin jossa yrittää saada Yhdysvaltojen Saksan suurlähettilästä kiinni.
Berlinin CIA saa tietää siitä ja jäljitää hänen puhelunsa ja toimiston päämies Clive Barner (Matthew Marsh) kaivaa esiin vanhan agenttinsa Ludwig Lichtin (Wotan Wilke Möhring). Barner ja Licht ovat kylmän sodan kokeneita veteraaneja. Barner kaipaa vanhoja hyviä aikoja jolloin hän oli uransa huipulla. Licht ei ole ollut aikoihin kuvioissa mukana. Hän oli aiemmin Stasin agentti joka toimi CIA:n kaksoisagenttina 80–luvulla. Sittemmin hänestä on tullut korviaan myöten veloissa oleva baarin pitäjä.
Licht saa tehtäväkseen saattaa Morris turvaan ja suojella häntä mistä tapahtumat alkavat edetä.
Berliinissä kuvattu agenttitarina on tehty englanniksi mutta myös muita kieliä käytetään.
Harlekiininuolimyrkkysammakko

Harlekiininuolimyrkkysammakko ("Oophaga histrionica") on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin. Lajin väritys on vaihtelevan kirjava, useimmin tummalla pohjalla on punaisia tai keltaisia läikkiä.
Harlekiininuolimyrkkysammakkoja tavataan Kolumbiasta vain Risaraldan departementistä. Sen levinneisyysaluetta pidettiin aiemmin laajempana, mutta monet populaatiot on siirretty 2010-luvulla omiin lajeihinsa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää lajia äärimmäisen uhanalaisena.
Michaela Madsen

Michaela Madsen (s. 28. joulukuuta 1993) on suomalainen lentopalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskipelaaja. Madsen on edustanut kaudesta 2021–2022 lähtien Suomen Mestaruusliigassa pelaavaa Hämeenlinnan Lentopallokerhoa..
Madsen edusti kaudella 2018–2019 Ranskan pääsarjassa pelaavaa Racing Club Cannesia, kauden 2019–2020 alkupuolella belgialaista Lendeledeä ja kaudella 2020–2021 Tšekin liigassa pelaavaa Olomoucia.
Ennen Ranskaan siirtymistään Madsen pelasi Suomen Mestaruusliigassa LP Viestissä ja HPK:ssa, joissa hän on voittanut neljä mestaruutta. Vuonna 2019 hän voitti Ranskan mestaruuden.
Suomen maajoukkueessa Madsen on pelannut 61 ottelua elokuun 2023 loppuun mennessä. 
Yksityiselämä.
Madsenin sukunimi tulee tämän tanskalaiselta isältä, Niels Madsenilta. Madsenin vanhemmat Niels Madsen ja Vuokko Naukkarinen pelasivat pääsarjatasolla lentopalloa ja Michaelan pikkusisko Yasmine on myös maajoukkuelentopalloilija. Michaela Madsenin veli Alexander on puolestaan pääsarjatason koripalloilija. Madsenin serkku Joel Naukkarinen on kilpasoutaja.