tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
BNCT

BNCT eli boron neutron capture therapy (boorineutronikaappaushoito) on sädehoidon muoto, jolla hoidetaan syöpäpotilaita. Hoito kohdistuu yleensä pään ja kaulan alueen kasvaimiin, lisäksi myös aivokasvaimiin.
Käyttökohteet.
BNCT:llä on mahdollista tuhota soluja, joita ympäröivät kaikilta suunnilta säilytettävät solut. Siksi kasvaimet, jotka ovat elintoimintojen kannalta keskeisen kudoksen ympäröimänä ja eivät siten sovellu leikattavaksi tai tavanomaiseen sädehoitoon, voivat olla sopivia kohteita BNCT:lle. Esimerkiksi aivokasvaimia ei yleensä voi leikata keskeltä aivoja. Toisaalta tavallinen sädehoito aiheuttaisi suuren säteilyannoksen myös terveelle kudokselle. BNCT:llä on mahdollista vähentää terveen kudoksen annosta ja silti antaa kuolettava säteilyannos kasvaimen soluille.
Toimintaperiaate.
BNCT perustuu sille, että kasvaimeen kohdistettu soluja tuhoava suuri säteilyannos aiheutuu kasvaimessa itsessään olevan lääkeaineen ydinreaktioissa syntyvästä säteilystä. Reagoivana aineena on potilaaseen injektoitava boori-10. Kantaja-aineella, johon boori on kiinnitetty, on taipumuksena kertyä kasvaimeen. Kun booriin kohdistetaan ulkopuolisesta lähteestä neutronisäteilyä, tapahtuu booriatomeissa hajoamisreaktioita, joiden tuloksena on kaksi energistä hiukkasta: alfahiukkanen ja litium-7-atomi. Hiukkaset jarruuntuvat nopeasti kudoksessa ja aiheuttavat suuren, erittäin paikallisen säteilyannoksen, sillä niiden kantamat ovat vain 9 μm ja 5 μm. Reaktion laukaiseva neutronisäteily sen sijaan aiheuttaa suhteellisen pienen säteilyannoksen, sillä neutronit varauksettomina hiukkasina reagoivat heikosti läpäistessään potilaan.
Hoidon järjestäminen.
Hoitoa varten tarvitaan voimakasta neutronisäteilyä, joka aiheuttaa boorissa ydinreaktiot. Tarpeeksi voimakas neutronivuo voidaan tuottaa ydinreaktorilla. Hoitopaikka sijoitetaan ydinreaktorin viereen ja reaktorin säteilysuojaan tehdään kapea aukko, josta reaktorisydämen neutronisäteily pääsee tunkeutumaan suojan läpi ja potilaan päähän.
Vain harvassa yliopistollisessa sairaalassa maailmassa voidaan antaa BNCT-hoitoa, sillä vaadittavat tekniset varusteet, etenkin sopivat ydinreaktorit, ovat harvan sairaalan käytettävissä. Pohjois-Euroopassa ainoastaan Helsingin yliopistollinen keskussairaala antoi BNCT-hoitoa Otaniemen Triga-reaktorilla.
Evektor-Aerotechnik

Evektor-Aerotechnik on siviililentokoneita valmistava tehdas Tšekin tasavallassa. Se on perustettu vuonna 1970 nimellä Aerotechnik.
Historiaa.
Sen ensimmäinen tuote oli yksipaikkainen gyrokopteri A-70. Yhtiön toiminta perustui 1990-luvulle asti yleisilmailukoneiden huoltoon. Vuonna 1972 yhtiö toi markkinoille moottoripurjelentokone L-13 Vivatin, joita vietiin noin 200 kappaletta. Vuonna 1996 yhtiö toi ensimmäisen ultralight- eli kevytilmailukoneen, kokometallisen P-220 UL Koalan. Koneita myytiin noin 40 kappaletta, joista valtaosa toimitettiin tehtaalta koottuina. Vuonna 1997 se toi markkinoille EV-97 Eurostar-kevytilmailukoneen.
Vuonna 1999 Aerotechnik fuusioitui autotehdas Evektoriin, jolla on tehdas Kunovicessä. Yhtiö palkkasi 1990-luvun lopulla koulutettua työvoimaa suuremmalta mutta talousongelmien vaivaamalta LET-lentokonetehtaalta, joka sekin on Kunovicessä. Yhtiö suunnitteli kaksimoottorisen kuljetuskoneen Wolfsberg Raven 257 belgialaiselle Wolfsberg-yhtiölle.
Yhtiön päätuote on edelleen kevytilmailun koneet - Eurostar, SportStar, EV-97 Harmony. Vuonna 2001 yhtiö alkoi kehittää yleisilmailun FAR-23 mukaista VUT 100 Cobra-konetta. Tällä hetkellä yritys kehittelee 9-14 paikkaista Evektor EV-55 Outback matkustajalentokonetta.
Pirkkalassa heinäkuussa 2019 pudonneen koneen Evektor-Aerotechnik EV-97 Eurostar onnettomuustutkinnassa on todettu ominaisuus, joka aiheuttaa onnettomuusuhan. Onnettomuustutkintakeskus on antanut turvallisuussuosituksen tarvittavista muutostyötoimenpiteistä. Ohjaaja voi epähuomiossa painaa viereisiä sivuperäsinpolkimia.
Kultakala (tähdistö)

Kultakala (latinaksi "Dorado", genetiivimuoto "Doradus") on eteläisen taivaanpuoliskon melko vaatimaton tähdistö, jonka loivat yhdentoista muun eteläisen tähdistön ohessa Pieter Dirkszoon Keyser ja Frederick de Houtman 1595–1597. Kultakala esiintyi ensimmäisen kerran Johann Bayerin "Uranometriassa" vuonna 1603.
Kultakalan tunnetuin kohde on Linnunradan epäsäännöllinen seuralaisgalaksi Suuri Magalhãesin pilvi, josta suurin osa sijaitsee Kultakalan alueella ja osa viereisessä Pöytävuoren tähdistössä. Myös muut merkittävimmät syvän taivaan kohteet, kuten Tarantellasumu NGC 2070, sijaitsevat galaksin alueella.
Kultakalassa ei ole lainkaan kolmatta magnitudia kirkkaampia tähtiä. Alfa Doradus on näennäiseltä kirkkaudeltaan +3,27 ja Beta Doradus +3,76 magnitudia. Suuressa Magalhãesin pilvessä sijaitseva S Doradus on sininen hyperjättiläinen, jonka massa on yli 100 kertaa Aurinkoa suurempi. Se on oman muuttujatyyppinsä, S Doradus -muuttujien eli "valovoimaisten sinisten muuttujien" (LBV) prototyyppi. Samaan ryhmään kuuluu myös muun muassa η Carinae. Toinen muuttuja, R Doradus, on puolestaan läpimitaltaan yksi suurimmista tähdistä. Se on kooltaan noin 370 kertaa Aurinkoa suurempi. Jos R Doradus sijaitsisi Auringon paikalla, ulottuisi sen pinta Marsin radan taakse.
Linnunrata-galaksista poistuva suurinopeuksinen tähti HE 0437-5439 löydettiin vuonna 2005 tähdistöstä. Tähden nopeuden takia se on poistumassa galaksienväliseen avaruuteen.
Frank Shorter

