tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kristiansandin eläintarha

Kristiansandin eläintarha (, myös "Dyreparken") on yhdistetty eläintarha ja huvipuisto Kristiansandin lähistöllä Norjassa, Agderin läänissä. Se perustettiin vuonna 1964 ja siitä on kehittynyt Norjan toiseksi suosituin matkailukohde Holmenkollenin jälkeen. Vuonna 2007 ympäri vuoden avoinna olevassa puistossa vieraili yli 670 000 matkailijaa.
Historia.
Eläintarhan alullepanijana toimi Willy Tjomsaas, joka viiden liikemiehen kanssa perusti yrityksen nimeltä "Kristiansand Dyrepark" 22. huhtikuuta 1964. Jo samana syksynä yritys palkkasi eläintenhoitajan, kiinteistönhoitajan sekä kirvesmiehen. Ensimmäiset vieraat otettiin vastaan epävirallisesti jo helluntaina 1965. Samana vuonna toimintaan tuli mukaan sittemmin pitkäaikaisena johtajana toiminut Edvard Moseid, jonka elämäntyöksi tarhan kehittäminen muodostui. Virallisesti tarha avattiin 25. kesäkuuta 1966, jolloin siellä oli 30 eläinlajia, joista vetonaulana pidettiin karhua. Pääsylippu maksoi tuolloin kolme kruunua aikuisilta ja 1,50 kruunua lapsilta.
1960- ja 1970-luvuilla eläinlajien määrä lisääntyi tasaisen hitaasti ja tarhaan tuli myös myyntikojuja. 1970-luvulla tarha tunnettiin maailman suurimpana kamelien vientipaikkana. Samoihin aikoihin tarhassa syntyivät myös ensimmäiset omat simpanssit, joista tuli sittemmin tärkeä osa sen myöhempää kehitystä. "Julius"-apina syntyi jouluna 1979. Sen vanhemmat eivät pitäneet poikasesta huolta ja apina siirtyi Edvard Moseidin kotihoitoon. Pikkuapinasta tuli maankuulu ja kansa halusi nähdä sen. Juliuksesta tehtiin oma laulu ja kirja ja se teki eläintarhasta tunnetun koko Norjassa. Vuonna 1981 Julius-apinasta tehtiin oma lasten-TV-ohjelma.
Vuonna 1983 eläintarha laajensi toimintaansa vapaa-ajan puiston suuntaan ja sinne alettiin sijoittaa erilaisia leikkilaitteita ja huvipuistomaisia elementtejä. Vuonna 1990 Terje Formoen esittämä Kapteeni Sapelihammas (), josta tuli uusi menestystarina, esiintyi puistossa ensi kertaa. Kapteeni Sapelihammas -näytelmän on nähnyt siitä lähtien jo yli puoli miljoonaa katsojaa. Kardemumma-kylä, joka rakennettiin Thorbjørn Egnerin kirjan "Kolme iloista rosvoa" pohjalta, avattiin 1991. Sen myötä vierailijamäärät lähes kaksinkertaistuivat ja siitä tuli suurin yksittäinen menestystekijä puiston historiassa.
Huvipuisto meni Oslon pörssiin 1993. Vuonna 1995 Kapteeni Sapelihammas ei esiintynyt puistossa ja yleisömäärät romahtivat. Vuodesta 1996 puolestaan tuli uusi ennätysvuosi ja puistossa vieraili yli puoli miljoonaa kävijää. Kävijämäärät kuitenkin laskivat 1990-luvun loppua kohden, kunnes vuonna 2001 edellinen ennätys jälleen ylitettiin lähes 529 000:n kävijän voimin. Ennätysvuosi seurasi toistaan ja vuonna 2003 tarhaan tuli kaksi siperiantiikeriä, jotka saivat tarhassa myös Tinka-nimisen pennun 2003. 600 000:n kävijän rajapyykki ylitettiin 2005 ja vuonna 2007 puistossa vieraili jo 670 746 kävijää.
Yritys muuttui julkisesta osakeyhtiösta takaisin tavalliseksi osakeyhtiöksi vuonna 2007 Braganza AS:n ostettua kaikki yhtiön osakkeet 2006.
Betty ja Barney Hillin abduktio

Betty ja Barney Hillin abduktiolla tarkoitetaan tapausta, jossa yhdysvaltalaisten Betty (1919–2004) ja Barney Hillin (1923–1969) väitetään joutuneen harmaiden avaruuden muukalaisten kaappaamiksi automatkallaan 19. syyskuuta 1961. He kertoivat kokeneensa automatkan jälkeen omituisia tuntemuksia, ja Betty Hill sanoi nähneensä tapaukseen viittaavia unia. Tapauksen yksityiskohtia Hillit palauttivat mieleensä vuonna 1964 tohtori Benjamin Smithin hypnotisoimina. Tapauksen tutkijat ovat tosin sanoneet, että Barneyn muistoihin olivat saattaneet vaikuttaa Bettyn hänelle kuvaamat todentuntuiset painajaiset. 
Vaikka väitetyn kohtaamisen tutkijat esittivät maanläheisempiäkin selityksiä, Hilleistä tuli kuuluisuuksia ufoihin uskovien keskuudessa. Heistä on tehty kirja, elokuva ja televisiosarja.
Hillien tapausta on nimitetty myös Zeta Reticuli -tapaukseksi, koska olioiden väitettiin tulleen Zeta Reticulista.
Catholic Encyclopedia

Catholic Encyclopedia, nykyisin myös nimellä Old Catholic Encyclopedia tunnettu, on 1900-luvun alussa toimitettu englanninkielinen tietosanakirja liittyen katolilaisuuteen. Teos ilmestyi useana eri niteenä vuosien 1907–1914 välillä, eli se toimitettiin kokonaisuudessaan konservatiivisen paavi Pius X:n pontifikaatin aikana. 
Kirjan kirjoitustyössä tärkeimpinä valvojina toimi useita katolilaisten oppilaitosten opettajia, ja se sai hyväksynnän silloiselta New Yorkin arkkipiispalta, kardinaali John Murphy Farleylta.
Nykyaikana "Catholic Encyclopedian" tiedot ovat osin vanhentuneita ja osittain myös ristiriidassa modernimpien lähteiden kanssa. Kirja ei esimerkiksi tunne noin viittäkymmentä vuotta myöhemmin pidettyä Vatikaanin toista kirkolliskokousta, joka muutti paljon katolilaista oppia ja kirkkoa.
Mantellin ufotapaus

Mantellin ufotapaus tapahtui Kentuckyssä yhdysvalloissa 7. tammikuuta 1948. Kentuckyn ilmakansalliskaartin lentäjä kapteeni Thomas F. Mantell kuoli jahdatessaan UFOksi olettamaansa kohdetta. Nähdystä tunnistamattomasta valkoisesta kappaleesta raportoivat myös muutamat muut, mukaan lukien sitä tornista Fort Knoxissa tarkkailleet.
Mantellin tapaus oli varhaisimpia laajasti uutisoituja väitettyjä UFO-kohtaamisia. Aluksi arveltiin, että UFO olisi ollut Venus, jonka näkyvyys kuitenkin oli tapauksen ajankohtana kovin heikko. Tapausta ei siksi ole virallisesti selvitetty.
Warfare Noise I

Warfare Noise I on brasilialaisen Cogumelo Recordsin vuonna 1986 julkaisema split-albumi, joka esitteli Belo Horizontesta kotoisin olevia extreme metal -yhtyeitä. Levyllä esiintyivät Chakal-, Mutilator-, Sarcófago- ja Holocausto-nimiset yhtyeet. "Warfare Noise I" oli jokaisen sille levyttäneen yhtyeen ensimmäinen studiojulkaisu (demoja lukuun ottamatta).
Kappaleet.
Vuoden 2007 CD-uudelleenjulkaisu sisältää muutamia uusia kappaleita:
Esiintymäidentiteettiteoria

