tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pihvi- ja suihinottopäivä

Pihvi- ja suihinottopäivä on Yhdysvalloissa alkunsa saanut ystävänpäivän vastineeksi kehitetty satiirinen vuosipäivä, jota on tarkoitus viettää kuukausi ystävänpäivän jälkeen 14. maaliskuuta. Silloin naisten odotetaan hemmottelevan miespuolista kumppaniaan paistamalla tälle pihvin ja antamalla tälle suuseksiä. Vaikka päivän vietosta ei ole mitään tietoa, siitä on tullut kuitenkin jokavuotinen internetilmiö. Se on herättänyt myös kritiikkiä seksismistä ja antifeminismistä.
Historia.
Useat verkkosivustot väittävät olevansa pihvi- ja suihinottopäivän virallinen sivusto, mutta kaikki niistä tunnustavat päivän olevan radio-DJ Tom Birdseyn luomus vuodelta 2002.
Päivä peilaa ystävänpäivää, sillä samaan tapaan kun miehet hemmottelevat kumppaneitaan ystävänpäivänä, naisten odotetaan hemmottelevan kumppaneitaan pihvi- ja suihinottopäivänä. Juhlapäivällä ei ole virallista statusta, vaan se on internetistä alkunsa saanut ilmiö. Suomessa päivästä ovat uutisoineet muun muassa MTV, Iltalehti ja Stara. Espanjalainen päivittäinen sanomalehti "El Mundo" kertoi, että Espanjassa päivää juhlittaisiin nimellä "Día del Solomillo y el Sexo Oral", ja että päivä yhdistää ruoan ja seksin, jotka ovat kaksi maailman suurinta nautintoa.
Kritiikki ja reaktiot.
Pihvi- ja suihinottopäivää on kommentoitu seksistiseksi ja antifeministiseksi. Päivää on syytetty muun muassa patriarkaattisen perinteen säilyttämisestä: naisten tulee kyseisenä päivänä kokata ja harrastaa seksiä ilman omaa tahtoa. Päivää on pidetty myös machokulttuurisena, sillä se ei ota huomioon kuin yhdentyyppisiä miehiä. Se ei huomio muun muassa kasvissyöjiä eikä vegaaneja.
Yksi pihvi- ja suihinottopäivän virallisista sivuista on pyrkinyt lieventämään päivän negatiivista latausta, ja se on aloittanut keräämään rahaa rintasyöpätutkimukselle CoppaFeel!-hyväntekeväisyysjärjestön kautta.
Vaikka päivä on saanut paljon kielteistä huomiota, jotkut julkisuuden henkilöt, kuten Christina Aguilera ja Peter André, ovat kannustaneet ihmistä viettämään sitä. Lisäksi siitä on tullut niin suosittu internetilmiö, että sen ympärille on kehitetty omia tuotteitansa ja pihvi- ja suihinottokortteja.
Missing Persons

Missing Persons on yhdysvaltalainen yhtye, joka soittaa uuden aallon ja hard rockin sekoitusta. Yhtye perustettiin Los Angelesissa vuonna 1980 kitaristin Warren Cuccurullon, laulajan Dale Bozzion ja rumpalistin Terry Bozzion toimesta. Yhtyeen liittyivät myöhemmin basisti Patrick O’Hearn ja kosketinsoittaja Chuck Wild. 
Dalen omituinen ääni ja runsas meikki teki yhtyeestä yhden Music Televisionin suosituimmista yhtyeistä 1980-luvun alkupuolella. Hänen paljastavat asunsa olivat keskeinen tekijä musiikkivideokulttuurin ohjaamiseen peittelemättömän seksuaalisen paljastelun suuntaan. 
Dale ja Terry Bozzio tapasivat työskennellessään Frank Zappan kanssa ja he menivät naimisiin vuonna 1979. Cuccurullo tapasi parin työskennellessään Zappan vuoden 1979 albumin "Joe’s Garage" kanssa. O’Hearn oli Zappan kiertueyhtyeen entinen jäsen ja Wild oli soittanut useissa yhtyeissä ennen liittymistä. 
Missing Persons julkaisi esikoisstudioalbuminsa "Spring Session M" (anagrammi yhtyeen nimestä) vuonna 1982.
Golden (Kylie Minoguen albumi)

Golden on Kylie Minoguen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 6. huhtikuuta 2018 levy-yhtiön BMG Rights Management. Ensimmäinen single ”Dancing” julkaistiin 19. tammikuuta 2018. Suuri osa albumista nauhoitettiin Nashvillessä Tennesseessä.
Ossi Laurila

Ossi Juhani Laurila (27. heinäkuuta 1956 Ypäjä – 10. kesäkuuta 2014 Hämeenlinna) oli suomalainen, pitkään Lontoossa Britanniassa vaikuttanut toimittaja ja Lontoon merimieskirkon killan pääsihteeri. 
Laurila valmistui ylioppilaaksi Someron lukiosta 1975, suoritti toimittajatutkinnon Tampereen yliopistossa ja työskenteli toimittajana muiden muassa Somero-lehdessä, Lallissa ja Radio Porissa, kunnes muutti vuonna 1987 BBC:n suomenkielisen osaston toimittajaksi Lontooseen. Kun BBC:n suomenkielinen toiminta loppui 1997, Laurila siirtyi ulkosuomalaisten yhdyssiteenä Britanniassa toimivan Lontoon merimieskirkon killan Finn-Guildin palvelukseen ensin sen julkaiseman Horisontti-lehden päätoimittajaksi ja vuodesta 2001 myös killan pääsihteeriksi ja hoiti näitä tehtäviä vuoteen 2014. 
Vuonna 1990 Laurila julkaisi yhdessä Ilpo Salosen kanssa Lontoota käsittelevän matkaoppaan "Lontoon mitalla". 
Laurilan poika on näyttelijä Ralph Laurila.
Robert Michels

