tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kapeasalmi

Kapeasalmi (myös Kapiasalmi) on kylä ja rautatieasema Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Kapeasalmi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Käkisalmen maalaiskuntaa. Kapeasalmen rautatieasema sijaitsee Pietari–Hiitola-radalla.
Kapeasalmi sijaitsi Käkisalmen maalaiskunnan pohjoisosassa Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevan Käkisalmenselän pohjoisrannalla noin neljä kilometriä Käkisalmen kaupungista luoteeseen. Kapeasalmen kylä käsitti Uskinsaaren eteläosan, Suur- ja Pien Vasikkasaaren, joukon pienempiä saaria ja pienen osan mannerta Suotniemen kylän pohjoispuolelta. Kylään kuului myös pieni erillisalue Suotniemen ja Kaukolan Järvenpään kylien rajalta. Kapeasalmen naapurikyliä olivat pohjoisessa Kaukolan kuntaan kuuluneet Uskinsaari ja Takavesi nimisen Vuoksen lahden toisella puolella Variksela, idässä Käkisalmen kaupunki, etelässä Suotniemi ja lännessä Kaukolan puolella Hyypölä ja Järvennpää.
Väestö ja elinkeinot.
Vuonna 1920 Kapeasalmessa oli 66 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 64. Kapeasalmen vähäinen asutus oli keskittynyt kylän länsiosaan Uskinsaareen Hiitola–Pietari-radan eteläpuolelle. Ennen talvisotaa Kapeasalmi oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. 
Historia.
Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.
Waterloon metroasema

Waterloon metroasema [] on metroasema Bakerloo-, Jubilee-, Northern- ja Waterloo &amp; City -linjoilla. Se sijaitsee Waterloon rautatieaseman läheisyydessä. Asema oli koko Lontoon metrojärjestelmän toiseksi käytetyin.
Asemalla on 23 liukuportaat, enemmän kuin millään muulla Lontoon metroasemalla.
Historia.
Metroaseman avasi 8. elokuuta 1898 Waterloo &amp; City Railway. Vuosien aikana asemaan on liitetty monia muitakin linjoja.
Ubon Ratchathani

Ubon Ratchathani (), lyhyesti Ubon () on Ubon Ratchathanin provinssin pääkaupunki, joka sijaitsee Koillis-Thaimaan Isanissa. Se on samalla myös Mueang Ubon Ratchathanin alueen pääkaupunki. Vuonna 2005 kaupungissa oli 211 855 asukasta.
Sijainti.
Ubon Ratchathani sijaitsee Thaimaan, Laosin ja Kambodžan raja-alueella, noin 630 kilometriä Thaimaan pääkaupungista Bangkokista koilliseen. Alueen suurin joki Mun virtaa kaupungin läpi, ja se on myös alueen tärkein vesilähde.
Historia.
Kaupungin ympärillä oleva alue oli pitkään ennen Ramathibodi I:n hallitsemaa Ayutthayan valtakuntaa khemerien asuttama. Kaupunki itsessään perustettiin 1700-luvun lopulla burmalaisten tuhottua vuonna 1767 valtakunnan. Paikalliset johtajat perustivat kaupungin Rama I:n ehdotuksesta 20 vuotta hyökkäyksen jälkeen. Alue on ollut hallinnollisesti itsenäinen vuodesta 1933 lähtien.
Vietnamin sodan aikana kaupungissa oli Yhdysvaltain ilmavoimien lentotukikohta, joka on nykyisin Thaimaan kuninkaallisten ilmavoimien käytössä.
Uskinsaari

Uskinsaari (myös "Uskensaari") on saari Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevasta Käkisalmenselästä luoteeseen työntyvässä lahdessa. Saari sijaitsee Kaarlahden kunnassa Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Uskinsaari sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa. Suomelle kuuluessaan saaren eteläosa kuului Käkisalmen maalaiskunnan Kapeasalmen kylään ja pohjoisosa Kaukolan kunnan Uskinsaaren ja Heinsalmen kyliin. Pietari–Hiitola-rata kulkee saaren läpi.
Uskinsaarta ympäröivillä vesialueilla on omat nimensä, vaikka ne yhdessä muodostavatkin Käkisalmenselästä työntyvän lahden. Saaren pohjoispuolella on Varikselanjärvi, joka on Heinsalmen kautta yhteydessä saaren koillispuolella olevaan Takaveteen, joka yhtyy Käkisalmenselkään. Saaren lounaispuolella puolestaan on Rominselkä, joka on salmien kautta yhteydessä Käkisalmenselkään ja Variselanjärveen.
Itsekuri

Itsekuri tarkoittaa oman käytöksensä hallitsemista ja päämäärätietoista työskentelyä tavoitteiden saavuttamiseksi. Itsekuria harjoittava ihminen pystyy kieltäytymään hetkellisistä haluista ja mielihyvän hankkimisesta korkeamman päämäärän vuoksi, mitä kutsutaan lykätyksi tarpeiden tyydytykseksi. Itsekurista on löydettävissä monia yhtymäkohtia itsehillintään, jota usein vaaditaan yksilöltä sosiaalisessa kanssakäymisessä tämän haluaman lopputuleman saavuttamiseksi, ja joka on näin eräs itsekurin tyyppi. Persoonallisuuspsykologiaan kuuluvassa piirreteoriassa tunnollisuutta ja itsekuria pidetään oleellisena ihmisluonnetta määrittävänä tekijänä.
Äärimmäiseen itsekuriin pyrkivää elämäntapaa kutsutaan asketismiksi. Monet maailman uskonnoista painottavat itsekurin merkitystä paheiden välttämisessä, ja itsekurin ihannoimisella ja asketismilla on ollut sijansa lähes kaikissa kulttuuripiireissä aina antiikin Kreikasta kristinuskoon ja sen luostaritoimintaan. 
Antiikin maailmassa Spartan kaupunkivaltiossa kansalaisista koulittiin ns. spartalaisen kasvatuksen avulla sotureita. Itsekuri oli yhteiskuntaa määrittävä piirre, mistä kertoo legenda ketun varastaneesta spartalaisnuorukaisesta, joka piilottaa eläimen vaippaansa muita sotureita tavatessaan ja antaa sen raadella sisäelimensä välttääkseen kasvojenmenetyksen ja säilyttääkseen kunniansa. Myöhemmin historiassa itsekuri on ollut arvossaan esimerkiksi brittiläisessä kulttuurissa viktoriaanisena aikakautena.
Masi Luoma &amp; Luojanluomat

Masi Luoma &amp; Luojanluomat on samannimisen Masi Luoman johtaman yhtyeen ainoaksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1984.
Albumi sisältää eri suomalaislaulajien tulkintoja tunnetuista iskelmistä.
Pihlajalahti

Pihlajalahti on kylä Savonlinnan länsiosassa, entisen Säämingin kunnan alueella. Kylä sijaitsee Pihlajaveteen kuuluvan Pihlajalahden pohjukassa. Kylään on matkaa Kommersalmesta vesitse noin kymmenen kilometriä länteen.
Pihlajalahdessa on noin 250 asukasta, mutta kesäisin asukasmäärä kasvaa aina 2 000 henkeen. Maa- ja metsätalous on edelleen suurin toimeentulon antaja, mutta suuri osa asukkaista käy muualla töissä. Pihlajalahden koulu lakkautettiin vuonna 2000 ja päiväkoti vuonna 2002. Kylän kauppa lopetti toimintansa vuonna 1998, mutta kylällä on edelleen kesäkioski. Pihlajalahdessa on lisäksi tanssilava. Kylällä sijaitsee myös vanha Ruotsin ja Venäjän aikainen raja sekä käräjäkivet, jotka ovat vieläkin tallessa.
Mun

