tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kausatiivi

Kausatiivi (lat. "causare" ’aiheuttaa’) on kielitieteen termi, jolla voidaan viitata sellaisten lauserakenteiden muodostamiseen, joissa toiminnan taustalle lisätään toimijan lisäksi toiminnan aiheuttaja (esimerkiksi espanjan "el padre le hizo comer las papas" ’isä pani hänet syömään perunat’), tai erityisesti aiheuttamista ilmaiseviin verbeihin tai niiden muodostamiseen. 
Joidenkin kielten nominintaivutukseen kuuluu myös kausatiiviksi nimitetty sijamuoto.
Kausatiiviverbit.
Kausatiiviverbi eli aiheutusverbi laajemmassa merkityksessä on aiheuttamista ilmaiseva verbi (esim. "tappaa" ’aiheuttaa kuolema’), suppeammassa mielessä verbijohdannainen, joka osoittaa kantasanan ilmaiseman toiminnan aiheuttamista (esim. suomen kielessä verbistä "elpyä" voidaan muodostaa kausatiivijohdos "elvyttää").
Kausatiiviverbien alalajina erotetaan toisinaan kuratiivi- eli teettoverbit, joilla ilmaistaan (tietoisen ja tahallisen) toiminnan teettämistä jollakulla toisella (esim. "etsittää" ’panna joku etsimään’).
Kausatiivijohdosten kantasanana on usein verbi, mutta myös joitakin adjektiivi- ("jalostaa, kaunistaa") ja substantiivikantaisia ("marjastaa, keihästää") verbejä voidaan kutsua kausatiivisiksi.
Kausatiivisija.
Kausatiiviksi tai kausaaliksi nimitetty sijamuoto, joka voi ilmaista toiminnan syytä tai aihetta, tunnetaan joidenkin kielten kieliopeissa, esimerkiksi tokaari B:n ja mokšamordvan. Mokšan "-nksa-"päätteinen kausatiivisija, joka ilmaisee toiminnan tarkoitusta (esim. "mol'an kel'mä ved'ənksa" ’menen kylmää vettä hakemaan’), on syntynyt suhteellisen myöhään kieliopillistumalla postpositiosta "inksa."
Suomen kielen "-ten"-päätteisiä pronominikantaisia tai superlatiivisia adverbeja "(joten, täten, siten, vähiten, vanhemmiten)" on kieliopinharrastaja Panu Mäkinen nimittänyt ”kausatiivisijaksi”. Normaalisti ne suomen kieliopeissa määritellään adverbijohdoksiksi.
Lakedaimon

Lakedaimon (; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa myyttinen Spartan perustaja ja spartalaisten esi-isä. Hän oli Zeuksen ja nymfi Taygeten poika.
Lakedaimon meni naimisiin Sparten, Eurotaksen tyttären, kanssa, ja nimesi valtakuntansa pääkaupungin tämän mukaan Spartaksi. Hän sai tämän kanssa lapset Amyklaan ja Eurydiken, josta tuli myöhemmin Akrisioksen puoliso ja Danaen äiti.
Lakedaimon on myös antiikin nimitys Spartan kaupungille; laajemmassa merkityksessä koko Lakonian maakunnalle.
Oppositiivi

Oppositiivi on kieliopinharrastaja Panu Mäkisen antama nimitys pienelle joukolle suomen kielen "-tusten/-tysten-"päätteisiä muotoja, jotka ilmaisevat olioiden välistä symmetristä sijaintia, esim. "kasvotusten, päälletysten, selätysten, vastatusten." Mäkinen nimittää näitä muotoja ”adverbisijaksi”, mutta normaalisti suomen kieliopeissa ne kuvataan adverbijohdoksina, ei sijamuotona.
Situatiivi

Situatiivi on kieliopinharrastaja Panu Mäkisen antama nimitys pienelle joukolle suomen kielen "-kkain/-kkäin-"päätteisiä muotoja, jotka ilmaisevat kahden esineen tai olion sijaintia toisiinsa nähden, esim. "kasvokkain, käsikkäin, nokikkain, vastakkain, sylikkäin." Mäkinen nimittää näitä muotoja ”adverbisijaksi”, mutta suomen kieliopeissa ne normaalisti kuvataan adverbijohdoksina, ei sijamuotona.
Kames-muodostumat

Kames-muodostumat ovat syntyneet jääkauden aikana glasifluviaalisesti eli jäätikön sulamisen aiheuttaman maa-aines kuljetuksen johdosta. Maa-aines kames-muodostumissa on lajittunutta. 
Kames-muodostumat voidaan jakaa kolmeen päätyyppiin: Kames-kummut, kames-terassit ja kames-maasto
Kames-kummut.
Kames-kummut voivat näyttää hyvin pitkälti kumpumoreenilta, mutta ovat lajittunutta soraa ja hiekkaa. Muodoltaan ne ovat pyöreähköjä tai pitkänomaisia. Kames-kumpujen suunta ei ole tarkkaan määräytynyt.
Kames-terassit.
Kames-terassit sijaitsevat yleensä tunturien ja vaarojen rinteillä. Kames-terassit syntyivät, kun tunturien ja vaarojen rinteiden ja jäätikön välissä kulkenut palmikkojoki toi lajittunutta maa-ainesta siihen.
Kames-maasto.
Kames-maasto on yleensä harjujen ja reunamuodostumien lähelle syntynyttä kumpuista ja kuoppaista maastoa. Kuoppaisuus on syntynyt jäälohkareiden ja jääpalojen sulaessa maa-aineksen sisältä.
Gripsholmin linna

Gripsholmin linna () sijaitsee pienehkössä Mariefredin kaupungissa Strängnäsin kunnassa Södermanlandin maakunnassa, Mälarenjärven saaressa Ruotsissa. Linnan rakennutti kuningas Kustaa Vaasa vuonna 1537. Rakennusmestarina oli saksalainen Henrik von Cöllen.
Bo Joninpoika Grip rakennutti alueelle alun perin linnakkeen vuoden 1380 tienoilla. Nykyinen linna on nimetty linnakkeen mukaan. Kuningatar Margareeta osti linnan Bo Joninpojan jälkeläisiltä 1400-luvun alussa. Se siirtyi 1400-luvun loppupuolella Sten Sturelle, joka lahjoitti sen 1498 perustamalleen kartusiaaniluostarille. Kustaa Vaasa takavarikoi 1526 linnakkeen luostarilta itselleen. Vuonna 1537 hän ryhtyi rakentamaan paikalle uutta linnaa, joka otettiin juhlallisesti käyttöön 1544, tosin keskeneräisenä.
Gripsholmin linnaa käytettiin moneen otteeseen vankilana. Eerik XIV piti veljeään Juhanaa ja tämän puolisoa Katariina Jagellonicaa vankeina Gripsholmissa 1563–1567. Kuningas Sigismund syntyi Gripsholmissa. Juhana III puolestaan sulki Eerikin ja tämän puolison Kaarina Maununtyttären Gripsholmiin vuosiksi 1571–1573. Myös Kustaa IV Aadolf oli joitakin kuukausia vankina Gripsholmissa tultuaan syöstyksi valtaistuimelta 1809.
Gripsholmia käytettiin myös asuntolinnana. Kaarle IX:n leski Kristiina asui linnassa 1600-luvun alussa ja Kaarle X Kustaan leski Hedvig Eleonoora 1600-luvun loppupuolella. Hedvig Eleonoora uudisti linnaa perusteellisesti. Kustaa III ja Kustaa IV Aadolf käyttivät linnaa ajoittain asuntonaan. Kustaa III suunnitteli linnaan suuria uudistuksia, mutta niistä vain muutamat, kuten teatteri ja valtiollinen viinanpolttimo, toteutuivat.
Kuningas Oskar II:n suojeluksessa perustettiin vuonna 1889 yhdistys, joka otti tehtäväkseen palauttaa Gripsholmin linna Hedvig Eleonooran uudistuksia edeltäneeseen asuun. Entisöintityöt valmistuivat 1903.
Gripsholmin linna on museona. Vuodesta 1822 linnassa on ollut Ruotsin valtion muotokuvakokoelma, jossa nykyään on noin 4 500 teosta.
Skotlannin Valioliiga