Frank Shorter (s. 31. lokakuuta 1947 München, Saksa) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija ja maratonin olympiavoittaja syntymäkaupungissaan vuonna 1972.
Ura.
Frank Shorter syntyi Münchenissä Yhdysvaltain miehitysjoukkojen kersantin poikana. Hän kävi Mount Hermonin koulua. Hänen ensimmäinen suuri voittonsa oli Yhdysvaltain yliopistojen (NCAA) mestaruus 10 000 metrillä Yalen yliopistossa vuonna 1969. Hän voitti ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruutensa 5 000 metrillä vuonna 1970 ja Yhdysvaltain mestaruuden 10 000 metrillä vuosina 1971, 1974, 1975 ja 1977. Lisäksi hän on Yhdysvaltain maastojuoksumestari vuosilta 1970-1973 ja vuoden 1971 Pan-Amerikan mestari 10 000 metrillä ja maratonilla.
Shorter voitti olympiakultaa maratonilla Münchenin olympialaisissa vuonna 1972. Jo pian kymmenen kilometrin jälkeen hän nykäisi eron muihin juoksijoihin, juoksi toiset kymmenen kilometriä aikaan 30.06 ja lisäsi koko ajan tasaisesti etumatkaansa. Vaikka juoksu sujui ylivoimaiseen malliin, Shorteria eivät stadionilla odottaneetkaan voimakkaat suosionosoitukset, vaan vihellyskonsertti. Katsojien mielenilmauksen oli aiheuttanut hetkeä aikaisemmin maaliin juossut ulkopuolinen saksalainen opiskelija, joka oli mielestään pyrkinyt tuomaan kilpailuihin enemmän hauskuutta. Yleisö oli juhlinut häntä voittajana mutta sittemmin tajunnut petoksen, kun Shorter saapui stadionille. Shorter sijoittui viidenneksi 10 000 metrillä samoissa kisoissa. 
Vuoden 1976 olympialaisissa Shorter saavutti vielä olympiahopeaa maratonilla Waldemar Cierpinskin viedessä voiton.
Shorter lopetti urheilu-uransa vuonna 1977 ja perusti oman urheiluvälineliikkeen. Urheilu-uransa jälkeen hän on toiminut myös television urheilukommentaattorina. Shorter on ollut myös Yhdysvaltain antidopingkomitean puheenjohtaja.
Heidi Suomi

Heidi Suomi (s. 2. tammikuuta 1975 Helsinki) on suomalainen urheilutoimittaja, uutisankkuri ja entinen yleisurheilija. Hänen päämatkansa oli 400 metriä, jolla hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1994 ja 1995. Seuratasolla hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.
Hän toimi MTV3:n "Tulosruudun" uutisankkurina ja urheilutoimittajana irtisanoutumiseensa huhtikuuhun 2008 saakka. Suomi on toiminut myös Yle TV2:n "Urheiluhullut"-visailuohjelman vakiojäsenenä. Tällä hetkellä (v. 2018) hän on Radio Novalla Radio Nova liikenteessä ohjelman juontajana joka tulee perjantaisin klo 15-19 ja sunnuntaisin klo 16-20 Suomi asuu Hämeenlinnassa.
Tulosruutu

Tulosruutu on MTV3:n päivittäinen urheilu-uutislähetys. Uutiset lähetettiin 2. marraskuuta 2013 – 2. helmikuuta 2017 nimellä "MTV Sport Uutiset". 
Historia.
"Tulosruutu" alkoi vuonna 1991 Kolmoskanavalla. "Tulosruutua" esitettiin aluksi vain sunnuntaisin "Seitsemän Uutisten" jälkeen. Ennen vuotta 1995 "Kymmenen Uutisten" yhteydessä oli urheiluosuus samassa lähetyksessä.
Vuosina 1993–1995 "Tulosruutua" lähetettiin neljästi viikossa: lauantaisin ja sunnuntaisin 19.10 ja 22.15.
Vuodesta 1995 lähtien "Tulosruutua" on lähetetty viikon jokaisena päivänä. Maanantain "Tulosruutua" on esitetty 29. joulukuuta 2008 saakka kello 21.10 "Yhdeksän Uutisten" jälkeen. Tiistaista perjantaihin "Tulosruutua" on esitetty "Kymmenen Uutisten" jälkeen kello 22.20. Syy maanantain "Tulosruudun" poikkeavaan alkamisaikaan oli maanantai-iltojen varaaminen elokuvailloiksi.
5. tammikuuta 2009 alkaen "Tulosruutua" on lähetetty myös maanantaisin kello 22.20 "Kymmenen Uutisten" jälkeen, jotka puolestaan on lähetetty samasta päivästä alkaen myös maanantaisin kello 22.00. Maanantai-illan elokuva on esitetty Subilla 12. tammikuuta 2009 alkaen.
Syksystä 2006 kevääseen 2007 MTV3-kanavalla esitettiin lauantai-iltaisin elokuva kello 21.05 alkaen. "Kymmenen Uutiset" lähetettiin elokuvan välissä normaaliin aikaan kello 22.00 ja "Tulosruutu" vasta elokuvan jälkeen. Kesästä 2007 alkaen "Tulosruutua" on lähetetty jälleen myös lauantaisin heti "Kymmenen Uutisten" jälkeen.
Esitysajat.
"Tulosruutua" esitetään nykyisin seuraavasti:
Pirjo Nuotio

Pirjo Nuotio (entinen "Nuotio-Korhonen", o.s. "Nuotio", s. 8. heinäkuuta 1952) on suomalainen entinen uutisankkuri.
Työura.
Nuotio aloitti työt MTV:llä vuonna 1974. Tuolloin hän teki töitä televisiokuuluttajana. Vuonna 1983 hän siirtyi uutistoimitukseen. Hän aloitti uutisankkurina vuonna 1983, vakituisesti vuodesta 1990. Hän jäi eläkkeelle joulupäivänä 25. joulukuuta 2016. 
Nuotio on koulutukseltaan puheterapeutti. Hänen logopedian alaan kuuluva pro gradu -tutkielmansa valmistui vuonna 1975, ja sen otsikko on "Eräiden toiminnallisten äänihäiriöiden kokeellisfoneettinen analyysi". Tv-työn rinnalla Nuotio toimi ensin Lohjan alueen päiväkotien ja koulujen puheterapeuttina ja myöhemmin Mannerheimin Lastensuojeluliiton koulutuspäällikkönä. Hän on edelleen mukana lastensuojelutyössä.
Palkinnot.
Nuotio palkittiin vuonna 2012 Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton jakamalla Olli-palkinnolla.
Muuta.
Teini-ikäisenä Nuotio esiintyi laulusolistina Heimo Mäntysen yhtyeessä taiteilijanimellä Britte. Nuotio esiintyy omana itsenään elokuvassa "Pahat pojat" (2003) ja televisiokuuluttajana elokuvassa "Lottovoittaja UKK Turhapuro" (1976).
Yksityiselämä.
Pirjo Nuotio varttui Hämeenlinnassa teurastamossa työskennelleen isän tyttärenä. Vanhemmat erosivat kun tyttö oli viisivuotias, ja teini-iässä tytär etääntyi ankarasta isästään. Äiti avioitui pian uudelleen ja sai vielä neljä lasta. Isä kannusti tytärtä opintoihin, ja opiskeli itsekin aikuisiällä ylioppilaaksi ja elintarvikealan maisteriksi.
Nuotio on eronnut vuonna 1992, hänellä on kaksi aikuista lasta ja hän harrastaa golfia. Hän on seurustellut vuodesta 2004 teollisen muotoilijan Reijo Markun kanssa.
Marcus Calpurnius Bibulus

Marcus Calpurnius Bibulus (kuoli 48 eaa.) oli valtiomies ja sotilas Rooman tasavallan aikana. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Julius Caesarin vastustajana ja konsulikumppanina.
Bibulus oli Cato nuoremman vävy ja optimaattien kannattaja. Hänet valittiin konsuliksi Caesarin kanssa vuonna 59 eaa. Kun Bibulus yritti vastustaa Caesarin lakiehdotuksia, kävivät ihmiset häneen käsiksi ja hänen oli paettava kotiinsa. Lopun ajan konsulikaudestaan Bibulus piileskeli kotonaan. Caesarin kannattajat vitsailivatkin, että konsuleina olivatkin oikeasti "Julius ja Caesar". 
Kun Caesar oli prokonsulina Galliassa, Bibulus kannatti Pompeiusta josta oli myös tullut Caesarin vihollinen. Pompeius sai hallita yksin konsulina Publius Clodius Pulcherin murhan jälkeen. Vuonna 48 eaa. Bibulus johti Pompeiuksen laivastoa Adrianmerellä. Hän sai tuhottua Caesarin laivasto, minkä takia Caesar jäi eristetyksi Epeirokseen. Caesar oli vähällä jäädä loukkuun, mutta sai Pompeiuksen kukistettua Farsaloksen taistelussa. Bibulus kuoli vuonna 48 eaa.
Alain Mimoun