Esiintymäidentiteettiteoria eli token-identiteettiteoria (esiintymäfysikalismi, token-fysikalismi) on fysikalistinen mielenfilosofinen identiteettiteoria, jonka mukaan jokainen henkisen tapahtuman esiintymä ("token") on identtinen jonkin aivoissa tapahtuvan fysikaalisen tapahtuman kanssa.
Teoriaa kutsutaan "token"-identiteettiteoriaksi erotuksena samankaltaisesta mutta erillisestä teoriasta nimeltä tyyppi-identiteettiteoria. Ero perustuu tyyppi–token-erotteluun. Erottelua voidaan havainnollistaa yksinkertaisella esimerkillä: sana ”kissa” sisältää neljää tyyppiä olevia kirjaimia ("k", "i", "s", "a") ja viisi kirjaintokenia eli -esiintymää, kun kirjaimella "s" on kaksi esiintymää.
Esiintymäidentiteettiteorioiden mukaan sen tosiseikan, että tietty aivotila yhdistyy vain yhteen henkilön henkiseen tilaan, ei tarvitse merkitä sitä, että henkisten tilojen tyyppien ja aivotilojen tyyppien välillä pitäisi olla absoluuttinen vastaavuus. Siinä missä tyyppi-identiteettiteorioissa tietyn tyyppiset henkiset tilat ovat aina tietyn tyyppisiä aivotiloja, esiintymäidentiteettiteoriassa ajatus on, että ainoastaan henkisten ilmiöiden partikulaariset esiintymät ovat identtisiä fysikaalisten tapahtumien partikulaaristen esiintymien kanssa.
Seurauksena esiintymäidentiteettiteoria sallii monitoteutuvuuden, eikä tyyppi-identiteettiteorian vaatimaa reduktiota henkisistä tiloista johonkin tiettyihin aivotiloihin tarvita. Funktionalismi on yhteensopiva esiintymäidentiteettiteorian kanssa, mutta sen ei yleensä katsota olevan yhteensopiva tyyppi-identiteettiteorian kanssa. Muista mielenfilosofisista teorioista anomaalinen monismi ja useimmat muut ei-reduktiivisen fysikalismin muodot ovat esiintymäidentiteettiteorioita.
Eettisen kaupan puolesta

Eettisen kaupan puolesta ry (lyh. Eetti ry, vuoteen 2010 asti Reilun kaupan puolesta Repu ry) on puoluepoliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton kansalaisjärjestö, joka edistää ihmisoikeuksien ja ympäristön kannalta kestävää yritystoimintaa ja kuluttamista.
Eetti kannustaa kuluttajia, yrityksiä ja päättäjiä vastuullisuuteen. Eetti selvittää etenkin vaate- ja elektroniikkateollisuuden tuotantoketjujen epäkohtia ja lisää tietoisuutta yritysvastuusta. Eetti järjestää vapaaehtoistoimintaa nuorille sekä vierailee kouluissa ja tuottaa erilaisia oppimateriaaleja. Lisäksi Eetti pyrkii vaikuttamaan päättäjiin Suomessa sekä maailmalla osana isompia verkostoja.
Eetti tekee myös selvityksiä yritysten vastuullisuudesta.
Talous.
Rahoitus.
Eetin toimintaa rahoitetaan erilaisilla hankeavustuksilla, Opetus- ja kulttuuriministeriön sekä Ympäristöministeriön myöntämillä yleisavustuksilla, jäsenmaksuilla sekä lahjoituksilla.
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
Reilu kauppa (yhdistys)

Reilun kauppa ry myöntää ja valvoo Reilun kaupan merkin käyttöä Suomessa ja Baltiassa sekä tiedottaa Reilun kaupan järjestelmästä. Sen tavoitteena on lisätä suomalaisten tietoa kaupan vaikutuksista kehitykseen ja kehitysmaiden köyhien elinoloihin sekä korjata epäkohtia merkkijärjestelmän avulla. Yhdistyksellä on 33 valtakunnallista jäsenjärjestöä. Yhdistys on Reilun kaupan kansainvälisen kattojärjestön Fairtrade Labelling Organizations Internationalin jäsen.
Holocausto

Holocausto on Brasilian Belo Horizontesta kotoisin oleva metalliyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1985 ja se aloitti soittamalla tuon ajan extreme metal -yhtyeille tyypillistä death, thrash ja black metalia yhdistelevää musiikkia. Myöhemmillä albumeillaan yhtye on kokeillut monia eri metallimusiikin tyylejä. Vuosina 1994–2004 yhtyeen toiminta oli kokonaan katkolla. Sittemmin se on palannut alkuaikojensa raakaan tyyliin. Sanoitukset ovat käsitelleet pääasiassa sotaa, väkivaltaa ja yhteiskunnallisia aiheita.
Holocausto käytti uransa alkuvaiheessa paljon natsismiin viittaavaa rekvisiittaa. Syytöksistä huolimatta yhtyeen jäsenet eivät todellisuudessa olleet kiinnostuneita äärioikeistolaisuudesta vaan toimivat šokeeraustarkoituksessa. Monet yhtyeen kappaleet käsittelivät keskitysleirejä, väkivaltaa ja sotaa. Tämäkin tulkittiin fasismin ylistykseksi, vaikka sanoitukset todellisuudessa kritisoivat ihmiskunnan lähihistorian verisyyttä.
Ensialbuminsa jälkeen yhtye siirtyi tekemään teknisempää thrash metalia. Vuoden 1993 albumi "Tozago As Deismno" yhdisteli doom metalia, industrialia ja kokeellista musiikkia. Yhtyeen tuolloisessa kokoonpanossa soitti enää vain yksi alkuperäisjäsen, ja myös musiikki oli siirtynyt kauas alkuaikojen tyylistä. Holocauston viimeinen kokoonpano vaihtoikin sittemmin nimekseen ”PexbaA” ja alkoi soittaa kokeellista fuusiojazzia.
Holocausto perustettiin uudelleen vuonna 2004. Tuolloin yhtye soitti thrash metalia. Vuoden 2016 albumi "War Metal Massacre" palasi alkuaikojen äärimmäiseen tyyliin.
Kokoonpano.
Holocauston nykyinen kokoonpano on:
Matteo Ricci

Matteo Ricci (6. lokakuuta 1552 – 11. toukokuuta 1610) oli italialainen jesuiitta ja lähetyssaarnaaja Kaukoidässä. 
Ricci syntyi 1552 Maceratan kaupungissa. Hän opiskeli nuoruusvuotensa jesuiittakoulussa. Myöhemmin hän osoitti halua liittyä mukaan veljeskunnan lähetystyöhön Aasiassa. Vuonna 1578 hän saapui Intian Goaan ja parin vuoden kuluttua tästä matkusti Kiinaan. 
Kiinassa Ricci noudatti jesuiittojen omaksumaa paikalliseen kulttuuriin sopeutumisen periaatetta. Ricci meni toimissaan niin pitkälle, että alkoi elää kiinalaisen elämäntyylin mukaisesti, pukeutui kiinalaisittain ja kasvatti itselleen tavan mukaan pitkät kynnet. Hän pyrki myös löytämään yhtäläisyyksiä kiinalaisesta filosofiasta ja kristinuskosta. Tämän työn seurauksena hän esitti kristilliset tulkinnat kungfutselaisuuden käsitteille "tie" ("taivas") ja "chang-ti" ("ylhäinen herra" taikka "herra ylhäällä"). Riccin työn tulokset eivät kuitenkaan olleet täysin aukottomia ja kiinalaiseen filosofiaan istuvia: esimerkiksi "chang-ti"'n rinnastaminen persoonalliseen jumaluuteen ei istunut kiinalaiseen ajatteluun, joka näki käsitteen persoonattomana voimana ja "kosmisena alkusyynä".
Kiinassa Ricci eli elämänsä loppuun asti: hän menehtyi Pekingissä vuonna 1610.
Agenda 21