Skotlannin Valioliiga () on Skotlannin miesten jalkapallon korkein sarjataso. Sarja perustettiin vuonna 2013 Scottish Premier Leaguen tilalle, joka myös kääntyi suomeksi Valioliiga. Uusi Scottish Premiership perustettiin vuonna 2013, kun korkein sarjataso yhdistettiin toisen, kolmannen ja neljännen sarjaportaan kanssa Scottish Professional Football Leagueksi.
Skotlannin Valioliiga on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 11. ajanjaksolla 2020–2024.
Pelisysteemi.
Liigassa 12 joukkuetta kohtaavat kauden aikana jokainen kolme kertaa toisensa, minkä jälkeen kuusi parasta ja kuusi viimeistä pelaavat keskenään yhden kierroksen. Liigan voittaja pääsee Mestarien liigan karsintoihin. Toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet karsivat paikoista UEFA:n Eurooppa-liigaan. Viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa Mestaruussarjaan ja Mestaruussarjan ensimmäinen nousee Valioliigaan.
Historia.
1970-luvulle asti Scottish Football Leaguen sarjasysteemi koostui kahdesta divisioonasta, 1. ja 2. divisioonasta, joiden välillä joukkueet nousivat ja putosivat. 1970-luvun puolivälissä systeemiä muutettiin siten, että liigan sarjatasojen määrä nostettiin kolmeen. 1990-luvulla perustettiin vielä neljänneksi korkein sarjataso, 3. divisioona.
Vuonna 1998 ylimmän sarjatason seurat erosivat Skotlannin jalkapalloliigasta ja perustivat nykyisen valioliigan. Aikaisemmin sponsorirahat oli jaettu kaikkien jalkapalloliigan divisioonien seurojen kesken. Aluksi valioliigassa pelasi vain 10 joukkuetta, mutta sittemmin joukkueita otettiin mukaan kaksi lisää. Nykyinen pelisysteemi, jossa viimeinen kierros pelataan kahtena kuuden joukkueen ryhmänä, astui voimaan vuonna 2000.
Vuonna 2013 korkein sarjataso yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi Skotlannin toisen, kolmannen ja neljännen sarjaportaan kanssa. Premiershipin sarjajärjestelmä ei muuttunut Premier Leagueen nähden.
Phleng Chat

Phleng Chat (”Kansallislaulu”, เพลงชาติ) on vuodesta 1939 Thaimaan kansallislaulu. Laulun sävelsi Peter Feit (thainkielinen nimi Phra Jenduriyang, 1883-1968), joka oli saksalaisen maahanmuuttajan poika ja kuninkaan musikaalinen neuvonantaja. Laulu sävellettiin vain muutama päivä sen jälkeen, kun maasta tuli perustuslaillinen monarkia vuonna 1932. Laulu esitettiin ensi kerran maan yleisradiossa heinäkuussa 1932. Thaimaan virallisena kansallislauluna säilyi kuitenkin maan kuningashymni Phleng Sanrasoen Phra Barami.
Laulun alkuperäiset sanat laati Khun Wichimatra. Vuonna 1939, jolloin maa muutti nimensä Siamista Thaimaaksi, julistettiin myös kilpailu uusien sanojen luomiseksi. Kilpailun voitti eversti Luang Saranupraphan (1896–1954). Laulu julistettiin virallisesti Thaimaan kansallislauluksi 10. joulukuuta 1939. Maan pääministeri Phibunsongkhram määräsi, että kansallislaulu tulee soittaa maan yleisradiossa joka päivä klo 8:00 ja 18:00, jolloin kaikkien on osoitettava kunnioitustaan nousemalla seisomaan. Määräys on voimassa edelleen. 
Vapaiden maata yhdistää kansa, rotu ja verenperintö
olemme kansallisvaltio, meidän thaitten omaa maata jokainen jyvänen
olemme säilyneet yhtenäisenä erottamattomana
olemalla aina täysin hengessä yhtä
me thait olemme rauhanomaisia, mutta uhattuna emme pelkää
itsenäisyyttä emme anna kenenkään loukata
joka veripisaran annamme kansakunnalle uhrina
jotta maa meidän vapaiden nousee on voittava eläköön!
Rosendalin linna

Rosendalin linna sijaitsee eteläisessä Djurgårdenissa, Tukholmassa, Ruotsissa. Se rakennettiin vuosina 1823–1827 arkkitehti Fredrik Blomin suunnittelmien mukaan empiretyyliä mukaillen kuningas Kaarle XIV Juhanan kesäresidenssiksi. Se ei ole koskaan toiminut kenenkään kuninkaallisen virallisena asuntona.
Rakennuksen seinät ovat puuta, mutta ne on verhoiltu tiilellä. Rakennuksen korotetussa keskiosassa on lanterniini ja Kolmårdenin marmorilla koristeltu joonilainen portiikki. Sisällä pääselin seiniä ja kattokupolia koristavat seinämaalaukset. Linnan sisustuksesta vastasi sisustusarkkitehti Emanuel Limnell. Limnell käytti vahvoja värejä, ja loi linnaan "Punaisen salongin", "Sinisen salongin", "Keltaisen salongin" sekä "Vihreän salongin". Linnan sisustukseen ja ulkonäköön ei ole jälkeenpäin juuri koskettu, joten vielä nykypäivänäkin linna on lähes alkuperäisessä, eurooppalaista empireä edustavassa asussaan.
Linnan puutarhassa on muun muassa 1821 valmistunut niin sanottu kuningattaren paviljonki, jääkellari vuodelta 1832 sekä G. T. Chiewitzin piirtämä orangeria vuodelta 1848.
Phleng Sanrasoen Phra Barami

Phleng Sanrasoen Phra Barami (”Sanrasoen Phra Baramin laulu”, เพลงสรรเสริญพระบารมี) on Thaimaan kuningashymni. Laulu sävellettiin alun perin Siamin kuninkaan Chulalongkornin Singaporeen tekemän matkan johdosta vuonna 1871. Laulun sävelsi Pjotr Shurovsky (1850-1908). Laulun sanoitti prinssi Narisasa Nuvadtivongs (1863-1947), jonka kutsumanimi ”Sanrasoen Phra Barami” esiintyy myös laulun nimessä. Vuoden 1913 tienoilla kuningas Rama VI (Vajiravudh) uudisti tekstiä. Vuoteen 1939 Phleng Sansoen Phra Barami oli Thaimaan kansallislaulu, tuolloin sen tilalle valittiin Phleng Chat. Kuningashymnillä on kuitenkin edelleenkin virallinen asema, ja se soitetaan maan yleisradiossa aamuin illoin sekä elokuvateattereissa ennen esitystä. Samoin sitä käytetään luonnollisesti kuninkaallisissa seremonioissa. 
Minä, Hänen Majesteettinsa palvelija,
lasken sydämeni ja pääni hänen jalkojensa juureen
kunnioittaakseni häntä ja siunatakseni häntä,
maamme suojelijaa,
Chakri-dynastian suurta,
Siamin kansan johtajaa,
arvossa korkeinta,
joka suojeli ja ohjasi minua.
Koko kansa on onnellinen ja elää rauhassa.
Rukoilemme, että sen, mitä toivotkaan,
kohtalo antaisi sinulle,
niin kuin sydämessäsi halajat,
että se toisi sinulle hyvää.
Tervehdimme sinua, Hurraa!
Rosersbergin linna