Alain "Ali, Alel" Mimoun Ould Kacha (1. tammikuuta 1921 el-Telaghi, Ranskan Algeria – 27. kesäkuuta 2013 Saint-Mandé, Val-de-Marnen departementti, Ranska) oli algerialaissyntyinen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja, joka edusti kilpaurallaan kansainvälisellä tasolla Ranskaa, jonka osa Algeria Mimounin urheilu-uran aikana oli.
Mimounin olympiakullan esteenä vuosina 1948 ja 1952 oli Tšekkoslovakian mestarijuoksija Emil Zátopek. Mimoun saavutti olympiahopeaa 10 000 metrillä Lontoon olympialaisissa 1948 ajalla 30.47,4 sekä olympiahopeaa 10 000:lla ja 5 000 metrillä Helsingissä 1952. Zátopek ja Mimoun osallistuivat Melbournen olympialaisten maratonille vuonna 1956. Maratonin aikana oli Mimounia suosinut kuuma ilma, ja hän voittikin kultaa ajalla 2.25.00. Mimoun osallistui vielä Rooman olympialaisiin vuonna 1960 ja sijoittui maratonilla 34:nneksi.
Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Mimoun saavutti hopeaa sekä 5 000:lla että 10 000 metrillä. Molemmissa lajeissa hän hävisi Emil Zátopekille. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän sijoittui 10 000 metrillä seitsemänneksi ja keskeytti maratonilla.
Maastojuoksun MM-kilpailuja edeltäneen kansainvälisen maastojuoksumestaruuskilpailun Mimoun voitti vuosina 1949, 1952, 1954 ja 1956. Lisäksi hän sijoittui toiseksi vuosina 1950 ja 1958. Ranska voitti joukkuekilpailun vuosina 1949, 1950, 1952 ja 1956. Mimoun osallistui kilpailuun vielä mitalivuosiensa jälkeen ja sijoittui kuudenneksi vuonna 1959, 18:nneksi vuonna 1960, 24:nneksi vuonna 1961, 26:nneksi vuonna 1962 sekä 18:nneksi vuonna 1964.
Mimoun voitti Ranskan mestaruuden 5 000 metrillä vuosina 1947, 1949 ja 1951–1956 sekä 10 000 metrillä vuosina 1947 ja 1949–1959. Lisäksi hän voitti Ranskan mestaruuksia maratonilla ja maastojuoksussa.
Mimoun kuoli Saint-Mandéssa 27. kesäkuuta 2013, 92-vuotiaana.
Höyrynpaine

Höyrynpaine eli kylläisen höyryn paine on se höyryn osapaine, jossa höyry ja neste ovat tasapainotilassa. Jos höyryn osapaine on pienempi kuin höyrynpaine, neste höyrystyy. Jos höyryn osapaine on suurempi kuin höyrynpaine, höyry tiivistyy nesteeksi. Höyrynpaine riippuu lämpötilasta: kun lämpötila nousee, höyrynpaine kasvaa. Höyrynpaine ilmaisee, kuinka herkästi neste höyrystyy. Se riippuu molekyylien välisistä sidoksista.
Aineen kiehumispiste riippuu sen höyrynpaineesta. Kiehumispisteessä olevan nesteen paine on sama kuin sen höyrynpaine. Esimerkiksi veden höyrynpaine 100 celsiusasteen lämpötilassa on noin 1 bar, joten veden kiehumispiste yhden baarin paineessa on 100 °C.
Ilman suhteellinen kosteus on vesihöyryn osapaine ilmassa jaettuna ilman lämpötilaa vastaavalla höyrynpaineella. Esimerkiksi lämpötilassa 20 °C veden höyrynpaine on 0,0234 bar. Jos suhteellinen kosteus on 50 prosenttia, höyryn osapaine on puolet höyrynpaineesta eli 0,0117 bar.
Mohammed Gammoudi

Mohammed Gammoudi, Mohammed Tlili ben Abdullah (), (s. 11. helmikuuta 1938 Sidi Ach, Tunisia) on entinen tunisialainen yleisurheilija ja olympiavoittaja.
Ura.
Gammoudi tuli kansainvälisesti tunnetuksi Välimeren kisoissa Napolissa vuonna 1963. Hän voitti 5 000 metrin ja 10 000 metrin mestaruudet. Gammoudi saavutti olympiahopeaa 10 000 metrillä Tokion olympialaisissa vuonna 1964. Hän ei osallistunut 5 000 metrin loppukilpailuun tuntemattomista syistä. Gammoudi voitti Välimeren mestaruuskisoissa Tunisiassa uudelleen 5 000 metriä ja 10 000 metriä vuonna 1967. Gammoudi saavutti olympiapronssia 10 000 metrillä ja voitti olympiakultaa 5 000 metrillä Méxicon olympialaisissa vuonna 1968. Hän saavutti hopeaa 5 000 metrillä Välimeren kisoissa İzmirissä, Turkissa vuonna 1971. Gammoudi saavutti olympiahopeaa 5 000 metrillä Lasse Virenin jälkeen Münchenin olympialaisissa vuonna 1972.
Gammoudi pitää hallussaan Tunisian ennätystä 10 000 metrin juoksussa. Hän juoksi ajan 27.54,69 Münchenin olympialaisissa 1972.
Ennätykset.
Lähde:
Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz

Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz oli saksalainen kaksitasoinen, yksimoottorinen, Kurt Tankin suunnittelema ja Focke-Wulfin lentokonetehtaan valmistama kaksipaikkainen koulu- ja taitolentokone. Koneen ensilento lennettiin vuonna 1932. Konetta käyttivät Saksan Luftwaffen lisäksi Argentiinan, Bolivian, Brasilian, Bulgarian, Chilen, Itävallan, Kiinan, Kolumbian, Romanian, Ruotsin, Slovakian, Suomen, Tšekkoslovakian ja Unkarin ilmavoimat.
Käyttö Suomessa.
Suomen ilmavoimat hankki 30 Stieglitziä vuonna 1940 ja vielä viisi vuonna 1944. ”Stiguja” käytettiin peruskoulukoneena vuodesta 1940 vuoteen 1960. Koneita oli käytössä myös siviilissä.
Koneen erikoisuus on mäystimet (siteet kuten suksissa) jalkaohjaimissa; tämä mahdollisti muun muassa pahasti lento-onnettomuudessa koneella VL Myrsky loukkaantuneen koelentäjä kapteeni Pelle (Per-Erik) Soveliuksen ensilennon vielä toipilaana onnettomuuden jälkeen.
Hypernova

Hypernova on supernovaakin suurempi räjähdys, joka voi syntyä, kun erittäin suuri tähti romahtaa elinkaarensa lopussa. 1990-luvulle asti hypernova määriteltiin supernovaksi, jossa vapautuu yli 1048 joulea energiaa. Tämä on noin 100 kertaa enemmän kuin tavanomaisten tyypin II supernovien räjähdyksessä vapautuu. Hypernovat voivat olla pitkän matkan gammapurkausten alkuperä.
1990-luvun jälkeen hypernova alettiin määritellä supernovaksi, joka syntyy kaikkein massiivisimpien tähtien, hyperjättiläisten (joiden massa on 100–300 kertaa Auringon massa), luhistuessa. Nikkelin isotoopin 56Ni:n uskotaan olevan hypernovasta lähtevän valon tärkein lähde.
Lähellä ilmenevä hypernova voisi aiheuttaa vakavaa vahinkoa Maalle, mutta yhdenkään hyperjättiläisen ei uskota olevan niin lähellä, että siitä olisi todellista uhkaa Maalle. Astrofyysikko Brian Thomasin johtama ryhmä Kansasin yliopistosta on esittänyt hypoteesin, jonka mukaan hypernova olisi saattanut aiheuttaa joukkosukupuuton Maassa 440 miljoonaa vuotta sitten. Asiasta ei kuitenkaan ole olemassa mitään todisteita.
Aimee Mann

