Kuopion Elo

 
Kuopion Elo (Männistön Elo) on kuopiolainen urheiluseura. Elo perustettiin vuonna 1919. Elo on jalkapalloseura, mutta seuran toimintaan on kuulunut myös muita urheilulajeja, mm. futsal, yleisurheilu, voimistelu, nyrkkeily, paini, hiihto ja pyöräily.
Historia.
Männistön Elo perustetaan.
"Savon Kansa" -lehdessä oli 27.5.1919 vaatimaton ilmoitus:
”Männistön työläisnuoriso on perustanut voimistelu- ja urheiluseuran nimellä Elo. Samalla valittiin kolmihenkinen toimikunta, jonka tehtävänä on neuvotella Kuopion työväen voimistelu- ja urheiluseura Riennon kanssa seuran liittymisestä haaraosastona Rientoon. Elon jäsenluku on jo vähän yli sadan.”
Seuran perustamisesta ei ole mustaa valkoisella. Vanhoja seuran veteraaneja haastattelemalla on kuitenkin saatu tietää perustamisvaiheet. Vuoden 1919 kevätkesällä on seuran perustaminen ollut ensi kertaa esillä. Se on tapahtunut Itkonsaaressa, jonne oli kokoontunut parikymmentä henkeä keskustelemaan seuran perustamisesta. Asiasta oli sovittu ja hieman myöhemmin oli perustamiskokous pidetty rautatieläisten talossa Maaherrankadulla.
Elon alkutaival.
Alkuvuosinaan Elo kilvoitteli lähinnä toisen kuopiolaisen työväen urheiluseuran Riennon kanssa, mm. ensimmäinen jalkapallo-ottelu heidän välillään käytiin jo vuonna 1919. Ottelu kuului kilpailuun ”Potkupallokilpailu Kasper Voutilaisen kiertopalkinnosta”, Riento – Männistön Elo 3–0. Elo on siis vanhin nykyisistä Kuopiolaisista jalkapalloseuroista. (Ottelusta uutisoitiin 22.7 tiistain "Savon Kansassa"). 
Urheilukilpailuja järjestettiin usein ja lajeina olivat mm. yleisurheilu, voimistelu, paini, hiihto ja tuohon aikaan harvinainen polkupyöräily. Elo on myös ollut tunnettu tanssien järjestäjä koko olemassaolonsa ajan.
Männistön Urheilijat.
20-luvulla politiikka astui mukaan kuvioihin, ja se aiheutti kinaa myös seuran jäsenten välillä. Osa jäsenistä oli työväenliikkeen vankkoja kannattajia, kun taas osa halusi vain urheilla ilman poliittisia paineita. Vuonna 1929 seura menetti omaisuutensa valtiolle koska ”vasemmistolaisia” seuroja ei silloin Suomessa hyväksytty. Osa seuran jäsenistä perusti ”uuden” urheiluseuran, Männistön Urheilijat. Osa Elolaisista siirtyi Kuopion Kisa-Veikkojen jäseniksi. 
Poliittisista myllerryksistä huolimatta urheilutoiminta jatkui vireänä, ainoastaan sotavuosina 1939–1945 toiminta oli luonnollisesti hiljaista. Vuonna 1946 Männistön Urheilijat muutti nimensä takaisin Eloksi.
Palloilu ja hiihto ykköslajeiksi.
Jalkapalloilussa TUL:n seurat olivat sodan jälkeen tulleet mukaan Suomen Palloliiton toimintaan. Kun sarjat tulivat yhteisiksi kaikille seuroille, lisääntyi yleinen mielenkiinto sarjoja kohtaan. Jalkapallon suosio kasvoi myös seuran keskuudessa ja naisvoimistelu, nyrkkeily ja yleisurheilu jäivät pikkuhiljaa vähemmälle, koska jalkapalloilijat valtasivat muiden vuorot. 