Mun () on joki Isanissa, Koillis-Thaimaassa. Se yhtyy Mekong-jokeen. Mun-joen alkulähde sijaitsee Khao-Yain kansallispuistossa, lähellä Nakhon Ratchasimaa ja se virtaa läpi Etelä-Isanissa sijaitsevan Buriramin ja yhtyy Mekongiin Ubon Ratchathanin provinssissa. Joen pituus on 673 kilometriä. Yhdessä sen suuaukoista sijaitsee Pak-Munin pato. Joessa virtaa keskimäärin 21 000 kuutiometriä vettä vuosittain.
Munin suurin sivujoki on Chi, joka liittyy jokeen Amphoe Kanthararomin alueella, Si Saketin provinssissa.
Al-An’am

Al-An’am (, ) on Koraanin 6. suura. Se sisältää 165 jaetta ja on ajoituksellisesti mekkalainen. Jakeet 20, 23, 91, 93, 114, 141 ja 151–153 ovat kuitenkin myöhemmin tehtyjä lisäyksiä, jotka lasketaan medinalaisiksi eli Koraanin myöhäisimpään kerrostumaan kuuluviksi. Suura sai nimensä jakeessa 137 esiintyvästä sanasta "karja". Sana toistuu jakeissa 139 ja 140, missä karja mainitaan islamin tuomitsemien taikamenojen yhteydessä.
Suura sisältää useita aihepiirejä, joihin kuuluvat polemiikki uskottomia vastaan, Jumalan tunnusmerkit luonnossa, profeettakertomukset ja monet muut aiheet.
Sisältö.
Suura sisältää runsaasti eri aiheita, joista seuraavassa muutamia.
Otfried Preußler

Otfried Preußler [proisler] (20. lokakuuta 1923 Liberec, Tšekkoslovakia – 18. helmikuuta 2013 Prien am Chiemsee, Saksa) oli saksalainen lastenkirjailija. Hänen tunnetuimmat suomeksi käännetyt teoksensa ovat "Mustan myllyn mestari" () ja "Pikkunoita" ().
Preußler taisteli toisessa maailmansodassa itärintamalla Saksan armeijan luutnanttina. Hän jäi Neuvostoliiton puna-armeijan vangiksi 1944 ja joutui olemaan viisi vuotta useilla vankileireillä Tatarstanissa, muun muassa Jelabugassa. Vapauduttuaan Preußler palasi Saksaan ja onnistui löytämään Rosenheimin kaupungista Baijerista sukulaisiaan sekä kihlattunsa Annelies Kindin, jonka kanssa hän avioitui samana vuonna.
Preußler työskenteli Rosenheimissa ensin peruskoulun opettajana ja sitten rehtorina 1953–1970. Hänen satusedänlahjansa pantiin nopeasti merkille, ja useat Preußlerin oppilailleen kertomat tarinat päätyivät myöhemmin hänen kirjoihinsa. Aluksi Preußler kirjoitti vain osa-aikaisesti lastenkuunnelmia. Ensimmäisen lastenkirjansa "Pienen vesimiehen" hän julkaisi 1956.
Preußler kirjoitti yhteensä 32 lasten- ja nuortenkirjaa, joita on myyty saksaksi yli 15,2 miljoonaa kappaletta. Kirjoista on tehty kaikkiaan noin 275 käännöstä.
Preußler työskenteli vapaana kirjailijana ja asui Haidholzenissa lähellä Rosenheimia.
Suomennetut teokset.
Julkaistu nimellä Otfried Preussler
Renault Viva Grand Sport

Renault Viva Grand Sport oli Renault'n vuosina 1934-1939 valmistama automalli. Se esiteltiin vuoden 1934 Pariisin autonäyttelyssä yhdessä Nervastellan kanssa. Renault teki sopimuksen lentäjä Hélène Boucherin kanssa auton markkinoinnista.
Viva Grand Sportin moottorina oli kuusisylinterinen rivimoottori, iskutilavuudeltaan 4085 cm³. Mallilla voitettiin vuoden 1934 Grand Prix de la Baule.
Aiheesta muualla.
Hélène Boucher ja Viva Grand Sport
Meidän Festivaali

Meidän Festivaali on vuonna 1997 perustettu vuosittainen musiikkitapahtuma, jonka nimi oli vuoteen 2010 saakka Tuusulanjärven kamarimusiikki. Tapahtuman järjestäjänä toimii Järvenpään Sibelius-seura.
Tapahtuman ensimmäisenä taiteellisena johtajana toimi 1997–1998 Olli-Pekka Karppinen. Alkuvuosina tapahtuman konsertit olivat klassisen kamarimusiikin konsertteja. Vuosina 1999–2006 tapahtuman taiteellisina johtajina toimivat viulistiveljekset Jaakko ja Pekka Kuusisto, joista jälkimmäinen on jatkanut yksin tapahtuman taiteellisena johtajana vuodesta 2007 lähtien. Syksyllä 2018 taiteellisena johtajana aloittaa Kamus-kvartetti.
Meidän Festivaali kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin. Monien tapahtuman konserttien esityspaikkoina on ollut Tuusulanjärven taiteilijayhteisön taloja, kuten Villa Kokkonen, Ainola, Suviranta, Halosenniemi ja Erkkola.
Tunnustus.
Meidän Festivaali on palkittu Finland Festivalsin Vuoden Festivaali 2011 -nimikkeellä sekä vuoden 2013 musiikin valtionpalkinnolla.
Kyösti Iitti

Kyösti Iitti (s. 8. kesäkuuta 1948) on pöytyäläinen kuvanveistäjä ja kansantaiteilija.
Kyösti Iitti aloitti työuransa metsätyöntekijänä. Parikymppisenä hän meni Wärtsilän Turun telakan levyseppäkouluun. Hän teki metallimiehen töitä, kunnes sairastuminen astmaan pakotti vaihtamaan ammattia. Hän kouluttautui hierojaksi ja toimii edelleen hierojan ammatissa. Iitin sukujuuret ovat Karjalassa. 
Iitti tekee taidetta kierrätysmetallista. Hänen teoksensa ovat pääasiassa ihmis- tai eläinhahmoja. Kotona Pöytyän Kaitoonmäellä hänen taidettaan on runsaasti esillä pihalla ja muualla viiden hehtaarin metsätontilla. Hän on tehnyt ITE-taidetta vuodesta 1985 lähtien. Hänen työnsä "Uudisraivaajat" on ollut esillä Loimaalla Suomen maatalousmuseo Sarassa. Vuonna 2005 "Kettinkikarhu" oli esillä Helsingin Töölönlahden ITE-veistospuistossa.
Grigori Ordžonikidze