Aimee Mann (s. 8. syyskuuta 1960 Richmond, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on naimisissa muusikko Michael Pennin kanssa.
Mann opiskeli jonkin aikaa Bostonin Berklee College of Musicissa, mutta keskeytti opinnot ensimmäisen yhtyeensä Young Snakesin vuoksi. Yhtye julkaisi EP:n "Bark Along with the Young Snakes" vuonna 1982, ja kokoelma-albumi ilmestyi vuonna 2004.
Vuonna 1983 Mann etsi uudentyyppistä musiikkia Young Snakesin punkrockin sijaan. Hän perusti uutta aaltoa edustavan ’Til Tuesday -yhtyeen poikaystävänsä ja koulutoverinsa Michael Hausmannin kanssa. Yhtye saavutti jonkin verran suosiota debyyttialbumillaan "Voices Carry" vuonna 1985. Nimikkoraidasta tuli MTV-hitti, ja sen musiikkivideo palkittiin vuoden parhaan tulokkaan videona. ’Til Tuesday julkaisi vielä kaksi levyä, "Welcome Home" ja "Everything’s Different Now". Vuonna 1990 Mann päätti ryhtyä soolouralle ja yhtye hajosi.
Vuonna 1993 Mann julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Whateverin" levy-yhtiö Imagon välityksellä. Hänen toisen albuminsa "I’m with Stupid" julkaisi vuonna 1995 levy-yhtiö Geffen. Vuonna 1999 Mann perusti oman levy-yhtiön, SuperEgo Recordsin, ja julkaisi sen kautta kolmannen sooloalbuminsa "Bachelor Number Two (or the Last Remains of the Dodo)". Vuonna 2002 hän julkaisi oman levy-yhtiönsä kautta neljännen albuminsa "Lost in Space". Vuonna 2005 ilmestyi hänen viides sooloalbuminsa "The Forgotten Arm".
Vuonna 1999 ensi-iltansa saaneen "Magnolia"-elokuvan soundtrackilla on mukana kahdeksan Mannin kappaletta, muiden muassa ”Save Me”.
Marraskuussa 2004 ilmestyi Aimee Mannin live-DVD "Live at St. Ann’s Warehouse", joka on taltiointi hänen heinäkuussa 2004 pitämästään konsertista.
Vapaat markkinat

Vapaat markkinat on taloudessa tilanne, jossa tietyn hyödykkeen hinta muodostuu myyjien ja ostajien yhteisellä päätöksellä markkinoilla ilman rajoitteita tai säädöksiä. Kollektiivinen säätely torjutaan, sillä itsekkyyden katsotaan johtavan vapailla markkinoilla myös yhteisen edun toteutumiseen.
Käytännössä vain hyvin harva markkina on täysin vapaa säätelystä. Säädöksiä voidaan perustella esimerkiksi informaation epäsymmetrisyydellä, jonka vuoksi kuluttajan asemaa halutaan parantaa. Monien hyödykkeiden markkinoilla on myös epätäydellistä kilpailua, joka voi aiheuttaa markkinoille tehottomuutta. 
Vapaat markkinat voivat myös viitata talouteen, jossa kaikkien hyödykkeiden hinnat muodostuvat alussa mainitulla tavalla. Hallinnon rooli on rajattu pelkästään omistusoikeuksien valvomiseen. Tämä on tietyssä mielessä markkinatalouden pisimmälle viety muoto, jossa ei ole veroja, tulleja tai muita säädöksiä kuten pakollisia vakuutuksia tai vähimmäispalkkaa. Vapaiden markkinoiden vastakohta on suunnitelmatalous, jossa hallinto määrittää hinnat; näiden välimaastossa on sekatalous. 
Jotkut poliittiset aatteet, kuten markkinaliberalismi, pitävät markkinoiden vapautta tavoiteltavana asiana (kaikki hyödykkeet tuotettava markkinaehtoisesti).
Koskela (Oulu)

Koskela on Oulun kaupunginosa, joka sijaitsee noin neljä kilometriä pohjoiseen keskustasta Oulu–Tornio-rautatien ja valtatien 4 välisellä alueella. Asukkaita kaupunginosassa on noin 3 500. Koskelan kaupunginosaan kuuluvat myös Mustasuon, Niittyaron ja Simpsinkankaan eli Simpsin osa-alueet.
Kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Rajakylään ja Teknologiakylään, idässä valtatiehen sekä Iskon kaupunginosaan, etelässä Alppilaan, lounaassa Toppilaan ja lännessä Taskilaan.
Niittyarossa järjestettiin vuoden 1976 asuntomessut. Messutalot olivat ajalle tyypilliseen tapaan pääasiassa tasakattoisia, mutta messualueelle rakennettiin myös niin sanottuja käkikellotaloja. Mustasuon alue on pääasiallisesti omakotitalo- tai rivitaloasumista suosivaa lähiöaluetta. Kerrostaloja on lähinnä Simpsinkankaalla. Vanhimmat rakennukset sijaitsevat aivan rautatien varressa.
Historiaa.
Koskela syntyi 1800-lopun lopulla Toppilan sahan työläisten asuntoalueeksi, jolloin alue kuului Oulun maalaiskuntaan (myöhemmin Oulujoki). Tuolloin alue tunnettiin nimellä Koskelankylä. Se muodostui tuolloisen Toppilan tilan maille kaavoittamattomasti, mikä on vieläkin näkyvissä alueen tieverkossa. Työläiset muuttivat alueelle ympäri Pohjois-Suomea, joten he muodostivat alueelle varsin heterogeenisen asujaimiston, jolta puuttuivat perinteiset sukulaisuuteen perustuvat turvaverkostot, joihin olisi pystynyt samaistumaan. Koskelankylän asukkaille yhteiseksi tekijäksi ja identiteetiksi muodostui koskelankyläläinen työläisstatus. Vanha Koskelankylä-nimitys näkyy edelleen Koskelassa sijaitsevan työväentalon, Koskelankylän Walon sekä urheiluseura Koskelankylän Riennon nimissä. Vuonna 1938 Koskelankylä liitettiin Oulunjoen kunnasta Oulun kaupunkiin.
Palvelut.
Palvelut ovat keskittyneet Koskelan koulun läheisyyteen. Sieltä löytyvät kirjasto, neuvola, ostoskeskus, päiväkoti, Wellamo-koti, Koskelan palvelukeskus sekä palvelukeskus Runola. Toinen päiväkoti sijaitsee Purjehtijantiellä. Urheilukenttä on Niittyarossa.
Liikenne ja luonto.
Koskelasta on hyvät kulkuyhteydet keskustan suuntaan. Alueella sijaitsi vuoteen 1970 asti Koskelankylän seisake. Oulun yliopisto sekä Teknologiakylä ovat lyhyen pyöräilymatkan päässä, samoin Linnanmaan market-alue.
Kaupunginosan viheralueet ovat suurimmaksi osaksi luonnontilaisia metsikköjä. Suurimmat metsäalueet ovat Keulapuisto, Annanpuisto, Niittyaronpuisto sekä Sylvianpuisto. Suurin hoidettu puistoalue on Koskelanpuisto ja lisäksi hoidettua puistoaluetta on muun muassa Niittyaron puistossa. Koskelan alueelta löytyy myös viljelyalue palstaviljelyyn. Viljelyalue sijaitsee Mustansuon osa-alueella.
Arvernit