Rosersbergin linna () sijaitsee Rosersbergin taajaman ulkopuolella Sigtunan kunnassa Ruotsissa. Gabriel Bengtsson Oxenstiernan rakennutti renessanssityylisen rakennuksen vuosina 1634-1638. Hänen poikansa Bengt Gabrielsson Oxenstierna ja arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi muuttivat rakennuksen tyylin ranskalais-italialaiseksi barokkiklassisismiksi.
Vuonna 1762 linnasta tuli Ruotsin valtion omaisuutta ja siitä lähtien se on toiminut kuninkaallisena linnana. Ensimmäisenä sitä asutti Kustaa III:n nuorempi veli, herttua Kaarle, joka modernisoi linnan tyylin kustavilaiseksi arkkitehti Jean Erik Rehnin johdolla. 1770-luvulla linnaa myös laajennettiin.
Viimeiset Rosersbergin linnaa asuttaneet kuninkaalliset olivat ensimmäiset Bernadotten suvun edustajat, kuningas Kaarle XIV Juhana sekä hänen vaimonsa, kuningatar Desideria.
Rosendalin linnan tavoin myös Rosersbergin sisustus sekä ulkonäkö on säilynyt lähes koskemattomana nykypäiviin asti. Barokkipuutarhasta ei ole enää paljoakaan jäljellä, vaan nykyinen puisto edustaa 1700-luvulla suosittua englantilaista tyyliä.
Ilkka Mesikämmen

Ilkka Tapani Mesikämmen (15. maaliskuuta 1943 Turku – 13. heinäkuuta 2025 Turku) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Mesikämmen pelasi urallaan TPS:ssä ja Ässissä. Turussa hän kiekkoili vuodet 1959–1967 sekä 1970–1978 ja Ässissä 1967–1970. Hän oli urallaan neljä kertaa mitaleilla. Vuonna 1976 Mesikämmen juhli ainoata mestaruuttaan, kun TPS voitti kultaa ensimmäisellä liigakaudella. Yhteensä Mesikämmen pelasi SM-sarjassa ja -liigassa 417 ottelua pistein 62+60 ja pudotuspeleissä 18 ottelua.
Mesikämmen edusti Suomea neljissä MM-kilpailuissa ja kerran olympialaisissa. Yhteensä hän pelasi 72 A-maaottelua ja teki pisteet 7+3.
Hänen poikansa Roni Mesikämmen pelasi urallaan 61 ottelua SM-liigassa. Myös Ronin poika Konsta on jääkiekkoilija. Hän aloitteli uraansa aikuisten sarjoissa KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa keväällä 2016.
Ilkka Mesikämmen pelasi lisäksi jalkapalloa muun muassa Turun Palloseurassa, jonka riveissä hän esiintyi kolmessa Mestaruussarjan ottelussa vuonna 1963.
Ulriksdalin linna

Ulriksdalin linna () on kuninkaallinen palatsi, joka sijaitsee Edsvikenin rannalla Brunnsvikenin pohjoispuolella Solnan kunnan Ulriksdalissa. Se rakennettiin vuonna 1644 valtakunnan linnanpäällikölle Jakob De la Gardielle. Linnan suunnittelusta vastasi arkkitehti Hans Jacob Kristler. Linnan nimi oli alun perin "Jacobsdal", mutta kuningatar Hedvig Eleonooran aikakaudella sen nimi vaihtui nykyiseen muotoonsa. Nykyisen ulkoasunsa linna sai 1700-luvulla.
Viimeksi linnaa asuttivat Kustaa VI Aadolf ja kuningatar Louise vuodesta 1923 vuoteen 1973 saakka.
Linna kuuluu nykyisin valtion haltuun ja on vuodesta 1935 valtiollinen muistomerkki. Linnan lisäksi alueella on Ulriksdalin linnanteatteri (Confidencen), Ulriksdalin linnankappeli, Ulriksdalin majatalo ja talvipuutarha, jossa on nykyisin patsaita 1700-luvulta 1900-luvulle. 
Linna on ollut auki yleisölle vuodesta 1986 kesäaikana.
Sawao Katō

Sawao Katō (, s. 11. lokakuuta 1946 Gosen, Niigatan prefektuuri) on japanilainen aktiiviuransa lopettanut telinevoimistelija ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä olympiaurheilijoista.
Katō on yksi yhdestätoista vähintään kahdeksan olympiakultaa voittaneista urheilijoista. Katō voitti vuosina 1968–1976 kahdeksan kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Myös Katōn Takeshi-veli kuului Méxicon 1968 olympialaisten kultamitalijoukkueeseen.
Ultima Online

Ultima Online (yleisesti UO) on Origin Systemsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema MMORPG, joka on julkaistu vuonna Windowsille. Peli kuuluu "Ultima"-pelisarjaan.
Kuvakulma on viistosti lintuperspektiivistä, valinnan mukaan joko kaksi- tai kolmiulotteisin hahmoin. "Shardeiksi" kutsutut pelipalvelimet käynnistettiin 1997 ja ovat edelleen toiminnassa.
Lisäosat pääominaisuuksineen.
Tavanomaisesta poiketen, uudempi lisäosa sisältää myös kaikki aiemmatkin uudistukset.
Shardien emulointi.
Virallisten palvelimien lisäksi on noussut lukemattomia pelaajien vetämiä omia shardeja, jotka käyttävät usein keskenään samaa ohjelmistopohjaa, omin skripti-muunnoksin. Suosituimmat emulaattorit ovat POL ja RunUO, joista viimeinen ajan tasalla oleva emulaattori on POL, joka tukee myös uusimpia lisäosia kuten High Seas. Palvelimien laillisuus on usein kyseenalaistettu; toiminta on kuitenkin todettu lailliseksi, kunhan pelaamisesta ei veloiteta.
Player vs Player.
Kun peli julkaistiin siinä voitiin taistella missä ja ketä vastaan tahansa, paitsi kaupungeissa joissa on ns. "Guardzone" eli vartoitu alue jonka sisällä hyökkääminen aiheuttaa ylivoimaisten NPC vartioiden ilmestymisen paikalle.
Myöhemmin lisäosan yhteydessä maailma jaettiin kahteen osaan, Trammeliin ja Feluccaan, joista ensimmäinen on täysin rauhoitettu PvP:ltä ja toinen samanlainen kuin alkuperäinen julkaisussa ollut maailma jossa PvP on sallittua. Vaihto maailmasta toiseen onnistuu mm. porttien ja riimukivien avulla.
Kun pelaaja kuolee PvP maailmassa, kaikki repussa ja päällä olevat tavarat voidaan poimia kuolleesta ruumiista. Pelin mainesysteemi seuraa pelaajan rikkomuksia ja pahentaa pelaajan mainetta sen mukaan miten hän tappaa toisia pelaajia ja varastaa näiltä. Esim. ruumiilta varastaminen tekee pelaajasta rikollisen jonka kimppuun voi hyökätä ilman seuraamuksia (jota, kuten varastamista eläviltäkin, osittain käytetään houkuttelemaan kokemattomia pelaajia käymään kokeneiden "murhaajien" kimppuun huonoin seurauksin).
Kun pelaajan rikollis-status putoaa liian alhaiseksi, ei hänellä ole enää asiaa kaupunkiin tai minnekään missä NPC-vartioita liikkuu.
Kehitys.
Peli suunniteltiin hiekkalaatikoksi ilman rajoituksia. Pelissä oli mukana myös toimintoja nimenomaan harmin aiheuttamista varten. Tämä johti havaintoihin ihmisten käytöksestä ja mitä enemmän ihmisille antoi mahdollisuuksia sitä vaikeampaa oli hallita asioita. Kehittäjät ennakoivat tiettyjen sanojen esiintymistä pelinsisäisessä keskustelussa ja ottivat siitä aikaa.
Pelin kehittäjät toimivat vaikeissa crunch time -oloissa kehityksen aikana. Pelin kehityksessä oli 64 henkilöä, joka laski kahdeksaan henkilöön julkaisun jälkeen. Peli tuotti tuolloin noin 30 miljoonaa dollaria vuodessa. Kiirehdityn epävakaan julkaisun jälkeen kehittäjät työskentelivät ongelmien ratkomisessa ja toivat sääntöjä pelimaailmaan osana ratkaisua palauttaa pelaajien luottamus. Peliin tuotiin myös henkilöitä, jotka toimivat sen poliiseina. Vapaus oli keskeinen osa pelin toimintaa kunnes tuli ilmeiseksi, että tiettyä käyttäytymistä oli rajoitettava.
Drammen