Grigori Konstantinovitš Ordžonikidze (, , alias Sergo Ordžonikidze; 24. lokakuuta 1886 Goreša, Kutaisin kuvernementti – 18. helmikuuta 1937 Moskova) oli georgialaissyntyinen vallankumouksellinen, neuvostoliittolainen poliitikko ja n jäsen. 
Tausta.
Grigori Ordžonikidze syntyi Kharagaulissa, läntisessä Georgiassa. 
Hän tutustui radikaaliin poliittiseen toimintaan vuonna 1903 ja liittyi Venäjän sosialidemokraattiseen puolueeseen. Valmistuttuaan lääkäriksi Mihailovin sairaalan lääketieteellisestä tiedekunnasta Tbilisissä hänet pidätettiin aseiden salakuljetuksesta. Hänet kuitenkin vapautettiin, ja hän pakeni Venäjältä Saksaan. Hän palasi Venäjälle ja asettui Azerbaidžanin Bakuun, jossa toimi Stalinin ryhmän kanssa. 
Vallankumouksellinen.
Ordžonikidze osallistui Persian vallankumoukseen bolsevikkien lähettämänä toimijana. Hän vietti vuoden 1909 Teheranissa.
1910-luvun alussa hänet pidätettiin Venäjällä sosiaalidemokraattisen puolueen jäsenyyden takia ja karkotettiin Siperiaan, josta hän pakeni kolme vuotta myöhemmin. Hän palasi Stalinin luo Pietariin huhtikuussa 1912. Hän nousi Leninin johtaman keskuskomitean jäseneksi vuonna 1912. Jälleen hän jäi tsaarin poliisin vangiksi ja sai kolmivuotisen pakkotyörangaistuksen. 
Venäjän sisällissodan aikana hänestä tuli Ukrainan komissaari ja hän osallistui taisteluihin valkoisia vastaan Kaukasuksella. Vähän myöhemmin hän osallistui Armenian bolševikkivaltaukseen.
Kommunistisen puolueen Kaukasian toimiston päällikkönä Ordžonikidze varmisti Gruusian liittämisen Neuvostoliittoon vuonna 1921 ja pyrki auttamaan Mirza Khanin lyhytikäiseksi jäänyttä Gilanin sosialistista tasavaltaa Pohjois-Iranissa. Hän toimi Persiassa vuosina 1920-1921. Vuonna 1922 hän oli mukana Gruusian autonomisen aseman nujertamisessa.
Vuonna 1926 hän eteni kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroohon. 1930-luvulla Ordžonikidze toimi kansantalouden korkeimman neuvoston puheenjohtajana ja raskaan teollisuuden kansankomissaarina. Hän, Stalin ja Anastas Mikojan muodostivat ryhmän, jota kutsuttiin Kaukasialaiseksi klikiksi.
Kuolema.
Ordžonikidzen kuolinsyyksi vuonna 1937 ilmoitettiin itsemurha. Ennen kuolemaansa hän ei vastakkaisista väitteistä huolimatta vastustanut Josif Stalinin toimeenpanemaa puolueen sisäistä puhdistuskampanjaa edes alaisensa Juri Pjatakovin tuomitsemistapauksessa. Hän aikoi pitää puheen, jossa kehotettiin sabotöörien tehokkaampaan eliminointiin. 
Ordžonikidze kuoli 18. helmikuuta 1937 ennen kuin sai pidettyä puhettaan. Virallinen kuolinsyy oli sydänkohtaus. Nikita Hruštšovin länsimaissa toimitetussa muistelmissa kerrotaan Ordžonikidzen tappaneen itsensä, mutta tässäkään kertojalla ei ollut omakohtaista tietoa asiasta. Venäläinen historiantutkija Vladimir Bobrov on vuonna 2008 perustellut itsemurhaväitettä. 
Neuvostoliitossa oli useita Ordžonikidzen mukaan nimettyjä kaupunkeja, kuten nykyinen Vladikavkaz ja Ukrainan Pokrov. Moskovan ilmailuinstituutti (MAI) nimettiin aikanaan Sergo Ordžonikidzen mukaan.
Juha Aho

Juha Aho (s. 14. helmikuuta 1981) on suomalainen, keskitorjujana pelaava lentopalloilija, joka on saavuttanut peliuransa aikana kerran lentopallon Suomen mestaruushopean (2002), kahdesti kultaa (2006 ja 2010) sekä Suomen cupin voiton (2009). Aho pelaa kaudella 2013–14 Vammalan Lentopallon riveissä 1+1 -vuotisella sopimuksella. Aiemmin urallaan hän on pelannut Kempeleen Pyrinnön (KemPy), Napapiirin Pallokettujen (NaPa), Perungan Poikien (PerPo), Ylöjärven Pallon (YPa), Tampereen Isku-Volleyn, Kempeleen Lentopallon (KempeLe), Oulun Ettan ja Oulun Sun Volleyn riveissä. Ahon kasvattajaseura on Muhos Volley -96. SM-liigassa hän debytoi Perungan Pojissa kaudella 2001–2002.
Aho voitti Isku-Volleyssa pelatessaan uransa ensimmäisen Suomen mestaruuden vuonna 2006. Toisen mestaruutensa hän saavutti Sun Volleyn riveissä vuonna 2010. Aho valittiin ensimmäisen kerran miesten maajoukkueryhmään keväällä 2013 32-vuotiaana. Siviiliammatiltaan poliisina toimiva Aho on voittanut myös 1-sarjan mestaruuden. 
Kaudella 2011-12 191-senttinen Aho ylsi Ettan tehokkaimpana pelaajana Mestaruusliigan runkosarjan pistepörssissä sijalle 16 (362 pistettä) ja samalla parhaaksi keskitorjujaksi.
Juha Ahon veli, Marko Aho, on entinen huippulentopalloilija.
ART Grand Prix

ART Grand Prix (ennen nimellä Lotus ART ja Lotus GP) on ranskalainen kilpatalli. Talli on kilpaillut muun muassa GP2:ssa, GP3:ssa ja Formula 3 eurosarjassa. Talli on voittanut GP2:ssa kolme tallien ja kuljettajien mestaruutta ja GP3-sarjassa viisi tallien ja kaksi kuljettajien mestaruutta. Vuosina 2015–2016 ART-talli kilpaili myös DTM-vakioautosarjassa. 
Historia.
ART Grand Prix luotiin vuonna 2005 yhteistyöprojektina, jonka perusti ASM Formule 3 tallipäällikkö Frédéric Vasseur ja Nicolas Todt. Vasseur halusi laajentaa mestaruuksia voittaneen Formula 3 -tiimin äskettäin luotuun GP2-sarjaan, ja Todt oli kiinnostunut auttamaan moottoriurheilujoukkueen johtamisessa. Huhtikuussa 2007 Bahrainin kruununprinssi Salman bin Hamad Al Khalifa osti 30 prosenttia tallista. Todt myi osakkeensa joulukuussa 2018.
Vuodesta 2011 ART-talli teki yhteistyötä paluun kilpa-autoiluun tehneen Lotuksen kanssa ja talli tunnettiin kaudella 2011 nimellä Lotus ART, jonka jälkeen kaudella 2012 tallin nimeksi tuli Lotus GP. Vuonna 2013 talli palasi perinteiseen ART-nimeensä.
ART pyrki F1-sarjaan kaudeksi 2011, mutta veti taloussyihin vedoten hakemuksensa pois kesken valintaprosessin. FIA päätti lopulta olla kokonaan valitsematta kolmattatoista tallia. 
Tallilla on myös toinen pikkuformulatalli, joka tunnetaan nimellä ART Junior Team.
GP2-tulokset.
• GP2-finaali 2011 oli GP2-kauden 2011 ulkopuolinen finaali.
Ludwig Leichhardt

Friedrich Wilhelm Ludwig Leichhardt (23. lokakuuta 1813 Sabrodt (nykyinen Tauche), Brandenburg – luultavasti 1848, Australia) oli preussilainen tutkimusmatkailija, kasvi- ja eläintieteilijä ja geologi. Leichhardt tutki Australian luontoa saavuttuaan sinne vuonna 1842 ja kartoitti maan pohjoisten alueiden ja sisämaan luonnonoloja.
Leichhardt johti vuosina 1844–1845 yksityistä tutkimusretkeä itäisestä Queenslandista Australian pohjoisosaan Port Essingtonin siirtokuntaan, jonne retkikunta saapui lopulta 17. joulukuuta 1845. Toisella matkallaan hän pyrki Queenslandista Swan Riverin siirtokuntaan nykyisen Perthin lähellä, mutta joutui retkikuntineen kääntymään takaisin. Hän yritti samaa matkaa vielä uudelleen, mutta joutui jälleen palaamaan kesken matkan. Viimeisellä yrityksellään alkuvuonna 1848 Leichhardt katosi, eikä häntä tai hänen ruumistaan löydetty aina 1930-luvulle kestäneistä etsinnöistä huolimatta. Etsinnöillä saavutettiin joka tapauksessa se, että Australian sisämaasta saatiin paljon uutta käytännön tietoa.
Vuonna 2006 Australian kansallismuseo asetti näytteille metallilaatan, jossa lukee Leichhardtin nimi ja vuosiluku 1848 ja jonka uskotaan olevan peräisin Leichhardtin kiväärin perästä. Laatan oli löytänyt läheltä Länsi-Australian rajaa noin vuonna 1900 eräs Australian alkuperäisasukas, jolta se oli päätynyt lopulta vuonna 1920 South Australia Museumin haltuun.
Renault Type AG/Type AG-1

