tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andrea Noè

Andrea Noè (s. 15. tammikuuta 1969 Magenta ) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän oli ajanut koko vuonna 1993 alkaneen ammattilaisuransa italialaisissa talleissa, kunnes siirtyi kaudeksi 2010 irlantilaiseen Ceramica Flaminia -joukkueeseen. Kaudella 2011 hän edustaa Farnese Vini - Neri Sottoli -joukkuetta. Yksi hänen suurimmista saavutuksistaan on 11. etapin voitto vuoden 1998 Italian ympäriajossa. Lisäksi hän on voittanut neljännen etapin Tour de Romandie -kilpailussa vuonna 2000.
Vahvana mäkiajajana tunnettu Noè on sijoittunut Italian ympäriajon kokonaiskilpailussa neljänneksi vuonna 2000, kuudenneksi 2001 ja jälleen neljänneksi 2003. Lisäksi hän on ollut neljäs La Flèche Wallonne -klassikossa vuonna 2002, toinen Puolan ympäriajossa 2003 ja viides Clásica de San Sebastián -ajossa vuonna 2003. 
Noè otti vuoden 2007 Italian ympäriajossa kokonaiskilpailun johtajan Maglia rosa -paidan pitkän kymmenennen etapin jälkeen, jonka loppunousussa hän jätti taakseen kahta päivää aiemmin kanssaan karkumatkalla olleet ajajat. Hän kantoi paitaa kahden päivän ajan ja on vanhin ajaja, joka on johtanut jotain kolmesta suuresta ympäriajosta.
Rossiterin–McLaughlinin ilmiö

Rossiterin–McLaughlinin ilmiö on pimennysmuuttujina näkyvien kaksoistähtien spektrissä havaittava ilmiö, jonka ansiosta kohteen spektrissä havaitaan vuorotellen puna- ja sinisiirtymiä. Koska tähden pyöriessä sen pinnalla oleva piste liikkuu toisessa reunassa havaitsijaa kohti ja toisessa reunassa poispäin, näiltä reuna-alueilta tulevassa säteilyssä syntyvässä säteilyssä on nähtävissä sinisiirtymä tai punasiirtymä.
Normaalisti, kun tähden koko kiekko on havaitsijan nähtävissä, nämä siirtymät kumoavat toisensa. Rossiterin–McLauglinin ilmiö syntyy, kun kaksoistähden toinen komponentti kulkiessaan toisen tähden editse peittää osan jommastakummasta reunasta ja näin pimentää jommallakummalla tavalla siirtynyttä valoa. Tämä aiheuttaa spektriviivojen siirtymisen sen mukaan, onko pimentynyt reuna lähenevä (siirtymä punaiseen) vai loittoneva (siirtymä siniseen).
Rossiterin–McLaughlinin ilmiö syntyy myös eksoplaneettojen ylikulkujen yhteydessä. Kaksoistähdestä poiketen planeetan läpimitta on kuitenkin tähteen verrattuna pieni, joten ilmiö on hyvin vaikea havaita. Se on kuitenkin onnistuttu mittaamaan eksoplaneettojen HD 209458 b ja HD 189733 Ab ylikuluissa.
Srg’an Kerim

Srg’an Kerim (, s. 12. joulukuuta 1948, Skopje) on pohjoismakedonialainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli Pohjois-Makedonian eli tuolloisen Makedonian tasavallan ulkoministeri 2000 ja 2001 sekä tämän jälkeen maan Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs 2001–2003 sekä 62. YK:n yleiskokouksen puheenjohtaja 18. syyskuuta 2007 alkaen. 
Kerim opiskeli taloustiedettä Belgradin yliopistossa 1967–1971 ja valmistuttuaan toimi siellä pitkään kansainvälisen talouden professorina. Tohtori hänestä tuli 1982. Jugoslavian loppuvaiheissa 1980-luvun loppupuolella hän oli Makedonian sosialistisen tasavallan ulkomaankauppaministerinä ja 1989–1991 liittovaltion apulaisulkoministerinä aina Jugoslavian hajoamiseen saakka. Itsenäistyneessä Makedonian tasavallassa hänestä tuli diplomaatti ja maan suurlähettiläs Saksaan vuosiksi 1994–2000, tämän ohella hän oli suurlähettiläänä Sveitsissä ja Liechtensteinissa 1995–2000, ennen päätymistään Makedonian tasavallan ulkoministeriksi. 
Hän on myös toiminut 1992–1994 ranskalaisen Copechim-Francen varajohtajana Pariisissa. Kerim puhuu tiettävästi ainakin englantia, saksaa, ranskaa ja italiaa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Keväällä 2007 Srg’an Kerim nousi todennäköisimmäksi ehdokkaaksi seuraamaan paikkansa syksyllä jättävää Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajaa Haya Rashed Al Khalifaa. Hänestä tuli Keski- ja Itä-Euroopan maiden yhteinen ehdokas, maailman eri alueiden edustajat vuorottelevat puheenjohtajan virassa. Yleiskokous valitsi Kerimin yksimielisesti 24. toukokuuta. Hän aloitti tehtävässään 62. yleiskokouksen puheenjohtajana 18. syyskuuta 2007.
Heikki Lindroos

Henrik Viktor (Heikki) Lindroos (31. toukokuuta 1865 Messukylä – 16. huhtikuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi porvarissäädyn valtiopäiväedustajana vuosina 1904−1905 sekä SDP:n kansanedustajana 1907–1908.
Elämä.
Lindroosin vanhemmat olivat Kangasalaisissa syntyneet sahatyömies Johan Gustaf Lindroos (1838−1905) ja Maria Stiina Heikintytär Mikkola (s. 1839). Lindroos työskenteli 13-vuotiaasta lähtien Tampereen pellavatehtaalla. Työnjohtajaksi noustuaan Lindroos siirtyi vuonna 1903 Tampereen Työväen Osuuskaupan myymälänhoitajaksi ja vuodesta 1906 lähtien hän työskenteli Suomen Osuuskauppojen Keskusosuuskunnan prokuristina Helsingissä. 
Lindroos liittyi Tampereen työväenyhdistykseen jo 1890-luvun vaihteessa ja toimi sen puheenjohtajana. Vuonna 1903 Lindroos oli yksi Forssan kokouksen puheenjohtajista ja 1905 hän kuului Tampereen suurlakkokomiteaan. Lindroos oli myös seitsemän vuoden ajan Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen. 
Valtakunnanpolitiikassa Lindroos oli Tampereen porvarissäädyn edustaja vuosien 1904–1905 valtiopäivillä. Kansanedustajaksi hänet valittiin maalsikuussa 1907 Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Lindroosin ainoaksi jäänyt kansanedustajakausi päättyi jo kesällä 1908 eduskunnan hajottamiseen. Lindroosia ei asetettu uudelleen ehdolle hänen poikettuaan eduskuntatyössään puolueen linjasta. Syksyllä 1907 Lindroos valittiin Suomen Pankin valtuusmieheksi porvaripuolueiden äänillä, kun hän oli ryhtynyt omin nokkinensa Yrjö Sirolan vastaehdokkaaksi. Myöhemmin Lindroos äänesti 21 vuoden kunnallisen äänioikeusikärajan puolesta vastoin puolueohjelman esittämää 20 vuoden ikärajaa.
Kansanedustajakautensa jälkeen Lindroos keskittyi työhönsä prokuristina. Hän oli myös SOK:n johtokunnan jäsen ja toimi hallintoneuvoston puheenjohtajana. Lindroos kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 49-vuotiaana huhtikuussa 1915. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Perhe.
Lindroosin puoliso oli Tampereelta kotoisin ollut Vilhemina Matilda Wallenius (s. 1863), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1899. Pariskunta oli lapseton.
Baltian valtatyhjiö

