tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kouvolan taitoluistelu

Kouvolan taitoluistelu on kouvolalainen taitoluisteluseura, johon kuuluu noin 150 luistelijaa. Se perustettiin vuonna 1995. Seuran kotihalli on Lumon Areena, ja harjoituksia pidetään sen lisäksi myös Kouvolan kolmessa muussa jäähallissa Inkeroisissa, Kuusankoskella ja Valkealassa. 
Seura järjestää taitoluisteluvalmennusta kaikille, lapsesta aikuiseen, luistelukoulujen, harraste-, kehitys- sekä kilparyhmien muodossa.
Seurassa luistelijoiden valmennuksesta vastaa valmentajatiimi yhdessä koulutettujen apuvalmentajien ja ohjaajien kanssa. Valmentajat jakavat luistelijat tasoryhmiin iän ja taitojen perusteella.
Kouvolan taitoluistelu ry:n lisäksi Kouvolassa toimii myös toinen taitoluisteluseura, KooKoo Jäätaiturit (KKJT).
Historia.
Kouvolan jäähalli valmistui vuonna 1982. Ennen hallin valmistumista ensimmäiset taitoluistelijat harjoittelivat ulkokentillä paikallisen jääkiekkoseuran alaisessa taitoluistelujaostossa.
Kouvolaan perustettiin itsenäinen taitoluisteluseura Kouvolan Taitoluistelu 1995.
Vuonna 1998 toiminta laajeni Kuusankoskelle luistelukoulun käynnistymisen myötä. 
Päävalmentajina seurassa ovat olleet Maaret Lehto, Marina Shirshova ja Irina Nikolaeva (o.s. Bolchakova). Valmennuspäällikköinä seurassa ovat toimineet Aleksei Kozlov 2013–2015 ja Hennette Toivanen 2015–2017.
Ombitasviiri

Ombitasviiri (C50H67N7O8) on peptidomimeettinen eli peptidien ominaisuuksia matkiva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä hepatiitti C-infektioiden hoitoon yhdessä muiden viruslääkkeiden kanssa. Ombitasviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Ombitasviiri sitoutuu hepatiittiviruksen jakautumisen kannalta keskeiseen proteiiniin NS5A. Proteiinin toiminta estyy ja virukset eivät kykene enää jakaantumaan. Sitä käytetään yhdessä paritapreviirin ja ritonaviirin kanssa HCV:n genotyypin 4 hoidossa ja genotyypin 1 infektioiden hoidossa yhdistelmään lisätään myös dasabuviiri. Ombitasviiriä sisältävien yhdistelmien hoitoteho on yleensä erittäin hyvä. Lääkeaine annetaan tablettina. Ombitasviiri hyväksyttiin markkinoille Yhdysvalloissa vuonna 2014 ja Euroopan unionin alueella vuonna 2015.
Haittavaikutukset.
Ombitasviirin, paritapreviirin, dasabuviirin ja ritonaviirin yhdistelmä on useimmiten hyvin siedetty. Mahdollisia haittavaikutuksia ovat unettomuus, väsymys, pääkipu, huonovointisuus, ripuli ja ihottuma.
Aalto Ventures Program