Renault Type AG/Type AG-1 oli Renault'n 1905-1910 valmistama taksikäyttöön tarkoitettu automalli. Se sai kutsumanimen Taxi de la Marne (Marnen taksi), koska valtaosa takseista, joita käytettiin siirtämään Ranskan joukkoja Pariisista syyskuun alussa 1914 Marnen taisteluun Ensimmäisessä maailmansodassa, oli Renault Type AG-mallisia.
Se oli yksi neljästä ensimmäisestä uudesta mallista, jonka tuotanto aloitettiin Marcel Renault'n kuoleman jälkeen vuonna 1903.
Pariisissa toiminut autonvuokrausyhtiö tilasi 1500 autoa vuonna 1905, kiitos vuonna 1891 keksityn taksamittarin, joka laski asiakkaan maksettavan summan automaattisesti. Malli oli erittäin suosittu koko vuosikymmenen ajan sekä Pariisissa että Lontoossa.
Haaretz

Haaretz (, "Maa", tarkoittaa Israelia) on vuonna 1919 perustettu Israelin vanhin päivälehti. Se ilmestyy hepreankielisenä berliner-kokoisena. Haaretz English Edition on lehden englanniksi käännetty painos. Israelissa se ilmestyy ja on myynnissä yhdessä International Herald Tribunen kanssa. Pohjois-Amerikassa se ilmestyy sanomalehtenä kerran viikossa, ja siinä on koosteena viikon artikkeleita. Haaretzin molemmat versiot ovat luettavissa myös internetissä.
Vuonna 2011 venäläissyntyinen, sittemmin maasta paennut, liikemies Leonid Nevzlin osti 20 % osuuden lehdestä.
Muihin Israelissa ilmestyviin laajalevikkisiin sanomalehtiin, etenkin Maariviin ja Yedioth Ahronothiin, verrattuna Haaretzin otsikot ja kirjainkoko ovat pienempiä, kuvilla on vähemmän tilaa ja artikkelit ovat analyyttisempiä. Johtavat poliitikot pitävät sen pääkirjoitussivua vaikutusvaltaisempana Uutisten lisäksi Haaretzissa julkaistaan artikkeleita yhteiskunnallisista ja ympäristöaiheista, kirjallisuuskatsauksia, tutkivia artikkeleita ja poliittisia kommentointeja. 
Haaretzin lukijakunta koostu Israelin keski- ja yläluokasta, intellektuelleista, koulutetusta väestä. Sitä luetaan yleisesti Israelin älymystön ja poliittisten johtajien piirissä, ja Encyclopædia Britannicassa sitä luonnehditaan Israelin vaikutusvaltaisimmaksi sanomalehdeksi.
Hepreankielisen painoksen levikki on arkisin 75 000. Pohjois-Amerikassa ilmestyy painettu viikkolehti, jossa on koosteena viikon uutiset. Lehti ilmoittaa hepreankielisen lehden maksavien tilaajien määräksi 65 000, irtonumeromyynnin kanssa yhteensä päivittäinen levikki on 72 000, viikonloppuisin 100 000. Englanninkielisen lehden tilaajamäärä on 15 000.
Käkisalmenselkä

Käkisalmenselkä (, ) on järvi Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa Norsjoen ja Räisälän kunnallishallintoalueilla Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Käkisalmenselkä sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa. Suomelle kuuluessaan Käkisalmenselkä kuului Käkisalmen maalaiskuntaan ja Räisälän kuntaan.
Käkisalmenselkä on Vuoksen järvimäinen leventymä. Vuoksi laskee järveen etelästä kahtena uomana, joiden väliin jää Härskeensaari. Käkisalmenselkä on saarekas ja monilahtinen. Suurimmat saaret ovat Hirvisaari ja Palosaari. Käkisalmenselkään laskee pohjoisesta Miinajoki ja Käkisalmenselästä pitkälle luoteeseen työntyvän Kaarlahden perukkaan laskee Ilmeenjoki. Merkittävin järveen idästä päin laskeva joki on Ostamojärvestä tuleva Puntuksenjoki. Käkisalmenselän pohjoispäästä Vuoksi laskee kahta lasku-uomaa pitkin Laatokkaan. Leveämpi Tenkalahdenvirta virtaa Käkisalmen kaupungin läpi ja pienempi Pärnänjoki laskee Pärnän kylän länsipuolelta suunnilleen entistä Kaukolan ja Käkisalmen maalaiskunnan rajaa pitkin.
Len Lunde

Leonard Melvin Lunde (13. marraskuuta 1936 Campbell River, Brittiläinen Kolumbia, Kanada – 22. marraskuuta 2010) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hän pelasi urallaan 321 NHL- ja 72 WHA-ottelua sekä 31 ottelua vanhassa jääkiekon SM-sarjassa.
Pelaajaura.
Lunde oli tehokas hyökkääjä WCJHL-junioriliigan Edmonton Oil Kingsissä ennen kuin siirtyi ammattilaiseksi WHL:n Edmonton Flyersiin. Ensimmäisen täyden kautensa ammattilaisena Lunde pelasi 1956–1957. Flyersin emoseura NHL:ssä, Detroit Red Wings, huomasi Lunden kyvyt ja vuonna 1958 hän nousi NHL:ään.
Lunde pelasi Detroitissa neljä kautta, joskin näistä viimeisenä hän vietti suurimman osan aikaa jälleen Edmonton Flyersissa, joka voittikin tuona vuonna, 1962, WHL:n mestaruuden. Seuraavana kesänä Lunde kaupattiin Chicago Black Hawksiin. Yhden Chicagon-kauden jälkeen Lunde pelasi pääasiassa AHL:n Buffalo Bisonsissa, sillä vaikka hän tekikin AHL:ssä hyvin pisteitä ja hänet valittiin Bisonsin mestaruuskaudella 1965 liigan tähdistökentälliseen, ei vakiopaikkaa NHL:ssä enää auennut.
NHL:n laajentuessa vuonna 1967 hankki tulokasjoukkue Minnesota North Stars Lunden oikeudet mutta kauppasi hänet jo saman vuoden jouluna Torontoon. Maple Leafsin paidassa Lunde ei kuitenkaan pelannut otteluakaan, vaan kausi kului loppuun AHL:n Rochester Americansissa. Siellä hän voitti 1968 toisen AHL:n mestaruutensa. Seuraavaksi kaudeksi Americans liitettiin WHL:n Vancouver Canucksin organisaatioon ja suuri osa pelaajista, Lunde mukaan luettuna, siirtyi Vancouveriin. Canucksissa Lunde voitti WHL:n mestaruuden 1969 ja 1970, ja siellä hän pelasi myös viimeiset NHL-ottelunsa seuran liityttyä NHL:ään kaudeksi 1970–1971.
Vuonna 1971 Lunde siirtyi Suomeen, Tampereen Ilvekseen. Lunden oli tarkoitus toimia pelaamisen ohessa kakkosvalmentajana, mutta jo lokakuussa hänet nostettiin Juhani Ruususen tilalle päävalmentajaksi. Kausi päättyi Ilveksen Suomen-mestaruuteen. Seuraavaksi kaudeksi Lunde keskittyi yksinomaan valmennustehtäviin ja hänet pestattiin myös Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi. Joulukuuhun mennessä kävi kuitenkin ilmi, ettei hän kyennyt hoitamaan molempia tehtäviä täysipainoisesti, ja niin Ilves palkkasi uudeksi valmentajakseen Raimo Vasaman. Lunde valmensi Suomen vuoden 1973 MM-kilpailuissa neljännelle sijalle.
Kahden Suomessa viettämänsä kauden jälkeen Lunde palasi Pohjois-Amerikkaan pelaamaan WHA-liigaa Edmonton Oilersissa. Tämä kausi, 1973–1974, jäi hänen viimeisekseen pelaajana, vaikka hän piipahtikin kentällä vielä yhdessä ottelussa vuonna 1979 valmentaessaan Ruotsissa Mora IK:ta.
Pelaajauran jälkeen.
Päätettyään pelaajauransa Lunde työskenteli kahden vuoden ajan Edmontonin lähellä sijaitsevan intiaanireservaatin jääkiekko-ohjelman parissa. Sittemmin hän valmensi Ruotsissa ja toimi Edmonton Oilersin kykyjenetsijänä Ruotsissa ja Suomessa; tässä toimessa hän tarkkaili mm. lupaavien helsinkiläishyökkääjien Jari Kurrin ja Esa Tikkasen kehitystä.
Lunde kuoli sydänkohtaukseen 22. marraskuuta 2010, 74 vuoden iässä.
Lawrencen piirikunta (Ohio)