Baltian valtatyhjiö (1555–1561) syntyi vuonna 1555, kun Liivinmaan liitto hajosi. 
Valtatyhjiön synty.
Riian arkkipiispa vetäytyi Wolgastin sopimuksesta vuonna 1555 ja aloitti yhteistyön Mecklenburgin herttua Albert VII:n pojan "Christoph von Mecklenburgin" kanssa. Arkkipiispan vetäytyminen hajotti Liivinmaan liiton, joka oli rakennettu uskonpuhdistuksen kaataman saksalaisen ritarikunnan raunioille. Jo aikaisemmin, vuonna 1525 ritarikunnan protestanttiseksi kääntynyt suurmestari Albert oli perustanut itselleen Preussin herttuakunnan, joka oli asettunut Puolan vasalliksi. Tammikuussa 1558 Venäjän tsaari Iivana Julma aloitti sodan Liivinmaan ja Kuurinmaan valtaamiseksi. Tämä ajoi alueen eri osat hakeutumaan yhteistyöhön ulkovaltojen kanssa.
Vuonna 1561 Baltian valtatyhjiö oli täytetty seuraavasti:
160-vuotinen konflikti.
Saksalaisen ritarikunnan perinnöstä kamppailtiin aina vuoteen 1712 asti, jolloin alue oli jakautunut seuraavasti: Venäjä hallitsi koko Liivinmaata. Brandenburg oli liittänyt itseensä Preussin herttuakunnan vuonna 1660 ja vuonna 1701 näistä oli perustettu yhdistynyt Preussin kuningaskunta. Kuurinmaan herttuakunta oli Puolan vaikutusvallassa vielä vuoteen 1737 asti, mutta sitten sekin ajautui Venäjän keisarikunnan valtapiiriin. Lopullisesti Baltia jaettiin Preussin kuningaskunnan ja Venäjän välillä Puolan jaoissa 1700-luvun lopulla.
Sodat, joissa taisteltiin Baltian hallinnasta (kutsutaan myös joskus nimellä "160-vuotinen konflikti"):
Espanjan Grand Prix 2002

Espanjan Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden viides osakilpailu, joka järjestettiin Espanjan Circuit de Catalunyalla Kataloniassa 28. huhtikuuta 2002. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher.
Minardi vetäytyi kilpailusta vedoten turvallisuussyihin, koska tallin etusiivet olivat jatkuvasti hajonneet kisaviikonlopun aikana. Talli ei halunnut riskeerata kuljettajiensa turvallisuutta.
Lisko (verkkosivusto)

Lisko ("LIsta Suomalaisista KOtisivuista") oli vuosina 1994–2004 toiminut suomalaisten Internet-sivujen hakemisto, ja "Liskoa" voidaankin pitää vanhimpana ja vuosien 1994-1997 välillä suurimpana sellaisena. "Liskoa" ylläpidettiin vapaaehtoisvoimin, eikä sivusto sisältänyt mainoksia. Hakukoneiden alkaessa yleistyä vuonna 1996 "Lisko" alkoi nopeasti menettää asemaansa yleisimpänä tapana löytää suomalaisia Internet-sivuja, ja muutamassa vuodessa kaupalliset palvelut korvasivat sen. Vuonna 2004 vuosikausiin päivittymätön "Lisko" poistettiin Internetistä kokonaan.
"Liskon" URL-osoite osoitti aluksi Heikki Suopangin kotisivuille http://stekt.oulu.fi/~suopanki/lisko.html (Oulun yliopiston teknillisen tiedekunnan sähköosaston tunnus), joka muuttui myöhemmin osoitteeksi www.lisko.oulu.fi. Sivuston vuoden 1998 tietosivulla oli mainittu arkipäivän kävijämääräksi useita tuhansia kävijöitä. Internet-sivu pääsi "Liskon" listalle, jos sivu oli suomalainen tai suomeksi (tai ruotsiksi tai saameksi) ja oli yleisesti kiinnostava.
Muwahid Sesay

Muwahid Sesay (s. 15. kesäkuuta 1984) on sierraleonelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kausina 2007–2010 Suomessa. Hän on pelannut Sierra Leonen A-maajoukkueessa.
Sesay edusti Suomessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä helsinkiläistä Atlantis FC:tä kausilla 2007–2009 ja siirtyi kesken kauden 2009 yhtä sarjatasoa alempana pelaavaan Tampereen Peli-Pojat-70:een, jossa hän pelasi myös kauden 2010 neljännellä sarjatasolla. Hän pelasi kaudella 2007 Ykkösessä 25 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Kaudella 2008 hän teki 11 sarjaottelussa kaksi maalia. Kaudella 2009 hän pelasi Ykkösessä Atlantiksen joukkueessa 16 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. PP-70:n Kakkosessa pelaavassa joukkueessa hän teki yhden maalin. Kotimaassaan Sesay edusti Ports Authority Football Clubia, jonka riveissä hän muun muassa onnistui voittamaan Sierra Leonen pääsarjan maalikuninkuuden kahdesti kausina 2003–2004 ja 2004–2005. Uransa lopulla hän edusti kotimaassaan East End Lionsia.
Sesay on pelannut Sierra Leonen A-maajoukkueessa jonka riveissä hän teki debyyttinsä vuoden 2004
Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa Gabonia vastaan.
Suomeen Sesay tuli vuonna 2007 joukkuetoverinsa ja maanmiehensä Obi Metzgerin houkuttelemana. Sesaysta tehtiin myös juttu 26. marraskuuta 2008 ilmestyneeseen Hufvudstadsbladetiin, jossa hän kertoo elämästään.
Varjakansaari

Varjakansaari tai lyhyesti Varjakka on saari Perämerellä Oulun kaupungin Varjakan edustalla Kempeleenlahden länsiosassa. Saarella toimi vuosina 1900–1928 Varjakan saha.
Saari on Oulunsalon kunnan tapaan muodostunut maannousun myötä, ja sen korkeimmat osat nousivat vedenpinnan yläpuolelle 1400-luvun alussa. Saaren nimi viittaisi varjaageihin eli viikinkeihin, mutta todisteita heidän vierailuistaan ei ole.
Saaren pituus on itä-länsisuunnassa noin 2 200 metriä ja suurin leveys noin 700 metriä. Saaren korkein kohta kohoaa hieman yli viiden metrin korkeuteen vedenpinnan yläpuolelle. Länsipuolinen Pyydyskari on maannousun myötä kasvanut kiinni Varjakansaareen. Saaria yhdistävä kannas on pääosin ruoikkorantainen. 
Saarella on Varjakan sahan käytössä ollut satama Pyydyskarin etelärannalla. Sahalta satamaan on johtanut noin kahden kilometrin pituinen kapearaiteinen rautatie. Sahan toiminta-aikana saarella oli työntekijöiden muodostama suuri yhdyskunta. Saarella oli tuolloin muun muassa kaksi kauppaa, oma palokunta, ruokala sekä elokuvateatteri. Sahayhdyskunnan uusklassiset rakennukset suunnitteli arkkitehti Harald Andersin. Osa rakennuksista on siirretty Pateniemen sahan työntekijöiden asunnoiksi. Varjakan sahayhdyskunta kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Saarella on myös taiteilija Anni Rapinojan maaveistos Maa-aurinko vuodelta 1998.
San Marino Stadium

San Marino Stadium (syyskuuhun 2014 Stadio Olimpico di Serravalle) on monikäyttöinen stadion Serravallen kunnassa San Marinossa.
Se on San Marinon kansallinen stadion, ja siellä pelaa kotiottelunsa San Marinon jalkapallomaajoukkue. Jalkapallomaajoukkueen lisäksi sitä käyttää myös italialaisessa Serie C1-jalkapalloliigassa pelaava San Marino Calcio. Stadionille mahtuu noin 6 664 katsojaa. Se avattiin vuonna 1969.
Aika hyvä ihmiseksi

Aika hyvä ihmiseksi on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut Rauni Mollbergin elokuva, joka perustuu Simo Puupposen eli Aapelin romaaneihin "Pikku Pietarin piha", "Meidän herramme muurahaisia" ja "Pekko, runoilijan poika". Ohjaaja Rauni Mollberg ja näyttelijät Raili Veivo, Irma Seikkula ja Toivo Mäkelä palkittiin Jussi-palkinnoilla elokuvasta.
Elokuvassa hyödynnettiin myös Toivo Pekkasen ja Olavi Siippaisen novelleja. Idyllisen tarinan sävy on humoristinen ja ymmärtävä, mutta toisaalta osin vakava, kun siinä käsitellään myös luokkasodan tuntoja ja kohdataan liian alkoholin seurauksia.
Pyhän Marinuksen basilika