Aalto Ventures Program eli AVP oli Aalto-yliopiston yrittäjyyskoulutusohjelma. Sen tarkoitus on tarjota Aallon opiskelijoille taitoja, inspiraatiota ja verkostoja uusien kasvuyritysten perustamiseen tai olemassa olevien toimialojen muuttamiseen. Tätä varten AVP tarjoaa kasvuyrittäjyyteen liittyviä kursseja, tapahtumia ja opintomatkoja. Kursseista on mahdollista muodostaa Startup Minor -sivuainekokonaisuus, joka tähtää yrittäjyyteen. AVP:n inspiraationa on ollut Stanfordin yliopiston yrittäjyysohjelma Stanford Technology Ventures Program.
Opetus.
AVP on akateeminen yrittäjyyskoulutusohjelma, joka pyrkii maksimoimaan opiskelijoiden oppimisen, ei perustettujen yritysten määrää. Opetuksesta on pyritty tekemään mahdollisimman käytännönläheistä, ja useimmat kurssit sisältävätkin ryhmätöitä ja projekteja lopputentin sijaan. AVP:n omat kurssit ovat laajuudeltaan 1-9 opintopistettä, ja niitä voi lisätä opintosuunnitelmaan valinnaisina kursseina tai halutessaan niistä voi muodostaa Startup Minor -sivuaineen.
AVP:n näkemys opettamisesta on yhdistelmä erilaisista opetusmetodeista, ja se perustuu seitsemään opetusperiaatteeseen:
Kursseilla opettavat AVP:n omat opettajat, vierailevat luennoitsijat sekä yksittäisten kurssien tapauksessa osa-aikaiset kumppaniopettajat kuten Bruce Oreck.
Kritiikki.
Huolimatta pyrkimyksestä käytännönläheisyyteen, on ohjelma saanut kritiikkiä opiskelijoiden keskuudessa siitä, että yrittäjyyttä on mahdoton opettaa akateemisesti. Moni opiskelija pitää parempana vaihtoehtona yrittäjyyden oppimiseen muun muassa osallistumista yrittäjyysyhteisöjen kuten Aaltoesin toimintaan tai harjoittelua startup-yrityksessä esimerkiksi Startuplifersin kautta.
Historia.
AVP perustettiin Aalto-yliopiston opiskelijoiden aloitteesta. Oltuaan mukana pystyttämässä Aalto Entrepreneurship Societya ja Startup Saunaa vuonna 2011 Kristo Ovaska ja Linda Liukas vierailivat Stanfordin yliopistossa, ja heidän aloitteestaan Aalto-yliopiston silloinen rehtori Tuula Teeri kutsui Steve Blankin vierailulle Aaltoon. Blankin vierailu ja opiskelijoiden innostus yrittäjyyttä ja yrittäjyysopetusta kohtaan sai yliopiston henkilökunnan vakuuttuneeksi yrittäjyyskoulutuksen tarpeesta, ja tätä tarvetta vastaamaan perustettiin vuonna 2012 Aalto Ventures Program. 
Vuoden 2025 keväällä AVP:n toiminta päättyi tehdäkseen tilaa Aalto-yliopiston uusille yrittäjyysprojekteille.
Alumnit.
Ohjelman alumneiksi lasketaan kaikki opiskelijat, jotka ovat saaneet ohjelman kursseilta opintopisteitä. Koko sivuaineen suorittamista ei siis vaadita. Joitain AVP:n alumninen perustamia yrityksiä ovat:
Yhteiskunnallinen merkitys.
Yrittäjyyskurssien opiskelijoiden lisäksi AVP pyrkii levittämään yrittäjyys- ja työelämätaitoja myös laajemmalle yleisölle koko maassa. Keinoina mahdollisimman laajaan vaikutukseen on kaksi Opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittamaa kansallista kärkihanketta: Yrittäjyyden, yrittäjämäisen toiminnan ja työelämäosaamisen edistäminen (YTYÄ) ja Yrittäjyys ja yrittäjämäinen toiminta (YYTO).
Lentopallo kesäolympialaisissa 2020

Lentopallossa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 15:tta kertaa. Lentopallossa kilpailtiin sisällä pelattavassa lentopallossa ja rantalentopallossa. Olympialaisissa oli omat turnaukset naisille ja miehille. Sisälentopalloturnauksiin osallistui 12 joukkuetta ja rantalentopalloon 24 joukkuetta. Ariake Arenalla pelattii sisälentopallo-ottelut ja rantalentopallo-ottelut pelatiin Shiokaze Parkilla.
Menestyinen maa oli Yhdysvallat, jonka urheilijat voittivat naisten kummatkin turnaukset. Ranska voitti miesten sisälentopallon ja norjalaispari miesten rantalentopallon.
Aikataulu.
Lähde:
Djellaba