Robert Michels (9. tammikuuta 1876 Köln, Saksa – 3. toukokuuta 1936 Rooma, Italia) oli Saksassa syntynyt mutta sittemmin Italiassa vaikuttanut sosiologi. 
Michels esittää teoksessaan "Puoluelaitos nykyajan demokratiassa" (, 1911), että kaikki demokraattiset organisaatiot ajautuvat kasvaessaan väistämättä kohti oligarkiaa, autoritarismia ja byrokratiaa. Teoksessa mainitaan käsite ”oligarkian rautainen laki”, joka tarkoittaa taipumusta harvainvaltaisuuteen.
Elämänvaiheet.
Michels syntyi vauraaseen kauppiassukuun. Perhe oli katolinen. Isä oli saksalainen ja äiti ranskalais-belgialainen. Michels kävi koulua Berliinin ranskalaisessa koulussa ja palveli Preussin armeijassa, minkä jälkeen hän opiskeli sekä Ranskassa että Saksassa useissa yliopistoissa. Hallen yliopistossa Michels promovoi aiheenaan "Zur Vorgeschichte von Ludwig XIV".
Vuodet 1900–1907 Michels opiskeli ja opetti Saksassa, Italiassa ja Ranskassa. Hän liikkui älymystöpiireissä, tutustui yhteiskuntakriittisiin virtauksiin ja liittyi sekä Italian sosialistiseen puolueeseen (PSI) että Saksan sosialidemokraattiseen puolueeseen (SPD). Michels osallistui SPD:n puoluekokouksiin vuosina 1903–1905 mutta erosi puolueesta vuonna 1907. Hän erosi myöhemmin myös PSI:sta. Sosialismi ei ollut Saksassa salonkikelpoista, ja sekä suku että ystävät käänsivät Michelsille selkänsä. Sosialistin ei ollut myöskään mahdollista saada tointa yliopistosta. Michelsin puolustajaksi nousi kuitenkin Max Weber. Michels teki Weberin kanssa yhteistyötä "Archiv für Sozialwissenschaft und Sozialpolitik" -lehden toimituksessa.
Michels muutti vuonna 1907 Torinoon ja pääsi opettamaan dosenttina politiikan tutkimusta. Keskustelut Gaetano Moscan ja Cesare Lombroson kanssa saivat Michelsin luopumaan sosialistisista ja syndikalistisista ihanteistaan. Michels koki itsensä sydämeltään italialaiseksi, ja Tripolin sota vaikutti hänen ajatteluunsa. Michelsistä tuli italialainen nationalisti, ja hän otti Italian kansalaisuuden vuonna 1913. Vuonna 1914 hän lähti professoriksi Baselin yliopistoon Sveitsiin. Pian Mussolinin valtaannousun jälkeen Michels liittyi Partito Nazionale Fascistaan. Vuonna 1928 Mussolini kutsui Michelsin ordinariukseksi Perugian fasistiseen yliopistoon.
Jannica Fagerholm

Jannica Charlotta Einarsdotter Fagerholm (s. 12. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalainen ekonomi. Hän on työskennellyt vuodesta 2010 lähtien Signe ja Ane Gyllenbergin säätiön toimitusjohtajana.
Fagerholm valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981 ja kauppatieteiden maisterksi 1986 Hanken Svenska handelshögskolanista. Hän on työskennellyt pankki- ja vakuutusalalla Sampo-konsernissa (1990–1998), Handelsbanken Livissä (1998–1999) ja SEB Gyllenberg Private Bankissa (1999–2010).
Fagerholm on toiminut muiden muassa Keskon, Sammon, Solidiumin, Hankenin ja Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksissa sekä Veritas Eläkevakuutuksen hallintoneuvoston jäsenenä. "Talouselämä"-lehti arvioi hänet vuonna 2017 Suomen talouselämän 11. merkittävimmäksi päättäjänaiseksi.
Fagerholmin sisko on Catarina Fagerholm. Heidän isoisänsä oli pääministeri Karl-August Fagerholm.
Elli Suninen

Elli Maria Suninen (28. kesäkuuta 1877 Pietari – 29. syyskuuta 1960) oli suomalainen kotitalousalan kehittäjä. Hänen vanhempansa olivat satulamestari Elias Suninen ja Olivia Wahlstedt. 
Suninen kävi suomenkielisen tyttökoulun (1896) ja Helsingin kasvatusopillisen talouskoulun opettajakurssin (1910). Lisäksi hän kävi opintomatkoilla Skandinaviassa ja Saksassa. Hän teki elämäntyönsä kotitalouskoulujen johtajana: Kuopion talouskoulun johtajana hän toimi 1912–1918 ja Helsingin kasvatusopillisen talouskoulun johtajana 1918–1950. Lisäksi hän toimi kotitalous- ja käsityöopetuksen järjestöissä ja komiteoissa. Hän oli Kotitalousopettajain liiton kunniajäsen.
Ilona Tóth

Ilona Tóth oli unkarilainen lääketieteen opiskelija, joka toimi eri sairaanhoitoon liittyvissä tehtävissä Unkarin kansannousun aikana vuonna 1956. Kansannousun jälkeen hän joutui viranomaisten pidättämäksi ja teloittamaksi vuonna 1957. Tóth oli Unkarin kansannousun ehkä tunnetuin naishahmo.
Elämäkerta.
Ilona Tóth syntyi 23. lokakuuta 1932 Árpádföldissa ja hän valmistui toisen asteen opinnoistaan vuonna 1951. Opiskellessaan Tóth oli toiminut työläisnuorisoliiton sihteerinä. Sittemmin hän jatkoi opintojaan lääketieteellisessä koulussa ja hieman ennen Unkarin kansannousua Tóth oli parhaillaan harjoittelemassa sisätautilääketiedettä Budapestin Szövetség-kadulla sijainneessa sairaalassa. Kansannousun alkaessa 23. lokakuuta Tóth oli mukana osoittamassa mieltään kaduilla ja pari päivää myöhemmin hän liittyi vapaaehtoisten järjestämään ambulanssitoimintaan Sándor Péterffy-kadulla sijainneella sairaalalla. Marraskuussa hän siirtyi avustavan sairaalayksikön johtoon.
Neuvostojoukot kukistivat lopulta Unkarin kansannousun, mutta Tóth jatkoi taistelujen päätyttyä poliittista vastarintaa auttaen esimerkiksi jakamaan lentolehtisiä ja julkaisemaan kiellettyä "Élünk"-nimistä' lehteä. Viranomaiset pidättivät hänet 20. marraskuuta ja häntä syytettiin nimeämättömän ilmeisesti turvallisuuspalvelussa toimineen miehen murhasta. Tóthin ohella syytettyinä oli Gyula Obersovszky ja József Gáli. Tóth tuomittiin kuolemaan 8. huhtikuuta 1957 ja tuomio säilyi korkeimmassa oikeudessa. Tuomiot herättivät mielenosoituksia ympäri maailmaa, joiden takia Obersovszkyn ja Gálin kuolemantuomioista luovuttiin. Tóth kuitenkin teloitettiin Budapestissa 26. kesäkuuta 1957.
Minna Metsälä

Minna Marika Metsälä (o.s. "Ylänen", s. 1. tammikuuta 1967 Vammala) on Tampereen yliopistosta v. 1990 valmistunut kauppatieteiden maisteri, HHJ (Hyväksytty hallituksen jäsen) ja HHJ PJ (Hyväksytty hallituksen puheenjohtaja). 
Hän toimii Lähi-Tapiola Pirkanmaa keskinäinen vakuutusyhtiön toimitusjohtajana. Aikaisemmin hän on toiminut yrittäjänä ja johtamisen kehittämisen konsulttina (2019–2022), Tays Sydänkeskus Oy:n liiketoimintajohtajana (2018–2019) sekä Keskinäisen Vakuutusyhtiö Turvan toimitusjohtajana vuosina 2008–2018.
Ennen finanssialalle siirtymistä Minna Metsälä toimi teollisuudessa ylemmän keskijohdon tehtävissä Nokian Renkaat Oyj:ssä logistiikassa ja asiakaspalvelussa vuosina 2000–2008.
Metsälän luottamustehtäviä ovat hallitusjäsenyydet Tampereen Sähkölaitos Oy:ssä, Med Group Oy:ssä sekä Pirkanmaan kansanterveys ry:ssä. 
Aikaisemmin Metsälä on toiminut Tampereen kauppakamarin puheenjohtajana 2018–2021, Tampereen kauppakamarin finanssivaliokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana (2009–2017), hallituksen jäsenenä LähiTapiola Vahinkoyhtiössä (2019–2022), Kojamo Oyj:ssä (2018–2022), Tampereen Ammatikorkeakoulu Oy:ssä (2019–2021), Veikkaus Oy:ssä (2015–2017), Tampereen Ensi ja Turvakoti ry:ssä, Tampereen Työväen Teatteri Oy:ssä sekä jäsenenä Finanssiala ry:n Vahinkojohtokunnassa. 
Metsälän puoliso Risto Metsälä toimii Ocio Oy:n toimitusjohtajana ja pääomistajana. Perheessä on kaksi aikuista lasta.
Deborah Niland