Pyhän Marinuksen basilika () on basilika San Marinon historiallisessa keskustassa. Se rakennettiin varhaisella 1800-luvulla paikalle, jossa sijaitsi romaanista arkkitehtuuria edustanut kirkko 400-luvulta. Rakennustyöt aloitettiin 1826 ja pääarkkitehtina toimi bolognalainen Antonio Serra. Basilika puolestaan edustaa uusklassista arkkitehtuuria, ja sitä koristaa korinttilainen pylväsjärjestelmä. Sen vieressä seisova kellotorni on peräisin 1600-luvulta.
Kirkko kuuluu katolisen kirkon San Marino-Montefeltron hiippakuntaan, joka kattaa koko San Marinon sekä rajan toisella puolella sijaitsevia italialaisia kuntia.
Basilikassa säilytetään San Marinon perustajan, Pyhän Marinuksen pyhäinjäännöksiä. Siellä oleva Pyhän Marinuksen patsas on Adamo Tadolinin käsialaa vuodelta 1830. Lisäksi San Marinon kapteenivaltionhoitajien yhteinen valtaistuin, joka on peräisin 1600-luvulta, sijaitsee basilikassa.
Basilika on kuvattu vuonna 2010 lyödyissä 10 sentin kolikoissa.
Basilikan pääoven ylle on kaiverrettu latinankielinen teksti "DIVO MARINO PATRONO ET LIBERTATIS AUCTORI SEN. P.Q", joka suomeksi käännettynä tarkoittaa kutakuinkin "Pyhälle Marinukselle, senaatin ja kansan vapauden suojeluspyhimykselle sekä kannattelijalle".
Crackers International

Crackers International on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren vuonna 1988 julkaisema EP.
Julkaisuvuonna 1988 useamman kappaleen sisältävät EP-levyt rankattiin Britanniassa samoilla listoilla kuin yleensä vain yhden tai kaksi kappaletta sisältävät singlet. Neljä kappaletta sisältäneestä, brittilistan sijalle 2. kohonneesta, "Crackers Internationalista" tulikin yksi Erasuren suurimmista singlelistamenestyksistä kautta aikain.
Britannian ja Yhdysvaltojen erilaisista listasäännöistä johtuen amerikkalainen julkaisu sisälsi kaksi raitaa brittijulkaisua enemmän. EP:n tunnetuin kappale "Stop!" - johon koko EP:n listamenestys yleensä samaistetaan - julkaistiin USA:ssa myös erillisenä singlenä.
EP:stä julkaistiin Britanniassa myös jouluinen erikoispainos "Crackers International Part 2", joka sisälsi Erasuren version tunnetusta joululaulusta "God Rest Ye Merry Gentlemen".
Kankaantausta (Hämeenlinna)

Kankaantausta tai Kankaantaka on Hämeenlinnan 20. kaupunginosa. Vuoden 1948 osittaiseen kuntaliitokseen asti Kankaantaka oli yksi Vanajan kunnan kylistä. Kankaantausta sijaitsee 1–3 kilometriä Hämeenlinnan keskustan eteläpuolella, Myllymäen ja Hattelmalan kupeessa, rajoittuen pohjoisessa Jaakonkatuun, idässä Vanajaveteen, etelässä Turun valtatiehen ja lännessä Hattelmalanharjuun. Kaupunginosan kahtia jakavan Helsinki–Tampere-moottoritien itäpuolella Kankaantaustaan kuuluvat Virvelin ja Visamäen alueet. Kankaantaustassa on etupäässä omakoti- ja rivitaloja. 
Kankaantaustan länsilaidalla sijaitsee Punaporttina tunnettu alue, johon kuuluvat muun muassa asuntolahotelli Punaportti sekä aiemmin Sibelius-opiston rakennuksena toiminut Aartelan talo. Kankaantaustan rajalla sijaitsi aiemmin Hämeenlinnan kaupungin ja Vanajan kunnan tulliraja, jolla perittiin ”pikkutullia” kaikista kaupunkiin tuotavista tavaroista. Tullin rakennus ja portti oli maalattu punaisiksi, josta alue sai nimensä "Punaportti". Tämän paikan on tehnyt tunnetuksi kansanlaulaja Irwin Goodmanin laulama ja säveltämä sekä Vexi Salmen sanoittama ”Punaportin blues”.
Vanajan kunta rakennutti Kankaantaan kylään kansakoulun 1893–1894. Kankaantaan koulu oli Kanta-Hämeen maakunnan seitsemänneksi vanhin yhä käytössä oleva kansakoulutalo. Koulu lakkautettiin vuonna 2009, ja sen paikalle on suunniteltu asuntoja.
Kankaantaustan itäosaan, nykyiselle Visamäen asuinalueelle, rakennettiin 1950-luvulla piirimielisairaala ja sen myötä useita kerrostaloja niin sairaalan kuin sen henkilökunnankin käyttöön. Mielisairaalan lopetettua toimintansa nämä Vanhan- ja Nuoren-Lapion ratsutilojen maille rakennetut rakennukset ovat nykyisin Hämeen ammattikorkeakoulun käytössä. Lisäksi samalle alueelle on vuonna 2006 valmistunut Innopark-niminen toimisto- ja toimintatilaa sisältävä suuryksikkö, joka tekee läheistä yhteistyötä ammattikorkeakoulun kanssa. Muutoinkin Visamäki on kehittyvää aluetta, ja sinne on valmistunut uutta rakennuskantaa tasaisesti 2000-luvun alusta lähtien.
Luettelo merkittävistä asteroideista

Luettelo tunnetuista asteroideista: Ohessa muutamia tunnettuja asteroideja.
Asteroidin viralliseen nimeen kuuluu myös varsinaisen nimen edessä oleva järjestysnumero, esimerkiksi 1 Ceres tai 2 Pallas. Alla olevassa taulukossa järjestysnumero ja nimi on kuitenkin sijoitettu eri sarakkeisiin, jotta taulukko voidaan järjestää yhtä hyvin järjestysnumeron kuin varsinaisen nimenkin mukaan.
Carel Godin de Beaufort

Jonkheer Karel Pieter Antoni Jan Hubertus (Carel) Godin de Beaufort (10. huhtikuuta 1934 Maarsbergen – 2. elokuuta 1964 Köln) oli hollantilainen kilpa-ajaja. Hän ajoi Formula 1 -luokassa 1957–1964.
F1-urallaan hän osallistui 29 Grand Prix'iin. Ajaessaan Formula 2 -sarjaa hän osallistui kahteen Saksan GP:iin, jotka järjestettiin F1:n kanssa samaan aikaan. Hän ajoi valmistajilta ostamillaan autoilla, jotka oli maalannut oransseiksi. Hänen yksityistallinsa kulki nimellä "Ecurie Maarsbergen" hänen syntymäpaikkansa mukaan. Uransa aikaisessa vaiheessa häntä pidettiin osaamattomana ja vaarana muille kuljettajille, mutta myöhemmin hänestä tuli suosittu ajaja.
Hänen tavaramerkkinsä oli kuuluisaksi tullut oranssi Porsche 718, jolla hän osallistui kahta osakilpailua lukuun ottamatta kaikkiin osakilpailuihin. Kilpa-auto oli jo hänen ostaessaan jäänyt jälkeen uusimmista formuloista, mutta se oli ainoa, johon hänellä oli varaa. Hän sai lempinimen "Fatty Porsche" raskaan autonsa takia. Persoonallisesti hän ajoi aina ilman kenkiä, ja viimeisessä kilpailussaan hänen nähtiin ajavan Beatles-perukki päässään kypärän sijasta.
De Beaufort kuoli onnettomuudessa Nürburgringillä Saksan GP:n harjoituksissa 1964. Hänen Porschensa ajautui yllättäen ulos surullisenkuuluisassa Bergwerk-mutkassa, jossa monet kuljettajat olivat menehtyneet. Hän kärsi pahoja pää-, rinta- ja jalkavammoja, ja hänet siirrettiin Kölnin neurokirurgiseen sairaalaan. Hän kuoli saamiinsa vammoihin kolme päivää myöhemmin.
Tulokset kilpailuittain.
Lähde: (lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta)
Varjakka (Oulunsalo)