Drammen on kaupunki Norjassa, 40 kilometriä Oslosta lounaaseen, Oslonvuonon sivuvuonon Drammenvuonon pohjukassa. Drammen oli ennen lääniuudistusta Buskerudin läänin hallintokeskus vuoteen 2020 asti ja uudelleen vuodesta 2024, jolloin lääni palautettiin. Drammen jakautuu Drammenselvan-joen molemmille puolille ja koostuu kolmesta alueesta: Bragernes on Drammenselvan-joen pohjoispuolella, Strømsø ja Tangen sijaitsevat länsiosassa. Drammenissa oli vuoden 2022 alussa 102 273 asukasta. Se on asukasluvultaan Norjan seitsemänneksi suurin ja Østlandetin toiseksi suurin kunta.
Bragernesin markkinat ovat kuuluisia ja ne ovat suurin norjalainen kaupallinen markkina-alue, josta löytää mitä erikoisimpia matkailutuotteita. Se sijaitsee Drammenselvan-joen rannalla, aivan Drammenin keskustan läheisyydessä. Kaupungin keskuksessa on yli 40 ruokailupaikkaa, pieniä kahviloita, elegantteja ravintololoita. Myymälöitä Drammenissa on yli 300 kappaletta.
Drammenin erikoisuutena sekä matkailukohteena on vuoren sisälle rakennettu spiraalinmuotoinen ajotie Drammen-vuoren huipulle, josta on näköala yli kaupungin. Muutaman kilometrin päässä kaupungista on Drammen Camping -leirintäalue jonka pinta-ala 3,2 hehtaaria.
Historia.
Bragernes ja Strømsøy saivat kaupunkioikeudet vuonna 1715, vuonna 1811 niihin yhdistyi Tangen ja nykyinen kaupunki syntyi.
1909 Drammen sai ensimmäisenä Pohjoismaissa johdinautot. Linja oli toiminnassa vuoteen 1967 saakka.
Arkeologisesti arvokas löytö tehtiin Åskollenin luolasta, josta löydettiin 6 000–7 000 vuotta vanha hirvieläimen piirros.
Drammeniin liitettiin vuonna 2020 Svelvikin ja Nedre Eikerin kunnat.
Media.
Sanomalehti "Drammens Tidende" ilmestyy kuudesti viikossa.
Esko Paltanen

Esko Juhani Paltanen (28. marraskuuta 1937 Pori - 7. kesäkuuta 1989 Toronto, Kanada) oli suomalainen jääkiekkovaikuttaja.
Paltanen oli pitkään mukana jääkiekon taustaorganisaatioissa. Hän oli Suomen Jääkiekkoliiton vahvoja miehiä 1970-luvulla. Paltanen toimi liiton toimitusjohtajana 1972–73 ja 1988–89. Hän oli myös mukana liittohallituksessa ja -valtuustossa 1970-luvulla.
Paltanen oli Suomen toinen edustaja Kansainvälisessä jääkiekkoliitossa, kun hän istui liiton hallituksessa vuodet 1975–1982.
Paltanen kuoli 1989 sairauskohtaukseen ollessaan Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajana. Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut Paltasen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 63.
Erkki Ala-Könni

Martti Erik (Erkki) Ala-Könni (2. helmikuuta 1911 Ilmajoki – 2. syyskuuta 1996 Tampere) oli suomalainen etnomusikologi, suomalaisen kansanperinteen tutkija ja tallentaja. Hän väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi kansanmusiikista 1956 ja johti Tampereen yliopiston kansanperinteen laitosta 1965–1976. Ala-Könni keräsi merkittävän kokoelman suomalaista kansanmusiikkia ja virsiperinnettä ja otti kymmeniätuhansia kansatieteellisiä valokuvia. Yhdessä Martti Pokelan kanssa hän oli elvyttämässä kanteleensoittoa, kun kansanmusiikki alkoi elpyä 1960-luvulla.
Ala-Könni pysyi koko ikänsä aktiivisena etelä- ja keskipohjalaisen kulttuurin ystävänä ja kannattajana. Hän oli perustamassa Kaustisen kansanmusiikkijuhlia.
Erkki Ala-Könni sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1970. Vuonna 1998 paljastettiin Heikki Häiväojan suunnittelema Ala-Könnin muistomerkki synnyinkunnan Ilmajoen kunnantalon vieressä. Muistomerkissä olevan mitalin suunnitteli Aimo Tukiainen 1981.
Amhara (osavaltio)

Amhara on yksi Etiopian yhdeksästä etnisin perustein muodostetusta osavaltiosta (). Se on amhara-kansan kotimaa. Osavaltion pääkaupunki on Bahir Dar. 
Amharassa sijaitsee Etiopian suurin sisävesiallas Tanajärvi sekä Simienin kansallispuisto, jossa on Etiopian korkein vuori Ras Dashen (4 550 metriä).
Vuoden 2012 heinäkuun virallisten väestötilastojen mukaan Amharassa on noin 18,9 miljoonaa asukasta, joista miehiä on noin 9,5 miljoonaa ja naisia noin 9,4 miljoonaa. Alueen pinta-ala on noin 154 709 neliökilometriä ja asukastiheys noin 122 ihmistä neliökilometriä kohti.
Maatalous.
Osavaltion karjankasvattajat omistavat 9,6 miljoonaa nautaa, 6,3 miljoonaa lammasta, 4,1 miljoonaa vuohta, 257 000 hevosta, 8 900 muulia, 1,4 miljoonaa aasia ja 14 000 kamelia, 8,4 miljoonaa siipikarjaeläintä ja 919 000 mehiläispesää.
Geto Boys

Geto Boys (alun perin Ghetto Boys) on yhdysvaltalainen gangsta-rap-yhtye Houstonista, Texasista. Yhtyeen muodostavat Scarface, Bushwick Bill ja Willie D, mutta heistä yksikään ei ole vuonna 1986 perustetun yhtyeen alkuperäisjäsen, joita olivat K-9, Raheem ja Jukebox. Vuosina 1991-1993 yhtyeessä oli jäsenenä myös Big Mike.
Alkuperäisen Ghetto Boys -kokoonpanon hajottua 80-luvun lopulla perustettiin yleisölle paremmin tutuksi tullut Geto Boys. Gangsta rapin pioneereihin luettava yhtye on julkaissut kahdeksan albumia vuosina 1988-2005. Ryhmä on tunnettu erittäin väkivaltaisista sanoituksistaan ja kappaleissa käsitellään usein murhia, väkivaltaa ja muuta rikollista toimintaa. Ryhmän yhteisten levyjen lisäksi kaikki jäsenet ovat olleet aktiivisia myös soolourillaan. Parhaiten yksin menestyneimmän jäsenen, Scarfacen, levy The Diary on saanut The Source -lehdessä arvostetut viisi pistettä.
Vuonna 1991 Geto Boys sai kyseenalaista mainetta onnettomuudesta, jossa masentunut ja päihtynyt Bushwick Bill sai luodin silmäänsä, pakotettuaan tyttöystävänsä ampumaan häntä. Bill selvisi täpärästi hengissä ja We Can't Be Stopped -levyn kansikuva otettiin sairaalassa heti tapaturman jälkeen.
Nimi.
Ensimmäisellä albumilla "5th Ward Chronicles: Making Trouble" (1988) ja toisella "Grip It! On That Other Level" (1989) lausumanimi Ghetto Boys noudatti oikeaoppista englanninkielen oikeinkirjoitussääntöä. Vasta kolmannella albumilla, "The Geto Boys", lausunta vaihdettiin tiedetystä "Ghetto":sta nykyiseksi "Geto":ksi. Legendan mukaan "Geto"-lausunta on peräisin north houstonilaisesta kadun inspiroimasta tagista, joka syntyi Willowridge High Schoolissa Missouri Cityssä, Texasissa 1980-luvun lopulla.
Energiatekniikka