Agenda 21 on Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen toimintaohjelma. Se hyväksyttiin Rio de Janeiron Earth Summitissa vuonna 1992, jolloin ohjelmaa puolsi 179 maata. Ohjelman puitteissa pyritään luomaan kestävän kehityksen ohjelma kaikille kunnille. Numero 21 ohjelman nimessä viittaa 21. vuosisataan.
Toimintaohjelmassa paikallisuudella ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisella on keskeinen rooli.
Ohjelman muotoutuminen.
Ohjelmateksti esiteltiin ensimmäisen kerran Rio de Janeirossa Earth Summitissa 13. kesäkuuta 1992. Kokouksessa yli 178 maan hallitukset äänestivät ohjelman hyväksymisen puolesta. Tekstin työstäminen oli alkanut jo 1989 ja sitä oli työstetty koko kaksiviikkoisen Earth Summitin ajan. 
Ohjelman sisältö.
Osio I: Sosiaaliset ja taloudelliset ulottuvuudet.
Kappaleessa 8.7. esitetään, että maiden hallitusten on muodostettava kansalliset kestävän kehityksen strategiat. Strategioiden on rakennuttava olemassa olevien kansallisten talous-, sosiaali- ja ympäristöaiheisten toimintaohjelmien päälle ja yhdistettävä näitä. Strategian kehittämisessä on osallistettava mahdollisimman laaja toimijajoukko.
Strategian tavoitteena tulee olla varmistaa sosiaalisesti vastuullinen taloudellinen kehitys samalla kun suojellaan luonnonvaroja ja ympäristöä.
Osio II: Resurssien hallinta ja hoitaminen.
Ilmakehän suojelu, metsiensuojelu, ympäristönsuojelu, biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen (luonnon monimuotoisuus), pilaantumisen valvontaa ja biologisten sekä radioaktiivisten jätteiden hallinta.
Osio III: Tärkeiden ryhmien osallistaminen.
Agenda 21:ssa todetaan, että kaikkien sosiaalisten ryhmien osallistuminen ja sitoutuminen on ratkaisevaa ohjelman toteutumisen kannalta . Tärkeiksi ryhmiksi tunnustetaan seuraavat:
Ohjelman toteuttaminen.
Joulukuussa 1992 YK:n 49. yleiskokouksen päätöksellä perustettiin (CSD, ) tehtävänään seurata ja toimeen panna Agenda 21 -toimintaohjelmaa. Se toimii YK:n talous- ja sosiaalineuvoston alaisuudessa.
Ohjelman toteuttaminen Suomessa.
Ohjelman tavoitteisiin kuuluu oman kestävän kehityksen ohjelman saaminen kaikille kunnille. Ohjelman vuoksi Suomessa on alettu viettää yleensä maakuntien keskuskaupunkien koordinoimana mm. ympäristöviikkoja, joiden teemana on energiankulutuksen vähentäminen ja ympäristötietoisuus. Osallistuvissa maakunnissa on omat Agenda 21:ä vastaavat ohjelmansa ja tapahtumansa.
Ohjelman kritiikki.
Toimintaohjelmaa ja sen täytäntöönpanoa on kritisoitu monesta syystä. Siitä on syytetty todellisuuden ja ideaalien kohtaamattomuudesta, läpinäkyvyyden ja demokratian puutteesta, vaikeaselkoisten ja moniselitteisten käsitteiden käyttämisestä, suuryritysten intressien liiallisesta kuuntelemisesta jne.
Kapo Manto

Kapo Manto (oik. "Kalle Arvid Mantonen", ent. "Mattson", 5. heinäkuuta 1919 Hämeenkyrö – 19. marraskuuta 1977 Turku) oli suomalainen näyttelijä.
Manto näytteli pitkään Turussa muun muassa Kaupunginteatterissa, jonne hän siirtyi vuonna 1962 Lahdesta. Siellä hän teki ikimuistettavia rooleja, muun muassa näytteli Galileo Galileita ja Kuningas Learia. Hän oli laaja-alainen näyttelijä. Hän näytteli yhdessä kotimaisessa elokuvassa, "Päämajassa" (1970), jossa hän esitti eversti Markovillaa. Lisäksi hän toimi selostajana televisioelokuvassa "Kuolleista herännyt" (1975). Kapo Manto oli myös Sika Sippurahännän äänenä televisiosarjassa "Läskilinssi" (1976). Hänet nähtiin myös monissa televisio-ohjelmissa, kuten "Tehtaan varjossa" (1969), "Pääluottamusmies" (1970) ja "Lumeton aika" (1972).
Hän oli naimisissa Ritva Juhannon kanssa vuodesta 1956 lähtien. Avioliitosta syntyi tytär, näyttelijä Erja Manto, joka toimii Radioteatterin tuottajana. 
Mannolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1972. Hän kuoli 58 vuoden ikäisenä vuonna 1977.
Amparo Baró

Amparo Baró San Martín (21. syyskuuta 1937 Barcelona – 29. tammikuuta 2015 Madrid) oli espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "7 vidas", mutta hän oli tuottelias esiintyjä myös teatterissa ja elokuvissa.
Baró sai urallaan useita palkintoja. Niiden joukossa on yksi Goya-palkinto, joka hänelle myönnettiin vuonna 2007 parhaasta naissivuosasta elokuvassa "Siete mesas de billar francés".
Biodiversiteettisopimus

Biodiversiteettisopimus (CBD, ) on vuonna 1992 Rio de Janeirossa solmittu Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus.
Biodiversiteettisopimuksen tavoitteena on säilyttää eliöiden ja elinympäristöjen monimuotoisuutta, suojella maapallon ekosysteemejä, eläin- ja kasvilajeja sekä vaalia luonnonvarojen kestävää käyttöä. Biodiversiteettisopimus pyritään huomioimaan kaikessa luontoon liittyvässä toiminnassa, kuten maa- ja metsätaloudessa, rakentamisessa, matkailussa sekä asumisessa.
Sopimuksessa mukana olevien valtioiden on velvollisuus toteuttaa sopimusta lainsäädännössään ja muissa toimissaan. Valtioiden täytyy myös laatia biologisen monimuotoisuuden suojelun ja kestävän käytön strategia ja toimintaohjelma. Sopimuksen toimeenpanon edistymistä raportoidaan valtioiden toimesta säännöllisesti.
Sopimuksen on ratifioinut 196 valtiota. Yhdysvallat on ainoa Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltio, joka ei ole ratifioinut sopimusta.
Biodiversiteettisopimus Suomessa.
Suomella on voimassa toimintasuunnitelma biodiversiteetin suojelemiseksi. Tämän lisäksi Suomella on biologista monimuotoisuutta koskeva strategia. Ensimmäinen biologista monimuotoisuutta koskeva strategia oli voimassa vuosina 1997–2005 ja vuonna 2006 aloitettiin uusi, edellistä jatkava vuodet 2006–2016 voimassa oleva sopimus.
Cecilia Roth

Cecilia Roth (s. 8. elokuuta 1956 Buenos Aires) on argentiinalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Pedro Almodóvarin elokuvassa "Kaikki äidistäni" (1999) ja voittanut kaksi Goya-palkintoa.
Roth syntyi Argentiinan pääkaupungissa chileläisen äidin ja ukrainanjuutalaisen isän tyttärenä. Muusikko Ariel Rot on hänen siskonsa. Hän adoptoi lapsen muusikko Fito Páezin kanssa.
E-Z-GO

E-Z-GO ("easy go") yhdysvaltalainen yritys, jonka tunnetuimpia tuotteita ovat golfautot. E-Z-GO valmistaa sekä sähkö- että bensiinikäyttöisiä golfautoja.
Autotyypit.
Alun perin yritys keskittyi golfautojen valmistukseen, mutta alkoi myöhemmin tehdä myös vapaa-ajan autoja, työkoneita, kuljetusautoja ja muita autotyyppejä.
Typensidonta