Varjakka on kylä Oulussa Salonpään kaupunginosassa, Oulunsalon suuralueella Kempeleenlahden etelärannalla. Oulun keskustasta on matkaa 15 kilometriä, ja Oulunsalon keskustaan kahdeksan kilometriä. Yleisesti alueesta käytetään nimitystä Oulunsalon Varjakka erotuksena Lumijoen Varjakasta.
Varjakassa sijaitsevat Varjakan kartano sekä Varjakan vierasvenesatama, jossa järjestetään vuosittain muun muassa Varjakka-soutu sekä Varjakka-regatta. Satamasta on myös opastettuja retkiä Varjakansaareen, jossa toimi vuosina 1900–1928 Varjakan saha.
Varjakka valittiin vuonna 2022 Pohjois-Pohjanmaan vuoden kyläksi.
Salvatore Valestra

Salvatore Valestra on DC-animaatiouniversumissa esiintyvä kuvitteellinen mafiapomo. Hahmo teki ainoan esiintymisensä elokuvassa "" vuonna 1993. Hänen äänenään toimi elokuvasta "Kummisetä" tuttu Abe Vigoda.
Historia.
Salvatore Valestra oli vanhanajan mafiapomo Gothamissa ja johti omaa ryhmäänsä, johon kuuluivat muun muassa Buzz Bronski, Chuckie Sol, Carl Beaumont ja tuntematon palkkamurhaaja, joka tulevaisuudessa tunnetaan nimellä Jokeri. Hän hallitsi suurin osin Gothamin alamaailman liiketoimintoja ja monesti lahjoi Gothamin Pormestariakin. Carl Beaumont ollessa velkaantuneena Valestralle hän päätti paeta tyttäresä kanssa toiseen maahan. Valestra kuitenkin tiesi missä heidän uusi paikka sijaitsi ja lähetti palkaamurhaajansa (Jokerin) tappamaan Beaumontin.
Noin 10 vuotta tapahtuman jälkeen Beaumontin tytär Andrea matkasi kohti Gotham Cityä, naamioituneena Phantasm hahmoksi hakemaan kostoa. Yksitellen hän onnistui tappamaan kaksi ensimmäistä. Valestran ollessa jo yli 60-vuotias hän säihkähti tapahtunutta lukiessaan lehdestä, kuinka Buzz Bronski ja Chuckie Sol oli murhattu ja lehden mukaan Batmaniä pidettiin syyllisenä tähän. Valestra yritti kaikin keinoin saada itsensä turvaan uhalta, mutta kun mikään ei auttanut Valestra matkasi Jokerin luokse pyytäen häntä tappamaan Batmanin. Jokeri uskotteli Valestralle suostuvansa tekemään mitä hän pyysi, mutta tappoikin entisen mafiapomon jokerimyrkyllään ja vei tämän rahat jättäen Valestran ruumiin syötiksi Phantasmille.
Salmonella Chingola

Salmonella Chingola on "Salmonella"-bakteerin eräs serotyyppi.
Havaintoepäily.
Venäjä ilmoitti löytäneensä 22. toukokuuta 2007 Suomesta tuodusta kananlihasta Salmonella Chingolaa. Suomen viranomaisten tutkimuksessa bakteeria ei löytynyt.
Naisten Pankki

Naisten pankki on vapaaehtoisten verkosto, jonka kerää varoja kehitysmaiden naisten toimeentulon parantamiseksi kestävän kehityksen periaattein. Varoilla tuetaan naisten ammatti- ja yrittäjäkoulutusta, työkalujen ja materiaalin hankintaa sekä naisten oikeuksien ja aseman parantamista. 
Kirkon ulkomaanapu verkostoineen auttaa etsimään avustuskohteet sekä valvomaan niitä. Se myös hallinnoi Naisten pankin varoja. 
Pankin synty.
Naisten pankki on suomalainen keksintö. Se sai alkunsa sen jälkeen, kun ryhmä suomalaisnaisia vieraili Liberiassa tammikuussa 2007. Ryhmä tutustui maassa naisten asemaan, ja sen seurauksena Naisten pankki perustettiin yhteistyössä Kirkon ulkomaanavun kanssa. Perustajajäsenet olivat Anne Valsta, Anni Vepsäläinen, Antti Pentikäinen, Kirsi Saloranta, Leena Majander, Marianne Heikkilä, Marjatta Rasi, Merja Ylä-Anttila, Minna Varajärvi, Päivi Sihvola, Raija Kemiläinen, Saara Rastio, Satu Mehtälä, Tarja Kantola ja Tarja Virmala.
Lähteet.
Naisten pankki
Jean-Pierre Jarier

Jean-Pierre Jacques Paul Jarier (s. 10. heinäkuuta 1946 Charenton, Ranska) on ranskalainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Hänen lempinimensä oli "Jumper", jonka hän sai March-tallin ajouransa aikana väärin lausutusta etunimestä.
Ura.
Hyvät näytöt Formula France -sarjassa siivittivät Jarierin uran Ranskan Formula 3 -luokkaan, jossa hän oli kolmas 1970. 1971 hän pääsi kokeilemaan Marchin F1-autoa Italian GP:ssä, ja saavutti paikan tallissa kaudelle 1972. Hänet kuitenkin lomautettiin kesken kauden säästösyistä. Seuraavalla kaudella hän ajoi sekä Formula 2-, että F1-luokkia Marchilla. Hän voitti Euroopan Formula 2 -sarjan mestaruuden vuonna 1973.
1974 hän sai sopimuksen Shadow'lle. Hänestä tuli tallin ykköskuljettaja Peter Revsonin kuoltua, ja sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi Monacon GP:ssä. Kauden 1975 hän aloitti heti paalupaikalla, mutta auto hajosi lämmittelyssä. Hän oli lähellä voittaa Brasilian osakilpailun, kunnes polttoainepumpun hajoaminen pakotti hänet keskeyttämään. Epäluotettava auto kiusasi Jarieria koko kauden, eikä hän saavuttanut neljättä sijaa parempaa tulosta.
Vuoden 1976 Brasilian GP:ssä Jarier taisteli voitosta Niki Laudaa vastaan ja ajoi nopeimman kierroksen, kunnes ajoi öljyyn ja keskeytti.
Hän vaihtoi tallia kaudelle 1977 Pensken valmistamaan ATS:ään. Hän saavutti yhden pisteen tallille kaudella, ja ajoi loppukauden Shadow'lla ja Ligierillä, kun ATS jätti kauden viimeiset Grand Prix't väliin. Samana vuonna hän sijoittui toiseksi Le Mansin 24 tunnin ajossa.
Seuraavalla kaudella hän sai väliaikaiset potkut ATS:stä riideltyään tallipäällikö Hans Schmidtin kanssa, mutta sai pian paikkansa takaisin. Hän kuitenkin jätti tallin jälleen ja täytti Ronnie Petersonin paikan Lotuksella. Hän ajoi loistavasti Yhdysvaltain GP:ssä ja Kanadan GP:ssä, mutta kumpikin kilpailu päättyi lopulta keskeytykseen (syinä voimansiirto, jarrut ja öljyvuoto).
Nämä näytöt riittivät Tyrrellille, johon Jarier siirtyi 1979. Kauden parhaaksi sijoitukseksi jäi Britannian GP:n kolmas sija. Hän siirtyi Ligierille tuuraamaan Jean-Pierre Jabouillea 1981, ja tämän toivuttua Jarier siirtyi jatkoi ajamistaan Osellalla, saavuttaen hyviä sijoituksia tallin suorituskyvyn huomioon ottaen.
Seuraavalla kaudella Jarier ei saavuttanut yhtään pistettä, ja lopetti uransa epäonnistuneen kauden 1983 jälkeen. Omien sanojensa mukaan hänen uransa oli epäonnistunut sillä "hän oli aina oikeassa paikassa väärään aikaan".
Jarier teki paluun kilpa-auton rattiin vasta 1980-1990-lukujen taitteessa ajamalla erilaisissa vakioautoluokissa, Porsche Supercupissa ja Ranskan Porsche Carrera Cupissa. Tämän jälkeen hän on jatkanut uraansa kilpa-autoilussa, voittaen mm. Ranskan GT -mestaruuden kahdesti (1998 ja 1999).
Muuta.
Jarier on toiminut myös stunttina John Frankenheimerin elokuvassa Ronin.
Pemba Doma Sherpa