Hiihto oli myös vakiinnuttanut keskeisen lajin aseman seurassa 50-luvulla ja seuran omat sarjahiihdot vetivät runsaasti väkeä. 
Kuopion Pallo ja Elo yhdistyivät vuonna 1978, samana vuonna myös Elon hiihtojaosto eriytyi omaksi seurakseen, Kuopion Hiihtäjiin. 
Jalkapallo.
Elo on menestynyt parhaiten jalkapallossa, jossa se on noussut kahteen otteeseen mestaruussarjatasolle; vuosiksi 1969–1970 ja 1982. Seuran paras saavutus on yhdeksäs sija jalkapallon mestaruussarjassa kaudella 1969. Kuopion Elo on pelannut mestaruussarjan lisäksi 19 kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla (sen nimitykset ovat Suomessa olleet B-sarja 1930–35 ja 1940/41, Itä-länsisarja 1936–39, Suomensarja 1943/44–1969, II divisioona 1970–1972, I divisioona 1973–93 ja Ykkönen 1994–). Vuonna 1982 Elo oli tekemässä kuopiolaista jalkapallohistoriaa, kun seuran nousu korkeimmalle sarjatasolle tarkoitti sitä, että pääsarjassa pelasi yhtä aikaa kolme kuopiolaisjoukkuetta; KuPS, Koparit ja Elo. Vuonna 1984 Elo karsi noususta pääsarjaan kaudeksi 1985, mutta hävisi nousukarsinnassa KPV:lle yhteismaalein 3–2.
Suomen cupissa Elo on päässyt kahdeksan parhaan joukkoon neljänä vuotena. Puolivälierissä tuli häviöt 1961 (HPS) ja 1980 (Haka). Välierässä 1968 häviö tuli vasta uusintaottelussa (KuPS voitti 4–1, ens. ottelu 0–0) ja 1975 välierässä myös lopullinen cupin voittaja Reipas oli 1–5 parempi.
1980-luvun loppupuolella seuralle alkoi kasaantua talousvaikeuksia ja toiminnan jatko alkoi olla vaakalaudalla. Lopulta seuran jalkapallojaosto yhdistyi Koparien kanssa vuonna 1992 FC Kuopioksi.
Fuusion myötä Elon jalkapallotoiminta hiljeni 20 vuodeksi. Vuonna 2012 Elo palasi kentille aloittaen Vitosesta. Toiminnan käynnisti uudelleen Elon entisen pelaajan Tapani Hämäläisen poika Petteri Hämäläinen.
Elon historian menestynein pelaaja Olavi Rissanen pelasi Elon paluupelissä 65-vuotiaana. Paluukaudellaan Elo sijoittui Suomen Palloliiton Itä-Suomen piirin Viitosessa kuudenneksi. 
Vuonna 2015 Elo voitti Vitosen mestaruuden ja nousi kaudelle 2016 neljänteen divisioonaan.
Vuonna 2016 Elo käynnisti uudelleen myös junioritoiminnan. Vuonna 2021 Elolla oli viisi juniorijoukkuetta. 
Vuonna 2021 Elo sijoittui Itäisen alueen Nelosessa toiseksi ja lunasti sarjapaikkansa pykälää ylemmästä sarjasta. 
Vuonna 2022 Elo pelasi menestyksekkäästi Palloliiton Itäisen alueen Kolmosta, voitti sarjansa ja nousi pelaamaan Miesten Kakkosta kaudella 2023.
Vuonna 2025 Elo joutui luopumaan sarjapaikastaan Miesten Kakkosessa ennen kauden alkua taloudellisista syistä. Seuran muu toiminta jatkuu kuitenkin normaalisti ja sillä on joukkueet alemmilla sarjatasoilla Nelosessa ja Viitosessa.
Pelaajat ja joukkueenjohto.
Edustusjoukkue 2023.
 
Joukkueessa pelanneita ulkomaalaisia pelaajia.
1981
1982
1985
1986
1987
1988
1989
1990