Energiatekniikka on kaikki yhteiskunnassa käytettävät energiantuotannon, -siirron ja -käytön laitteet, koneet ja järjestelmät käsittävä tekniikan ala. Energiaintensiivisen teollisen yhteiskunnan perusta on laajamittainen primäärienergian hyödyntäminen. Helposti hyödynnettävien primäärienergioiden vähetessä erilaisilla tekniikoilla pyritään parantamaan primäärienergian hyödyntämistä eli hyötysuhdetta sitä muunnettaessa käytettäväksi sekundäärienergiaksi. Myös sekundäärienergiaa käyttävien laitteiden hyötysuhdetta pyritään parantamaan eli mahdollisimman suuri osa sekundäärienergiasta pyritään saamaan halutuksi työksi tai lämmöksi. 
Perinteisesti energiatekniikka on laskettu konetekniikan osa-alueeksi, sillä se on ollut aikaisemmin lähinnä mekaanisten koneiden käyttöä. Sähköiset ja kemialliset lähestymistavat kuitenkin eriyttävät sitä omaksi alakseen. Esimerkiksi aurinko- ja polttokennoissa ei ole merkittäviä mekaanisia osia. 
Energian muodot.
Termodynamiikan periaatteiden mukaan energia voidaan jakaa kahteen päälajiin, lämpöön ja työhön. Näistä työ voidaan muuttaa täydellisesti toisiksi työn muodoiksi tai lämmöksi, mutta lämpöä voidaan muuttaa työksi vain osittain. Työ on siis kahdesta energian muodosta arvokkaampi. 
Energiantuotantotekniikka.
Energian tuotannossa käytettäviä tekniikoita, laitteita ja järjestemiä ovat
Energiansiirtotekniikka.
Primaarienergian siirtomuoto on
Hyödynnettävään muotoon muutettujen sekundäärienergioiden siirtomuotoja ovat
Energiankäyttötekniikka.
Kaikki tekniikka tarvitsee energiaa toimiakseen, joten kaikkea tekniikkaa voidaan tarkastella energiankäyttötekniikkana. 
Energiankäyttökohteet jaetaan yleensä:
Energiatehokkuus.
Energiatehokkuudella viitataan energian hyödyntämisen tehokkuuteen, jolloin hyötysuhteiden lisäksi otetaan huomioon haluttuun vaikutukseen pääsemiseksi käytetty sekundäärienergian määrä. Käytännön esimerkki: Energiatehokas on auto, jolla saadaan suuri määrä tavaraa tai ihmisiä kuljetettua pienellä primäärienergian käytöllä. Auton propulsiojärjestelmän hyvä hyötysuhde auttaa tämän päämäärän toteuttamisessa, mutta ei kuitenkaan yksistään ratkaise sitä. Auton liikkumiselle ei voida mielekkäällä tavalla määrittää hyötysuhdetta, koska konservatiivisessa kentässä liikkumiseen (kun yleensä palataan samalle potentiaalitasolle) tarvittava energia on periaatteessa nolla. Sama koskee mm. talojen lämmitystä, sillä ihannetapauksessa talo on eristetty niin, että sitä ei tarvitse lämmittää.
Delta-jengi

Delta-jengi ("National Lampoon's Animal House" tai lyhyemmin "Animal House") on yhdysvaltalainen vuoden 1978 komediaelokuva, jonka on ohjannut John Landis. Sen tuotantoyhtiönä toimi Universal Studios, ja se julkaistiin National Lampoonin nimen alaisuudessa.
Elokuva perustuu Chris Millerin kertomuksiin kokemuksistaan Dartmouth Collegen "Alpha Delta Phi" -opiskelijaveljeskunnassa.
Elokuva sai ilmestymisvuonnaan pääosin positiivisia arvosteluja. Time-lehden ja Roger Ebertin arvoisteluissa sitä sanottiin vuoden parhaaksi elokuvaksi. Tämä on todella hyvin elokuvalta, jonka budjetti oli alle kolme miljoonaa ja tuotti voittoa yli 141 miljoonaa.
Elokuva valittiin vuonna 2001 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Delta-jengin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle. 
Tuotanto.
Käsikirjoittaja Harold Ramis on kertonut Universal Studiosin antaneen heille paljon vapauksia.
Sisarsarjat.
"Delta-jengi" elokuvan suuren suosion myötä ABC-kanava alkoi tuottamaan tilannekomediasarjaa "Delta House". Sitä esitettiin 13 jaksoa vuonna 1979. Delta Housessa esiintyy elokuvasta tuttuja hahmoja, vaikka ainoastaan rehtoria esittänyt John Vernon toisti roolinsa.
CBS halusi oman "Delta-jengiin" perustuvan tilannekomediasarjan, "Co-Ed Fever". Sitä tehtiin kuusi jaksoa, joista vain yksi pääsi levitykseen vuonna 1979.
NBC:llä oli "Delta-jengiin" perustuva tilannekomediasarjan "Brothers and Sisters", jonka kaikki 12 jaksoa esitettiin vuonna 1979.
"Delta-jengiin" käsikirjoittajat kertoivat suunnittelevansa vuoteen 1967 sijoittuvaa jatko-osaa elokuvalle, mutta Universal perui projektin, koska samantapaisen "Svengijengi ’62" -elokuvan jatko-osa "Juhlat ovat ohi" menestyi todella huonosti.
Tuottaja Matty Simmons alkoi työstää uutta jatko-osaa vuonna 1982, mutta sekään ei saanut tuulta siipien alle.
Heikki Kahila

Heikki Tauno Kahila (s. 7. elokuuta 1936 Varkaus) on suomalaisen televisiohistorian tunnetuimpia uutisankkureita. Hän työskenteli Yleisradion pääuutislähetyksissä 14 vuotta 1960–1970-luvulla.
Ura.
Kahila aloitti toimittajana Ylen uutisissa vuonna 1962. Uutisten lukijana hän työskenteli kesään 1978 saakka. Sen jälkeen hän juonsi muun muassa "Hyvä Suomi" -ohjelmaa ja muita reportaasiohjelmia. Vuosina 1981–1997 hän toimi Ylen viihdetoimituksessa tuottajana ja toimittajana.
Kahila lauloi myös Songilo-lauluyhtyeessä yhdessä tunnettujen televisioesiintyjien Aarre Elon, Jukka Virtasen, Alpo ”Apeli” Halisen ja Jani Uhleniuksen kanssa. Hän on juontanut useita televisio-ohjelmia, kuten "Yhden illan juttu" ja "Kesäillan valssi" ja esiintyi muun muassa cameoroolissa lasten televisioelokuvassa "Villahousupakko" sekä useissa muissa elokuvissa. 1980- ja 1990-luvuilla Heikki Kahila työskenteli tuottajana ja toimittajana . 
Vuonna 2000 virallisesti eläkkeelle jäänyt Kahila pyrkii nyttemmin edistämään paritanssia, toimii ravintolaviihteen käsikirjoittajana, kolumnistina ja viihdekonsulttina. Hän toteutti vaimonsa Pia Kahilan kanssa vuonna 2005 Seinäjoen kaupunginteatteriin tanssimusikaalin, joka pohjautui vanhoihin Suomi-filmeihin.
Yksityiselämä.
Heikki Kahilan nuorempi veli Matti (1946–2019) oli tunnettu DJ ja karaokeisäntä.
1729 (luku)