Pemba Doma Sherpa (; 7. heinäkuuta 1970 – 22. toukokuuta 2007) oli nepalilainen vuorikiipeilijä. Hänestä tuli ensimmäinen Mount Everestin pohjoisesta (Tiibetin puolelta) valloittanut naiskiipeilijä 29. toukokuuta 2000. Hän nousi maailman korkeimman vuoren huipulle toistamiseen vuonna 2002.
Pemba Doma Sherpa kuoli tapaturmaisesti Lhotselta laskeutumisen yhteydessä.
Formula 2

Formula 2 tai lyhyemmin F2 on autourheiluluokka. Formula 2 -luokan on tarkoitus toimia askeleena Formula 1 -luokkaan alemmista Formula 3- ja Formula 4 -luokista.
Historia.
Ensimmäinen sarja.
Sarjaa ajettiin vuodesta 1948 alkaen, mutta se on jaksoittain keskeytetty. 
Euroopan Formula 2 -sarja (European Formula 2 Championship) esiteltiin vuonna 1967, jolloin mestaruuden voitti Jacky Ickx. EM-sarjaa ajettiin vuodesta 1967 vuoteen 1984.
EM-sarjan korvasi International Formula 3000 -sarja vuonna 1985. Formula 3000 -sarja korvattiin vuonna 2005 GP2-sarjalla.
Paluu (2009–2012).
Vuonna 2008 Kansainvälinen autoliitto (FIA) ilmoitti Formula 2:n aloittamisesta uudelleen kaudesta 2009 alkaen. Sarjan tarkoitus oli toimia edullisena askeleena kehittää kuljettajia Formula 1 -sarjaan. 
Uusi sarja aloitti toimintansa kaudella 2009. Sarja kilpaili Bernie Ecclestonen hallinnoiman GP2-sarjan kanssa. 
Sarja toimi vuoteen 2012 asti. Sarjan promoottori MotorSport Vision päätti, että sarja lopettaa toimintansa eikä kilpaile kaudella 2013.
2017–.
Vuonna 2015 FIA aloitti työn Formula 2:n tuomiseksi takaisin käyttäen samaa mallia kuin Euroopan Formula 3 ja Formula 4 -sarjat.
Uusi sarja FIA Formula 2 Championship korvasi GP2-sarjan kaudesta 2017 alkaen. Sarjan tehtävä on toimia askeleena Formula 1 -sarjaan. Toiselle kaudelle tulivat uudet autot turboahdetuilla moottoreilla ja suuremmilla siivillä.
The Mark, Tom, and Travis Show (The Enema Strikes Back!)

The Mark, Tom, and Travis Show (The Enema Strikes Back!) on yhtyeen Blink-182 ainoa live-albumi, joka on julkaistu maailmanlaajuisesti. Kun se julkaistiin vuonna 2000, siitä tehtiin vain miljoona kappaletta, mutta kuitenkin vuoden 2006 heinäkuussa se julkaistiin uudelleen.
Albumilla on kappaleita yhtyeen kolmelta studioalbumilta: "Cheshire Cat", "Dude Ranch" ja "Enema of the State", mutta kuitenkin suurin osa viimeiseksi mainitulta, sillä levyä tehtäessä he olivat "Enema of the Staten" kiertueella. 
Kappaleet.
Loput ovat piilotettuja kappaleita
Jim Hall

James 'Jim' Ellis Hall (s. 23. heinäkuuta 1935, Abilene, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. 
Ura.
Hän ajoi Formula 1 -luokassa vuosina 1960–63, jolloin hän osallistui 11 kilpailuun ja saavutti 3 MM-pistettä. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Hall on ajanut myös Sebringin 12 tunnin ajoja, jotka hän voitti Chevroletin Chaparral 2 -mallilla vuonna 1965. Voitto oli pitkään merkittävä, koska Chevroletilla voittoon kyettiin jälleen kyseisissä ajoissa vasta 50 vuotta myöhemmin.
Muuta.
Hallin poika Jim Hall Jr. on kaksinkertainen World Kart Champion -mestari, joka johtaa Jim Hall Kart Racing School -ajokoulua.
Degradation Trip

Degradation Trip on yhdysvaltalaisen kitaristin, Jerry Cantrellin 18. kesäkuuta 2002 julkaistu toinen sooloalbumi. Cantrell on tullut tunnetuksi Alice In Chains -yhtyeen kitaristina ja lauluntekijänä. Albumin sanotaan olevan osoitus Alice In Chains -laulaja Layne Staleyn muistolle. Staley menehtyi juuri levyn julkistamisen aikoihin, vuonna 2002.
Albumilta julkaistiin yksi single, "Anger Rising". "Degradation Trip":sta julkaistiin myös kahden CD:n versio - "Degradation Trip Volumes 1 &amp; 2" - 26. marraskuuta 2002.
Listasijoitukset.
Albumi
Single
Pataljoonaradio

Pataljoonaradio on kenttäradio, jonka tarkoituksena on kuulua pataljoonan alueella. Pataljoonan toiminta-alueeksi voidaan tiheässä ryhmityksessä painopistesuunnassa arvioida karkeasti noin 2–3 km × 2–3 km. Näin ollen radio, jonka todennäköinen melko varma kuuluvuus on esimerkiksi 6–8 km soveltuu pataljoonaradioksi. 
Suomessa 1970-luvulla otettiin käyttöön lisenssivalmistettuna alun perin yhdysvaltalaiseen AN/PRC-77:ään perustuva pataljoonaradio LV 217, mitä paranneltiin myöhemmin LV 217M:ksi. Jo 1960-luvun lopulta ja 1970-luvun alusta kehittyi pyrkimys tehdä pataljoonaradioista yhteensopivuuden vuoksi prikaatiradioita lisäämällä niihin tehovahvistin, joka paransi radion lähettimen kantamaa. AN/PRC-77:n edeltäjään, AN/PRC-25:een suomalaiset tutustuivat Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvatehtävissä. AN/PRC-25:n myöhempi suomalainen tyyppimerkintä oli LV-311.
Suomen puolustusvoimien uusin pataljoonaradio on tanskalaista lisenssivalmistusta oleva LV 241, joka perustuu israelilaisen Tadiranin tekniikkaan. Suomalaisessa versiossa on esikuvaansa verrattuna lisäpiirteitä, jotka mahdollistavat sen käyttämisen esimerkiksi erittäin kovissa pakkasolosuhteissa.
HF.
3,0–6,0
Radio.
LV 217:ää ja LV 217M:ää kutsutaan puhekielessä myös "ventti-seiskaksi". "Ventti" tarkoittaa ventti-korttipelissä 21:tä.
Outokummun rata