Deborah Niland (1950 t. 1952 Auckland, Auckland, Pohjoissaari, Uusi-Seelanti) on Uudessa-Seelannissa syntynyt australialainen kuvittaja ja lastenkirjailija.
Nilandin vanhemmat ovat kirjailijat Ruth Park ja D'Arcy Niland ja hänen kaksoissisarensa oli taiteilija, kuvittaja Kilmeny Niland. Hän opiskeli yhdessä sisarensa kanssa Sydneyssä Julian Ashton Art Schoolissa. Hän on kuvittanut lastenkirjoja vuodesta 1970 ja ollut yhteistyössä monien kirjailijoiden kanssa, esimerkkeinä Jean Chapman, Hazel Edwards (sarja "Hippopotamus on the Roof") ja Ruth Park.
Deborah ja Kilmeny kuvittivat 1970-luvulla yhteistyössä useita kirjoja ja kirjoittivat ja kuvittivat "Peippopuu: pörrösiipien numerokirjan" (1975). Hänen teoksiaan on ollut esillä myös näyttelyissä.
Kilmeny Niland

Kilmeny Niland (1950 t. 1952 Auckland, Auckland, Pohjoissaari, Uusi-Seelanti – 27. helmikuuta 2009) on Uudessa-Seelannissa syntynyt australialainen taiteilija, kuvittaja ja lastenkirjailija.
Nilandin vanhemmat ovat kirjailijat Ruth Park ja D'Arcy Niland, ja hänen kaksoissisarensa on kirjailija Deborah Niland. Hänen poikansa on kirjailija Tom Champion ja miehensä kirjailija Rafe Champion. 
Niland opiskeli kaksi vuotta Sydneyssä Julian Ashton Art Schoolissa, ja valmistuttuaan hän matkusteli Britanniassa ja Manner-Euroopassa. Hän teki animaatioita, lastenkirjoja, muotokuvia, kortteja, painokuvia. Hän sai useita palkintoja sekä kotimaassa että kansainvälisissä kilpailuissa, ja yksi hänen maalaamansa muotokuva on ostettu Canberraan National Portrait Galleryyn. Hän teki muutamia lastenkirjoja yhteistyössä sisarensa Deborah Nilandin kanssa.
Nilandilla todettiin rintasyöpä 1991 ja myöhemmin non-Hodgkinin lymfooma, johon hän kuoli 2009.
Kalevi Moisio

Kalevi Antero Moisio (s. 23. toukokuuta 1948 Viitasaari) on suomalainen kaupunkineuvos ja Alajärven entinen pitkäaikainen kaupunginjohtaja. 
Kalevi Moisio syntyi maanviljelijä Niilo Henrik Moision ja emäntä Anja Ilona Kyllikki Pekkalan perheeseen. Hänen puolisonsa on opettaja Päivi Inkeri Sallila. Moisio valmistui hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1985. Hän oli kunnallisharjoittelija Viitasaarella 1967–1968 ja 1970, kansanterveystyön kuntainliiton toimistoapulainen 1973 ja Iitin kuntasuunnittelija 1976. Nuijamaalla Moisio toimi kuntasuunnittelijana ja vt. kunnansihteerinä 1977 sekä kunnanjohtajana 1977–1979. Kivijärven kunnanjohtaja hän oli 1979–1985 ja Alajärven 1985. Alajärven kaupunginjohtaja hänestä tuli 1986. Tätä tehtävää Moisio hoiti aina vuoteen 2012 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle ja muutti Viitasaarelle.
Miekkavihvilä

Miekkavihvilä ("Juncus ensifolius") on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden ("Juncus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisväritykseltään vaaleanvihreä kasvi, jolla on miekkamaiset lehdet.
Miekkavihvilän varret kasvavat noin 50 cm korkeiksi. Varret ovat hieman siipipalteisia ja niissä on useita lehtiä. Lehdet ovat tasaisia ja voivat olla 5 mm leveitä. Kukat sijaitsevat monikukkaisena, tiiviinä ja pyöreänä rykelmänä varren päässä. Meikkavihvilä kukkii kesä–heinäkuussa.
Miekkavihvilä on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä tavataan myös Pohjoismaissa. Ruotsiin miekkavihvilä on levinnyt Pohjois-Amerikasta tuodun tienvierille kylvettävän nurmisiemenen mukana ja sitä kasvaa Ruotsissa harvinaisena tienpientareilla ja ojissa. Ruotsissa miekkavihvilän ensimmäinen löytö julkaistiin vuonna 1984. Suomesta miekkavihvilää on havaittu muutamilta paikoilta 1990- ja 2000-luvuilla.
Ecaterina Teodoroiu

