Mariupol

Mariupol (, , ) on Kaakkois-Ukrainassa Asovanmeren rannalla sijaitseva teollisuus- ja satamakaupunki. Hallinnollisesti Mariupol kuuluu Donetskin alueeseen ja historiallisesti Donetsin laakioon. Kaupungissa asuu sen syntyhistorian seurauksena kreikkalaisyhteisö.
Mariupol on Ukrainan 10. suurin kaupunki, jonka väkiluvuksi arvioitiin vuoden 2022 alussa 425 681 henkeä.
Venäjän aloitettua hyökkäyssodan Ukrainassa helmikuussa 2022 Mariupol joutui saarroksiin ja siviilit jäivät loukkuun. Raskaiden taisteluiden aikana suuri osa kaupungista tuhottiin. Ainakin osaa väestöstä estettiin evakuoitumasta Ukrainan hallituksen valvomille alueille. Sen sijaan väestöä siirrettiin Venäjälle, osa pakotettuna erilaisten suodatusleirien kautta ja syrjäisiin osiin Venäjää.
Historia.
Vuonna 1734 Asovanmeren rannalle, Kalmius- ja Kaltšykjokien suulle perustettiin linnoitus. Tämän ympärille kehittyi Kalmiuksen asutus. Vuonna 1778 asutuksen länsireunalle rakennettiin Pavlovskin kaupunki Krimiltä karkotetuille kreikkalaisille (Pontoksen kreikkalaisen kulttuuripiirin osa). Vuonna 1780 kaupunki nimettiin Mariupoliksi. Vuodesta 1807 lähtien se kuului Venäjän keisarikunnan ukrainalaisvaltaisen Jekaterinoslavin kuvernementin alueeseen. Vuonna 1874 Mariupolista tuli kuvernementin kihlakuntakaupunki (se oli ollut vastaavassa asemassa jo 1700-luvun lopulla Jekaterinoslavin käskynhaltijakunnassa), jossa oli vuonna 1897 jo 31 116 asukasta.
Mariupolin asukasluku pieneni Venäjän sisällissodan aikana, mutta se toipui sitä seuranneina vuosina osana Neuvostoliittoa. Sen terästehtaille saapui uusia työläisiä ja holodomorin aikana 1930-luvun alussa uusia muuttajia tuli myös pakoon maaseudun nälänhätää. Kaupunki kärsi huomattavia tuhoja toisen maailmansodan aikana. Maailmansodan jälkeen toteutettiin kuitenkin jälleenrakennusta, mikä johti paikallisen teollisuuden ja kaupungin asukasluvun nopeaan kasvuun. Vuosina 1948–1989 kaupungin nimi oli Ždanov (Жда́нов) siellä syntyneen Andrei Ždanovin kunniaksi. 
Itä-Ukrainan sodan puhjetessa vuonna 2014 kaupungin valtasivat Itä-Ukrainan kapinalliset, jotka julistivat sen olevan osa niin sanottua Donetskin kansantasavaltaa. Ukrainalaiset valtasivat sen kuitenkin takaisin saman vuoden kesäkuussa. Mariupolista tuli kapinallisten valtaamasta Donetskista evakuoidun Donetskin alueen ukrainalaisen hallinnon keskus. Myöhemmin se on ollut ukrainalaisjoukkojen, ja aluepuolustuspataljoona Azovin hallinnassa. Kaupungin itäpuolella sijaitsevaan Novoazovskiin oli ukrainalaislähteiden mukaan hyökännyt tunnustuksettomia venäläisiä sotajoukkoja panssareineen, jolloin sadat mariupolilaiset olivat ryhtyneet kaivamaan taisteluhautoja kaupungin puolustusta tehostaakseen. 5. syyskuuta 2014 aselevon jälkeen kaupungin puolustusta organisoitiin uudelleen perustamalla vapaaehtoisista kaupunkilaisista aluepuolustuspataljoona Azoville rinnakkainen aluepuolustuspataljoona Mariupol sekä itsepuolustusjoukot vartioimaan miliisin kanssa tärkeitä kohteita, kuten Mariupolin rautatieasemaa ja kemian tehtaita. Mariupolin seutua tulitettiin tulitauosta huolimatta myös 6. syyskuuta 2014, Ukrainan ulkoministeriön mukaan "Venäjältä laukaistuilla" Grad-raketinheittimillä. Yksi asukkaista kuoli tulituksen seurauksena.