Djellaba () on Marokossa ja muissa Afrikan luoteisosan Maghreb-maissa sekä miesten että naisten käyttämä pitkä kaapu. Siinä on yleensä myös väljä huppu, joka suojaa päätä auringolta, hiekkamyrskyiltä ja kylmältä. Djellaban perinteinen materiaali on villa, mutta suosiota ovat viime vuosikymmeninä saaneet myös kevyemmät puuvillakankaiset djellabat.
Djellaba oli alun perin miesten vaate, mutta 1950-luvulta alkaen se on ollut enemmän naisten kuin miesten suosiossa. Naisten djellabat ovat usein koristeellisempia ja värikkäämpiä kuin miesten. Djellabaa käytetään arkivaatteena miltei missä tilanteissa tahansa, mutta juhlavaate se ei yleensä ole.
Vuosina 1962–1963 Suomen Punainen Risti toimitti sodasta toipuvaan ja vasta itsenäistyneeseen Algeriaan ainakin 15 000 Suomessa ommeltua djellabaa.
Sipoon herttua

Sipoon herttua on suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Kari Hietalahti, Pirjo Heikkilä, Riku Nieminen, Pekka Strang ja Mari Perankoski. Sarjan ovat ohjanneet Teppo Airaksinen (1. kausi) sekä Antti Heikki Pesonen (2. kausi) ja sen ovat käsikirjoittaneet Atte Järvinen (kaudet 1–2) ja John Lundsten (kausi 1). Sarjaa on julkaistu Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa kahden tuotantokauden verran vuosina 2018–2019. Sarjan kolmatta tuotantokautta alettiin julkaista 11. kesäkuuta 2023 Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa.
Sarja kertoo kauppaneuvoksen titteliä havittelevasta sipoolaisesta bisnesmiehestä Pasi Kovalaisesta (Kari Hietalahti). Kovalainen on ehtinyt tekemään kunnassa useita vilppejä, näkemättä niissä itse mitään väärää. Tekoihin ovat sotkeutuneet myös kunnanjohtaja Pirkko Haavisto (Miitta Sorvali) ja kunnanvaltuuston puheenjohtaja Tapani Maskula (Ville Myllyrinne). Poliisi yrittää saada Kovalaisen vankilaan ja lehdistö kaivelee Kovalaisesta paljastuksia lööppeihinsä. Toisella tuotantokaudella Kovalainen on laajentanut toimiaan hyväntekeväisyyteen ja Sipoossa on meneillään uuden kunnanjohtajan valinta.
Barcelonan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Barcelonan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolinen hiippakunta Kataloniassa Espanjassa. Sen keskuspaikka on Barcelona. Se perustettiin ensi kerran 300-luvulla, mutta lakkasi olemasta vuonna 713. Vuonna 850 hiippakunta perustettiin uudelleen, ja 900-luvulla siihen liitettiin Egaran hiippakunta. Vuonna 1237 hiippakunnasta irrotettiin omaksi hiippakunnakseen Mallorcan hiippakunta. 25. maaliskuuta 1964 hiippakunta korotettiin arkkihiippakunnaksi ja 15. kesäkuuta 2004 siitä tuli metropoliitanistuin. Tässä yhteydessä siitä lohkaistiin kaksi hiippakuntaa, jotka tulivat sen alaisuuteen, nimittäin Sant Feliu de Llobregatin hiippakunta sekä Terrassan hiippakunta.
Vuonna 2016 hiippakuntaan kuului 215 seurakuntaa. Niissä oli 2 105 820 jäsentä, jotka muodostivat 79,7% alueen väestöstä.
Janne Kaske