Ecaterina Teodoroiu (14. tammikuuta 1894 – 3. syyskuuta 1917) oli romanialainen sotilas, josta tuli kuolemansa jälkeen kansallissankari. Hän kuoli taistelussa saksalaisia vastaan ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1917.
Elämäkerta.
Teodoroiu syntyi 14. tammikuuta 1894 Vǎdenissa lähellä Târgu Jiun kaupunkia. Hän opiskeli opettajaksi, ja vuonna 1913 hän liittyi Romanian partioliikkeeseen. Romania liittyi ympärysvaltojen puolelle ensimmäiseen maailmansotaan elokuussa 1916, ja Teodoroiun veljet päätyivät asepalvelukseen. Teodoroiu ilmoittautui vapaaehtoisena kenttäsairaanhoitajaksi ollakseen lähellä veljiään, ja lokakuussa hän otti osaa taisteluun Tonavan sivujoella Jiulla, jossa romanialaiset pysäyttivät saksalaisten joukkojen etenemisen joen ylittävällä sillalla. Teodoroiun taistelussa osoittaman rohkeuden takia hänet kutsuttiin vierailulle Romanian kuningasperheen luokse Bukarestiin.
Teodoroiun veli Nicolae sai surmansa taistelussa 1. marraskuuta, ja veljensä kuoleman takia Teodoroiu liittyi vapaaehtoisena sotilasyksikköön. Naisilla ei yleensä ollut tällaista mahdollisuutta, mutta Teodoroiu hyväksyttiin vapaaehtoiseksi ilmeisesti kuningasperheen tuen takia. Myöhempien taistelujen aikana hän oli jäädä saksalaisten vangiksi, mutta hänen onnistui ampua häntä vartioinut saksalainen piilotetulla revolverilla. Teodoroiu palasi riveihin ja haavoittui sirpaleista jalkoihinsa taisteluissa Filiasissa. Hän pääsi sairaalasta tammikuussa 1917, ja maaliskuussa Ferdinand I:n palkitsi hänet mitalilla ja ylensi hänet vänrikiksi. Teodoroiu johti uudessa asemassaan 25-henkistä jalkaväkijoukkuetta.
Elokuussa 1917 romanialaiset ja venäläiset joukot hyökkäsivät itävaltaunkarilaisia ja saksalaisia joukkoja vastaan Marasestin ja Siretjoen suunnalla. Teodoroiun yksikkö oli mukana ylittämässä jokea, ja se otti puolustusasemat Muncelun-Varnitan suunnalla. Romanialaiset osasivat odottaa vihollisen vastahyökkäystä, minkä takia romanialaisen 11. divisioonan komentaja kenraali Ernest Brosteanu määräsi Teodoroiun tämän propaganda-arvon vuoksi turvaan kenttäsairaalaan eturintaman taakse. Teodoroiu kieltäytyi kuitenkin lähtemästä, ja 3. syyskuuta saksalainen 115. divisioona hyökkäsi romanialaisten asemia vastaan. Teodoroiu sai surmansa konekivääritulessa johtaessaan vastahyökkäystä saksalaisia vastaan.
Kuoleman jälkeen.
Teodoroiu haudattiin eturintaman tuntumaan, ja vuonna 1921 hänet haudattiin uudestaan lähelle siltaa, jota hän oli puolustamassa. Teodoroiu sai sankarimaineen, ja esimerkiksi monet romanialaiset taiteilijat kuvasivat häntä isänmaallisissa teoksissa. Yksi ensimmäisistä romanialaisista elokuvista oli 1920-luvun alussa valmistunut "Ecaterina Teodoroiu". Romanian kommunistien kaudella Teodoroiu pyrittiin pyyhkimään historiasta hänen yhteyksiensä takia kuninkaalliseen perheeseen. Kommunistien vallan romahdettua vuonna 1989 häntä on alettu jälleen pitää kansallissankarina.
Myllykattara

Myllykattara ("Bromus racemosus") on töpökattaroiden ("Bromus") sukuun kuuluva heinäkasvilaji. Se on yksivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoinen kattaralaji, joka muistuttaa muista kattaralajeista eniten vaihdokaskattaraa ("Bromus commutatus"). Myllykattara on tunnistettavissa tähkylöidensä ulkonäön sekä röyhyn haarojen pituuden perusteella.
Myllykattara on kasvutavaltaan löyhästi mätästävä, ja sen varret ovat pystyjä tai kohenevia. Varret voivat kasvaa noin metrin korkuisiksi asti, mutta jäävät usein matalammiksi. Lehdet ovat noin 5 mm leveitä, vaaleanvihreitä ja hienokarvaisia. Lehtitupet ovat myös hienokarvaisia, ja kieleke on lyhyt. Myllykattaran kukinto on harvahko röyhy, jonka haarat ovat pitkiä. Röyhyn haarat ovat tähkylöitä pidempiä sekä usein enemmän tai vähemmän yhteenkasvaneita. Tähkylät ovat suuria, kaljuja ja niissä on viidestä kahdeksaan kukkaa sekä noin millimetrinpituinen nivelväli kukkien väleissä. Kaleet ovat suunnilleen keskenään yhtä pitkiä, ja ulkokaleissa on kolmesta viiteen suonta. Ulkohelpeet ovat pyöreäselkäisiä ja sileitä. Kaikkien kukkien ulkohelpeissä on pitkä vihne, joka on kaikissa kukissa yhtä pitkä.
Myllykattara kasvaa kosteilla kasvupaikoilla. Myllykattaraa tavataan laajalti Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Pohjoismaissa myllykattaraa tavataan vain Etelä-Ruotsin rannikoilta sekä Tanskasta. Suomesta myllykattaraa on havaittu muutamilta paikoilta viimeisten sadan vuoden aikana. Ruotsissa myllykattara on rauhoitettu.
Gouadji Kao

Gouadji Kao on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Togonasso sijaitsee 40 kilometriä Koutialasta koilliseen. Kunnassa on 10 700 ja keskuskylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009).
Gouadji Kaon kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Koromon, idässä Kounianan ja Zanfiguén, etelässä Zébalan ja Logouanan ja lännessä Sorobasson ja Songo-Doubacorén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on ruoho- ja pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja dogoneja.
N’Togonasson kautta kulkee Koutialan ja Sanin välinen maantie. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siat sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. N’Togonassossa pidetään viikoittaiset markkinat.
Goudié Sougouna

Goudié Sougouna (myös "Gouadji Soukouna", "Gouadjie Sougouna") on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sanguéla sijaitsee 55 kilometriä Koutialasta etelään. Kunnassa on 13 400 ja keskuskylässä 5 300 asukasta (vuonna 2009).
Goudié Sougounan kunta rajoittuu lounaassa Koutialan piirin Diouradougou Kafon, luoteessa Sinkolon, pohjoisessa Koloniguén ja koillisessa Yorosson piirin Ourikélan kuntiin sekä kaakossa Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on savannia. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Shawn Fonteno

Shawn D. Fonteno (s. 8. huhtikuuta 1968 Los Angeles), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Solo, on yhdysvaltalainen näyttelijä ja rap-artisti, joka on tehnyt roolin Franklin Clintonina vuonna 2013 julkaistussa videopelissä "Grand Theft Auto V". Fontenon esitys "Grand Theft Auto V" -pelissä nauhoitettiin pääosin käyttämällä liikkeenkaappausteknologiaa. Hän ääninäytteli myös vuoden 2004 "" -videopelissä Tarnell-nimistä hahmoa.
Fonteno syntyi Wattsissa, Los Angelesissa. Hän liittyi rikollisryhmiin ja myi huumeita, mutta eräs ammuskelutapaus, joka oli vähällä aiheuttaa kuoleman, sai hänet tavoittelemaan uraa musiikissa ja näyttelemisessä. "Grand Theft Auto: San Andreas" -videopelin päähahmoa, Carl Johnsonia, ääninäytellyt Young Maylay on Fontenon serkku.
Mesilillukka

Mesilillukka eli lapinlillukka ("Rubus" × "castoreus") on mesimarjan ("Rubus arcticus") ja lillukan ("Rubus saxatilis") välinen risteymä.
Mesilillukka muodostaa rönsyjä ja sillä on kalvaan vaaleanpunaiset kukat. Mesilillukkaa tavataan toisinaan kasvupaikoilla, joilla kasvaa lähekkäin kumpaakin kantalajia. Suomessa mesilillukkaa on tavattu monin paikoin, lähinnä Vaasa–Joensuu-linjan pohjoispuolelta.
Kafo Faboli

Kafo Faboli on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Péguéna sijaitsee 65 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 14 200 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).
Kafo Fabolin kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin M’Pessoban, etelässä Karagouana Mallén ja Miénan, lännessä Ségoun alueen Blan piirin Falon ja pohjoisessa Beguenén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Niistä suurin on 3 900 asukkaan Togoba. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja bambaroita. Lisäksi on fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1980–1981