Outokummun rata oli Suomen rataverkkoon kuulunut rataosuus, joka johti Outokummun rautatieasemalta Siilinjärven–Viinijärven radalla sijaitsevalle Sysmäjärven liikennepaikalle. Rataosuus otettiin kokonaisuudessaan käyttöön vuonna 1928, jolloin se oli Joensuusta alkavan radan pääteasema. Sysmäjärvestä tuli risteysasema vuonna 1970 Siilinjärven radan valmistuttua, jolloin Outokummun rata muuttui sivuradaksi. Rata Sysmäjärveltä Outokumpuun purettiin vuonna 2005.
Radan pituus Joensuusta Outokumpuun oli noin 48 kilometriä ja Sysmäjärveltä Outokumpuun noin 2,7 kilometriä. Lisäksi Outokummun asemalta lähti raiteita kaivosalueelle. Rata oli sähköistämätön ja yksiraiteinen.
Historia.
Rautatie rakennettiin Outokummun kaivoksen malminkuljetuksia varten. Kaivos perustettiin vuonna 1910, jolloin Valtionrautateiden rakentamista paikalle ei pidetty mahdollisena. Vuonna 1918 kaivokselle valmistui kapearaiteinen Outokummun–Juojärven rautatie, joka johti Juojärvelle. Kun kaivos siirtyi valtion omistukseen 1920-luvulla, kaivokselle rakennettiin myös Valtionrautateiden leveäraiteinen rautatie. Rata rakennettiin Joensuusta, ja se avattiin Sysmäjärvelle saakka 1. joulukuuta 1927 ja Outokumpuun saakka 15. toukokuuta 1928.
Sysmäjärveä suunniteltiin risteysasemaksi, jossa Outokummun rata ja Savon radalle rakennettu poikkirata olisivat ristenneet. Suunnitelmaa pidettiin 1930-luvulla kannattamattomana. Kuitenkin vuonna 1970 Sysmäjärvestä tuli risteysasema, kun ratayhteys Siilinjärvelle avattiin.
Radalla oli henkilöliikennettä kesäkuuhun 1957 saakka, jonka jälkeen radalle jäi vain tavaraliikennettä. Kun Outokummun kaivos suljettiin 1989, tavaraliikenne väheni ja päättyi lopulta kokonaan.
Outokummun asemalta Keretin kaivokselle johtanut rataosuus purettiin vuonna 1996. Sysmäjärven ja Outokummun välinen rataosuus purettiin vuonna 2005, ja osa sen kiskotuksesta käytettiin Outokummun kaivoksen läheisyyteen perustetun kapearaiteisen museorautatien kiskotukseen. Toinen osasyy purkamiseen oli se, että Outokummun ratapihan maaperästä oli löytynyt asbestijäämiä, minkä takia paikalle vaihdettiin uusia maamassoja.
Filadelfo Simi

Filadelfo Simi (1849–1923) oli italialainen akateeminen taidemaalari.
Simi opiskeli Jean-Léon Gérômen johdolla École des Beaux-Artsissa Pariisissa 1870-luvulla. Simin tyyli oli sekoitus ranskalaisia akateemisia tekniikoita ja italialaista naturalismia. Hänellä oli Firenzessä taidekoulu, jota tytär Nerina Simi jatkoi isänsä kuoltua.
Ilkka Sammelvuo

Ilkka Sammelvuo (s. 21. tammikuuta 1979 Pudasjärvi) on suomalainen kilpauransa lopettanut lentopalloilija.
Ura.
Lentopallon Ilkka Sammelvuo aloitti Pudasjärven Urheilijoissa veljensä jalanjälkiä seuraten. Juniorivuosien jälkeen hän päätyi 16-vuotiaana pelaamaan 2-sarjaa Vammalan Lentopalloon. Vammalassa Sammelvuo pelasi lopulta kolme kautta, ja VaLePa nousi viimeisellä Sammelvuon kaudella SM-liigaan.
Vammalasta Sammelvuo siirtyi SM-liigaseura KuPS-Volleyhin, joka oli hallinnut Suomen lentopallokenttiä läpi 1990-luvun: se oli voittanut kuusi mestaruutta peräkkäin vuosina 1991-1996 vuosina ja vielä yhden vuonna 1998 yhden hopeavuoden jälkeen. Sammelvuon ensimmäisellä kaudella KuPS-volleyssa seura saavutti hopeaa ja toisella tuli jälleen mestaruus. Tämän jälkeen Sammelvuo siirtyi pelaamaan Helsinkiin Rocksiin ja yhden vuoden siellä pelattuaan hän jatkoi Ranskan kovatasoiseen liigaan, Ajaccion joukkueeseen.
Yhden Ranskassa pelatun vuoden jälkeen Sammelvuo palasi Suomeen ja Pielaveden Sampoon. Sammossa hän oli Olli Kunnarin kanssa avainpelaajia, kun joukkue voitti kaksi Suomen mestaruutta vuosina 2004 ja 2005. Tämän jälkeen Sammelvuo lähti jälleen Ranskaan pelaamaan, tällä kertaa Ranskan Pro B-liigaan.
Kahden Ranskan-vuoden jälkeen Sammelvuo palasi kaudelle 2007-2008 Pielaveden Sammon riveihin. Kauden aikana hän voitti Sammossa Suomen cupin sekä eteni Challenge cupissa kahdeksan parhaan joukkoon. Kotoisessa SM-liigassa tuloksena oli hopeaa.
Sammelvuo jatkoi Sammossa myös seuraavalla kaudella. Hän oli loppuottelusarjassa joukkueensa tärkeimpiä pelaajia ja johdatti Sammon Suomen mestaruuteen. Hänet valittiin myös huhtikuun pelaajaksi eli pudotuspelien aikaan parhaimmaksi pelaajaksi. Hän oli jälleen myös voittamassa Suomen Cupia.
Vuonna 2012 Sammelvuo ilmoitti lopettavansa, koska Mestaruusliigan ottelutahti kävi liian rankaksi puoliammattilaiselle.
Muuta.
Ilkka Sammelvuon veli Tuomas Sammelvuo on kautta aikojen menestynein suomalainen mieslentopalloilija. Heidän siskonsa on lentopalloilija ja moninkertainen SM-mitalisti Riikka Sammelvuo. Lisäksi sisarussarjasta löytyy uransa lopettanut lentopalloilija Jaakko Sammelvuo, joka pelasi myös Suomen korkeimmalla sarjatasolla, ja voitti urallaan muun muassa suomenmestaruuden Perungan Poikien väreissä. Sisarusten isä Seppo Sammelvuo toimi monia vuosia Suomen lentopalloliiton puheenjohtajana.
Adore

Adore on chicagolaisen alternative rock yhtyeen The Smashing Pumpkins neljäs studioalbumi. Virgin Records julkaisi albumin 2. kesäkuuta, 1998 Yhdysvalloissa. "Adore" on yhtyeen ainoa levy, jossa ei ole soittamassa rumpuja alkuperäinen rumpali Jimmy Chamberlin. "Adore" muutti yhtyeen musiikkityyliä; Greg Kot "Rolling Stone" -lehdestä sanoi albumista: "se ei ole vain tavallinen levy, se on täydellinen ero menneisyydestä." Albumiin on vaikuttanut elektroninen musiikki, ja siinä käytetäänkin rumpukonetta ja syntetisaattoreita. Levyn markkinoinnissa yhtyeen aikaisempi tyyli muuttuu goottisemmaksi.
Vaikka MTV on kutsunut levyä on "yhdeksi vuoden 1998 odotetuimmaksi albumiksi", "Adore" myi vain 1,1 miljoonaa kopiota Yhdysvalloissa, paljon vähemmän kuin yhtyeen aikaisemmat albumit "Siamese Dream" ja "Mellon Collie and the Infinite Sadness". Joka tapauksessa se sai hyvät arviot kriitikoilta, ja se oli myös Grammy-ehdokkaana "parhaasta vaihtoehtomusiikki esityksestä".
Attila Csihar