Tammikuussa 2015 Venäjän tukeman niin sanotun Donetskin kansantasavallan taistelijat tulittivat Mariupolin keskustaa Grad-raketinheittimillä, jolloin yli 30 siviiliä sai surmansa ja yli 100 haavoittui, sekä useita rakennuksia syttyi palamaan. YK:n turvallisuusneuvoston 15 jäsenmaata yrittivät sopia yhteistä päätöslauselmaa, jossa olisi tuomittu Mariupoliin tehty raketti-isku, mutta se vesittyi Venäjän vastustukseen.
Mariupolin piiritys 2022.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan 24. helmikuuta 2022 sen joukot etenivät noin viikossa Mariupolin edustalle ja piirittivät sen. Kaupunki tuhoutui lähes kokonaan tulituksessa ja pommituksissa, siviilejä kuoli ja ihmisiltä alkoi loppua ruoka ja vesi.
19. maaliskuuta 2022 mennessä arviolta 300 000 asukasta oli edelleen jumissa piiritetyssä kaupungissa ilman sähköä, lämmitystä ja juoksevaa vettä. Kaupungin sanottiin tuhoutuneen. Osan asukkaista venäläiset ovat vieneet väkisin Venäjälle. Kaduilla makaa ammuttuja siviilejä. Liettualainen dokumenttiohjaaja Mantas Kvedaravičius oli dokumentoimassa alueen tapahtumia, mutta hän on tiettävästi kuollut pommituksissa lauantaina 2. huhtikuuta 2022. Oscar-palkittu dokumenttielokuva 20 Days in Mariupol kuvaa sodan alkupäiviä Mariupolissa. 
Venäjän hallinnassa 2022-.
Mariupol kärsi merkittäviä tuhoja keväällä 2022 Venäjän joukkojen piirittäessä kaupunkia useiden viikkojen ajan. Tuhot kattoivat suurimman osan kaupungin infrastruktuurista, mukaan lukien asuinrakennukset, koulut, sairaalat ja julkiset tilat. Kansainvälisten selvitysten mukaan yli 90 prosenttia kaupungin kerrostaloista vaurioitui tai tuhoutui kokonaan.
Venäjän hallinnon aloitteesta kaupungissa käynnistettiin laaja jälleenrakennusohjelma pian sen jälkeen, kun se oli siirtynyt Venäjän hallintaan huhtikuussa 2022. Venäjän viranomaiset ilmoittivat tavoitteekseen palauttaa Mariupol kolmen vuoden kuluessa ja tehdä siitä "nykyaikainen kaupunki" osana suurempaa strategista uudelleenrakennusta. Työmaa- ja rakentamistoiminta käynnistettiin nopeasti, ja kaupunkiin lähetettiin tuhansia rakennustyöntekijöitä Venäjältä. Jälleenrakennuksessa on keskitytty asuntojen, julkisten rakennusten ja perusinfrastruktuurin, kuten teiden ja katuvalaistuksen, palauttamiseen.
Erityistä huomiota on kiinnitetty Mariupolin keskustaan, jossa tunnettu draamateatteri on entisöity. Teatterin fasadi on peitetty ja rakennus on tarkoitus avata uudelleen esittämään venäläistä ja neuvostoaikaista näytelmäkirjallisuutta. Myös katujen ja aukioiden nimiä on muutettu, ja monissa tapauksissa nimet on palautettu Neuvostoliiton aikaisiin muotoihin.