Saksan Bundesliigan kausi 1980–1981 oli järjestyksessään 18. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 15. elokuuta 1980 ja päättyi 13. kesäkuuta 1981. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Bayern München. 
Sarjajärjestelmä.
Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan joukkue, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigan.
Joukkuemuutokset kaudesta 1979–1980.
Hertha BSC, SV Werder Bremen ja Eintracht Braunschweig putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidän korvasivat Arminia Bielefeld, 1. FC Nürnberg ja Karlsruher SC: n.
Kauden yhteenveto.
Mestaruuden voitti toisen kerran peräkkäin Bayern München neljän pisteen erolla HSV:en. 1. Bundesliigasta putosivat toinen müncheniläisjoukkue 1860 München, FC Schalke 04 sekä FC Bayer 05 Uerdingen. 
Maalipörssin voiton vei nimiinsä toisen kerran peräkkäin Karl-Heinz Rummenigge 29 maalillaan.
Kaudella 1980–1981 Bundesliigassa nähtiin suomalaisia ensi kertaa sitten Juhani Peltosen, joka oli ensimmäinen suomalainen jalkapalloilija Saksan korkeimmalla sarjatasolla. Pasi Rautiainen edusti Bayern Müncheniä yhdessä ottelussa ja Seppo Pyykkö pudonnutta Bayer Uerdingeniä kolmessa ottelussa.
Tulokset.
Kapala

Kapala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Koutialasta etelään. Kunnassa on 8 300 ja kylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).
Kapalan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin N’Goutjinan ja Sincinan, idässä Koloniguén, etelässä Sinkolon ja lännessä Zangasson kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja.
Fanny von Hertzen

Fanny von Hertzen (16. heinäkuuta 1873 Sakkola – 29. huhtikuuta 1950) oli suomalainen raittiusliikkeen, NNKY:n ja Valkonauhaliiton aktiivi.
Fanny von Hertzen oli vuonna 1910 Suomen edustajana NNKY:n kansainvälisessä kokouksessa Berliinissä, vuonna 1920 Valkonauhan maailmanliiton kokouksessa Lontoossa ja vuonna 1928 vastaavassa kokouksessa Lausannessa. Päätoimisesti hän oli Helsingin suomenkielisen NNKY:n sihteerinä 1906–1910, Suomen valkonauhaliiton sihteerinä 1914–1917, varapuheenjohtaja 1918–1921 ja liiton puheenjohtajana 1921–1935. Samanaikaisesti hän oli Keski-Helsingin valkonauhayhdistyksen puheenjohtaja 1928–1935 ja myöhemmin Luumäen valkonauhayhdistyksen puheenjohtaja 1943–1950.
Kansainvälisissä luottamustehtävissä hän toimi alkoholitonta kulttuuria edistävän pohjoismaisen naisliikkeen keskuskomiteassa 1926–1935 ja Valkonauhan maailmanliiton hallintoneuvostossa 1926–1934. Hän on julkaissut teoksen "Suomen valkonauhaliikkeen 35-vuotiskertomus" (1931).
Karagouana Mallé

Karagouana Mallé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Koutialasta maanteitse luoteeseen. Kunnassa on 7 400 ja kylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).
Karagouana Mallén kunta rajoittuu koillisessa ja idässä Koutialan piirin M’Pessoban, etelässä N’Tossonin, lännessä Miénan ja luoteessa Kafo Fabolin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita (dionka) ja fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, maapähkinä ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
The Motels

The Motels on yhdysvaltalainen uuden aallon yhtye Berkeleystä, Kaliforniasta, joka on tehnyt singlet ”Only the Lonely” ja ”Suddenly Last Summer”, joista molemmat sijoittuivat Billboard Hot 100 -singlelistan 9. sijalle vuosina 1982 ja 1983. 
Yhtyeen päälaulaja Martha Davis muodosti yhtyeen uudelleen vuonna 1998 ja nimesi sen muotoon ”The Motels featuring Martha Davis”. Tällä nimellä yhtye kävi kiertueilla useiden eri muusikkokokoonpanojen kanssa. 
Yhtye on esiintynyt myös nimellä ”Martha Davis and The Motels”.
Kolonigué

Kolonigué (myös "Koloningué") on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Molobala sijaitsee 35 kilometriä Koutialasta kaakkoon. Kunnassa on 23 000 ja keskuskylässä 5 600 asukasta (vuonna 2009).
Koloniguén kunnan pinta-ala on noin 800 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Sincinan ja Nafangan, idässä Koninguén, lännessä Kapalan ja Sinkolon, etelässä Goudié Sougounan ja kaakossa Yorosson piirin Ourikélan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaiden enemmistön on miniankoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, dogoneja ja boboja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siat sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, pienimuotoista kaupankäyntiä, käsityöammatteja, keräilyä ja käydään palkkatöissä. Teollisuutta tai matkailua ei ole.
Konina

Konina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 85 kilometriä Koutialasta länteen. Kunnassa on 13 900 ja kylässä 5 100 asukasta (vuonna 2009).
Koninan kunta rajoittuu koillisessa Koutialan piirin Miénan, kaakossa Konséguélan ja Diédougoun, lounaassa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Diédougoun ja luoteessa Ségoun alueen Blan piirin Falon kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat enimmäkseen miniankoja. Lisäksi on fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, maapähkinä ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Saimi Jutila

Saimi Siiri Jutila (vuoteen 1908 asti "Lindfors", 30. syyskuuta 1893 Pirkkala – 9. maaliskuuta 1949) oli suomalainen käsityönopettaja ja koulunjohtaja. Hänen vanhempansa olivat Adolf Malakias Lindfors ja Matilda Helena Mäkelä.
Saimi Jutila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1916 ja valmistui käsityönopettajaksi Helsingin käsityöseminaarista 1920. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin ja Norjaan 1928 sekä Saksaan ja Sveitsiin 1935. Hän toimi Sosiaalihallituksen naistöiden keskustoimiston apulaisjohtajana 1920–1921, Helsingin käsityöopiston opettajana 1921–1949 ja opiston johtajana 1930–1949.
Koningué

Koningué on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sougoumba sijaitsee 50 kilometriä Koutialasta kaakkoon. Kunnassa on 16 100 ja keskuskylässä 7 400 asukasta (vuonna 2009).
Koninguén kunta rajoituu pohjoisessa Koutialan piirin Nafangan, lännessä Koloniguén, koillisessa Yorosson piirin Karanganan ja kaakossa Ourikélan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on metsäsavannia.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja soija. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja.
Vapaa osake