Arvernit olivat gallialainen heimo, joka asui nykyisessä Auvergnessa, Loiren ja Garonnen välisellä alueella. Heidän tärkein linnoituksensa oli Gergovia (nykyisin Clermont-Ferrand). Arvernit olivat pitkään koko Gallian johtava heimo, mutta vuonna 123 eaa. roomalaiset löivät heidät, minkä jälkeen heidän vaikutusvaltansa heikkeni. Johtaviksi heimoiksi nousivat heedut ja sekveenit.
Gallialaisten kuuluisin heimopäällikkö Vercingetorix kuului arverneihin. Vercingetorix johti 53–52 eaa. gallialaisten viimeistä suurta kansannousua roomalaisia vastaan. Julius Caesar löi lopulta Vercingetorixin Alesian piirityksessä.
Poliittisen itsenäisyytensä menetettyään arvernit kuitenkin vaurastuivat ja saivat Rooman vallan aikana provinssiyhteisön etuoikeutetun aseman ("civitas libera"). Gootit valloittivat vuonna 475 arvernien pääkaupungin Augustonemetumin.
Darkthrone

Darkthrone on norjalainen vuonna 1986 perustettu black metal -yhtye. Yhtye aloitti death metal -yhtyeenä mutta muutti musiikkiaan ensimmäisten levyjen jälkeen black metalliksi. Se on tunnettu myös siitä, ettei se ole juurikaan esiintynyt livenä.
Historia.
Yhtyeen alkuperäinen nimi oli "Black Death", mutta se muuttui nykyiseen muotoonsa ennen esikoisdemon julkaisua. Muiden norjalaisten 1990-luvun alussa suosioon tulleiden black metal -yhtyeiden joukossa Darkthrone tunnetaan ehkä kaikista pelkistetyimmästä ja karuimmasta soundistaan. 
Yhtyeen ensimmäinen levy "Soulside Journey" (1991) ja pitkään valmisteilla ollut "Goatlord," joka julkaistiin vuonna 1996, olivat death metal -vaikutteisia. Ensimmäisen levyn jälkeen yhtyeen mielenkiinto alkoi suuntautua erilaista ilmaisua kohti ja "Goatlordin" tekeminen laitettiin sivuun ja sen sijaan julkaistiin primitiivinen ja raaka "A Blaze In The Northern Sky". 
Kaikkein minimalistisin ja tuotannoltaan karuin lienee yhtyeen neljäs levy "Transilvanian Hunger", joka nauttii jonkinlaista klassikon asemaa black metal -piireissä Mayhemin "De Mysteriis Dom Sathanas" -levyn tavoin.
"Total Deathin ja Plaguewielderin" välissä Darkthrone muutti hieman ilmaisuaan. Niiden välissä ilmestyneellä levyllä "Ravishing Grimness" Nocturno Culto (oikealta nimeltään Ted Skjellum) oli sävellysvastuussa Fenrizin (Gylve Fenriz Nagell) sairastuttua masennukseen. 
Seuraavilla albumeillaan "Hate Them" ja "Sardonic Wrath" Darkthrone muuttui takaisin yksinkertaisempaan suuntaan. Monia faneja kummaksutti alkuvuodesta 2006 julkaistun EP:n "Too Old Too Cold "in ja sitä seuranneen täyspitkän "The Cult Is Alive"n voimakkaat punk-elementit. Blastbeateja on uudemmilla albumeilla harvakseltaan ja nykyinen Darkthrone muistuttaakin enemmän Venomia ja varhaista Bathorya, kuin muita toisen aallon norjalaisia black metal -yhtyeitä kuten Mayhem, Emperor ja Immortal.
Darkthrone ei ole keikkaillut vaan on eri syistä keskittynyt ainoastaan tekemään levyjä. Alkuperäinen basisti jätti yhtyeen toisen levyn julkaisun jälkeen ja kitaristi Zephyrous vuonna 1993, minkä jälkeen Darkthrone on ollut virallisesti kaksihenkinen. Yhtyeen jäsenet väittivät lopettaneensa keikkailun alun perin 1990-luvulla siksi, koska heidän esiintymisissään kävi sellaista väkeä, jota he eivät arvostaneet. Fenriz on myös kertonut haastattelussa, että keikoilla ei ollut tarpeeksi "liikettä". Fenriz ja Nocturno Culto pyörittävät myös Peaceville Recordsin kanssa yhteistyötä tekevää levy-yhtiötä nimeltä Tyrant Syndicate Productions.
Yhtyeen 17. levy "Old Star" ilmestyi 31. toukokuuta 2019"."
Tommy Portimo

Tommi Tapani ”Tommy” Portimo (s. 5. syyskuuta 1981 Kemi) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan power metal -yhtye Sonata Arctican rumpalina. Hän on Tony Kakon lisäksi ainoa Sonata Arctican jäsen, joka on soittanut yhtyeen jokaisella albumilla.
Äimäraution ravirata

Äimäraution ravirata sijaitsee Oulussa Äimäraution kaupunginosassa, noin kolme kilometriä kaupungin keskustan eteläpuolella.
Vuonna 1908 rakennettu Äimärautio on Suomen pisimpään samalla paikalla toiminut ravirata. Sen katsomorakennuksessa on muun muassa 300-paikkainen ravintola. Radalla tehtiin suuri remontti vuonna 2007. Sen yhteydessä korjattiin myös kaviouran profiilia.
Äimäraution vuosittaisia suurkilpailuja ovat vanhemmille lämminverisille tarkoitettu Number One sekä 3-vuotiaiden lämminveristen ja 4-vuotiaiden suomenhevosten Oulu Expressit. Kuninkuusravit radalla on järjestetty vuosina 1954, 1969, 1981, 1994 ja 2010. Vuoden 2025 kuninkuusravit järjestätään Äimäraution raviradalla.
Raviradan katsomorakennuksessa syttyi tulipalo tiistain vastaisena yönä 20. helmikuuta 2018. Tulipalossa tuhoutui rakennuksen toisessa kerroksessa olleet toimistotilat ja tuomaritorni, jossa sijaitsivat raviradan selostamo ja tekniikka. Tulipalon syttymissyy oli sähkövika ja palo alkoi rakennuksen ylimmästä kerroksesta.
Herb Elliott

Herbert James ”Herb” Elliott (s. 25. helmikuuta 1938 Perth, Australia) on australialainen maileri ja olympiavoittaja. 
Elliott ei koskaan hävinnyt yhtään kilpailua 1 500 metrillä tai maililla. Hän alitti 4 minuutin ajan maililla 17 kertaa. Hän teki 6. elokuuta 1958 mailin maailmanennätyksen 3.54,5 ja juoksi 1 500 metrillä maailmanennätyksen 3.36,0 samana vuonna ja voitti Kansainyhteisön mestaruuden 880 jaardilla ja maililla. Elliott voitti olympiakultaa 1 500 metrillä ME-ajalla 3.35,6 Rooman olympialaisissa vuonna 1960. Hän lopetti urheilu-uransa toukokuussa 1961.
Avaruusasema Alfa

Avaruusasema Alfa () on brittiläisen ITC Entertainment -yhtiön tuottama scifi-sarja, jota tuotettiin vuosina 1975–1977 yhteensä 48 jaksoa.
Avaruusasema Alfa oli Kuussa sijaitseva tukikohta. Kuussa tapahtuneen ydinjätteen räjähdyksen takia Kuu siirtyi 13. syyskuuta 1999 pois kiertoradaltaan ja näin Avaruusasema Alfa siirtyi Kuun mukana tuntemattomaan avaruuteen, jossa sen miehistö kohtasi erilaisia seikkailuja.
MTV esitti sarjaa Suomessa vuosina 1976 (ensimmäinen tuotantokausi) ja 1978 (toinen tuotantokausi). Molemmilla esityskerroilla sarjan esittäminen Suomessa lopetettiin kesken television ohjelmaneuvoston vaatimuksesta. Muun muassa Suomen lastentarhanopettajat esittivät lopettamista sillä perusteella, että sarja aiheutti lapsissa voimakkaita kauhureaktioita.
Sarja esitettiin uudestaan kokonaisuudessaan Subtv:llä (silloinen "TVTV!") vuonna 2000 ja toisen kerran 2001. TV-Tampere lähetti sarjaa vuosina 1996–1997. MTV3 Scifi -kanavalla sarjaa näytettiin muutamaa vuotta myöhemmin.
DVD-julkaisu.
Suomessa "Avaruusasema Alfan" 1. tuotantokausi on julkaistu DVD:llä (boksit I ja II erillisinä). Toista tuotantokautta ei ole julkaistu suomenkielisillä teksteillä.
CV90

