Galician kieli

Galician kieli eli galego kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään. Sitä puhutaan Galician itsehallintoalueella Espanjassa ja osissa viereisiä Asturian ja Kastilian ja Leónin itsehallintoalueita. Sillä on Galiciassa virallisen kielen asema yhdessä espanjan kielen kanssa. 
Galicia on läheistä sukua espanjan ja erityisesti portugalin kielelle. Jotkut kielitieteilijät pitävät galiciaa ja portugalia saman kielen murteina tai muunnelmina, mutta yhteisestä historiasta huolimatta niiden välillä on nykyisin huomattavia ääntämis-, sanasto- ja kielioppierojakin.
Nykyään galician kielen päivää vietetään 17. toukokuuta.
Historia.
Nykyinen galician kieli on peräisin Miño-joen (port. Minho) laaksossa keskiajalla syntyneestä galego-portugaliksi kutsutusta kielimuodosta. Varhaisin kirjallisuus on kirjoitettu jo ennen kielten eriytymistä, sillä galego-portugali kukoisti runouden kielenä 1200–1300-luvuilla jopa puhuma-alueensa ulkopuolella Kastilian hovissa saakka, sillä sitä pidettiin lyyrisempänä kuin kastilian kieltä. 
Koska Portugalin ja Galician välille muodostui valtakunnanraja jo hyvin varhain, kielet kuitenkin vähitellen erkanivat toisistaan. Tähän vaikutti myös se, että portugalin kirjakielen malli saatiin huomattavasti rajaseudun galegoa muistuttavia murteita etelämpää, Coimbrasta ja Lissabonista.
Galego puolestaan joutui katolisen kuningasparin, Ferdinandin ja Isabellan, kielipolitiikan vuoksi vuosisadoiksi ainoastaan rahvaan puhekielen stigmatisoituun asemaan. 1800-luvulla alkanut Rexurdimento eli uudelleenherääminen nosti sen vähitellen taas kirjakieleksi ja omaperäisen kirjallisuuden kieleksi.
Alueellinen sijoittuminen.
Galegoa puhuu yli kolme miljoonaa ihmistä. Suurin osa Galician itsehallintoalueen väestöstä puhuu sitä. Myös monet siirtolaiset muualla Espanjassa (Madrid, Barcelona, Biskaja), Etelä-Amerikassa (Buenos Aires, Montevideo, Havanna) ja Euroopassa (Andorra, Geneve, Lontoo) puhuvat sitä.
Murteet.
Galiciassa on useita murteita, mutta eri murteiden puhujat ymmärtävät toisiaan täysin.
Äänteet.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Kirjoitusjärjestelmä.
Koska galician kirjakielen normi on varsin nuori eikä sillä ole vuosisataisen tradition mukanaan tuomia epäsäännöllisyyksiä painolastinaan kuten espanjalla ja portugalilla, oikeinkirjoituksesta on voitu tehdä varsin johdonmukainen.
Nykyisin galiciaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Kielioppi.
Huomiota herättävä piirre galiciassa kaikkiin muihin romaanisiin kieliin verrattuna on yhdistettyjen aikamuotojen puuttuminen.
Artikkelien ja painottomien pronominien runsaat yhteensulautumat mm. verbien kanssa ovat mielenkiintoinen vanhahtava piirre (esim. portugalissa se on säilynyt huomattavasti rajoitetumpana). Samoin painottomien pronominien sijoitus lauseessa on (portugalin tapaan) eräs galician kieliopin piirre.
Galician oikeinkirjoituksen ja kieliopin normit luotiin 1980-luvun alussa, ja niitä on sittemmin hieman tarkistettu ja muokattu, viimeksi 2003.
Galician, portugalin ja espanjan eroavaisuuksia.
Konsonantit.
k-äänne vokaalien edellä kirjoitetaan ca, que, qui, co, cu 
θ-äänne vokaalien edellä kirjoitetaan za, ce, ci, zo, zu.
Lyhyt teksti kaikilla kolmella sukulaiskielellä.
"Atravessámos ruas desertas. A noite, serena e silenciosa, acolheu-nos sem surpresa. O meu amigo explicou: -Vai perdoar. Eu estou em casa dumas amigas... sem conforto... Gosto de sair de Lisboa, uma vez por outra: há uma tal tranquilidade na província!" (portugali)
"Atravesamos rúas desertas. A noite, serena e silenciosa, acolleunos sen sorpresa. O meu amigo explicou: -Perdoe. Eu estou na casa dunhas amigas... sen confort... Góstame saír de Lisboa de cando en vez: ¡hai tanta tranquilidade na provincia!" (galicia)
"Atravesamos calles desiertas. La noche, serena y silenciosa, nos acogió sin sorpresa. Mi amigo explicó: -Perdone. Yo estoy en casa de unas amigas... sin confort... Me gusta salir de Lisboa de vez en cuando: ¡hay tanta tranquilidad en la provincia!" (espanja)
Tunnettuja puhujia.
Rosalía de Castro on tärkeimpiä kansallisia symboleita; hänen runokokoelmaansa "Cantares gallegos" vuodelta 1863 pidetään modernin galicialaisen kirjallisuuden ensimmäisenä merkkiteoksena.
Alfonso Daniel Rodríguez Castelao, kirjailija, kuvataiteilija ja poliitikko, eräs Galician suurmiehistä.
Ramón Otero Pedrayo on merkittävimpiä galicialaisia romaanikirjailijoita; hänen puhujanlahjansa olivat kuulut ympäri Eurooppaa hänen elinaikanaan.
Álvaro Cunqueiro on tärkeimpiä ja rakastetuimpia galicialaisia kirjailijoita; häneltä on peräisin myös eräs tunnetuimmista galiciankielisistä lainauksista, "Mil primaveras máis", jossa hän hieman ennen kuolemaansa toivoi galician kielelle tuhatta kevättä lisää.
Eduardo Blanco Amor aloitti Galician nykykirjallisuuden uuden sukupolven.
Manuel Rivas on Galician tärkeimpiä nykykirjailijoita ja todennäköisesti tunnetuin ja suosituin Galician ulkopuolella. Hän kirjoittaa galiciaksi, mutta kääntää yleensä itse teoksensa espanjaksi, mikä lisää huomattavasti niiden levikkiä.
Federico García Lorca julkaisi teoksen "Seis poemas galegos" ('Kuusi galicialaista runoa') vuonna 1935.