1729 (tuhatseitsemänsataa­kaksikymmentäyhdeksän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 1728 ja seuraa luku 1730.
Matematiikassa.
Taksilukuna.
Lukua 1729 kutsutaan Hardyn–Ramanujanin luvuksi G. H. Hardyn ja Srinivasa Ramanujanin mukaan. Se kuuluu taksilukuihin, koska se on pienin luku, joka voidaan ilmoittaa kahden positiivisen kuutioluvun summana kahdella eri tavalla: formula_1.
Luku on tunnettu kaskusta, jonka mukaan G. H. Hardy tuli tapaamaan Srinivasa Ramanujania. Hardy kertoi tulleensa taksilla numero 1729 ja sanoi, että se oli varsin tylsä luku. Ramanujan osasi kuitenkin heti kertoa luvun erikoislaatuisuuden. Kaskua pidetään esimerkkinä Ramanujanin matemaattisesta päättelykyvystä.
Teija

Teija on suomalainen naisen etunimi. Nimi on lyhentymä kreikkalaisperäisen, "Jumalan lahjaa" tarkoittavan Dorotea-nimen suomalaisesta muunnoksesta "Toroteija".
Helmikuuhun 2025 mennessä nimi Teija on annettu noin 7825 naiselle, joista valtaosa on syntynyt vuosien 1940 ja 2000 välisenä aikana.
Nimipäivä.
Teijan nimipäivä on 6. helmikuuta. Päivä on vanhastaan ollut varhaiskristillisen marttyyrin, Pyhän Dorothean muistopäivä.
Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto

Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto (, lyh. FDA tai USFDA) on vuonna 1906 perustettu Yhdysvaltain valtiollinen virasto, jonka vastuulla on toimialan säädösten laatiminen Yhdysvaltojen markkinoille. FDA:n säädösten piiriin kuuluvat elintarvikkeet, ravintolisät, lääkkeet, eläinlääkkeet, verta sisältävät tuotteet, lääkintälaitteet, säteilevät laitteet ja kosmetiikka.
FDA syntyi Yhdysvaltain kongressin aloitteesta Federal Food, Drug, and Cosmetic Actin pohjalta, jonka "Public Health Service Act" -osa vanheni vuonna 1944.
FDA:n päämaja sijaitsee Yhdysvaltojen Marylandissa. Sen alaisuudessa toimii 13 laboratoriota ja 223 toimistoa eri puolella Yhdysvaltoja.
FDA tekee tarkastuksia myös Yhdysvaltain ulkopuolella, jos kyseessä on tehdas, joka valmistaa Yhdysvaltojen markkinoilla myytäviä tuotteita. FDA tekee tarkistuksia esimerkiksi suomalaisissa lääketehtaissa, jotka valmistavat lääkkeitä Yhdysvaltojen markkinoille.
Kritiikkiä.
FDA on saanut kielteistä huomiota vaarallisten lääkkeiden tuomisesta markkinoille ja tietojen salaamisesta. Lisäksi yhdeksän FDA:n tutkijaa kirjoitti vuonna 2009 kirjeessä Barack Obaman hallinnolle, että FDA on asettanut Yhdysvaltojen kansalaiset vaaraan suosimalla lääketieteellisiä laitteita, joiden tehoa ei ole asianmukaisesti selvitetty.
Jukka Norvanto

Jukka Eerikki Norvanto (s. ) on suomalainen radiopastori. Hän on koulutukseltaan teologian lisensiaatti ja diplomikielenkääntäjä. Jukka Norvanto on opettanut radiossa koko Raamatun lähes jae jakeelta Medialähetys Sanansaattajat ry:n (ent. Radiolähetysjärjestö Sanansaattajat) tuottamassa Raamattu kannesta kanteen -radio-ohjelmassa, jota on radioitu vuodesta 1997. Ensimmäiseen Raamatun läpikäyntiin kului vajaat seitsemän vuotta. Raamatun opetuksen toinen kierros alkoi vuoden 2005 alusta ja kolmas kierros kesällä 2010.
Lyhyt elämäkerta.
Jukka Norvanto syntyi Posiolla, jossa hän vietti nuoruutensa ja tutustui myös uskonasioihin. Kouluvuosien jälkeen hän opiskeli diplomikielenkääntäjäksi. Avioiduttuaan vaimonsa Liisan (o.s. Siitonen) kanssa he muuttivat Ruotsiin. Siellä Norvanto toimi Mariestadin seurakunnan työntekijänä ruotsinsuomalaisten parissa. Ruotsissa syntyi kaksi perheen kolmesta lapsesta. Myöhemmin Norvanto ryhtyi lukemaan teologiaa Helsingin yliopistossa ja sai pappisvihkimyksen 1988.
Norvanto työskenteli Vuokatinrannan kristillisen loma- ja kurssikeskuksen johtajana Vuokatissa ja sen jälkeen vuosina 1996–2014 hän työskenteli Medialähetys Sanansaattajissa Radioraamattukoulun johtajana ja Raamattu kannesta kanteen -ohjelman raamatunopettajana.
Norvanto on toiminut myös vuosina 2004–2006 Kyproksen turistipappina. Hän toimi myös Lähetysyhdistys Kylväjän lähetysteologina ja antanut raamatunopetusta niin Suomessa kuin ulkomailla. Tällä hetkellä hän on eläkkeellä, mutta jatkaa opetustoimintaa.
Liinamaa I

Liinamaa I on Suomessa 27. maaliskuuta 1968 solmittu ensimmäinen tulopoliittinen kokonaisratkaisu. Se nimettiin tuolloin valtakunnansovittelijana ja neuvotteluiden vetäjänä toimineen Keijo Liinamaan mukaan. Pääneuvottelijoina olivat työnantajien STK:n toimitusjohtaja Päiviö Hetemäki ja työntekijöiden SAK:n puheenjohtaja Niilo Hämäläinen.
Tausta.
Rafael Paasion kansanrintamahallitus, joka aloitti työnsä 27. toukokuuta 1966, avasi mahdollisuuden tarttua Suomen talousongelmiin aiempaa tehokkaammin. Aiemmat hallitukset olivat olleet sisäpoliittisten kiistojen vuoksi liian heikkoja.
Sisältö.
Sopimuksen osapuolina olivat kaikki keskeiset työmarkkinajärjestöt SAJ:ä lukuun ottamatta ja valtio. Paasion hallituksesta neuvotteluihin osallistui ensi sijassa valtiovarainministeri Mauno Koivisto, joka laati yhdessä valtiovarainministeriön virkamiesten kanssa suunnitelman siitä, miten kokonaissopimuksesta saataisiin mahdollisimman suuri hyöty. Tarkoituksena oli, että palkat ja hinnat nousisivat vain tuotannon kasvun verran. Siten inflaatio pysyisi alhaisena, mikä parantaisi Suomen kilpailukykyä ulkomaankaupassa.
Tulopoliittisessa kokonaisratkaisussa sovittiin työehtosopimusten puitteista ja niihin liittyvistä laajemmista kokonaisuuksista. Työmarkkinaosapuolet solmivat ensin keskitetyn sopimuksen, jonka perusteella tuntipalkkoja korotettiin 16 penniä ja aiempina vuosina inflaatiota nostaneet indeksikorotukset poistettiin. Sitten hallitus ajoi eduskunnassa läpi joukon talous- ja sosiaalipoliittisia uudistuksia, jotka eduskunta hyväksyi huhtikuun alussa 1968. Korkotasoa alettiin valvoa tiukasti, ja valtio sai laajat valtuudet hintojen, palkkojen ja vuokrien valvontaan ja säännöstelyyn. Vakauttamissopimuksena kokonaisratkaisu oli käänteentekevä ja merkitsi työmarkkinajärjestöjen, etenkin SAK:n ja STK:n, roolin korostumista. Presidentti Kekkonen piti sopimusta poikkeuksellisen merkittävänä. 
Sopimuksen erityisiä uudistuksia olivat:
Sopimus oli yksivuotinen, ja sitä seurasi seuraavana vuonna Liinamaa II -sopimus, joka solmittiin samojen periaatteiden mukaan. Tulopoliittista sopimusta vastaan osoitettiin myös kritiikkiä: mm. SKP katsoi, että se rajoittaa poliittisen toiminnan mahdollisuuksia voimassaolonsa aikana.
Liinamaa II