Mariupolissa asuminen edellyttää käytännössä Venäjän myöntämän passin hankkimista, sillä se vaaditaan monien palvelujen, kuten asuntojen jälleenrakennuskorvausten, saamiseksi. Joillekin asukkaille tämä on aiheuttanut vaikeuksia, erityisesti silloin kun omistusoikeutta tuhoutuneisiin asuntoihin ei voida todistaa virallisilla asiakirjoilla.
Azovstalin teollisuusalueen tilalle on suunnitteilla teknologiakeskus ja ekopuisto, joiden odotetaan tarjoavan työpaikkoja tuhansille. Lisäksi on esitetty suunnitelmia uudelleenavaamisesta sekä Mariupolin väkiluvun kaksinkertaistamisesta vuoteen 2035 mennessä uusien asuntojen rakentamisen ja muuttajien houkuttelun avulla.
Vaikka Venäjän viranomaiset ja valtionmedia korostavat edistystä jälleenrakennuksessa ja kaupungin "palauttamista eloon", riippumattomien havaintojen mukaan osa alueista on yhä asumiskelvottomia, ja asukkaat raportoivat puutteista rakennusten laadussa, terveydenhuollon saatavuudessa ja peruspalveluissa. Osa rakennuksista on kunnostettu ulkoisesti, mutta sisätiloissa esiintyy keskeneräisyyttä ja teknisiä ongelmia. Kaupungissa on edelleen asuntopula, ja vakavampaa terveydenhoitoa tarvitsevat asukkaat joutuvat matkustamaan muihin kaupunkeihin, kuten Rostoviin.
Jälleenrakennushankkeita on myös kritisoitu läpinäkyvyyden ja toteutuksen laadun osalta. Samaan aikaan ulkopuolisten toimijoiden on ollut vaikea saada tarkkaa kuvaa kaupungin tilanteesta, sillä ulkomaisten journalistien pääsy alueelle on ollut rajoitettua.
Väestö.
Mariupolin asukasluku oli vuoden 2022 alussa Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan 425 681 henkeä. Kaupungin asukasluku on laskenut sitten Neuvostoliiton hajoamisen. Laskun pääsyitä ovat väestön ikääntyminen ja taloudelliset vaikeudet. Venäjä ja Ukraina ovat siirtäneet väestöä pois kaupungista vuoden 2022 aikana.
Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 48,7 % mielsi itsensä etnisiksi ukrainalaisiksi. 44,4 % oli etnisiä venäläisiä, 4,3 % kreikkalaisia ja 0,8 prosenttia valkovenäläisiä. Ukrainalaisten suhteellinen osuus on kasvanut. Kreikkalaisten ja juutalaisten määrä on laskenut.
Kaupungin historiallinen valtakieli on ollut venäjä. Ukrainaa on opetettu pääkielenä osassa kaupungin kouluista Ukrainan itsenäistymisen jälkeen. Vuonna 2020 kaupungissa oli 20 kirkkoa. Niistä 7 oli Moskovan ja 4 Kiovan patriarkaatin alaisia. Protestanttisia kirkkoja oli 4. Kirkkojen lisäksi kaupungissa on yksi moskeija.
Talous.
Mariupolissa on rauta-, teräs-, konepaja- ja kemian teollisuutta, kevyttä teollisuutta, kalastusta. Teollisuuden päästöjen seurauksena kaupungin ilmanlaatu tunnettiin huonoksi. Kaupungissa on kaksi terästehdasta, joiden tuotteita vietiin Ukrainasta myös ulkomaille ennen Venäjän miehitysaikaa. Mariupolin teollisuusalue tuottaa noin 38 % Donetskin alueen viennistä ja koko Ukrainan viennistä noin 7 %.
Mariupolin satama on eräs Ukrainan suurimpia. Sinne saapuu myös rautatie. Satama on Ukrainan suurin Odessan sataman jälkeen. Kaupungin länsiosissa on kansainvälinen lentoasema, joka on ollut suljettu vuodesta 2014. Kaupunki on ollut Venäjän miehitysjoukkojen hallinnassa toukokuusta 2022 lähtien.
Kaupunki oli myös lomakeskus kylpylöineen. Osa seuraavista rakennuksista on tuhoutunut sodassa.