Vapaa osake tarkoitti Suomessa aiemmin osaketta, jossa ei ollut ulkomaalaisrajoitusta. Vapaan osakkeen vastakohta oli sidottu osake. Vapaita osakkeita merkittiin pörssilistalla tunnuksella V. Vapaan osakkeen merkkinä oli myös osakeantilipussa oleva kirjain U. Vapaat osakkeet olivat vapaasti sekä suomalaisten että ulkomaalaisten omistettavissa. Yhtiöllä sai tavallisesti olla vapaita osakkeita sai olla enintään 20 % äänivallasta. Tästä oli kuitenkin poikkeuksia.
1980-luvulla vapaiden osakkeiden pörssikurssit nousivat sidottuja osakkeita nopeammin, kun ulkomaalaiset kiinnostuivat niistä. Ulkomaalaisrajoitus kumottiin vuoden 1993 alusta.
Bandyliigakausi 2017–2018

Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2017-2018 ratkaistiin kymmenen joukkueen runkosarjan jälkeen kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleillä. Sarjaan oli tullut uutena joukkueena LRK Tornio, joka näin jatkoi keväällä 2014 päättynyttä Bandyliigan torniolaisjoukkueen esiintymistä. 
Bandyliigajoukkueisiin tuli useampia pelaajia Venäjältä. Nimekkäimpiä pelaajia olivat Akillekseen tullut 250 ottelua Venäjän liigassa pelannut Mongolian jääpallomaajoukkueen Roman Murzin sekä Pavel Kuznetsov. Narukerään tuli myös kaksi venäläispelaajaa Maxim Nikisov ja hyökkäykseen Andrei Krainov. Ruotsin sarjoista tuli takaisin Bandyliigaan suomalaisia maajoukkuemiehiä - Elitserienin Gripen Trollhättanista Veiterään maajoukkuemies Eetu Peuhkuri sekä LRK Tornioon Kalix Bandyn riveistä Antti Ekman sekä konkurssiin menneestä ja Allsvenskanista pudonneesta HT Bandystä Pasi Hiekkanen, Pekka Hiltunen ja Tuomas Mokko. Paluumuuttajana tuli Richard Laibert Ruotsin Allsvenskanin Blåsut BK:sta.
Lappeenrannan Veiterä oli voittamaton liigan loppuun asti, sillä runkosarjassa se menetti ainoastaan yhden pisteen ja pelasi pudotuspelit tappioitta. Loppuottelussa Veiterä voitti Mikkelin Kampparit ensimmäisellä puoliajalla tehdyillä maaleilla numeroin 3-2. Mestaruus oli Veiterälle seurahistorian kuudes ja toinen peräkkäinen. Ottelu ratkesi Emil Fedorovin kahteen maaliin, joista jälkimmäinen syntyi pari minuuttia ennen taukoa. 
Suomen mestarit.
Veiterän joukkue 2016-2017: Topi Peuhkuri (mv), Miika Kontra (mv), Jere Oravuo (mv),
Kalle Pesonen, Kerkko Äikäs, Pyry Kunnas, Jaakko Kyllönen, Antti-Juuso Ropo, Santtu Nurmi, Johan Segerman, Cristian Laibert, Joonas Ylä-Outinen, Topi Pesonen, Emil Segerman, Tomi Hauska, Juuso Kärmeniemi, Janne Hauska, Valtteri Hauska, Matias Lehtonen, Emil Fedorov, Tero Liimatainen, Tuukka Loikkanen, Eetu Peuhkuri, Aleksi Seppänen, Ere Verhelä Taustajoukot: valmentajat: Aleksei Nikišov, Otso Ikävalko, huoltajat: Ilkka Hauska, Kimmo Heikkinen, Reino Tuulasvaara, fysioterapeutti: Pekka Tujula, joukkueenjohtaja: Lauri Segerman
All Stars - pelaajat kaudella 2017-2018.
Bandyliigan pelaajat äänestivät ensimmäistä kertaa keskuudestaan pelikauden All-Stars-pelaajat:
Konséguéla

Konséguéla on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta länteen. Kunnassa on 30 100 ja kylässä 5 400 asukasta (vuonna 2009).
Konséguélan kunta rajoittuu lännessä Koutialan piirin Diédougoun ja Koninan, pohjoisessa Miénan ja N’Tossonin, idässä N’Golonianasson ja Faguin ja etelässä Sikasson piirin Dogonin sekä Koulikoron alueen Dioïlan piirin N’Dlondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Etelärajalla virtaa Banin sivujoki Banifing. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Noituutta

Noituutta (videolevityksessä myös "Kuolleet ja haudatut"; ) on vuonna 1981 valmistunut ohjaaja Gary Shermanin ohjaama tieteis- ja kauhuelokuva.
Juoni.
James Farentino näyttelee Dan Gillisiä, Potter's Buff -nimisen pikkukaupungin sheriffiä. Kaupunkiin vierailemaan saapunut valokuvaaja joutuu kaupunkilaisjoukon pahoinpitelemäksi ja hänet sytytetään palamaan. Uhri selviää kuitenkin koettelemuksesta ja päätyy paikalliseen sairaalaan hoidettavaksi, mutta joutuu murhatuksi aivan sherifiin ja hoitavan lääkärin silmien alla. 
Muitakin kaupunkiin vierailemaan tulleita henkilöitä joutuu vastaavien hyökkäysten kohteeksi. Sheriffi apunaan paikallinen hautausurakoitsija ja kuolinsyytutkija William G. Dobbs (Jack Albertson) alkavat kuumeisesti selvittää näiden hyökkäysten taustoja. Uhreja tulee lisää päivittäin. Lisäksi käy ilmi, että murhatyöt tekevät tahot valokuvaavat uhrinsa kuoleman hetkellä. 
Sheriffi Gillis törmää partioautollaan henkilöön erään joukkohyökkäyksen jälkitilanteessa. Auton eturitilään irronnut päälleajon uhrin käsi hyökkääkin sheriffin kimppuun ja pakenee paikalta! Gillis vie päälleajon uhrin ruumiinosia Dobbsin tutkittavaksi ja pian paljastuu, että osat ovat peräisin ihmisestä, jonka on täytynyt olla kuolleena jo useita kuukausia. 
Sheriffi Gillis saa pian selville, että Dobbs on aiemmin työskennellyt johtavana patologina sairaalassa Providencessä, Rhode Islandilla ja joutunut sieltä erotetuksi tehtyään kunnan ruumishuoneella epäilyttäviä kokeita ruumiilla.
Elokuvan kliimaksissa paljastetaan, että Dobbs on onnistunut kehittämään salaisen tekniikan kuolleiden henkiin herättämiseksi ja että kaikki pikkukaupungin asukkaat ovat itse asiassa käveleviä vainajia ja vieläpä Dobbsin täydellisessä hallinnassa. Dobbs pitää itseään makaaberina taiteilijana, joka käyttää kehittämäänsä kuolleiden joukkoa murhatakseen lisää ihmisiä saadakseen nämä osaksi kuolleiden ryhmäänsä. Kauhukseen Gillis ymmärtää itsekin olevansa vain yksi Dobbsin uhreista.
Kohtelu Suomessa.
Elokuva määrättiin esityskieltoon (ikäraja KK) Suomessa 1981 Valtion elokuvatarkastamon yksimielisellä päätöksellä. Varsin paljon (noin yhdeksän minuuttia) lyhennetty versio hyväksyttiin Valtion elokuvatarkastamossa videolevitykseen vuonna 1991 ikärajalla 16 ja nimellä "Kuolleet ja haudatut".
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi luonnehti "Noituutta" keskivertoa paremmaksi kauhuelokuvaksi, joka hyödyntää oivallisesti zombie-perinnettä ja tarjoaa mainion loppukäänteen. Hän valitteli parhaiden tehojen jääneen Suomen elokuvatarkastamon leikkaamoon ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Koromo