Attila Gábor Csihar (s. 29. maaliskuuta 1971) on unkarilainen black metal -laulaja, joka tunnetaan erityisesti urastaan norjalaisessa Mayhem-yhtyeessä ja eritoten laulusuorituksistaan sen levyllä "De Mysteriis Dom Sathanas".
Ura.
Attila Csiharin ura alkoi unkarilaisesta Tormentor-metalliyhtyeestä. Vuonna 1994 Attilaa pyydettiin laulamaan "De Mysteriis Dom Sathanasille", kun Mayhemin laulaja Dead oli tehnyt itsemurhan. Attila on ollut Mayhemin ainoa ei-skandinaavinen jäsen.
Mayhemin jälkeen hän jatkoi työskentelyään monissa projekteissa, kuten Plasma Poolissa, Aborymissa ja Korogissa. Vuonna 2004 Attila lauloi yhdysvaltalaisen drone metal/doom metal -yhtye Sunn O))):n kappaleella ”Decay2 (Nihil’s Maw)” ja esiintyi heidän kiertueellaan Euroopassa. Attila esiintyi myös lyhyesti Keep of Kalessinissa. Attila lähti Aborymistä liittyäkseen uudelleen Mayhemiin, koska heidän laulajansa Maniac oli erotettu yhtyeestä. Attila nauhoitti Aborymin kanssa vielä kappaleen ”Man Bites Dog” vuonna 2006 ilmestyneelle "Generator"-levylle. Vuodesta 2007 lähtien Attila on esiintynyt Sunn O))):n kanssa. Hän on levyttänyt heidän kanssaan sekä "Oracle"-EP:n että vuonna 2009 ilmestyneen "Monoliths &amp; Dimensions" -albumin. 
Attila on eronnut ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu Budapestissa.
Sysmäjärven rautatieasema

Sysmäjärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Outokummun kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Sysmäjärvi avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1927 ja matkustajaliikenne loppui 2. kesäkuuta 1957.
Liikenteenhoidollisesti Sysmäjärven liikennepaikka on välisuojastuspiste, jota käytetään junien peräkkäinkulun turvaamiseksi. Liikennepaikalla on myös ratapiha, mutta siellä ei voida järjestää junakohtauksia, sillä vaihteet eivät ole sähköisesti käännettäviä. Liikennepaikalla kuormataan raakapuuta.
Sysmäjärven liikennepaikka on risteysasema, jossa Siilinjärven ja Viinijärven välisestä radasta erkanee sivurata Vuonokseen. Vuonoksen sivuradan erkanemisvaihde sijaitsee noin 2,8 kilometrin päässä Sysmäjärven asemalta Siilinjärven suuntaan. Aiemmin Sysmäjärveltä erkani myös sivurata Outokumpuun, mutta se purettiin vuonna 2005. Myös Sysmäjärven ratapihan länsipäässä sijainnut Outokummun kaivokselle johtanut kolmioraide purettiin.
Historia.
Rata Joensuusta Outokummun kaivokselle rakennettiin vuosina 1927–1928. Sysmäjärvi avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1927. Asemarakennus valmistui samana vuonna, ja asemalla rakennettiin myös kaksipaikkainen veturitalli, johon kuuluu vesitorni.
Henkilöliikenne lakkautettiin 2. kesäkuuta 1957 ja Sysmäjärvi muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1968.
Kun rata Outokummun kaivokselle rakennettiin, Sysmäjärveä suunniteltiin risteysasemaksi, jossa Outokummun rata ja Savon radalle rakennettu poikkirata olisivat ristenneet. Suunnitelmaa pidettiin 1930-luvulla kannattamattomana. Vuonna 1970 Sysmäjärvestä kuitenkin tuli risteysasema, kun ratayhteys Siilinjärvelle avattiin. Samalla Outokummun radalle rakennettiin kolmioraide.
Vuonna 1972 avattiin sivurata Vuonoksen kaivokselle. Sivuradan erkanemisvaihde sijaitsee noin 2,8 kilometrin päässä Sysmäjärven asemalta Siilinjärven suuntaan. Kun Sysmäjärven liikenteenohjauslaitteet uusittiin kesällä 2003, Sysmäjärven liikennepaikan rajaa siirrettiin Siilinjärven suuntaan, jolloin erkanemisvaihde jäi Sysmäjärven liikennepaikan rajan sisäpuolelle. Tällöin Vuonoksen erkanemisvaihde lakkautettiin linjavaihteena.
Machina/The Machines of God

Machina/The Machines of God chicagolaisen alternative rock -yhtyeen The Smashing Pumpkinsin viides studioalbumi, joka julkaistiin 29. helmikuuta 2000. Se on konseptialbumi, ja merkitsi rumpali Jimmy Chamberlinin paluuta. Albumin oli tarkoitus olla yhtyeen viimeinen virallinen julkaistu albumi ennen sen ensimmäistä hajoamista vuonna 2000. Albumin seuraaja "Machina II/The Friends &amp; Enemies of Modern Music" julkaistiin itsenäisesti Internetissä, ja siitä tehtiin rajoitettu vinyylipainos. 
Edeltäjänsä Adoren tapaan "Machina" edusti yhtyeelle jyrkkää muutosta imagossa ja soundissa, joka ei onnistunut palauttamaan yhtyeen suosiota listojen kärjessä. Melko lyhyen Adore-kiertueen jälkeen uusi kokoonpano Chamberlinin ja entisen Hole-bassokitaristin Melissa Auf der Maurin kanssa järjesti kuitenkin pidempiä kansainvälisiä kiertueita, jotka palauttivat yhtyeen kitaravetoiseen hard rock -tyyliin.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Billy Corgan.
Piercarlo Ghinzani

Piercarlo Ghinzani (s. 16. tammikuuta 1952, Riviera d'Adda, Lombardia) on entinen italialainen kilpa-ajaja. Hän ajoi Formula 1:ssä kausina ja –. Hänelle kertyi 76 GP-starttia ja kaksi MM-pistettä Yhdysvaltain GP:stä 1984.
Ghinzani saavutti 19. MM-sijan vuonna 1984, joka oli hänen uransa paras. Ghinzani hylättiin kaksi kertaa, Britannian GP:ssä 1987 ja Ranskan GP:ssä 1988.
Toni Rossi

Toni Rossi, oikealta nimeltään Timo Allan Kipahti, on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Toni Rossin musiikki on tyyliltään melodista ja rokahtavaa iskelmää. Ennen iskelmäuraansa hän oli Peer Güntin ensimmäisen levyttäneen kokoonpanon kakkoskitaristi ja hän on laulanut taustoja usealla bändin levyllä. 1990-luvun alussa hänellä oli oma yhtye Sinitaivas, jossa soittivat muun muassa kitaristi Kari Kukkola, basisti Kimmo Lehtola, haitaristi Kimmo Pohjonen ja myöhempi Zen Cafén rumpali Pete Parkkonen. Toni Rossi on esiintynyt myös rautalankayhtye The Charadesin kanssa. Nykyään Toni Rossi &amp; Sinitaivas esiintyy harvakseltaan hyvin valikoidusti
Piiska-antenni

Piiska-antenni on yleinen ympärisäteilevä antennityyppi, joka on teleskooppimuodossa muun muassa matkaradioissa. Se ei ole tehokas vahvistukseltaan, mutta se on vähän tilaa vievä ja sillä voi vastaanottaa helposti radioaaltoja kaikista ilmansuunnista samanaikaisesti. Näin ollen se soveltuu mainiosti myös autoradion antenniksi.
Myös pienissä käsikäyttöisissä VHF-radiopuhelimissa on piiska-antenni, mutta lyhyen aallonpituuden vuoksi se voi olla erittäin lyhyt, kiinteämittainen, joustava ja kumi- tai muovipäällysteinen. Aikaisemmin myös matkapuhelinten antennit tai lisäantennit olivat samankaltaisia. Piiska-antenneja käytetään marssiantenneina kenttäradioissa.
704 Interamnia

704 Interamnia on suuri asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä. Asteroidi on Auringosta lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä.
Asteroidin läpimitaksi on arvioitu noin . Erään arvion mukaan läpimitta on ja saatu tiheys viittaisi siinä olevan paljon vesijäätä.
704 Interamnian massaksi on arvioitu noin Auringon massaa ( kilogrammaa), mutta myöhempi arvio on pienempi. Vuonna 2020 julkaistun artikkelin mukaan sen massa on kilogrammaa.
Tämä asteroidi on suurin F-tyypin asteroidi, ja muistuttaa ehkä rakenteeltaan Vestaa. Ennen nimeämistään Interamnia tunnettiin tunnuksella 1910 KU.
Tarō Yamamoto