Lawrencen piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka väkiluku on 62 319. Sen hallintokeskus ja suurin kaupunki on Ironton.
Maantiede.
Lawrencen naapuripiirikuntia ovat Scioto lännessä, Jackson pohjoisessa, Gallia koillisessa, Länsi-Virginian puolella Cabellin ja Wayne piirikunnat. Kentuckyssa on Boydin ja Greenupin piirikunnat.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 62 450 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 95,9%, mustiin (2,2%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,4%).
Kotitalouden mediaanitulo on 38 639 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,4% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Telia Inmics-Nebula

Telia Inmics-Nebula Oy oli Telian omistama ICT-palveluyritys, jonka toiminta lakkasi ja sulautettiin 1.11.2023 Telia Cygate Oy:öön ja Telia Finland Oyj:öön. Inmics Oy perustettiin vuonna 1989. Nebula puolestaan perustettiin vuonna 1997 nimellä Nebula Oy.
Yhtiöllä oli useita palvelinkeskuksia Suomessa. Nebulan oma runkoverkko kattoi Suomen suurimmat talousalueet. Nebulalla oli yhteensä noin 34 000 asiakasta.
Telia ilmoitti toukokuussa 2017 ostavansa Nebulan sijoitusyhtiö Ratokselta. Vuoden 2017 joulukuussa Telia ilmoitti ostavansa ICT-palveluita myyvän Inmicsin Autereen perheeltä 75 miljoonalla eurolla. Nebula Oy ja Inmics Oy sulautettiin Telia Inmics-Nebulaksi vuoden 2019 alussa. Vuonna 2019 Telia Inmics-Nebula osti Telia Datainfo Oy:n koko osakekannan ja sulautti sen yritysfuusiolla osaksi Telia Inmics-Nebulaa.
Viimeisinä toimintavuosinaan yritys tarjosi pilvipalveluita, laitteita ja loppukäyttäjäpalveluita Suomen-laajuisesti sekä laitteita Euroopan-laajuisesti.
Vuoden 2021 alussa Telia Inmics-Nebula työllisti noin 600 henkilöä.
Palvelut.
Nebulan palveluihin kuului yrityksille erilaisia sähköposti-, sovellus-, webhotelli-, palvelin- ja konesalipalveluita. 
Nebula tarjosi IPv6-yhteyksiä vuodesta 2007 lähtien.
Matemaattinen vitsi

Matemaattinen vitsi on huumorin muoto, jossa vitsi perustuu johonkin matemaattiseen faktaan tai stereotypioihin matemaatikoista. Yleensä vitsin tajuaminen edellyttää jonkinlaista matemaattista osaamista. Matemaattisia vitsejä on muodostettu myös kuvallisina hymiöiden ja emojien avulla.
Esimerkki.
Ääretön määrä matemaatikkoja tuli baariin. Ensimmäinen tilasi yhden tuopin olutta, toinen puolikkaan, kolmas neljäsosatuopin ja neljäs kahdeksasosatuopin. Viidennen matemaatikon kohdalla baarimikko totesi ”haistakaa jätkät kukkanen” ja kaatoi kaksi tuoppia olutta.
Stephanie Brown-Trafton

Stephanie Brown-Trafton (s. 1. joulukuuta 1979 Arroyo Grande, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kiekonheittäjä, lajin olympiavoittaja.
Brown-Trafton putosi karsintakilpailussa Ateenan olympiakisoissa 2004. Neljä vuotta myöhemmin hän voitti olympiakultaa Pekingissä avauskierroksen heitollaan 64,74. hän oli kolmas tuloksella 62,23. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 12:nneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli viides tuloksella 63,85. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kahdeksanneksi. 
Brown-Trafton heitti kiekkoennätyksensä 67,74 m toukokuussa 2012. Hänen ennätyksensä kuulantyönnössä on 17,86 vuodelta 2004.
Valonheitin

Valonheitin on tehokas sähköllä toimiva valaisin, joka lähettää voimakkaan, heijastimen avulla suunnatun, kootun valonsäteen. Valonheittimiä käytetään tyypillisesti jonkin kohteen valaisuun pimeässä, sekä varsinkin aiemmin myös viestitykseen.
Merenkulussa valonheitin on tärkeä apuväline, ja niitä on käytössä kaikenkokoisilla ja -tyyppisillä aluksilla. Merellä valonheittimiä käytetään muun muassa navigoinnin apuvälineinä pimeällä, sekä meripelastustoiminnassa pimeäetsinnöissä. 
Sodankäynnin historiassa valonheittimiä on käytetty moniin tarkoituksiin. Ilmatorjunnassa valonheittimet olivat yöllisissä taisteluissa merkittävässä roolissa ennen tutkan keksimistä. Laivastot käyttivät valonheittimiä edelläkuvattujen tarkoitusten lisäksi vilkkuviestintään. 
Joukkoyksiköt.
Helsingin ilmapuolustuksessa oli keväällä 1943 valonheitinpatteri, jonka vahvuus oli 500 henkilöä. Se oli jakautunut kymmeneen valonheitinjaokseen. Elokuussa 1943 muodostettiin niistä neljä valonheitinosastoa, joissa jokaisessa oli kolme valonheitinjaosta. Tammikuussa 1944 valonheitinosastoista muodostettiin valonheitinpatteristo. Valonheitinpatteristo koostui aluksi neljästä valonheitinpatterista (1-3. ja "5.Vh.Ptri"), joiden vahvuus oli suurimmillaan elokuussa 1944 jopa 859 henkilöä. Elokuussa 1944 valonheitinpatteriston henkilöstö ja kalusto uudelleenorganisoitiin kahdeksi kolmipatteriseksi valonheitinpatteristoksi.
Taktiikassa kuulosuuntimella ennakoitiin lähestyvien pommituslentokoneiden tulosuunta, jonka perusteella hakuvalonheittimet ryhtyivät etsimään lentokoneita taivaalta. Kun kone oli löydetty, alkoivat seurantavalonheittimet seurata ilmatorjuntatykkien avuksi lähestyvää lentokonetta jopa 20 km:n päässä maalista. Hakuvalonheittimet puolestaan ryhtyvät etsimään uusia lähestyviä koneita.
Pienen pojan haaveet – Kootut levytykset 1977–2008

Pienen pojan haaveet – Kootut levytykset 1977–2008 on suomalaisen countrylaulaja Jarno Sarjasen 2CD:n kokoelmalevy, joka ilmestyi 15. lokakuuta 2008.
Kokoelma on ykkösosa kahden 2CD:n kokoelmasarjassa, jonka toinen osa Keskikalja-cowboy – Kootut levytykset 1977–2008 ilmestyi samanaikaisesti ykkösosan kanssa. Kokoelmasarjan ykkösosalle on koottu Sarjasen levytyksiä vuosilta 1977-1981. Se sisältää kokonaisuudessaan albumit "Sarjastus" ja "Varjoelämää" sekä kahdeksantoista singleillä ja kokoelmajulkaisuilla ilmestynyttä esitystä.
Keskikalja-cowboy – Kootut levytykset 1977–2008