Typensidonta on prosessi, jossa ilmakehässä tai muualla oleva molekyylimuotoinen typpi (N2) muutetaan eliöille sopivaan muotoon. Näitä muotoja ovat ammoniakki, typpioksidit ja nitraatit. Luonnossa tämän prosessin tekevät typensitojabakteerit.
Typensitojabakteerit ovat bakteereita, jotka pystyvät sitomaan typpeä ilmasta nitrogenaasientsyymin avulla. Typensitojabakteereja elää muun muassa hernekasvien, tyrnien ja leppien juurinystyröissä. Kasveja, joiden kanssa typensitojabakteerit toimivat, kutsutaan typensitojakasveiksi. Bakteereilla on mutualistinen suhde tällaiseen kasviin. Ne saavat isäntäkasvilta hiilihydraatteja, joista saamalla energiallaan bakteerit muodostavat typpikaasusta ammoniumia ja tarvitsemiaan yhdisteitä. Bakteerit antavat typpiyhdisteitä myös isäntäkasvilleen. Typensidontabakteereita elää myös vapaasti maaperässä ja vedessä.
Biologiset typensitojat voidaan jakaa kolmeen erilaiseen ryhmään eli vapaisiin typensitojiin, symbioottisiin typensitojiin ja puolisymbioottisiin typensitojiin. Biologista typensidontaa voidaan hyödyntää luomuviljelyssä.
Vapaisiin typensitojiin kuuluu yli 30 bakteeri- ja syanobakteerisukua, jotka eivät tarvitse erityistä isäntäkasvia. Näiden merkitys on maailmanlaajuisesti tärkeä, mutta Suomessa viileästä ilmastosta johtuen vähäinen. Esimerkkinä vapaista typensitojista on "Clostridium"-suvun bakteerit.
Symbioottisiin typensitojiin kuuluu palkokasvien juurinystyräbakteerit. Nämä tarvitsevat isäntäkasvin. Suomessa symbioottisten typensitojien merkitys on melko suuri ja näitä esiintyy esimerkiksi palkokasvien, lepän ja tyrnin juuristoissa. Suomessa tärkeimpiä symbioottisia typensitojia ovat "Rhizobium"-bakteerit. Bakteerit muodostavat kasvin juureen läpimitaltaan 0,5–3 mm kuroutumia, jotka ovat aktiivisessa typensidontavaiheessa väriltään vaaleanpunaisia. Punainen väri on peräisin biologiselle typensidonnalle välttämättömästä leghemoglobiinista.
Yleisimmät "Rhizobium"–bakteerit isäntäkasvinsa perusteella:
Eri palkokasvien typensidontapotentiaali vaihtelee niiden typpipitoisuuden ja typensidontatehon mukaan:
Puolisymbioottisiin typensitojiin kuuluvat esimerkiksi "Bacillus"-suvun bakteerit. Puolisymbioottisia typensitojia elää joidenkin kasvien esim. vehnän juuriston ympärillä. Suomessa näiden merkitys on vähäinen.
Typensidonta toimii hyvin, jos maaperä ei ole liian hapan eikä liian kylmä. Biologinen typensidonta alkaa juurissa, kun maan lämpötila ylittää +7 °C ja on tehokkaimmillaan maan lämpötilan ollessa +15 – +25 °C. Typensidonnan minimi pH-vaatimus on kivennäismailla 6 ja eloperäisillä mailla 5,5. Valkoapilalla ja lupiinilla pH-vaatimus on noin 0,5 yksikköä edellisiä alempi.
Club Car

Club Car on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa erilaisia pienajoneuvoja. Se on tunnettu erityisesti golfautoistaan. Club Car valmistaa sekä sähkö- että bensiinikäyttöisiä golfautoja.
Yhtiön toimitilat sekä tehtaat sijaitsevat Augustassa, Georgiassa. Cub Car Onward, Club Car VILLAGER 2+2 LSV, CLUB CAR CRU, Club Car V4L LIFTED, Club Car XRT1550 SE, Club Car XRT1550 ja Club Car XRT800 ovat joitakin markkinoilla olevia malleja. Hinta voi vaihdella 11 893 dollarista 29 334 dollariin riippuen paikkojen määrästä ja räätälöinnin tasosta
David Hemery

David Hemery (s. 18. heinäkuuta 1944 Cirencester, Gloucestershire, Englanti) on brittiläinen aitajuoksija ja olympiavoittaja.
David Hemery asui isänsä työn vuoksi Yhdysvalloissa vuosina 1956–1962. Aikustuttuaan hän palasi Yhdysvaltoihin opiskelemaan Bostonin yliopistoon. Vuonna 1966 hän juoksi sisäratojen Euroopan ennätykset 600 jaardilla (1.09,8) ja 60 jaardin aitajuoksussa (7,1). Samana vuonna hän voitti 110 metrin aitajuoksussa Kansainyhteisön mestaruuden ja juoksi matkan Britannian ennätyksen 13,9.
Vuonna 1968 Hemery voitti 440 jaardin aitajuoksussa Yhdysvaltain yliopistomestaruuden ajalla 49,8. Hänen taakseen jäi Geoff Vanderstock, joka samana vuonna paransi 400 metrin aitajuoksun maailmanennätykseksi 48,8. Samana syksynä Méxicon olympialaisissa Hemery juoksi 400 metrin aitojen alkuerässään toiseksi ajalla 50,3 ja välierässään kolmanneksi ajalla 49,3. Loppukilpailussa hän oli ylivoimainen ja voitti kultaa uudella ME-ajalla 48,1. Sähköajanotolla loppuaika oli 48,12, joka kesti maailmanennätyksenä seuraaviin olympialaisiin ja Euroopan ennätyksenä vuoteen 1979 saakka. Olympialaisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa Hemery juoksi kolmannen osuuden Britannian joukkueessa, joka sijoittui viidenneksi ajalla 3.01,2.
Ateenan EM-kilpailuissa 1969 Hemery osallistui 110 metrin aitajuoksuun ja saavutti hopeaa ajalla 13,7 oltuaan 0,2 sekuntia Italian Eddy Ottozia hitaampi. Vuonna 1970 hän voitti toistamiseen Kansainyhteisön mestaruuden pika-aidoissa. Münchenin olympialaisissa 1972 hän voitti 400 metrin aitajuoksussa alkueränsä ajalla 49,72. Välierässä hän sijoittui kolmanneksi ajalla 49,66 edellään Ugandan John Akii-Bua ja Yhdysvaltain Ralph Mann. Loppukilpailussa samat kaksi miestä olivat Hemeryä nopeampia. Ajalla 48,52 Hemery sai pronssia ja menetti samalla maailmanennätyksensä Akii-Bualle. Kolmannen olympiamitalinsa Hemery sai Münchenin kisojen 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi kolmannen osuuden ja Britannia sijoittui hopealle Euroopan ennätyksellä 3.00,46.
Hemery lopetti amatööriuransa, johon sisältyi myös kymmenottelua, vuoteen 1972 mutta kilpaili vielä ammattilaisena. Vuosina 1975–1982 hän toimi valmentajana Bostonin yliopistossa. Hän on kirjoittanut "Another hurdle" -nimisen elämäkerran.
Drogheda United FC

Drogheda United FC (Iiriksi: Cumann Peile Dhroichead Átha Aontaithe) on irlantilainen jalkapalloseura, joka pelaa Irlannin pääsarjassa, FAI Premier Divisionissa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Hunky Dorys Park -stadionilla, jonne mahtuu 2 000 katsojaa. Ennen Hunky Dorys Parkia joukkueen kotikenttänä toimi Lourdes Stadium. Seuraa on edustanut myös kaksi suomalaista pelaajaa, maalivahti Mikko Vilmunen ja keskikenttäpelaaja Sami Ristilä.
Historia.
Drogheda United perustettiin vuonna 1919, mutta seura valittiin vasta vuonna 1963 Irlannin jalkapalloliigaan. Joukkue pääsi kaudella 1983–1984 UEFA Cupiin ja ensimmäisellä kierroksella vastaan tuli englantilainen Tottenham Hotspur, joka voitti seuran tylysti 14–0. Seuraavan kerran seura pääsi kansainvälisiin kisoihin kaudella 2006–2007, jälleen UEFA Cupiin. Ensimmäisellä karsintakierroksella vastustajaksi tuli suomalainen Helsingin Jalkapalloklubi, jonka joukkue voitti 4–2. Toisella karsintakierroksella norjalainen IK Start pudotti seuran jatkosta rangaistuspotkuilla 11–10. Seuraavalla kaudella seura voitti ensin sanmarinolaisen AC Libertasin 4–1 ja hävisi ruotsalaiselle Helsingborgs IF:lle 4–1. Kaudella 2008–2009 joukkue pelasi ensimmäisen karsintakierroksen ottelun voittamalla virolaisen FC Levadia Tallinnan. Toisella kierroksella vastaan tuli ukrainalainen FK Dynamo Kiova, jolle joukkue hävisi yhteismaalein 4–2.
Baarle-Nassau