Tarō Yamamoto ( "Yamamoto Tarō", s. 24. marraskuuta 1974 Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen poliitikko ja entinen näyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Shōgo Kawadan roolistaan elokuvassa "Battle Royale". 
Yamamoto valittiin Japanin ylähuoneeseen vuonna 2013 ja uudelleen 2022. Hän johtaa vasemmistopuolue Reiwa Shinsengumia.
Jagiantenni

Jagiantenni on suunta-antenni, joka on yleinen esimerkiksi television antennina. Siinä on suoraan runkoon asennettu poikittaisia dipoliantennitankoja. Yksi tangoista on varsinainen "säteilijä", säteilijän takana on "heijastaja", ja säteilijän edessä yksi tai useampia "suuntaajia".
Antennityypin keksi 1926 Shintaro Uda Japanin keisarillisessa Tohokun yliopistossa yhteistyössä Hidetsugu Yagin kanssa. Koska Hidetsugu Yagi julkaisi antennista englanninkielisen artikkelin 1928, antennityyppi tuli tunnetuksi Yagi-antennina.
Hyvän antennivahvistuksensa ja suuntaavuutensa vuoksi jagiantennia käytettiin toisen maailmansodan aikana tutkien ensimmäisinä antennityyppeinä. Niitä laitettiin useita rinnakkain ja päällekkäin tutkapaneelin muodostamiseksi. Paneelia käännettiin kiinteälle alustalle tai ajoneuvolle asennettuna. Toinen tutkaan liittyvä antennisovellus olivat saksalaiset yöhävittäjät, jotka tarvitsivat tarkan tutkasuunnan brittiläisten pommikoneiden löytämiseksi pimeässä. Jagiantenneja käytettiin tutkalaitteissa vielä 1950-luvullakin.
Jagiantenni on suuntaavuutensa ja suuren antennivahvistuksensa vuoksi suosittu myös radioamatöörikäytössä. Suurilla jagiantenneilla hoidetaan myös esimerkiksi suurlähetystöjen varmentavia yhteyksiä asemamaista kotimaihin. Pitkälle kulkevia pidempiä radioaaltoja käytettäessä jagiantennien tarvittava koko kasvaa kuitenkin merkittävästi, jolloin siitä tulee melko kallis ja lisäksi säälle, esimerkiksi tuulelle ja pakkaselle, altis järjestelmä. Pitkähköjä jagiantennein toteutettuja radioyhteyksiä ovat korvanneet paljolti satelliittiyhteydet.
Kuvia jagiantenneista.
Lisätietoa kuvista.
Brittien sotasaaliiksi joutuneessa Bf 110G-4-yöhävittäjässä on nähtävissä kahden yöhävittäjätutkan, Telefunken FuG 202 sekä FuG 220 -tutka-antennit. FuG 202-tutkan taajuus oli 490 MHz, lähetysteho 1,5 kW ja tutkan toimisäde 0,2–3,5 km. Antenni on pieni "paistihaarukka" koneen nokassa. Sen ympärillä on uudemman FuG 220 "Lichtenstein SN-2" -tutkan neljä suurempaa "peuransarvi"-antennia. FuG 220 -tutkan taajuus oli 73 MHz, 82 MHz tai 91 MHz, teho 2,5 kW sekä toimisäde 0,3–4 km
Lähteet.
Otsikko Modern Dictionary of Electronics
Kirjoittaja Rudolf F. Graf
Painos 7, tarkistettu
Kustantaja Newnes, 1999
, 9780080511986
Pituus 869 sivua
Pietro Annigoni

Pietro Annigoni (7. kesäkuuta 1910 – 28. lokakuuta 1988) oli italialainen, Milanossa syntynyt taidemaalari. 
Annigoni maalasi mm kuninkaallisten, kuten Elisabeth II:n muotokuvan. Muotokuvan kohteina olivat myös Paavi Johannes XXIII ja Jaipurin Maharani Gayatri Devi. 
Hän maalasi myös John F. Kennedyn muotokuvan Time lehden 1962 tammikuun numeron kanteen.
Annigoni ihaili renessanssin muotokuvamaalauksia. Hänellä oli vaikutusta mm. Michael John Angeliin ja Daniel Gravesiin.
Nuorena taideopiskelijana Annigoni piirsi vuonna 1931 punaliidulla kirjailija Joel Lehtosen, kun he sattuivat istumaan samassa seurueessa roomalaisessa ravintolassa. Kuva ja muutama muukin Annigonin Lehtoselle antama piirustus ja ne on julkaistu Pekka Tarkan kirjoittamassa Lehtosen elämäkerrassa.
Annigonin teoksia on mm. Uffizin kokoelmissa, Metropolitan Museum of Artissa, National Portrait Galleryssä ja Vatikaanin museossa.
Annigoni haudattiin Porte Santen hautausmaalle Firenzeen Basilica di San Miniato al Monteen.
Miasma Magazine

Miasma Magazine oli metallimusiikkiin ja muihin kulttuurin ääri-ilmiöihin keskittynyt aikakauslehti, jota julkaistiin kesästä 2004 lähtien. Lehti aloitti Muhoksella fanzinenä jo 1990-luvun alkupuolella. Miasma ilmestyi paperilehtenä neljä kertaa vuodessa noin 80-sivuisena. Lehden kotipaikka oli Oulu, toimittajakunta oli jakaantunut ympäri maata.
Syksyllä 2012 lehden paperiversio lopetettiin.
Lehden kotisivut toimivat myös verkkolehtenä, jossa oli uutisia, haastatteluja, raportteja ja arvioita metallimusiikista. Lehti myös osallistui kotikaupungissaan metallikeikkojen järjestämiseen yhteistyössä Nuclear Nightclubin kanssa.
Gee Jon

Gee Jon (k. 8. helmikuuta 1924) oli yhdysvaltainkiinalainen henkilö, joka oli ensimmäinen Yhdysvalloissa kaasukammiossa teloitettu.
Tausta.
Gee Jon syntyi Kiinassa ja asui suurimman osan elämästään San Franciscon Chinatownissa. Hän oli jäsenenä Hop Sing Tong -järjestössä, joka oli osallisena kiinalaisten siirtolaisten välisissä konflikteissa Yhdysvaltain länsirannikolla.
Rikostuomio.
Gee Jon tuomittiin kuolemaan Tom Quong Keen murhasta, joka tapahtui 27. elokuuta 1921 Minassa, Nevadassa. Murha liittyi tong-jengien välisiin konflikteihin. Gee Jon todettiin pääasialliseksi tekijäksi, kun taas hänen rikoskumppaninsa Hughie Sing sai elinkautisen vankeusrangaistuksen.
Teloitus.
Gee Jon teloitettiin 8. helmikuuta 1924 Nevadan osavaltion vankilassa 29-vuotiaana, ja hän oli ensimmäinen kaasukammiossa teloitettu henkilö Yhdysvalloissa. Teloitusta yritettiin aluksi pumppaamalla syanidikaasua hänen selliinsä, mutta vuotojen vuoksi rakennettiin erillinen kaasukammio. Teloitus tapahtui klo 9.40, ja Gee Jon menetti tajuntansa 4–5 sekunnin kuluessa kaasun hengittämisestä. Lääkärit vahvistivat, että tajunnanmenetys tapahtui nopeasti, ja liikettä kehossa havaittiin vielä kuuden minuutin ajan. Tapahtumaa seurasi noin kolmekymmentä henkilöä, mukaan lukien viralliset todistajat ja toimittajia.
Kaasukammion käyttö.
Kaasukammiota pidettiin aluksi vaihtoehtona muille teloitusmenetelmille, mutta sen käyttö väheni teknisten ongelmien ja eettisten kysymysten vuoksi. Nykyisin kaasukammio on harvoin käytetty varamenetelmä joissakin osavaltioissa.