Keskikalja-cowboy – Kootut levytykset 1977–2008 on suomalaisen countrylaulaja Jarno Sarjasen 2CD:n kokoelmalevy, joka ilmestyi 15. lokakuuta 2008.
Kokoelma on kakkososa kahden 2CD:n kokoelmasarjassa, jonka ensimmäinen osa Pienen pojan haaveet – Kootut levytykset 1977–2008 ilmestyy samanaikaisesti kakkososan kanssa. Kokoelmasarjan kakkososalle on koottu Sarjasen levytyksiä vuosilta 1980-2008. Se sisältää kokonaisuudessaan albumit "Mustat kaleerit" ja "Keskikalja-cowboy" sekä viisitoista muuta esitystä, joista neljä on kokoelmaa varten tehtyjä uusia levytyksiä.
Khao Yain kansallispuisto

Khao Yain kansallispuisto () on kansallispuisto Thaimaassa. Pääosin se sijoittuu Nakhon Ratchasiman provinssiin, mutta osia siitä sijaitsee myös Nakhon Nayokin, Prachinburin ja Saraburin provinsseissa. Se on perustettu 8. syyskuuta 1962 ja on Thaimaan ensimmäinen kansallispuisto, kooltaan se on kolmanneksi suurin 2 172 neliökilometrin koollaan. Puisto lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2005. Yhtenäinen suojeltu alue jatkuu siitä Kambodžan puolelle Dong Phauyayenin kansallispuistoon.
Ympäristö.
Puisto sisältää niin kuiva-, sade- kuin pilvimetsääkin sekä ruohotasankoa, jossa kasvaa yli 2 000 kasvilajia. Puiston korkein kohta on Khao Rome, joka kohoaa yli 1 351 metrin korkeuteen. Puiston suurin yksittäinen alue on hiekkakivitasanko, joka on korkeudeltaan 600 ja 1 000 metrin väliltä. Alueella on myös viiden joen alkulähteet: Prachinburin ja Nakhon Nayokin etelässä, Lam Takhongin ja Praploengin pohjoisessa sekä Muak Lekin.
Alueen kasvistoon kuuluu useita päällyskasvi-, viikuna-, liaani-, sieni- ja saniaislajeja. Alue on myös luontainen elinympäristö noin 70 nisäkäslajille, näihin lukeutuvat muun muassa aasiannorsu, gauri, indonesian tiikeri, gibboni, sambaari ja villisika. Alueella on myös yli 320 eri lintulajia. Puiston luolissa elää hyönteisiä saalistavia lepakoita.
Fitjar

Fitjar on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Fitjarin kunta erotettiin omaksi kunnakseen Stordin kunnasta vuonna 1863. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 3 181 asukasta.
Fitjar on ikivanha asuinpaikka, mutta erityisesti viikinkiaika oli sen kukoistuksen aikaa. Sekä 900-luvun Norjan yhteenliittäjä Harald Kaunotukka että sen kristillistäjä Haakon Hyvä oleskelivat pitkään Fitjarissa. Haakonin muistopatsas on pystytetty muistuttamaan Fitjarin taistelusta ja Haakonin kuolemasta siinä (tapahtui mahdollisesti vuonna 961).
Ghadam

Ghadam () tai Adam () oli Iberian eli Kartlin (nykyisen Georgian itäosan) kuningas. Hänen kolme vuotta kestäneestä hallinnostaan ei juuri kerrota keskiaikaisissa georgialaisissa kronikoissa, eivätkä muut lähteet mainitse häntä. Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 132–135 hänen valtakautensa mahdolliseksi ajankohdaksi. Nykytutkijat ovat arvelleet Ghadamin olevan nimen Radamistus korruptoitunut muoto; Radamistus ei ollut antiikin Kaukasian kuningas- ja aatelissukujen piirissä harvinainen nimi. 
Georgialaisten vuosikirjojen mukaan Ghadam oli Parsman Hyvän poika. Parsman oli sama Pharasmanes, iberialaisten kuningas, jonka Cassius Dio ja jotkut muut antiikin kirjailijat mainitsevat. Ghadam kuoli kolmen vuoden kuninkuuden jälkeen ja jätti kruunun yksivuotiaalle pojalleen Parsmanille, jonka sijaishallitsijana hänen äitinsä Ghadana toimi.
Waldstädte

Waldstädte () on Korkea-Reinillä sijaitseva historiallinen alue nykyisen Saksan ja Sveitsin alueella. Alue oli 1800-luvun alkuun asti Habsburgien hallitsemaa aluetta, Vorderösterreichia.
Nykyinen alue.
Waldstädte sijaitsi kuuden nykyisen Reininlaakson kaupungin alueella:
Granvin

Granvin on entinen kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Granvinin kunta (silloinen "Graven") perustettiin vuonna 1838, jolloin Norjassa otettiin käyttöön kunnallishallinto. Kunta liitettiin Vossiin vuoden 2020 alussa. Liitoshetkellä Granvinissa oli vajaa tuhat asukasta.
Sten Tolgfors

Sten Sture Tolgfors (s. 17. kesäkuuta 1966 Forshaga) on ruotsalainen poliitikko. Hän on maltillisen kokoomuksen entinen valtiopäiväedustaja, joka toimi Fredrik Reinfeldtin hallituksessa ensin kauppaministerinä 2006–2007 ja myöhemmin puolustusministerinä 2007-2012.
Tolgfors on koulutukseltaan filosofian kandidaatti pääaineenaan valtiotieteet. Hän on suorittanut asevelvollisuutensa aseettomana palveluksena.
Poliittinen ura.
Tolgfors nousi Reinfeldtin hallituksen kauppaministeriksi lokakuussa 2006, kun hänen edeltäjänsä Maria Borelius joutui jättämään tehtävän verosotkujen vuoksi. Borelius ehti olla ministerinä vain kahdeksan päivää.
Tolgfors nostettiin hallituksen uudeksi puolustusministeriksi, kun hänen edeltäjänsä Mikael Odenberg ilmoitti eroavansa tehtävästä. Puolustusministerinä Tolgfors painotti kansainvälisten kriisinhallintatehtävien tärkeyttä ja korostanut, että Venäjä ei ole Ruotsille sotilaallinen uhka. Hänen kaudellaan Ruotsi luopui asevelvollisuudesta.
Tolgfors erosi puolustusministerin tehtävistä Ruotsin ja Saudi-Arabian välisten ohjustehdashankkeiden tultua julkisuuteen. Paljastukset teki Ruotsin radion Ekot-toimitus. Tolgforsin osuus ilmeni löytyneestä puolustusministeriön kirjaamattomasta asiakirjasta.
Tolgfors jätti paikkansa valtiopäivillä tammikuussa 2013, jotta voisi ottaa vastaan työpaikan konsulttiyhtiö Rud Pedersenillä.
Nefropatia

Nefropatia , kansanomaisesti "munuaistauti" voi aiheutua pitkäaikaisesta kipulääkkeiden käytöstä tai lyijymyrkytyksestä. Se voi olla seurausta myös muista sairauksista.
Parsman III