Koromo on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Bongosso sijaitsee 60 kilometriä Koutialasta koilliseen. Kunnassa on 9 400 ja keskuskylässä 3 300 asukasta (vuonna 2009).
Koromon kunta rajoittuu etelässä Koutialan piirin Kounianan, lounaassa Songo-Doubacorén, luoteessa Niantagan sekä koillisessa Ségoun alueen Sanin piirin Tourakolomban ja Moribalan kuntiin.
Kuntaan kuuluu viisi kylää.
Bobby Tarantino II

Bobby Tarantino II on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Logicin seitsemäs mixtape ja jatko-osa vuonna 2016 julkaistulle Bobby Tarantino -mixtapelle. Albumin julkaisi Visionary Music Group ja Def Jam 9. maaliskuuta 2018. Vähän ennen albumin julkaisua ilmestyi kolme singleä, "Overnight", "44 More" ja "Everyday".
Logic ilmoitti albumin nimen ja julkaisupäivän 7. maaliskuuta 2018 "Grandpas Spaceship" -promovideolla. Videossa esiintyvät päähahmot Rick and Morty -sarjasta, ja Justin Roiland toimi ääninäyttelijänä. Logic teki myös cameon sarjan kolmannella tuotantokaudella.
Mixtapesta 10 kappaletta pääsi Billboard 100 listalle. Logic on täten viidestoista artisti, jolla on ollut kymmenen kappaletta samanaikaisesti kyseisellä listalla. Muihin samaan kyenneisiin artisteihin kuuluu mm. J. Cole, Drake, Beyonce ja The Beatles.
Kappaleen kansikuvan on tehnyt Sam Spratt, joka on kuvittanut jokaisen Logicin albumin kannen. Kansikuva on saanut vaikutteita "Pulp Fiction" -elokuvasta, ja albumin nimi on väännös elokuvan ohjaajan nimestä.
Kouniana

Kouniana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta koilliseen. Kunnassa on 4 600 ja kylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).
Kounianan kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin Zanfiguén, lännessä Gouadji Kaon sekä pohjoisessa Koromon ja Ségoun alueen Sanin piirin Moribalan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on savannia. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluvat Kounianan ja Nadiasson kylät. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on boboja, fulbeja ja dogoneja.
Kounianan ohi kulkee Koutialan ja Sanin välinen maantie RN13. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja soija. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja.
Logouana

Logouana on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Leleni sijaitsee 30 kilometriä Koutialasta maanteitse itään. Kunnassa on 8 400 ja keskuskylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).
Logouanan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Sorobasson ja Gouadji Kaon, idässä Zébalan, etelässä Nafangan ja lännessä Sincinan ja Yognogon kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Roman Murzin

Roman Vasiljevitš Murzin (, s. 21. heinäkuuta 1982 Irkutsk, Neuvostoliitto) on Venäjällä syntynyt ja Mongolian jääpallomaajoukkueessa pelannut jääpalloilija. Hänellä on molempien maiden kansalaisuudet. Murzin pelaa keskikentällä ja on edustanut Venäjän pääsarjassa kasvattajaseuransa Irkutskin Baikal-Energijaa ja Abakanin Sajany-Hakasijaa. Syksyllä 2017 hän siirtyi Suomen Bandyliigaan Porvon Akilleksen joukkueeseen.
Murzin on pelannut Venäjän jääpalloilun pääsarjassa kaikkiaan 289 ottelua ja tehnyt niissä 98 maalia.
Vuoden 2017 MM-kisoissa Murzin edusti Mongolian jääpallomaajoukkuetta, joka pelasi MM-kisojen B-sarjaa.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Anna Henriksson

Anna Emilia Henriksson (19. toukokuuta 1874 Rantasalmi – 17. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen käsityönopettaja ja ylitarkastaja. Hän on kotiteollisuuden hallinnon uranuurtajia. Hän toimi aktiivisesti myös käsityön ja kotiteollisuuden luottamustehtävissä ja pyrki siten nostamaan suomalaisen osaamisen ja alan ammattilaisten arvostusta. 
Henkilöhistoria.
Henrikssonin vanhemmat olivat rakennusmestari Karl Gustaf Henriksson ja Brita Katharina Torp. Hän suoritti tyttökoulun 1891 ja valmistui käsityönopettajaksi 1895. Heti valmistuttuaan hänet valittiin Porvoon kutomakoulun johtajaksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1909. Tällöin hänet valittiin Fredrika Wetterhoffin Työkoulun opettajaopiston johtajaksi. Johtajan tehtävässään hän joutui perusteellisesti uudistamaan opiston toiminnan. Muutoksista tärkein oli vuonna 1911 alkanut kotiteollisuusopettajien pedagoginen kouluttaminen. Anna Henrikssonin toimeenpanemilla muutoksilla luotiin opettajankoulutukselle malli, joka säilyi koulutuksen perusratkaisuna ainakin seuraavat 35 vuotta. 
Vuonna 1918 Henriksson siirtyi Kauppa- ja teollisuushallituksen kotiteollisuuden tarkastajaksi, Työtehtävä muuttui sittemmin Maataloushallituksen ylitarkastajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1941. Samalla hän toimi useissa käsityöalan ja NNKY:n valtakunnallisissa luottamustehtävissä. Hän sai vuonna 1949 Kotiteollisuusjärjestöjen keskusliiton kunniajäsenyyden.
Asta Hyvärinen

Asta Hyvärinen "(aiemmalta nimeltään Asko Hyvärinen)" (s. 27. heinäkuuta 1963) on suomalainen säveltäjä. Hän on opiskellut sävellystä Suomessa ja ulkomailla muun muassa Jukka Tiensuun, Helmut Lachenmannin ja Brian Ferneyhough’n johdolla. 
Hyvärisen teosluettelo sisältää yli 100 teosta edustaen kaikkia kategorioita (vokaali-, soolosoitin- ja kamarimusiikkiteoksia, konserttoja ja orkesteriteoksia, näyttämö- ja elektro-akustisia teoksia sekä tietokonemusiikkia), joita on esitetty sekä radioitu Euroopassa, Amerikoissa, Aasiassa ja Kanadassa.
Sävellystyyliään Hyvärinen on luonnehtinut surrealistis-kubistiseksi, ja valtaosa hänen 2000-luvulla syntyneistä teoksista ovat eräänlaisia poikkileikkauksia, kuvia hajoavasta maailmasta.
Hyvärinen on menestynyt kansainvälisissä sävellyskilpailuissa vuosina 1994, 1997, 2000, 2002, 2003 ja 2016 (Masterpiecemanagement2016; 1. palkinto), ja hän on toiminut myös musiikkijuhlien taiteellisena johtajana, konserttien järjestäjänä, luennoitsijana ja lyömäsoittajana.
F. C. D. Wyneken