Liinamaa II on Suomessa 11. syyskuuta 1969 allekirjoitettu järjestyksessään toinen tulopoliittinen kokonaisratkaisu. Se nimettiin tuolloin valtakunnansovittelijana ja neuvotteluiden vetäjänä toimineen Keijo Liinamaan mukaan. Numerointi oli tarpeen, sillä edeltävä sopimus (Liinamaa I) kantoi myös hänen nimeään. 
Sopimuksen osapuolina olivat työmarkkinajärjestöt ja valtio. Siinä sovittiin työehtosopimusten puitteista ja niihin liittyvistä laajemmista kokonaisuuksista. 
Sopimuksen erityisiä uudistuksia olivat:
Sopimus oli yksivuotinen ja sitä seurasi seuraavana vuonna UKK-sopimus.
Vjatšeslav Ivanov

Vjatšeslav Ivanov -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Kengu

Kengu () on Nalle Puh -kirjoissa, -elokuvissa, -sarjakuvissa ja -piirrossarjoissa esiintyvä fiktiivinen naaraskenguru, joka on useimpien muiden Puh-hahmojen tapaan oikeasti pehmoeläin. Kengu on ainoa selvästi naaraspuolinen hahmo Nalle Puh -tarinoissa, ja hän on äitihahmo monille Puolen hehtaarin metsän asukkaille. Hän on kiltti ja väriltään ruskea. Kengu yrittää auttaa kaikkia, ja suhtautuu usein ylihuolehtivaisesti etenkin omaan lapseensa Ruuhun.
Kengun suomenkielisinä ääninäyttelijöinä ovat toimineet Tiina Bergström ja Katja Aakkula.
Ruu

Ruu () on Nalle Puh -kirjoissa, -elokuvissa, -sarjakuvissa ja -piirrossarjoissa esiintyvä kuvitteellinen satuhahmo. Ruu on ruskea kengurulapsi. Hän on erittäin utelias, vilkas ja yleensä hyvin innokas. Ruun äiti on Kengu ja hänen paras ystävänsä on Tikru.
Ruu on yksi Nalle Puh -tarinoiden hahmoista, joka aina joutuu pulaan ja lopulta oppii läksynsä, tosin usein kantapään kautta. Hänestä on kiva oppia uusia asioita ja pienen kengurun elämänkatsomus on hyvin rakastava ja sympaattinen. Usein hän myös kertoo ajatuksiaan ja tunteitaan, jotka saavat hänet vaikuttamaan vanhemmalta kuin hän onkaan.
Tikrun ja äitinsä lisäksi kengurupojan ystäviä ovat Nalle Puh, Nasu, Ihaa, Kani, Pöllö, Risto Reipas ja osittain tuntematon Myyrä.
Ruu esiintyy myös Kingdom Hearts -pelissä ja opettaa ensimmäisessä pelissä Tiikerin kanssa päähahmolle hyppimistä.
Ruun suomenkielisenä ääninä on säännöllisesti vuonna 1984 toiminut Johanna Nurmimaa "Nalle Puh ja Tiikeri" (1984) musiikkisadussa. Vuosina 1999–2000 toiminut Tomas Gerkov. Hän on näytellyt Ruuta mm. elokuvissa "Nalle Puh – yhtä juhlaa" (1999), "Tiikerin oma elokuva" (2000). Vuosina 2004–2011 toiminut Akira Takaki. Hän on näytellyt Ruuta mm. elokuvissa "" (2004), "Nalle Puh ja Möhköfantti" (2005), "Nalle Puh ja Möhköfantin halloween" (2005) ja "Nalle Puhin elokuva" (2011) sekä vuonna 2018 toiminut Vertti Uusitalo "Risto Reipas ja Nalle Puh" (2018) elokuvassa.
Tomáš Jelínek

Tomáš Jelínek (s. 29. huhtikuuta 1962 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Jelínek aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Sparta Prahassa kaudella 1979–1980. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi HK Dukla Trencinissä, kunnes palasi Sparta Prahaan. Hän pelasi joukkueessa seitsemän kautta aina vuoteen 1989 saakka, jolloin siirtyi HC Ceské Budejoviceen. Syksyllä 1991 hän siirtyi SM-liigaan HPK:n riveihin. Kauden jälkeen Ottawa Senators varasi hänet NHL:ään 11. kierroksella numerolla 242. Jelínek siirtyi samana vuonna Pohjois-Amerikkaan ja pelasi kauden 1992–1993 Senatorsissa. Seuraavalla kaudella hän palasi kahden AHL-ottelun jälkeen takaisin Eurooppaan, missä pelasi aina uransa loppuun vuoteen 1999 saakka.
Yhteensä Jelínek teki NHL-urallaan 49 ottelussa seitsemän maalia ja kuusi syöttöä eli yhteensä 13 tehopistettä. Hän edusti Tšekkoslovakian maajoukkuetta vuoden 1992 talviolympialaisissa, jossa joukkue saavutti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuoden 1991 Kanada Cupissa sekä vuosien 1989, 1990 ja 1992 MM-kisoissa, joista saldona oli kolme MM-pronssia.
Honda FR-V

Honda FR-V on tila-auto, jota myytiin Suomessa 2005-2009. Sen mallinimi tulee sanoista ‘Family Recreation Vehicle’ tai ‘Flexible Recreational Vehicle’. 
FR-V on siitä poikkeuksellinen automalli, että siinä on niin sanottu 3+3-penkkijärjestys, eli kolmelle tilat sekä edessä että takana, jolloin tavaratila saadaan suuremmaksi kuin useimmissa tila-autoissa, joissa on 2+3+2-penkkijärjestys, jolloin viimeisen penkkirivin kaksi penkkiä vievät käytännössä kaiken tavaratilan. Poikkeuksellisesta penkkijärjestelystä johtuen myös hallintalaitteet ovat hieman poikkeavat, esimerkiksi vaihteenvalitsin ja käsijarru ovat pakettiautomaisesti kojelaudassa, jotta keskimmäiselle etupenkille on saatu tarvittava jalkatila. FR-V on rakennettu Honda CR-V -katumaasturin pohjalevylle, jota on hieman pidennetty. Japanissa sitä myytiin nimellä Honda Edix.
Vuonna 2009 Suomessa ensirekisteröitiin FR-V mallia enää 53 kpl, pudotusta edellisvuodesta oli 70,1 %.
FR-V:n valmistus päättyi vuonna 2009, eikä sitä korvattu uudella mallilla.
Moottorit.
FR-V:tä oli Suomessa saatavana kolmella eri bensiinimoottorivaihtoehdolla:
Mallia oli saatavilla myös dieselversiona:
Perioikit