Parsman III () tai Pharasmanes III oli Iberian eli Kartlin (nykyisen Georgian itä- ja keskiosan) kuningas. Hän hallitsi samaan aikaan kuin Rooman keisari Antoninus Pius (138–161). Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 135–185 hänen hallintonsa mahdolliseksi ajankohdaksi.
Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Parsman oli yksivuotias, kun hänen isänsä Ghadam kuoli vuonna 135. Hän nousi valtaistuimelle sijaishallitsijanaan äitinsä Ghadana, kunnes hän kasvoi täysi-ikäiseksi. 
Antiikin lähteet kertovat Parsmanin ystävällisistä suhteista Roomaan. Cassius Dion mukaan hän matkusti Roomaan Antoninus Piuksen vieraaksi yhdessä vaimonsa, poikansa ja aatelispalvelijoidensa kanssa. Häntä kunnioitettiin erityisesti: hän sai uhrata Capitolium-kukkulalla, hänen ratsastajapatsaansa asetettiin Bellonan temppeliin ja keisari kasvatti hänen kuningaskuntansa pinta-alaa. Tämä saattoi tapahtua vuonna 154. Epäluotettavaan Historia Augustan perustuen tätä Rooman-matkaa on joskus vahingossa pidetty Iberian aiemman kuninkaan Parsman II:n tekemänä.
Amazasp II

Amazasp II (, joskus latinisoitu muotoon "Amazaspus") oli Iberian eli Kartlin (nykyisen Georgian itä- ja keskiosan) kuningas ja Parnavaziani-dynastian viimeinen edustaja keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan. Amazasp oli kuningas Parsman III:n poika ja seuraaja, ja hänen oletetaan hallinneen toisen vuosisadan lopussa. Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 185–189 hänen valtakautensa ajankohdaksi.
Georgialaiset kronikat kuvailevat yksityiskohtaisesti, kuinka Amazasp voitti maahan hyökänneet alaanit ja teki kostoretken alaanien maille. Hänen neljä vuotta kestäneen hallintonsa kerrotaan päättyneen aatelisten kapinaan, jota Armenian kuningaskunta ja alaanit tukivat. Amazasp surmattiin taistelussa ja hänen seuraajakseen nousi hänen kapinallinen sisarenpoikansa Rev I.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2008 – naisten seiväshyppy

Naisten seiväshyppykilpailu käytiin 16.–18. elokuuta Pekingin kansallisella stadionilla. Olympiakultaa voitti venäläinen Jelena Isinbajeva maailmanennätyskorkeudella 505 senttimetriä.
Karsinnat Olympialaisiin.
Karsintarajat olivat 445 cm (A-raja) ja 430 cm (B-raja).
Ennätykset.
Ennätykset ennen kilpailua olivat seuraavat:
Finaali.
Finaali käytiin 18. elokuuta
Rock ’n’ Roll (John Lennonin albumi)

Rock 'n' Roll on John Lennonin vuonna 1975 julkaistu albumi. Se on poikkeuksellinen levy Lennonin soolotuotannossa, sillä se ei sisällä lainkaan Lennonin omia lauluja, vaan coverversioita 1950-luvun rock'n'roll-klassikoista. Levyn kannessa on mustavalkoinen kuva 15-vuotiaasta Lennonista vuonna 1955.
Kun levyä ryhdyttiin tekemään tuottajana toimi Phil Spector, joka kuitenkin katosi omille teilleen kesken levytyssessioiden. Lennon ryhtyi tekemään albumia "Wall and Bridges", jonka valmistuttua hän palasi takaisin vanhojen rock-klassikoiden pariin. Lennon kävi läpi nauhoitukset, jotka oli tehty Spectorin johdolla ja huomasi niiden olevan suurimmaksi osaksi heikkotasoisia johtuen ennen kaikkea siitä, että levytysstudiossa kaikki olivat olleet usein juovuksissa. Lennon kokosi nopeasti uuden yhtyeen ja levytti sen kanssa yhdeksän vanhaa klassikkobiisiä. Sen jälkeen hän paranteli muutamaa aiempien sessioiden aikana levytettyä laulua ja albumi oli valmis.
"Rock 'n' Roll" -albumilta julkaistiin single "Stand By Me", joka menestyi hyvin, kuten itse albumikin. Tämän albumin jälkeen Lennon jäi levytys- ja esiintymistauolle, jota kesti viisi vuotta.
"Rock 'n' Roll" -albumin levytyssessioiden ylijääneistä kappaleista kolme julkaistiin myöhemmin albumilla "Menlove Avenue". Ne julkaistiin myös bonuskappaleina "Rock 'n' roll" -albumin CD-versiolla 2004. Kappeleet ovat "Angel Baby", "To Know Her is to Love Her" ja "Since My Baby Left Me".
Vuoden 2004 CD-versiossa kuullaan myös aiemmin julkaisematon pätkä kappaleesta "Just Because", jossa Lennon lähettää terveisiä "kaikille kotiin Englantiin" ja mainitsee erikseen nimeltä Ringon, Paulin ja Georgen.
Yhdeksänvuotinen sota

Yhdeksänvuotinen sota (eli Augsburgin liigan sota tai Pfalzin perimyssota) käytiin Euroopassa 1600-luvun lopulla. 
Ranskaa johti tuolloin Ludvig XIV. Hän huolestui kälynsä perintöoikeudesta veljensä Pfalzin vaaliruhtinaan omaisuuteen, ja ilmoitti miehittävänsä Pfalzin varmuuden vuoksi. Näitä miehitysaikeita vastaan muodostettiin Augsburgin liitto. Ranskan vastaisen liiton pääarkkitehti oli Englannin kuningas Vilhelm III, joka pyrki ulkopolitiikassan vastustamaan Ludvig XIV:n valloitushankkeita, jotka vaaransivat myös Hollannin. 
Ranskan ainoana liittolaisena olivat irlantilaiset jakobiitit, kun taas vastapuoleen kuuluivat Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, Alankomaat, Englanti, Espanja, Savoiji ja Ruotsi. Ranskalaisten puolella oli noin 420 000 sotilasta, kun taas vastapuolella oli vain 350 000 sotilaan joukot. 
Tapahtumat.
Taisteluja käytiin syyskuusta 1688 syyskuuhun 1697, ja ne levisivät myös Pohjois-Amerikan puolelle. Sodalle olivat tyypillisiä monet piiritystilanteet, kuten varsinaiset sotatoimet aloittanut Philippsburgin piiritys 1688, Monsin piiritys vuonna 1691, Namurin piiritys vuonna 1692 sekä Charleroin ja Barcelonan piiritykset. Marsalkka Sébastien Le Prestre de Vauban oli Ludvig XIV:n piiritystekniikan asiantuntija.
Sodassa ratkaisevassa asemassa oli Englannin laivasto. Sodan rahoittamiseksi Englantiin perustettiin vuonna 1694 valtionpankki, joka myönsi valtiolle suuren lainan. Rauha solmittiin vuonna 1697 Rijswijkissä, Hollannissa. Ludvig joutui tunnustamaan Vilhelm Oranialaisen Englannin kuninkaaksi ja luopumaan maa-alueistaan Reinin itäpuolella.
Pian rauhanteon jälkeen Espanjan Kaarle II kuoli lapsettomana, ja vuonna 1701 alkoi Espanjan perimyssota.
Sarlin

Sarlin voi viitata seuraaviin:
Sukunimi.
Sarlin on myös usean henkilön sukunimi.
Oinonen

Oinonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Tyttö tuulesta, poika pimeästä

Tyttö tuulesta, poika pimeästä on Sinikka Laineen nuortenkirja vuodelta 1986. Romaani ilmestyi WSOY:n kustantamana ja oli ilmestyessään Laineen kolmas romaani.
Kirja kertoo lukiolaisen Annan ja työttömän Mikan seurustelusta ja heidän rikkinäisistä perhesuhteistaan. Siitä huolimatta, että Annan ja Mikan suhteeseen liittyykin monenlaisia ongelmia he ovat erittäin rakastuneita toisiinsa. Laineen luomaa enkelimäistä Annan henkilöhahmoa on pidetty hyvänä esimerkkinä 1990-luvun tyttökulttuuritutkimuksen esittelemästä uudesta tytöstä, jonka toimintaa ohjaa altruistinen individualismi.
"Tyttö tuulesta, poika pimeästä" sai Valtion kirjallisuuspalkinnon vuonna 1986.
Andrei Aramnau