Baarle-Nassau on Alankomaissa, Pohjois-Brabantin provinssissa sijaitseva kunta. Asukkaita kunnassa on 6 670 (1.2.2008) ja väestötiheys on 87 as./km². Kunnan pinta-ala on 76,3 neliökilometriä, josta vettä on 0,03 km². Baarle-Nassaun pormestari on Jan Hendrikx. Kunnan keskuspaikka on samanniminen kuin kuntakin.
Baarle-Nassaun naapurikunnat ovat Alphen-Chaam pohjoisessa, Ravels idässä, Turnhout kaakossa, Baarle-Hertog ja Merksplas etelässä ja Hoogstraten lounaassa ja lännessä. Alphen-Chaamia lukuun ottamatta Baarle-Nassaun naapurikunnat sijaitsevat Belgiassa.
Baarle-Nassaulla on erittäin monimutkaiset rajat, sillä 22 osaa, joita kutsutaan enklaaveiksi, belgialaisesta Baarle-Hertogin kunnasta sijaitsee Baarle-Nassaun sisällä. Kahdeksan eksklaavia Baarle-Nassauta puolestaan on kokonaan Belgian ympäröimänä. Näistä kahdeksasta seitsemän sijaitsee Belgialle kuuluvien enklaavien sisällä. 
Baarle-Nassaussa ja Baarle-Hertogissa on omat kaupungintalot, paloasemat, kirkot, poliisiasemat sekä yrityksillä alankomaalainen ja belgialainen osoite. Puolestaan muun muassa juomaveden ja kaasun kunnat hankkivat yhdessä.
Monimutkaiset rajat ovat lukuisten keskiaikaisten sopimusten, maavaihtokauppojen sekä Bredan lordin ja Brabantin herttuan välisten kauppojen tulos. 
Asutuskeskukset.
Kunta muodostuu seuraavista osista (): Baarle-Nassau Grens, Boshoven, Castelré, Driehuizen, Eikelenbosch, Gorpeind, Grens/Ghill, Heesboom, Heikant, Hoogeind, Huisvennen, Keizershoek, Klein-Bedaf, Liefkenshoek, Loveren, Maaijkant, Nieuwe Strumpt, Nijhoven, Oude Strumpt, Reth, Reuth, Tommel, Ulicoten, Veldbraak ja Voske.
Romeo Bertini

Romeo Bertini (21. huhtikuuta 1893 – 29. elokuuta 1973) oli italialainen maratoonari. Hän saavutti hopeaa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa suomalaisen Albin Stenroosin jälkeen ajalla 2.47.19,6.
Arnie Robinson

Arnie Robinson (7. huhtikuuta 1948 San Diego – 1. joulukuuta 2020 San Diego) oli yhdysvaltalainen pituushypyn olympiavoittaja.
Arnie Robinson voitti pituushypyssä Pan-Amerikan mestaruuden vuonna 1971 ja saapui ennakkosuosikkina Münchenin 1972 olympialaisiin. Siellä hän kuitenkin jäi pronssimitalille tuloksella 803 cm. Viidennellä kierroksella saavuttamansa pisimmän hypyn lisäksi hän hyppäsi toisella kierroksella 789 ja kolmannella 795 cm. Kultaa voitti hänen nuori maanmiehensä Randy Williams tuloksella 824 cm.
Montréalin 1976 olympialaisissa Robinson voitti kultaa ponkaisemalla 0,6 m/s:n vastatuulessa koko kilpailun ensimmäisellä hypyllä tuloksen 835 cm, joka jäi koko vuoden parhaaksi tulokseksi maailmassa. Hänen muut hyppynsä kantoivat 826 cm toisella, 804 cm neljännellä, 816 cm viidennellä ja 791 cm viimeisellä hyppykierroksella. Hallitseva olympiavoittaja Williams sijoittui nyt toiseksi tuloksella 811 cm. Vuonna 1977 Robinson voitti maailmancupin.
188-senttinen Robinson ylitti vuosina 1971–1980 kahdeksan metrin rajan yhdeksänä eri vuonna. Vielä vuonna 1980 hänen paras tuloksensa oli 803 cm. Yhdysvaltain mestaruuden hän voitti kuusi kertaa. 
Robinsonilla diagnosoitiin vuonna 2005 aivokasvain, jonka kanssa hän joutui elämään kuolemaansa saakka.
Exercitia spiritualia

Exercitia spiritualia (suom. Hengellisiä harjoituksia) oli jesuiittaveljeskunnan perustaja Ignatius Loyolan vuosina 1522–1548 kirjoittama teos. Sitä pidetään "jesuiittojen hengellisen kirjallisuuden klassisena dokumenttina", mikä lisää teoksen merkittävyyttä. 
Teos sisältää paljon erilaisia jesuiittaveljeskuntaan liittyviä ohjeita ja toteamuksia:
Baarle-Hertog

Baarle-Hertog () on kunta Antwerpenin provinssissa, Flanderissa, Belgiassa. Kunta kuuluu Turnhoutin arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Baarle-Hertogissa oli 2 385 asukasta. Pinta-alaa kunnalla on 7,48 km² ja asukastiheys on 319 asukasta neliökilometrillä.
Baarle-Hertogin naapurikunnat ovat Hoogstraten lännessä, Merksplas etelässä, Turnhout kaakossa, Ravels idässä sekä alankomaalainen Baarle-Nassau pohjoisessa ja ympärillä.
Baarle-Hertogilla on erittäin monimutkaiset rajat, sillä sen 22 osaa, joita kutsutaan eksklaaveiksi, sijaitsee Alankomaille kuuluvan Baarle-Nassaun sisällä. Kahdeksan eksklaavia Baarle-Nassauta puolestaan on kokonaan Belgian ympäröimänä. Näistä kahdeksasta seitsemän sijaitsee Belgialle kuuluvien enklaavien sisällä. 
Baarle-Nassaussa ja Baarle-Hertogissa on omat kaupungintalot, paloasemat, kirkot, poliisiasemat sekä yrityksillä alankomaalainen ja belgialainen osoite. Puolestaan muun muassa juomaveden ja kaasun kunnat hankkivat yhdessä.
Monimutkaiset rajat ovat lukuisten keskiaikaisten sopimusten, maavaihtokauppojen sekä Bredan lordin ja Brabantin herttuan välisten kauppojen tulos. 
Alankomaalainen taidemaalari Petrus Christus syntyi Baarle-Hertogissa 1400-luvulla.
Randy Williams