Combat Vehicle 90 eli CV90 ( eli "Strf 90") on ruotsalainen rynnäkköpanssarivaunun alusta, jonka valmistuksesta vastaa BAE Systems Hägglunds. Vaunumalli määräytyy pääaseen ja käyttötarkoituksen mukaan ja osassa malleissa alkuperäistä alustaa on täytynyt muuttaa. 
Alustalle on tehty muun muassa Suomen Puolustusvoimien valmiusprikaatin käyttöön hankkima CV9030 FIN, joissa alusta on valmistettu Ruotsissa Örnsköldsvikissä ja torni Suomessa Patrian tehtaalla Hämeenlinnassa. 
Tuotantohistoria.
CV90:n valmistus aloitettiin 1993 ja tähän mennessä eri maat ovat tilanneet yli 1 000 vaunua. 
Mallit.
Tulenjohto- ja komentopanssarivaunut on aseistettu ainoastaan konekiväärillä, mutta ne on mahdollista varustaa jäljitelmätykillä tunnistamisen vaikeuttamiseksi.
CV90 voidaan varustaa myös AMOS-kranaatinheitinjärjestelmällä ("Advanced Mortar System").
Ruotsi suunnitteli alun perin hankkivansa sekä CV9040- ja CV9030-vaunuja, mutta päätyi lopulta vain 40 mm versioon suuremman kaliiperin tuomien etujen vuoksi. Muut ostajamaat näyttävät korostavan suurempaa tulinopeutta ja ammusten määrää, jonka 30 mm konetykki mahdollistaa.
Hinta.
Puolustusvoimien heinäkuussa 2004 tilaamien 45 CV9030-vaunun kokonaishinta oli 120 miljoonaa euroa, joten yhden vaunun hinnaksi tulee näin 2,67 miljoonaa euroa. Suomelle toimitetut noin 100 vaunua on sijoitettu Karjalan prikaatiin.
Uusien vaunujen hankinta.
Vuonna 2025 kuusi maata (Suomen lisäksi Ruotsi, Norja, Viro, Liettua ja Alankomaat) ilmoittivat suunnittelevansa uusien CV90-vaunujen hankintaa yhteishankintana. Perusteena yhteishankinnalle on kustannustehokkuus ja yhteistoiminta .
Taylor Hawkins

Oliver Taylor Hawkins (17. helmikuuta 1972 Fort Worth, Texas – 25. maaliskuuta 2022 Bogotá, Kolumbia) oli yhdysvaltalainen rock-muusikko, joka toimi vuodesta 1997 Foo Fighters -yhtyeen rumpalina. Hawkins liittyi yhtyeeseen "The Colour and the Shape" -albumin äänityksen jälkeen. Sitä ennen hän soitti kanadalaisen Alanis Morissetten yhtyeessä.
Oliver Taylor Hawkins syntyi vuonna 1972 Texasin Fort Worthissa. Perhe muutti Kalifornian Laguna Beachiin, kun Taylor oli neljävuotias. Hän soitti teini-ikäisenä useissa yhtyeissä ja toimi jonkin aikaa rocklaulaja Sass Jordanin rumpalina. Sitten Hawkins sai paikan Alanis Morissetten rumpalina "Jagged Little Pill" -albumin kiertueelta.
Dave Grohlin Foo Fighters etsi rumpalia keväällä 1997, kun William Goldsmith oli jättänyt paikan äänityskonfliktien takia yhtyeen "The Colour and the Shape" -äänitysten aikana. Grohl kysyi Hawkinsilta suosituksia uudesta rumpalista eikä uskonut tämän itse olevan kiinnostunut jättämään Morissetten yhtyettä. Hawkins kuitenkin halusi vastata kutsuun ja liittyi maaliskuussa 1997 Foo Fightersiin.
Hawkins oli mukana kahdeksalla Foo Fightersin albumilla aina vuoteen 2022 asti. Hän soitti pääosin rumpuja mutta sai välillä myös lauluvastuita. Hän lauloi muun muassa singlekappaleella ”Cold Day in the Sun” ja "Concrete and Gold" -albumin kappaleella ”Sunday Rain”. Ensin mainittu on myös Hawkinsin kirjoittama, ja Foo Fighters on soittanut sitä säännöllisesti konserteissaan. Hawkins ja Grohl on konserteissa vaihtanut paikkaa, ja Hawkins myös itse lauloi konserteissa kyseisen kappaleen Grohlin toimiessa rumpalina.
Hawkins soitti Foo Fightersin lisäksi muissakin yhtyeissä ja teki yhteistyötä muidenkin muusikoiden kanssa. Hän perusti vuonna 2006 sooloprojektin Taylor Hawkins and the Coattail Riders, johon tuli mukaan Morrisonin yhtyeessä mukana ollut, Jane’s Addiction -basisti Christ Chaney. Taylor Hawkins and the Coattail Riders julkaisi kolme albumia, ja yhtyeen levyillä oli mukana muun maussa Dave Grohl, Queenin Brian May ja Roger Taylor sekä Elliot Easton ja Perry Farrell. Hawkins on itse tehnyt yhteistyötä Coheed and Cambrianin, Guns N’ Rosesin kitaristin Slashin ja Foo Figthersin Chris Shiflettin sooloprojektin Jackson Unitedin kanssa. Hawkins on soittanut Jane’s Addictionin entisen basistin Eric Averyn ensimmäisellä sooloalbumilla ja Queenin Brian Mayn sooloalbumilla "Another World".
Hawkins löytyi maaliskuussa 2022 kuolleena hotellihuoneestaan. Foo Fighters oli Etelä-Amerikan-kiertueella, ja yhtyeen oli tarkoitus soittaa myöhemmin samana iltana Bogotássa järjestetyllä Estéreo Picnic -festivaalilla. Ruumiinavauksessa hänestä löytyi jäämiä kymmenestä eri huumeesta tai lääkeaineesta, muun muassa bentsodiatsepiinieista, opioidieista sekä marihuanasta. Lisäksi Hawkinsin sydän painoi yli 600 grammaa, mikä on kaksinkertainen verrattuna hänen ikäisensä miehen keskimääräiseen sydämen painoon.
Elektronikuori