Andrei Mikalajevitš Aramnau (, , (s. 17. huhtikuuta 1988) on valkovenäläinen painonnostaja. Hän kilpailee 105 kilogramman painoluokassa.
Vuonna 2007 Aramnau voitti Chiang Main MM-kisoissa kultaa tempauksessa tuloksella 195 ja yhteistuloksella 423, ja saavutti hopeaa työntötuloksella 228. Seuraavana vuonna Pekingin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa uudella maailmanennätysyhteistuloksella 436). Hän teki uudet maailmanennätykset sekä tempauksessa (200) että työnnössä (236). Hänellä on myös lukuisia mitaleita nuorempien ikäluokkien kansainvälisistä arvokilpailuista-
Valoissa

Valoissa on pop/rock-yhtye Indican neljäs studioalbumi, joka ilmestyi 17. syyskuuta 2008.
Albumi meni ilmestymisviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan sijalle 3, mikä on Indican korkein sijoitus listalla. Albumin tuotti Nightwish-yhtyeen kosketinsoittaja ja säveltäjä Tuomas Holopainen. Indica toimi edeltävänä talvena Nightwishin Pohjoismaan konserteissa lämmittelijänä.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Pahinta tänään", toisena albumin nimikkoraita "Valoissa" ja viimeisenä "10h myöhässä". Kaikkiin singleihin kuvattiin musiikkivideot.
Hugo Dietsche

Hugo Dietsche (s. 31. maaliskuuta 1963) on sveitsiläinen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän kilpaili 62 kilon sarjassa.
Dietsche sijoittui kuudenneksi EM-kilpailuissa 1984. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti olympiapronssia Los Angelesissa. Vuoden 1986 EM-kisoissa hän saavutti myös pronssimitalin. Tämän jälkeen hänen ainoa saavuttamansa arvokisamitali oli EM-hopea vuonna 1992. Dietsche päätti uransa saman vuoden olympiakisoihin Barcelonassa, missä hän oli kahdeksas. Kahdeksanneksi hän sijoittui myös Soulin kesäolympialaisissa 1988.
Tengiz Tedoradze

Tengiz Tedoradze (s. 5. heinäkuuta 1967) on georgialainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Tedoradze saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa vuoden 1993 EM-kilpailuissa 100 kilon sarjasta sijoituttuaan pronssille. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän saavutti niin ikään pronssia, mutta tällä kertaa 90 kilon sarjasta. Seuraavina vuosina hänen arvokisasijoituksen 90 kilon sarjassa olivat neljästoista sija MM-kisoissa 1994, kahdeksas MM-kisoissa 1995 sekä kahdeksastoista EM-kilpailuissa 1996. 1994 EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 100 kilon sarjassa. 
Tedoradze painoi 95 kg ja oli 190 cm pitkä. Häntä valmensi Djoni Rehviašvili. Seuratasolla kotimaassaan Georgiassa hän edusti Profsojus Batumi -seuraa.
Attila Levin

Attila Sheriff Alexander Levin (s. 8. marraskuuta 1976 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen raskaansarjan nyrkkeilijä. 
Amatööriurallaan Levin pääsi vuoden 1996 olympialaisiin, joissa hän hävisi puolivälierissä Volodymyr Klytškolle. Hän siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1997, ja voitti ensimmäiset 14 otteluaan. Hän hävisi Nikolai Valueville keskeytyksellä 3 erässä. 
Levin kohtasi Robert Heleniuksen EU-titteliottelussa Hartwall Areenalla Helsingissä marraskuun lopussa 2010. Levin hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä ottelun toisessa erässä.
Attila Levin tunnetaan lempinimellä "The Hun" (suom. "hunni"). Lempinimi viittaa hunnipäällikkö Attilaan.
Jean-François Bergeron

Jean-François Bergeron (s. 26. heinäkuuta 1973 Saint-Jérôme, Québec, Kanada) on kanadalainen nyrkkeilijä. Hän edusti maataan vuoden 1996 olympialaisissa Atlantassa.
Amatööriura.
Amatöörinä Bergeron voitti Kanadan mestaruuden viisi kertaa, ja neljä kertaa hän voitti kansainvälisiä kilpailuja voittaen muun muassa Paolo Vidozin ja Michael Sprottin. Bergeronin amatööriuran saldo oli 70 voittoa ja 15 tappiota.
Ammattiura.
Bergeron tunnetaan parhaiten otteluistaan Darroll Wilsonin kanssa (Wilson on tyrmännyt Shannon Briggsin) ja kamppailustaan Steve Panellin kanssa. Vuonna 2007 Bergeron kohtasi Nikolai Valujevin, mutta hävisi 12-eräisen koitoksen pistein.
Kehän ulkopuolella.
Kehän ulkopuolella Bergeron on ollut muun muassa kommentaattorina sekä Vitali Klytškon sparraajana.
Jang Miran

Jang Miran (s. 9. lokakuuta 1983) on eteläkorealainen painonnostaja. Hän kilpailee yli 75 kilogramman painoluokassa. 
Jang voitti olympiakultaa 2008 Pekingin olympialaisissa. Neljä vuotta aikaisemmin Ateenan olympialaisissa hän sijoittui hopealle. MM-mitaleita hänellä on yhteensä yhdeksän kappaletta. Pekingin olympialaisissa Jang teki maailmanennätykset sekä tempauksessa (140), työnnössä (186) että yhteistuloksessa (326). Hän on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 125 kilogrammaa. Hän asuu Wŏnjussa.
Gary Hall Jr.

Gary Wayne Hall Jr. (s. 26. syyskuuta 1974 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän on kymmenkertainen olympiamitalisti, joista viisi on kultaista. Myös hänen isänsä Gary Hall Sr. on uinnin olympiamitalisti.
Hall aloitti uintiuransa 15-vuotiaana vuonna 1989. Hän kehittyi nopeasti, ja ensimmäisissä aikuisten kansainvälisissä arvokilpailuissaan, pitkän radan MM-kilpailuissa Roomassa syksyllä 1994 Hall voitti heti kaksi kultaa ja kaksi hopeaa. Kullat tulivat 4 × 100 metrin seka- ja vapaauintiviesteistä, ja hopeat 50 ja 100 metrin vapaauinneista. Henkilökohtaisilla matkoilla hän hävisi ainoastaan Venäjän Aleksandr Popoville, josta tuli yksi hänen suurimmista kilpakumppaneistaan. 
Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa Hall voitti täsmälleen samat mitalit kuin Roomassakin, häviten jälleen vain Popoville.
MM-kilpailuissa 1998 Perthissä Hall voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä sekä hopeaa sekauintiviestistä. Samana vuonna Hall kärähti marihuanan käytöstä ja sai siitä vuoden mittaisen kilpailukiellon. Vuonna 1999 Hallilla diagnosoitiin diabetes, jonka jälkeen hän piti pienen harjoittelutauon.
Hall palasi kilpa-altaisiin vuonna 2000, kun hän osallistui Yhdysvaltain olympiakarsintoihin. Hän selvitti tiensä Sydneyyn melko helposti ollen 100 metrin vapaauinnissa toinen ja 50 metrillä ensimmäinen. Itse olympialaisissa Hall jatkoi menestystään. Hän voitti 50 metrin vapaauinnin samalla ajalla joukkuetoverinsa Anthony Ervinin kanssa. Toisen kultansa Hall sai 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Lisäksi hän otti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä ja pronssia 100 metrin vapaauinnista.
Vuonna 2004 Ateenan kesäolympialaisissa Hall kruunasi uransa ottamalla toisen kultansa 50 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä.
Hall yritti vielä päästä mukaan vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingiin, mutta epäonnistui maansa olympiakarsinnoissa ja jäi 50 metrin vapaauinnissa neljänneksi.