Friedrich Conrad Dietrich Wyneken (13. toukokuuta 1810 Verden, Westfalenin kuningaskunta – 4. toukokuuta 1876 San Francisco, Kalifornia) oli luterilainen pastori, joka toimi vuosina 1850-1864 luterilaisen Missouri-synodin johtajana eli presidenttinä.
Elämä.
Wyneken syntyi Verdenissä silloisessa Westfalenin kuningaskunnassa, myöhemmin alue kuului Hannoverin kuningaskuntaan. Wyneken opiskeli Göttingenin ja Hallen yliopistoissa. Valmistuttuaan hän toimi opettajana sekä yksityisesti että koulussa. Vuonna 1838 hän lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin.
Pian saavuttuaan Saksasta Baltimoreen Wyneken otti huolehtiakseen paikallisesta luterilaisesta seurakunnasta sen pastorin tultua sairaaksi. Sen jälkeen hänestä tuli Pennsylvanian minsteriumin kiertävä saarnaaja, joka levitti evankeliumia Ohiossa, Indianassa ja Michiganissa. Hän myös hoiti pastorin tehtäviä Indianan Fort Waynessa ja Adamsin piirikunnassa. Vuonna 1841 Wyneken laati kirjoituksen "Die Noth der deutschen Lutheraner in Nordamerika", jolla hän kutsui Saksan luterilaisia lähettämään pastoreita auttamaan hajallaan asuvia luterilaisia siirtolaisia Amerikan rajaseuduilla. Kirjoitus sai Wilhelm Löhen, joka toimi pastorina Baijerin Neuendettelsaussa hankkimaan rahoitusta ja vapaaehtoisia palvelemaan Amerikassa. Löhen kouluttamat miehet muodostivat enemmistön niistä pastoreista, jotka perustivat Missouri-synodin.
Vuonna 1845 Wyneken kutsuttiin pastoriksi Baltimoreen. Vuonna 1850 hänet valittiin Missouri-synodin presidentiksi, jossa virassa oli ennen häntä ollut vain yksi henkilö. Hän hoiti tehtävää 14 vuotta, vuodet 1850-1864. Tämän jälkeen hän siirtyi pastoriksi Clevelandiin Kolminaisuuden luterilaiseen seurakuntaan, jossa hän palveli vuodet 1864-1875.
Harri Hiukka

Harri Hiukka (s. 24. joulukuuta 1984) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa HIFK:ta. Kaikkiaan Hiukka on pelannut kevääseen 2018 mennessä yhdeksän kautta Bandyliigaa ja kaksi kautta Ruotsin Allsvenskania.
Torniolaislähtöinen jääpalloilija Harri Hiukka edusti uransa juniorivuosien jälkeen kolme ensimmäistä kauttaan 2004–2007 kolmanneksi korkeimmalla Ruotsin jääpallon sarjatasolla haaparantalaista Eurocity / HT-Bandya. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Bandyliigaa Jyväskylän JPS:ssä ja Varkauden WP-35:ssä.
Syksyllä 2009 Hiukka siirtyi takaisin kotiseudulleen edustaen ensin kasvattajaseuraansa ToPV:tä, sitten Allsvenskanissa pelannutta HT Bandyä ja sen jälkeen kauden vielä ToPV:tä. Kausi 2011–2012 oli Hiukalle menestyksellinen, sillä hän sijoittui Pohjoislohkon maalintekijätilaston kakkoseksi 37 maalillaan. 
Hiukka siirtyi syksyllä 2014 HIFK:n Bandyliigajoukkueeseen, jossa hän oli voittamassa keväällä 2015 SM-hopeaa. Seuraavalla kaudella Hiukka oli Bandyliigan runkosarjan maalintekijätilaston kakkonen. HIFK-kausinaan Hiukka on ollut joukkueen parhaita maalintekijöitä.
Tornio-vuosinaan Hiukka pelasi jalkapalloa maalivahtina III Divisioonassa TP-47:n ja Tornion Tarmon riveissä sekä ruotsalaisessa Övertorneå SK:ssa.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Hannah Ryggen

Hannah Ryggen (21. maaliskuuta 1894 Malmö, Ruotsi – 2. helmikuuta 1970) oli ruotsalaissyntyinen norjalainen tekstiilitaiteilija, joka tuli tunnetuksi poliittisesti kantaa ottavista töistään.
Hanna Jönsson kasvoi Ruotsissa ja opiskeli ensin opettajaksi. Hän oli kuitenkin kiinnostunut kuvataiteista, ja lähti opintomatkalle Dresdeniin vuonna 1922. Siellä hän tapasi norjalaisen taiteilijan Hans Ryggenin, meni tämän kanssa naimisiin ja muutti tämän kotitilalle Ørlandiin lähelle Trondheimia.
Ryggen teki seinävaatteensa aivan alusta alkaen itse, käyttäen omien lampaidensa villaa jonka hän värjäsi osittain kasviväreillä ja kutoi seinävaatteeksi kotitekoista kudontakehystä käyttäen.
Ryggenin tuotanto kattaa yli sata suurikokoista seinävaatetta. Niitä oli esillä Venetsian biennaalissa 1964.
Ryggenin töitä oli esillä myös Kasselin Documentassa vuonna 2012. ja Modern Art Oxfordissa 2017.
H. C. Schwan

Heinrich Christian Schwan (5. huhtikuuta 1819 Horneburg, Hannoverin kuningaskunta – 29. toukokuuta 1905 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen luterilainen pastori, joka toimi vuosina 1878−1899 luterilaisen Missouri-synodin johtajana eli presidenttinä.
Elämä.
Schwan syntyi Horneburgissa Hannoverin kuningaskunnassa. Hän opiskeli sekä Göttingenin että Jenan yliopistoissa ennen valmistumistaan vuonna 1842. Hänet vihittiin papiksi 13. syyskuuta 1843. Vuoden 1843 lopussa Schwan aloitti lähetystyön Bahiassa Brasiliassa. Siellä ollessaan hän avioitui 4. huhtikuuta 1849 Emma Matilda Edmunde Blumen kanssa.
Vuonna 1850 hänet kutsuttiin pastoriksi Missouriin Black Jackiin Salemin luterilaiseen seurakuntaan. Hänet asetettiin virkaansa 15. syyskuuta 1850. Vuonna 1852 hän siirtyi Ohion Clevelandiin Zionin luterilaisen seurakunnan pastoriksi. Hän palveli tässä virassa 30 vuotta, kunnes väistyi ryhtyen samalla seurakunnan apulaispastoriksi.
Tämän ohessa hän toimi useissa tehtävissä, kuten muun muassa Missouri-synodin Keski-alueen varapresidenttinä 1854−1857, Missouri-synodin varapresidenttinä 1857−1860, Keski-alueen presidenttinä 1860−1878 sekä Missouri synodin presidenttinä 1878−1899. Vuonna 1862 hän julkaisi kirjan "32 teesiä epäevankelista käytäntöä vastaan". Hän oli myös vastuussa synodin virallisen katekismuksen julkaisemisesta vuonna 1896.