Kvanttimekaniikassa elektronikuori eli pääenergiataso on ryhmä atomiorbitaaleja, joilla on sama pääkvanttiluku "n". Elektronikuorimallilla voidaan kuvata elektronien keskimääräistä sijaintia atomiytimen ympärillä. Elektronikuoret koostuvat alielektronikuorista, joilla on niille ominainen pyörimismäärää eli liikemäärämomenttia kuvaava kvanttiluku, sivukvanttiluku "l". Yhdessä elektronikuoret muodostavat atomin elektronikonfiguraation.
Elektronikuorien sijainti ja nimeäminen.
Elektroneilla ei ole tarkkaa hetkellistä sijaintia elektroniverholla, vaan kvanttimekaniikan lakien mukaisesti on vain tietty todennäköisyys löytää niitä tietyltä etäisyydeltä atomiytimestä. Mitä kauempana ytimestä elektronit ovat, sitä helpompi ne on irrottaa atomista. Lähellä ydintä olevien elektronien irrottamiseen vaadittava energia on suurin.
Elektronikuoret on nimetty kirjaimilla historiallisista syistä johtuen. Sisintä kuorta merkitään kirjaimella "K", seuraavaa kuorta kutsutaan kirjaimella "L" ja niin edelleen. Nimeäminen johtuu Charles Barklan ja Henry Moseleyn röntgenabsorptiokokeista. He löysivät "K"- ja "L"-kuoret, mutta eivät olleet varmoja löytyisikö vielä lisää kuoria, joilla olisi korkeampi energia. He halusivat nimetä kuoret aakkosjärjestyksessä, joten jättivät aakkosten alkupäähän tilaa. Samaa notaatiota käytetään edelleen absorptiospektroskopiassa Siegbahnin notaatiossa.
Elektronien määrä kuorilla.
Jokaisella kuorella voi olla korkeintaan 2"n"2 elektronia, missä "n" on kuoren järjestysnumero (pääkvanttiluku). "K"-kuori on ytimestä katsottuna sisin, joten se on ensimmäinen kuori ("n" = 1). Ensimmäisen kuoren elektronien maksimimäärä on siis kaksi, toisen 8, kolmannen 18 ja niin edelleen.
Sitoutuminen.
Atomit pyrkivät pääsemään tilaan, jossa niiden elektronikuoret ovat täydet. Tämä selittää, miksi jalokaasut, joiden kuoret ovat täysiä, ovat niin vakaita ja eivät mielellään reagoi muodostaen kemiallisia yhdisteitä. Orgaanisessa kemiassa yleisimmät atomit, happi, typpi, ja hiili, pyrkivät saamaan uloimmalle kuorelle oktetin eli kahdeksan elektronia. Sitoutumalla ja jakamalla elektroneja ne saavat täydet elektronikuoret. "Oktettisääntöä" käytetäänkin ennustamaan yhdisteiden stabiiliutta. Siirtymämetalleille oktettisääntö ei kuitenkaan päde, vaan niille käytetään 18 elektronin sääntöä. Vastaavasti vety ja helium haluavat uloimmalle kuorelleen kaksi elektronia, sillä niiden uloin kuori on "K"-kuori, johon ei enempää mahdu.
Ali Reza Pahlavi

Ali Reza Pahlavi (; 28. huhtikuuta 1966 Teheran, Iran – 4. tammikuuta 2011 Boston, Yhdysvallat) oli iranilainen prinssi, šaahi Mohammad Reza Pahlavin ja Farah Pahlavin nuorin poika. Hän asui Yhdysvalloissa, jossa opiskeli Harvardin yliopistossa. Hän oli erikoistunut Iranin historiaan ja kulttuuriin.
Pahlavi teki itsemurhan 44-vuotiaana tammikuussa 2011. Hänen naisystävänsä Raha Didevar synnytti pariskunnan tyttären 26. heinäkuuta 2011.
Leila Pahlavi

Leila Pahlavi (27. maaliskuuta 1970 Teheran – 10. kesäkuuta 2001 Lontoo) oli Iranin šaahin Mohammad Reza Pahlavin nuorin lapsi.
Prinsessa Leila oli 9-vuotias kun perhe ajettiin Iranista maanpakoon Iranin islamilaisen vallankumouksen seurauksena. 
Isänsä kuoleman jälkeen perhe muutti Yhdysvaltoihin jossa prinsessa Leila meni kouluun Massachusettsin osavaltiossa. 
Prinsessa Leila, joka ei mennyt koskaan naimisiin, vietti loppuelämänsä Connecticutissa ja Euroopassa. Hän sairasti anoreksiaa ja masennusta. Hänet löydettiin huoneestaan Lontoon Hotel Leonardissa kuolleena. Prinsessan kuolinsyy oli sekobarbitaalin yliannostus. Hänet on haudattu Pariisin Cimetière de Passy -hautausmaalle.
Heikki Hasu

Heikki Vihtori Hasu (21. maaliskuuta 1926 Sippola – 5. huhtikuuta 2025) oli suomalainen yhdistetyn hiihdon urheilija, olympiavoittaja ja kansanedustaja. Hasu hiihti arvokisoissa usein myös Suomen maastohiihdon viestijoukkueessa. Hasu oli ennen kuolemaansa vanhin elossa ollut suomalainen olympiavoittaja.
Ura.
Hasu voitti St. Moritzin olympialaisissa 1948 yhdistetyn kullan ylivoimaisesti noin 15 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Martti Huhtalaan. Hasun voitto oli lähes varma jo toisen hyppykierroksen jälkeen. Hänen kilpailuhyppynsä kantoivat 57, 61,5 ja 64 metriä. Tyylipisteet olivat keskimäärin noin 16 pistettä. Kisojen 18 kilometrin hiihdossa, joka oli samalla yhdistetyn hiihto-osuus, Hasu sijoittui neljänneksi. Yhdistetyn hiihtäjistä hän oli ylivoimaisesti nopein. Toiseksi nopein yhdistetyn kilpailija Martti Huhtala, joka sijoittui 18 kilometrin kilpailussa kymmenenneksi, jäi kahden minuutin ja 45 sekunnin päähän.
Hasu voitti Rumfordin MM-kisoissa 1950 3. helmikuuta yhdistetyssä Suomen kisojen ainoan MM-kullan. Hän oli mukana myös hiihdon viestissä, jossa Suomi voitti MM-hopeaa. Hasu hiihti samana vuonna Holmenkollenin 18 kilometrin hiihdossa toiseksi. Hasu sijoittui seuraavana vuonna Holmenkollenin 18 kilometrillä viidenneksi, mutta kaatui yhdistetyn mäkikilpailussa. Hän voitti samana talvena 18 kilometrin hiihdon Suomen-mestaruuden. Ounasvaaran kisoissa hän voitti 1951 18 kilometrin hiihdon sekä yhdistetyn.
Oslon talviolympialaisissa 1952 Hasu hiihti Suomen joukkueessa avausosuuden 4 × 10 km viestissä. Jo lähtösuoralla Hasu teki eroa muihin ollen pitkälti toistakymmentä metriä muita joukkueita edellä hiihtäjien hävitessä maastoon. Suomi säilytti johtonsa loppuun saakka ja voitti kultaa joukkueella Heikki Hasu, Paavo Lonkila, Urpo Korhonen ja Tapio Mäkelä. Yhdistetyssä Hasu sai hopeaa voiton mennessä Norjan Simon Slåttvikille.
Seuratasolla Hasu edusti Myllykosken Kilpa-Veikkoja.
Hasu osallistui jatkosotaan Helsingin ilmatorjuntajoukoissa vuonna 1944 ja joutui sen jälkeen vuonna 1945 vielä normaaliin asepalvelukseen.
Hasu oli Maalaisliiton/Keskustan kansanedustajana vuosina 1962–1966 ja 1967–1970 (tuli Marja Lahden tilalle huhtikuussa 1967). Varsinaiselta ammatiltaan Hasu oli maanviljelijä Sippolassa.
Kunnianosoituksia.
Hasu valittiin Vuoden urheilijaksi vuosina 1948 ja 1950. Hän sai norjalaisen Holmenkollen-mitalin vuonna 1952. Hasulle myönnettiin vuonna 2001 Pro Urheilu-tunnustuspalkinto menestyksellisestä urheilu-urasta. 
Vuonna 2003 paljastettu "Heikki Hasun patsas" sijaitsee Kouvolan Keltakankaalla, entisen Anjalankosken kaupungintalon edustalla. Patsas on pronssia ja Kurun harmaata graniittia, sen suunnitteli kuvanveistäjä Juhani Honkanen. Patsaan pronssifiguurit ovat luonnollista kokoa ja valettu osittain graniitin sisään.
Kampus