Perioikit (, ”ympärillä asuvat”) olivat eräissä antiikin Kreikan valtioissa, kuten Spartassa, Argoksessa, Kreetalla, Eliissä ja Thessaliassa, keskuksen ympärillä olevia asukkaita, jotka olivat erilaisessa poliittisessa asemassa kuin ydinalueen asukkaat. Kreetalla he olivat maaorjia ja Thessaliassa seudulla aiemmin asuneiden heimojen jäseniä. Eliissä he olivat rajaseutujen verovelvollisten yhteisöjen jäseniä.
Spartassa perioikit olivat valtiossa asuvia ihmisiä, jotka eivät olleet Spartan kansalaisia. He asuivat pääasiassa Lakonian rannikkoseudulla ja vuorilla. Nimi tulee sanoista "peri" (, ”ympärillä”) ja "oikeō" (, ”asua”). Spartan kansalaisista poiketen perioikit saivat vapaasti matkustaa Spartan ulkopuolelle. 
Spartan perioikien etninen alkuperä on kiistanalainen. Luultavasti he olivat alun perin doorilaissukuisia siirtolaisia, jotka asuivat kaupungin pohjoispuolella. Vähitellen saman aseman saivat myös muutamat muut muualla asuvat ja muuta etnistä alkuperää edustavat ryhmät. Perioikit saivat omistaa maata, ja he palvelivat Spartan armeijassa hopliitteina. He saivat hallita omia keskuksiaan vapaasti, mutta eivät saaneet ottaa osaa Spartan valtion hallintoon.
Vuoden 1780 suuri hurrikaani

Vuoden 1780 suurta hurrikaania pidetään eniten uhreja vaatineena Atlantin trooppisena pyörremyrskynä. Yli 22 000 ihmistä kuoli, kun myrsky pyyhkäisi Barbadoksen, Saint Lucian, Martiniquen, ja monien muiden Karibian läntisten saarten yli lokakuun 10. ja 16. päivien välillä. Merkittävä osa menehtyneistä oli brittien tai ranskalaisten sota-alusten miehistöä. Kymmenet merellä myrskyn aikana olleet kalastusalukset jäivät sille tielleen.
Myrsky.
Hurrikaani iski Karibialle Amerikan itsenäisyyssodan aikana ja verotti brittien ja ranskalaisten alueella olevia laivastoja rankalla kädellä. Brittiläisen amiraali George Rodneyn komentama laivasto, joka oli matkalla New Yorkista Länsi-Intian saaristoon, joutui hajalleen myrskyn voimasta. Saavuttuaan Barbadokselle amiraali Rodney havaitsi kahdeksan kahdestatoista sinne jättämästään aluksesta uponneen ja suuren osan niiden miehistöistä hukkuneen.
Sateet alkoivat Barbadoksella lokakuun 9. päivän 1780 jälkeisenä yönä. Tuuli yltyi myrskyksi 10. päivän iltapuolella ja palautui normaaliksi 11. päivän aamulla. Tuho oli kokonaisvaltaista ja suurta, että tapahtuman kuvauksessa alueella luultiin olleen myrskyn lisäksi myös maanjäristys. Saari oli kuin pyyhkäisty tasaiseksi, ”Yksikään puu tai talo ei jäänyt [paikalleen] seisomaan” ja ”tuuli oli niin kovaa, että se repi kuoren irti puista”.
St.Vincentin saarella tuho oli perinpohjaista, Kingstownissa 584 paikkakunnan 600 talosta tuhoutui. Grenadassa myrsky tuhosi 19 hollantilaista laivaa. St. Lucian saarella, jonne myrsky ehti 11. päivän vastaisena yönä, kuolonuhreja oli kuvauksen mukaan 6 000 ja amiraali Rodneyn laivaston Port Castriesin satamaan jääneet alukset tuhoutuivat täysin.
Martiniquen saarella kuoli kuvauksen mukaan 9 000 henkeä, joista 4 000 Ranskan laivaston 40 aluksen uppoamisen johdosta. Merenpinta nousi kuvauksen mukaan esimerkiksi St. Pierressä 7,6 metriä (25 jalkaa), mikä tuhosi kaikki paikkakunnan talot. Dominican ja Guadeloupen saaret kärsivät suuria tuhoja 12. lokakuuta.
Suomen maatalousmuseo Sarka

Suomen maatalousmuseo Sarka on Loimaalla Varsinais-Suomessa toimiva valtakunnallinen maatalouden vastuumuseo. Museo sijaitsee lähellä Turku–Tampere-valtatietä noin viisi kilometriä Loimaan keskustasta Turkuun päin. 
Museon historiaa.
Vuonna 1996 maa- ja metsätalousministeriö asetti työryhmän selvittämään maatalousmuseotoiminnan aloittamista Loimaan seudulla. Työryhmän esitysten perusteella museo toteutettiin valtakunnallisena maatalousmuseona ja sen hallinto järjestettiin säätiöpohjaisena. 
Valtio (Senaatti-kiinteistöt) rakennutti ja omistaa museokiinteistön ja Suomen maatalousmuseosäätiö vuokraa kiinteistöä Senaatti-kiinteistöltä ja harjoittaa siinä museotoimintaa.
Museon toimintaa rahoitetaan valtionavun turvin ja museolain mukaisesti. Lisäksi Loimaan kaupunki tukee museon toimintaa.
Museon tiloja alettiin rakentaa vuonna 2004, ja yleisölle se avattiin 1. kesäkuuta 2005. Rakentamisen alkaessa museo sijaitsi vielä silloisen Loimaan kunnan alueella ennen sen ja Loimaan kaupungin kuntaliitosta vuoden 2005 alussa.
Maatalousmuseon johtajana toimi vuosina 2004–2009 taloustieteiden kandidaatti Juha Kuisma. Vuonna 2008 hän erosi toimestaan protestiksi museon valtionavun alentamiselle. Kuisman mukaan valtionapujen pienentäminen leikkasi museon toiminnasta merkittävän osan ja pienennetystä valtionavusta 62 % meni kiinteistömenoihin. Uudeksi museonjohtajaksi valittiin elokuussa 2009 filosofian tohtori Teppo Vihola. 
Saatuaan erikoismuseoaseman vuoden 2010 alusta Sarka siirtyi maa- ja metsätalousministeriöstä opetusministeriön alaisuuteen, jolloin sen rahoitus ei enää ole harkinnanvarainen vaan se saa säännöllisen valtionrahoituksen. 
Museonjohtaja Teppo Vihola jäi eläkkeelle vuoden 2018 lopussa. Vuoden 2019 alusta vuoden 2022 loppuun Saran johtajana toimi filosofian tohtori Sami Louekari.
Sarka-museolle myönnettiin Vuoden museo -palkinto keväällä 2021. Keväällä 2023 museonjohtajana aloitti filosofian tohtori Lauri Viinikkala. Aiemmin Viinikkala on toiminut Liedon Vanhalinnan johtajana.
Kokoelmat ja näyttelyt.
Museon pysyvä näyttely Maatalouden aika kertoo koko suomalaisen maatalouden 3000-vuotisen tarinan. Tätä täydentävät vaihtuvat näyttelyt eri teemoista sekä taide- ja valokuvanäyttelyt. 
Ulkoalueella sijaitsevat Mellilän pappilan vanha riihi ja hirsilatojen rivistö. Kesäisin ulkoalueella on lasten polkutraktori- ja keppihevosradat sekä mahdollisuus tutustua eläviin eläimiin . 
Konehallissa on museon toinen pysyvä näyttely On Se Kone!, joka avattiin yleisölle kesäkuussa 2024. Näyttely kertoo suomalaisen maatalouden koneellistumisesta 1900-luvun alusta tähän päivään. Näyttelyssä on esillä muun muassa vanhoja traktoreita, työkoneita ja eläintalouden koneellistumiseen liittyvää esineistöä.
Kolmas pysyvä näyttely "Ennen koneita" avattiin maaliskuussa 2019. Näyttely on koottu aiemman Helsingin yliopiston Viikin maatalousmuseon esineistöstä.
Tilatietojen digitointi.
Suomen maatalousmuseo Sarka koordinoi Suomen Maatilat -kirjoissa mainittujen sukutilojen tietojen digitoimista jakamalla halukkaille tallentajille yksityis- ja ryhmäkäyttötunnuksia.