Randy Williams (s. 23. elokuuta 1953 Fresno) on entinen yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja yhä lajinsa kaikkien aikojen nuorin olympiavoittaja.
Randy Williams voitti pituushypyn olympiakultaa juuri 19 vuotta täyttäneenä Münchenin 1972 olympialaisissa. 175-senttinen nuorukainen hyppäsi karsinnassa tuloksen 834 cm, joka oli sen vuoden paras tulos maailmassa ja alle 20-vuotiaiden maailmanennätys. Nuorten maailmanennätyksenä tulos säilyi kesäkuuhun 2012 saakka, jolloin Sergei Morgunov hyppäsi 835 cm. Loppukilpailun ensimmäisellä hypyllään hän hyppäsi 824 cm, mikä riitti voittoon. Hänen seuraavat hyppynsä kantoivat 732, 772, 780 ja 777 cm, ja viimeisellä kierroksella hän ei saanut tulosta. Toukokuussa 1973 Williams hyppäsi Eugenessa myötätuulituloksen 846 cm.
Montréalin 1976 olympialaisissa Williams saavutti hopeaa vuoden parhaalla tuloksellaan 811 cm. Tämän ensimmäisen hyppynsä lisäksi hän sai tuloksen toisella ja kuudennella kierroksella, joilla molemmilla mitaksi saatiin 781 cm. Williamsin maanmies Arnie Robinson voitti kultaa tuloksella 835 cm. Vuonna 1980 Williams sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa kolmanneksi mutta ei päässyt enää kolmansiin kisoihinsa Yhdysvaltain ryhdyttyä boikottiin. Vuonna 1981 hän hyppäsi vielä tuloksen 802 cm. Kahdeksan metrin rajan hän ylitti yhdeksänä vuonna.
Urheilu-uransa jälkeen Williams on työskennellyt palomiehenä.
Tampereen Ilveksen SM-sarjakausi 1951–1952

Tampereen Ilves pelasi kaudella 1951–52 jääkiekon SM-sarjassa ja voitti yhdeksännen Suomen mestaruutensa.
SM-sarjassa jatkettiin edellisellä kaudella käyttöön otetulla järjestelmällä. Sarjasta olivat pudonneet tamperelaiset TPV ja TK-V ja tilalle nousivat Turun Pyrkivä ja Hämeenlinnan Pallokerho. Suomi osallistui helmikuussa 1952 ensimmäistä kertaa talviolympialaisten jääkiekkoon, ja tästä syystä SM-sarjassa pelattiin vain yksi kierros; ohjelmassa oli siis neljä runkosarjaottelua kullekin joukkueelle. Myös leuto talvi on mainittu syynä tynkäsarjalle.
Ilves pelasi kotiottelunsa Koulukadun kentällä. Joukkueen valmentajana toimi Risto Lindroos, jolle tämä oli kymmenes ja toiseksi viimeinen valmennuskausi Ilveksessä. Kapteeniksi nimettiin ensimmäiselle kaudelleen Aarne Honkavaara. Honkavaara oli jälleen, jo seitsemäntenä perättäisenä kautena, joukkueensa paras pistemies ja voitti kolmannen perättäisen kerran SM-sarjan pistepörssin.
Ilveksen joukkue ei tällekään kaudelle kokenut kovin merkittäviä muutoksia. Edelliskausien tähtihyökkääjä Kalle Havulinna piti välivuoden ja pitkäaikainen maalivahti Juhani Linkosuo lopetti uransa, mutta muut runkopelaajat pysyivät joukkueessa. Puolustuksessa debytoi Erkki Koiso, joka sittemmin pelasi Ilveksessä 10 kautta ja valmensi kaksi, ja hyökkäykseen liittyivät niin ikään pitkät uransa aloittaneet Räshid Hakimsan ja Heikki J. Salminen.
Runkosarja.
Edellisen kauden tapaan Ilves voitti runkosarjalohkonsa puhtaalla pelillä, mutta ottelut olivat sarjanousija Pyrkivää vastaan käytyä peliä lukuun ottamatta huomattavasti tasaväkisempiä. Ilves ei myöskään tilastojen valossa ollut sarjan paras joukkue, vaan B-lohkon samoin ilman pistemenetyksiä voittaneen toisen sarjanousijan HPK:n maaliero oli huomattavasti parempi.
Ilveksen kahdessa kotiottelussa kävi yhteensä 3000 katsojaa, keskimäärin siis 1500.
Loppuottelut.
Huolimatta HPK:n paremmasta menestyksestä runkosarjassa Ilves voitti molemmat loppuottelut. 3. helmikuuta Hämeenlinnassa pelatussa ensimmäisessä ottelussa Ilves oli parempi maalein 1–6 ja toisessa kohtaamisessa 9. päivänä Tampereella 4–3. Näin Ilves oli kolmannen kerran perättäin Suomen mestari.
A-nuoret.
Yhden mitalittoman kauden jälkeen Ilveksen A-nuoret voittivat vuonna 1952 kuudennen Suomen mestaruutensa.
Ad maiorem Dei gloriam

Ad maiorem Dei gloriam (suom. "Jumalan suuremmaksi kunniaksi"), tunnetaan myös muodossa ad majorem Dei gloriam on jesuiittaveljeskunnan motto. Usein se esiintyy myös lyhenteenä AMDG. 
Moton alkujuuret löytyvät jesuiittaveljeskunnan perustajan Ignatius Loyolan tunnuslauseesta "Kaikki Jumalan suuremmaksi kunniaksi", mistä tuli myös veljeskunnan johtoajatus. Nykyään moton saattaa tavata paitsi jesuiittarakennuksissa ja pyhimyspatsaissa, myös jesuiittakoulujen oppilaiden töissä. Tavallinen tapa jesuiittakouluissa on nykyäänkin laittaa opiskelijat kirjoittamaan aineisiinsa moton kirjainlyhenne.
Autotrofi

Autotrofia eli omavaraisuus tarkoittaa sitä, että eliö pystyy tuottamaan tarvitsemansa energiapitoiset yhdisteet itse fotosynteesin tai kemosynteesin avulla. Fotoautotrofi on yhteyttämiskykyinen eliö, joka osaa käyttää auringonvaloa energianlähteenä ja tuottaa monimutkaisia kemiallisia yhdisteitä. Kemoautotrofit kykenevät käyttämään pelkistettyjä inorgaanisia yhdisteitä yhteyttämiseen vaadittavana energianlähteenä. Autotrofeja ovat lähes kaikki kasvit ja levät sekä merkittävä osa bakteereista ja arkeoneista. Sienet ja eläimet ovat heterotrofisia eli toisenvaraisia. 
Autotrofit varmistavat hajottajan ja kuluttajan ohella omalta osaltaan aineen kierron luonnossa.
Kasveilla yhteyttämiselimenä toimivat viherhiukkaset. Yhteyttäminen perustuu klorofyllimolekyyliin.
Kasvit ovat sopeutuneet rakenteeltaan ympäristöönsä siten, että ne saavat yhteyttämiseen tarvittavia aineita ja valoa riittävästi. Esimerkiksi vesikasvien kasvupaikat sijaitsevat siellä, missä on riittävä hiilidioksidi- ja bikarbonaattipitoisuus.
Hans Baumgartner

Hans Baumgartner (s. 30. toukokuuta 1949) on entinen saksalainen pituushyppääjä.
Baumgartner saavutti olympiahopeaa Münchenin kisoissa 1972. Hän hyppäsi loppukilpailun kolmannella kierroksella tuloksen 818 cm. Vuoden 1972 maailmantilastossa hän oli tuloksellaan neljännellä sijalla edellään vain kolme yhdysvaltalaista.
Rooman EM-kilpailuissa 1974 Baumgartner sijoittui neljänneksi tuloksella 793 cm. Montréalin olympialaisissa 1976 hän sai tuloksen vain kolmannella hypyllään, jonka mitta 784 cm riitti kahdeksanteen sijaan.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Baumgartner on voittanut viisi mitalia. Kultaa hän voitti Sofiassa 1971 (tulos 812 cm), Rotterdamissa 1973 (785 cm) ja San Sebastiánissa 1977 (796 cm). Hopeaa hän sai Grenoblessa 1972 (799 cm) ja Göteborgissa 1974 (810 cm)
Regimini militantis Ecclesiae

Regimini militantis Ecclesiae oli paavi Paavali III:n 27. syyskuuta 1540 antama bulla, jossa hän antoi hyväksyntänsä muutamaa vuotta aikaisemmin perustetulle jesuiittaveljeskunnalle. 
Veljeskunta oli perustettu kuusi vuotta aikaisemmin. Veljeskunta oli päättänyt asettua uskolliseksi suoraan paaville, mikä teki siitä poikkeuksellisen katolisten sääntökuntien joukossa. Jesuiitat eivät myöskään sitoutuneet luostarielämään. 
Jesuiittaveljeskunnan perustaminen osui paavin kannalta otolliseen aikaan, sillä samaan aikaan uskonpuhdistus sai jalansijaa ympäri Eurooppaa. Jesuiitoista tulikin pian tehokas seura torjumaan reformaation leviämistä ja paavin vallan murenemista.
Mazda R360