Kampus eli korkeakoulualue tarkoittaa yliopiston tai muun korkeakoulun aluetta ja sen rakennuksia. Suomen kieleen sana tulee englannin kautta latinan sanasta "campus", joka on suomeksi ’kenttä’ tai ’tasanko’.
Moderni kampus voi olla myös kokoelma rakennuksia ja maa-alueita, jotka kuuluvat jollekin yritykselle. Esimerkkinä tästä Applen, Microsoftin ja Googlen kampukset. Yritysten kampukset sijaitsevat usein lähellä korkeakouluja.
”Kampusyliopistoksi” kutsutaan yliopistoa, jonka tutkimus- ja opetustilat, opiskelija-asunnot ja viheralueet on rakennettu samalle alueelle. 
Alkuperäisestä merkityksestä poiketen kampus-sanaa on alettu käyttää suomen kielessä myös viittaamaan esimerkiksi päiväkoti- ja perusopetuskäytössä oleviin rakennuskokonaisuuksiin ja jopa puhuttaessa ikäihimisten palveluihin tarkoitetuista rakennuksista tai vankilasta. Sanan laajentunut käyttöalue on herättänyt kritiikkiä kielentutkijoissa ja suuressa yleisössä.
Jorma Lillbacka

Jorma Juhani Lillbacka (s. 20. helmikuuta 1946 Kauhava) on kauhavalainen yrittäjä ja sijoittaja, jolle on myönnetty teollisuusneuvoksen arvonimi. 6. marraskuuta 2022 hänelle myönnettiin myös kunniakrouvarin arvonimi, joka on korkein matkailu- ja ravintola-alalla myönnettävä arvonimi. 
Lillbacka toimii Lillbacka Powerco Oy:n ja Lillbacka Global Oy:n hallitusten puheenjohtajana. Lillbacka omistaa Lillbacka Powerco Oy:n kautta Kauhavan Alahärmässä sijaitsevan PowerPark-monitoimipuiston, johon kuuluu PowerLand-huvipuisto. Hän on itse mukana suunnittelemassa ja kehittämässä puistoa.
Ura.
Lillbacka perusti 23-vuotiaana vuonna 1969 yrityksen toiminimellä "Lillbackan Konepaja" valmistaakseen alihankintana letkuliittimiä pääasiassa Wärtsilälle. Hän kehitteli oman letkuliitinpuristinmallin ja vei sen neljän vuoden kuluttua alan messuille Englantiin. Vuonna 1973 markkinoille tulivat ensimmäiset Finn-Power -merkkiset puristimet.
Vuonna 1980 Lillbackan yritys oli saavuttanut maailmanlaajuisen markkinajohtajuuden puristinteknologiassa ja sille myönnettiin tasavallan presidentin vientipalkinto. Varsinaisen läpimurron yritys teki numeerisesti ohjatulla, hydraulitoimisella levytyökeskuksella vuonna 1985. Vuonna 1988 yrityksen levyntyöstökoneitten valikoimaa laajennettiin ostamalla särmäyspuristimia valmistava vilppulalainen Jaromet Oy. Vuonna 1994 eriytettiin levyntyöstöteknologia (nykyisin Prima Industrie -konserniin kuuluva Finn-Power Oy) ja puristinteknologia (Lillbacka Powerco Oy) eri yhtiöiksi. 
Lillbackan yritykset työllistivät vuoden 2001 toimintakertomuksen mukaan noin 1 200 henkilöä Suomessa, Belgiassa, Italiassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 2002 Lillbacka myi levyntyöstöteknologiayrityksen EQT Northern Europe Ltd -pääomasijoitusyhtiölle. Vuoden 2002 verotuksessa Lillbackalla oli pääomatuloja lähes 95 miljoonaa euroa.
Vuonna 2004 tasavallan presidentti myönsi Jorma Lillbackalle teollisuusneuvoksen arvonimen. Hänelle myönnettiin myös ensimmäinen Seinäjoen teknologiapalkinto vuonna 2005 elämäntyöstä ja ansioista Etelä-Pohjanmaan merkittävimpiin kuuluvan teknologiayrityksen luojana.
Yksityiselämä.
Lillbacka on syntyjään Kauhavan Kettulasta. Hänen äitinsä Ellen (o.s. Talja, 1924–2007) oli Viipurin läänin Pyhäjärveltä, isä Kauko (1921–2002) oli kauhavalainen maalari. Jorma on perheen viidestä lapsesta vanhin.
Lillbackalla on kolme poikaa: Pekka, Jukka ja Veli-Matti , jotka ovat mukana perheyrityksessä. Pekka Lillbacka on Lillbacka Powercon toimitusjohtaja.
Lillbacka omistaa Lillbacka Powerco Oy:n kautta 142-jalkaisen (43 m) huvijahti Northern Crossin. Vuonna 2009 Lillbacka osti Fort Lauderdalessa Floridassa Yhdysvalloista huvilan, ja hän asuu talvet Yhdysvalloissa.
Esko Seppäsen arvion mukaan Jorma Lillbackan nettotulot 1993–2012 ovat olleet yhteensä 169 miljoonaa euroa.
Tasomaa

Tasomaa () on matemaatikko Edwin Abbott Abbottin vuonna 1884 julkaistu yhteiskuntasatiiri. Se sijoittuu kaksiulotteiseen maailmaan, jossa asukkaat ovat monikulmioita. Heidän yhteiskuntaluokkansa määräytyy kulmien määrän mukaan: alimpana ovat naiset, jotka ovat pelkkiä janoja, sitten tulevat kolmiot, neliöt, viisikulmiot ja niin edelleen. Ylimmän luokan, papiston, muodostavat ympyrät. Tasomaassa pojalla on yleensä yksi kulma enemmän kuin isällään, esimerkiksi neliön pojasta tulee viisikulmio.
Kirjan päähenkilö on neliö, nimeltään A. Square, joka pääsee Tasomaahan saapuneen pallon mukana kolmiulotteiseen Avaruusmaahan. Kirjassa tavataan myös nollaulotteinen Pistemaa, yksiulotteinen Suoramaa sekä spekuloidaan 4- ja useampiulotteisilla avaruuksilla.
Hallucinogen

Hallucinogen [] on englantilaisen psytrance-muusikko Simon Posfordin tunnetuin projekti. Sen tunnusmerkeiksi ovat muodostuneet Posfordille ominaiset eriskummalliset äänitehosteet, nopeat rytmikuviot sekä syvät äänimaailmat. Hallucinogenia pidetään yleisesti yhtenä psytrancen merkittävimmistä tuottajista ja vaikuttajista. Posfordin studio sijaitsee Dorsetissa, Englannissa, lähellä kuuluisaa Stonehengea.
Nyttemmin Hallucinogen ei ole enää kovin aktiivinen, vaan Posford on keskittynyt enemmän muihin projekteihinsa.
Vuorentausta

Vuorentausta on kaupunginosa Ylöjärvellä. Vuorentausta sijaitsee lähellä Ylöjärven keskustaa ja rajoittuu Teivaalanharjuun ja Tampereen kaupungin rajaan. Kaupunginosassa on pääasiassa omakoti- ja rivitaloasutusta. Vuorentaustassa on peruskoulun 1–6 luokkien opetusta tarjoava Vuorentaustan koulu ja peruskoulun 7–9 luokkien opetusta tarjoava Soppeenharjun koulu sekä kaksi päiväkotia. Soppeenharjun koulun vieressä on tekonurmikenttä. Vuorentaustassa on kulkumaastot harjulla lenkkeilyyn ja hiihtoon talvella. Palveluita ovat muun muassa viisi parturikampaamoa ja K-Market-kauppa. 
Vuorentaustasta on kulkuyhteydet TKL:n busseilla Tampereelle sekä Ylöjärven keskustaan ja muihin kaupunginosiin. Alueella asukkaita on yli 1 000. Rivi- ja paritaloja on noin 55% asutuksesta, omakotitaloja loput 45%. Vuorentaustan suurimmat tiet ovat Pohjolantie, Hatolantie ja Käyräkuja. Tampereelta Vuorentaustaan tulevat tiet ovat Vuorentaustantie ja Rauhantie. Vuorentausta on Soppeenmäen, Lamminpään ja Haukiluoman naapuri.
Kuuluisin vuorentaustalainen on Suomen naisten maajoukkueessa jääkiekkoa pelaava Saara Tuominen.
Miesten jääkiekon moninkertainen Suomen mestari Ari Vallin on myös Vuorentaustasta.