Mazda R360 on Mazdan ensimmäinen kaksiovinen- ja paikkainen automalli. Se tuli myyntiin vuonna 1960. Vuonna 1964 siitä tehtiin myös avolavamalli, Mazda B360. Samana vuonna myyntiin tuli myös avomalli. Moottori on asennettu takaosaan. Vaihteistona on joko nelivaihteinen manuaali tai kaksivaihteinen automaatti.
Aiheesta muualla.
Denitrifikaatio

Denitrifikaatio on biologinen prosessi, jossa anaerobiset bakteerit hajottavat nitraatteja ja nitriittejä typpikaasuksi tai vaihtoehtoisesti typpioksidiksi. Denitrifikaatio vapauttaa siten typpeä ilmakehään. Denitrifikaatiota suorittavia bakteereita kutsutaan denitrifikaatiobakteereiksi.
Käyttö.
Kunnallisessa jäteveden puhdistuksessa typen poistamiseen käsiteltävästä prosessivedestä. Jälkidenitrifikaatiossa käytetään biologista jälkisuodatinta, jossa jäteveden puhdistusprosessi tapahtuu kantoaineen pinnalla kasvavassa biomassassa ja apuaineena käytetään annosteltavaa hiilipitoista ainetta (usein metanolia).
Frank Wartenberg

Frank Wartenberg (s. 29. toukokuuta 1955) on itäsaksalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.
Wartenberg hyppäsi 18-vuotiaana vuonna 1974 hallissa tuloksen 801 cm, joka säilyi Saksan alle 20-vuotiaiden halliennätyksenä lähes 41 vuotta. Ennätyksen rikkoi Max Heß tammikuussa 2015 hypättyään 803 cm. Rooman EM-kilpailuissa 1974 Wartenberg pääsi loppukilpailuun, jossa jäi 12:nneksi tuloksella 725 cm.
Montréalin olympialaisissa 1976 Wartenberg saavutti pronssia. Hän hyppäsi ensimmäisellä kierroksella tuloksen 781 cm, jätti toisen kierroksen väliin ja astui kolmannen hyppynsä yli. Hän oli tuossa vaiheessa kahdeksas ja pääsi niukasti kolmelle viimeiselle kierrokselle. Neljännellä kierroksella hän hyppäsi tuloksen 802 cm, joka riitti kolmanteen sijaan. Viidennellä kierroksella hän hyppäsi 784 cm ja kuudes hyppy oli yliastuttu. Hänen paras hyppynsä vuonna 1976 kantoi 818 cm, ja sillä hän oli koko vuoden maailmantilastossa neljäs.
Frank Wartenbergin vaimo Christiane Wartenberg (o.s. Stoll) on 1 500 metrin juoksun olympiamitalisti.
Diversiteetti-indeksi

Diversiteetti-indeksi on mittari, joka ilmaisee lajiluokittelun (tai jonkin muun luokittelun) mukaista monimuotoisuutta siten, että se ottaa samanaikaisesti huomioon sekä lajien lukumäärän että niiden suhteelliset runsaudet. Diversiteetti-indeksin arvo kasvaa, kun lajimäärä kasvaa tai lajien suhteelliset runsaudet muuttuvat tasaisemmiksi. Suurin diversiteetti-indeksin arvo tietylle lajimäärälle saadaan silloin, kun kaikki lajit ovat yhtä runsaita. Lajien runsautta voidaan eri yhteyksissä mitata eri tavoin, esimerkiksi yksilömäärällä, peittävyydellä tai biomassalla.
Vaikka lajidiversiteetti kiinnostaa yleensä varsinkin ekologiassa, luokitteluna voidaan yhtä hyvin käyttää mitä tahansa muutakin taksonomisen luokittelun tasoa, kuten sukua (jolloin mitataan sukudiversiteettiä) tai heimoa (jolloin mitataan heimodiversiteettiä). Muilla tieteenaloilla voidaan mitata samoilla indekseillä esimerkiksi geneettistä diversiteettiä, etnistä diversiteettiä, kielen sanadiversiteettiä tai tekstin kirjaindiversiteettiä.
Tehollinen lajimäärä.
Eri diversiteetti-indeksit mittaavat hyvin eri asioita, joten niiden arvoja ei voi suoraan verrata toisiinsa. Useimmat ovat kuitenkin tavalla tai toisella johdettavissa suureesta, jota on englanninkielisissä teksteissä kutsuttu nimellä "true diversity" eli "aito diversiteetti". Tällä tarkoitetaan tehollista lajimäärää eli sitä, kuinka monta keskenään yhtä runsasta lajia tarvittaisiin, jotta kunkin suhteellinen runsaus olisi sama kuin kiinnostuksen kohteena olevassa aineistossa havaittu lajien keskimääräinen suhteellinen runsaus. Keskimääräinen suhteellinen runsaus mitataan painotettuna keskiarvona, jossa kunkin lajin suhteellinen runsaus "pi" painotetaan itsellään. Keskiarvona käytetään yleistettyä keskiarvoa jonka eksponentti on "q" - 1 (missä "q" ≥ 0). Tehollinen lajimäärä "qD" on tämän keskiarvon käänteisluku, ja lasketaan siis seuraavasti:
formula_1
Nimittäjässä "R" on rikkaus eli havaittujen lajien lukumäärä. Vakio "q" käytännössä määrää, mitä keskiarvoa käytetään; esimerkiksi "q" = 2 vastaa aritmeettista keskiarvoa ja "q" = 0 harmonista keskiarvoa. Mitä suurempi "q:n" arvo valitaan, sitä lähempänä keskiarvo on yleisimmän lajin suhteellista runsautta. Koska nollas juuri ei ole määritelty, yllä olevaa kaavaa ei voi käyttää, kun "q" = 1, vaan silloin nimittäjä lasketaan käyttäen geometrisen keskiarvon kaavaa:
formula_2
Shannonin–Wienerin indeksi.
Tehollinen lajimäärä "q:n" arvolla 1 voidaan kirjoittaa myös muodossa:
formula_3
Tässä kaavassa "H" on Shannonin entropia (myös Shannonin–Wienerin indeksi). Shannonin entropia on yksi suosituimmista ekologiassa käytetyistä diversiteetti-indekseistä. Alun perin se kehitettiin mittaamaan tekstin informaatiosisältöä eli epävarmuutta, joka liittyy tekstijonon seuraavan kirjaimen ennustamiseen. Shannonin entropia on siis tehollisen lajimäärän logaritmi eli
formula_4
Pierre Favre

Autuas Peter Faber (13. huhtikuuta 1506 – 1. elokuuta 1546) (ranskaksi Pierre Lefevre tai Pierre Favre) oli ranskalainen jesuiitta, teologi ja jesuiittaveljeskunnan perustajajäseniä. Katolinen kirkko kanonisoi hänet 5. syyskuuta 1872.
Faber syntyi Villaretissa, Savoijissa Etelä-Ranskassa. Vanhempana hän siirtyi kotikaupungistaan suorittamaan opiskelujaan Pariisissa. Siellä hän myös kohtasi entisen ritarin Ignatius Loyolan. Yhdessä kuuden toverinsa, muun muassa Loyolan ja Francisco Xavierin, kanssa hän sitoutui 15. elokuuta 1534 elämään köyhyydessä ja siveydessä. Nämä pariisilaiset opiskelijat muodostivat jesuiittaveljeskunnan ensimmäisen jäsenistön, ja kuutta vuotta myöhemmin myös paavi tunnusti veljeskunnan ja antoi sille siunauksensa.
Asetuttuaan jesuiittana suoraan paavin alaiseksi, Faber sai matkustaa useita vuosia ympäri Eurooppaa paavin ja katolilaisuuden asialla. Hän muun muassa osallistui Wormsin valtiopäiville, missä Luther kieltäytyi kumoamasta oppiaan. Samoin hän osallistui Regensburgissa pidettyyn konferenssiin. Hänen oli tarkoitus myös osallistua teologina Trenton kirkolliskokoukseen, mutta matkalla Roomaan hän menehtyi kuumeeseen vain neljänkymmenen vuoden iässä.
Perryn piirikunta (Ohio)

Perryn piirikunta on piirikunta Ohiossa Yhdysvalloissa. Sen hallintokeskus on New Lexington. Piirikunta on perustettu vuonna 1818 ja nimetty Oliver Hazard Perryn mukaan.
Maantiede.
Perryn naapuripiirikuntia ovat Licking pohjoisessa, Muskingum koillisessa, Morgan kaakossa, Athens etelässä, Hocking lounaassa ja Fairfield lännessä.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 36 058 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 97,8%, mustiin (0,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,1%).
Kotitalouden mediaanitulo on 42 860 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,7% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Jörg Drehmel

Jörg Drehmel (s. 3. toukokuuta 1945) on entinen itäsaksalainen kolmiloikkaaja.
Drehmel sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kolmiloikassa kuudenneksi tuloksella 16,23 m. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa sisäratojen EM-kilpailuissa Wienissä tuloksella 16,74 m edellään vain olympiavoittaja Viktor Sanejev. Kesällä hän ylitti ensimmäisenä saksalaisena kolmiloikkaajana 17 metrin rajan ja voitti Sanejevin Euroopan cupin finaalissa tuloksella 17,13 m. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän voitti Sanejevin kuuden sentin erolla ja voitti kultaa ensimmäisen kierroksen tuloksellaan 17,16 m.
Münchenin olympialaisissa 1972 Sanejev palasi voittajaksi mutta Drehmel sai hopeaa hypättyään viidennellä kierroksella tuloksen 17,31 m, jolla hän jäi voittajasta vain neljän senttimetrin päähän. Toisella hypyllään hän sai tuloksen 17,02 m mutta muut yritykset epäonnistuivat pahasti. Rooman EM-kilpailuissa 1974 Drehmel jäi mitalisijasta seitsemän sentin päähän hypättyään tuloksen 16,54 m ja sijoittuen neljänneksi.
Olli Mannermaa

Olli Veikko Mannermaa (16. helmikuuta 1921 Turku – 13. syyskuuta 1998) oli suomalainen sisustusarkkitehti. Hän valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta eli nykyisestä Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1949. Hän opetti itsekin samassa laitoksessa rakennepiirustusta vuosina 1960–1971. Mannermaa teki pitkän työuran Tehokalusteen (nykyisin Martela) palveluksessa. Olli Mannermaan suunnittelema klassikoksi muodostunut Kilta-tuoli (1955) kuuluu edelleen Martelan mallistoon.
Näyttelyt.
Mannermaa on ollut mukana suunnittelemillaan tuotteilla kolmesti Milanon triennaalissa. Lisäksi Kilta-tuoli on ollut mukana lukuisissa eri näyttelyissä ympäri maailmaa.
Sergei Ivanov (pyöräilijä)

Sergei Valerjevitš Ivanov (, s. 5. maaliskuuta 1975 Tšeljabinsk) on venäläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1996–2011. Hän aloitti ammattilaisuransa Lada-Samara-joukkueessa, edusti TVM - Farm Frites -tallia 1997–2000, Fassa Bortoloa 2001–2003, T-Mobilea 2004–2006, Astana Teamia 2007–2008 ja Katjuša-tallia 2009–2011. 
Ivanov voitti "semiklassikkona" pidettävän E3 Prijs Vlaanderen -kilpailun vuonna 2000 ennen Geert van Bondtia. Seuraavan vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti yhdeksännen etapin 16 sekunnin erolla David Etxebarriaan. Vuonna 2002 Ivanov sijoittui Michele Bartolin jälkeen toiseksi Amstel Gold Racessa. Vuonna 2008 hän voitti etappikilpailu Tour de Wallonien. Vuonna 2009 Ivanov voitti Amstel Gold Racen kukistettuaan Caubergin loppunousussa irtiottokumppaninsa Karsten Kroonin ja Robert Gesinkin. Ranskan ympäriajossa 2009 hän voitti 14. etapin karattuaan 12 ajajan kärkiryhmästä kymmenen kilometriä ennen maalia.
Ivanov on voittanut Venäjän maantieajomestaruuden kuusi kertaa. Voitoista kolme ensimmäistä tuli peräkkäisinä vuosina 1998–2000.
Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailussa toinen, piste- ja mäkikilpailun sekä 5. ja 10. etapin voitto
Rapport Tour, 5. ja 10. etapin voitto
Circuit des Mines, 1., 4. ja 9. etapin voitto
Giro del Capo, 3. etapin (aika-ajo) voitto
Alle 23-v. EM-kilpailut, maantieajossa pronssia
Wien–Grabenstein–Gresten–Wien, 4. etapin voitto 
Espanjan ympäriajo, 20. etapilla toinen
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 5. ja 8. (aika-ajo) etapin voitto
Druivenkoers-Overijse, voitto
Venäjän maantieajomestari
GP Kanton Aargau, toinen
Druivenkoers-Overijse, voitto
Venäjän maantieajomestari
Circuit de la Sarthe, 2. etapin voitto
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailussa toinen
GP Ouest-France, kolmas
Espanjan ympäriajo, 4. etapilla kolmas
E3 Prijs Vlaanderen, voitto
Venäjän maantieajomestari
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, pistekilpailun sekä 6. ja 7. (aika-ajo) etapin voitto
De Pannen kolmen päivän ajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Milano–San Remo, viides
Ranskan ympäriajo, 9. etapin voitto
Sveitsin ympäriajo, 6. etapin voitto
Giro Riviera Ligure Pomente, 4. etapin voitto 
Trofeo Luis Puig, voitto
Alankomaiden ympäriajo, 5. etapin voitto
Amstel Gold Race, toinen
Rund um den Henninger Turm, kolmas
Luxemburgin ympäriajo, 5. etapin voitto
GP Kanton Aargau, kolmas
Espanjan ympäriajo, 13. etapilla (aika-ajo) kolmas
Flanderin ympäriajo, seitsemäs
Britannian ympäriajo, 4. etapin voitto
Venäjän maantieajomestari
Tour de Wallonie, kokonaiskilpailun voitto
Venäjän maantieajomestari
Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Amstel Gold Race, voitto
Belgian ympäriajo, 1. etapin voitto
Venäjän maantieajomestari
Liège–Bastogne–Liège, viides
Ranskan ympäriajo, 14. etapin voitto
Luxemburgin ympäriajo, pistekilpailun voitto
Elinvoimainen laji

Elinvoimainen laji on eliölaji, joka tunnetaan hyvin ja jonka kanta on runsas tai vakaa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n mukaan ”Least Concern” (LC). IUCN:n mukaan esimerkiksi ihminen, avoparikaija, hupputasku ja isonauraja ovat elinvoimaisia lajeja.
Vuonna 2010 ilmestyneessä uhanalaisarvioinnissa Suomen eliölajeista yhteensä 76,8 prosenttia kuului kategoriaan elinvoimainen. 
Vuoden 2000 uhanalaisarvioinnissa Suomen eliölajeista elinvoimaisiksi luokiteltiin 68,2 prosenttia selkärankaisista, 83 prosenttia selkärangattomista, 76,8 prosenttia putkilokasveista, 69,5 prosenttia itiökasveista ja 83,8 prosenttia sienistä.
Elollinen ympäristötekijä

Elollinen ympäristötekijä on biologinen termi, joka tarkoittaa elollisen luonnon tekijää. Toinen samaa tarkoittava sana on bioottinen. Elollisen vastakohta on eloton eli abioottinen ympäristötekijä.
Elolliset tekijät muodostavat yhdessä elollisen ympäristön.