Janne Kaske (s. 12. toukokuuta 1986 Porvoo) on suomalainen golfammattilainen. Kaske edusti Suomen maajoukkuetta vuosina 1998–2009 ja aloitti ammattiuran vuonna 2010. Hän asustaa Bangkokissa ja keskittyy urallaan erityisesti aasialaisiin golfturnauksiin. Vuonna 2019 hän tuli toiseksi Asian Tourin Maekyung Openissa, hävittyään korealaiselle Taehee Leelle. 
Ura.
Kaske aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010, sijoituttuaan vuonna 2009 maailmanlaajuisissa amatöörien golf-tilastoissa sijalle 49. Vuonna 2015 Kaskesta tuli ensimmäinen suomalaispelaaja, joka on voittanut Asian Development Tourin. Vuonna 2016 hän sai oikeuden pelata Asian Tourissa sekä PGA Tour Chinassa ja vuonna 2017 hän sai paikan Volvo China Openissa. Vuonna 2019 hän sijoittui toiseksi Asian Tourin Maekyung Openissa ja voitti uransa siihen mennessä suurimman rahapalkinnon.
Kasken sponsoreina toimivat muun muassa thaimaalainen suurpanimo Singha ja japanilainen urheiluvälinevalmistaja Honma. Singhan kanssa tehty sopimus ei ole tavanomainen, sillä sopimusta on kuvailtu käytännössä ikuiseksi.
Saka Finland

Saka Finland Oy eli Saka (ent. Suomen Autokauppa Oy) on oululainen ajoneuvokaupan alalla toimiva yritys. Yritys aloitti vuonna 2015 avaamalla kolme toimipistettä. Vuonna 2017 yrityksen liikevaihto oli 91,1 miljoonaa euroa ja vuonna 2018 159,7 miljoonaa euroa. Vuonna 2022 liikevaihto oli 571 miljoonaa euroa ja yritys työllisti lähes 500 henkilöä. Vuonna 2024 Sakasta tuli Suomen suurin käytettyjen autojen kauppa. 
Vuonna 2019 Saka avasi autojen maahantuontia Suomeen helpottavan toimipisteen Tukholmaan. Yrityksen toimitusjohtajana on toiminut 1. heinäkuuta 2023 lähtien Petri Poukkula.
Sakalle on jaettu vuonna 2018 Oulun kaupungin yrittäjäpalkinto.
Kritiikkiä.
Sakan toiminnasta tuli Kilpailu- ja kuluttajavirastolle vuoden 2022 alkupuoliskolla viidenneksi eniten valituksia kaikista Suomen yrityksistä ja toiseksi eniten autoalan yrityksistä Kamuxin jälkeen, yhteensä 242. Vuonna 2023 Sakan toiminnasta tuli eniten valituksia Suomen autoliikkeistä. Valitusten määrän suhteessa myytyjen autojen määrään Saka oli vuoden 2020 tilastoissa alan kärjessä. Kilpailu- ja kuluttajavirasto tutkii samaa asiaa edelleen vuonna 2025.
Lahja Lehtonen

Lahja Anna-Maija Lehtonen (3. elokuuta 1927 Helsinki – 19. elokuuta 2016 Helsinki) oli pitkään Ambomaalla Namibiassa lähetystyössä toiminut filosofian maisteri ja englannin kielen opettaja, jonka työura tapahtui pääasiassa Oshigambon lukiossa, jota hän oli perustamassa yhdessä Toivo Tirrosen kanssa vuonna 1960 ja jossa hän toimi englannin opettajana.
Lehtonen syntyi Helsingissä 3.8.1927 pastori Mauri Lehtoselle ja Margit Lehtoselle. Perhe muutti usein, ja Lahja Lehtonen kävi koulua Jämsänkoskella. Myöhemmin perhe asui Tampereen Messukylässä. Lehtonen opiskeli kieliä Helsingin yliopistossa, seuraten tässä äitinsä jalanjälkiä.
Lehtosen ensimmäinen työkausi Ambomaalla ajoittui vuosiin 1954–58, ja hän työskenteli alusta lähtien Oshigambossa, aluksi tyttökoulun opettajana. Oshigambon lukion perustamisen jälkeen hän opetti tässä koulussa, ja Tirrosen lähdettyä Suomeen 1970-luvun puolivälissä hän toimi sen rehtorina. Vararehtoriksi tuli vuonna 1977 hänen oma entinen oppilaansa Timoteus Ndakunda. Vuonna 1980 he vaihtoivat rooleja, ja Lehtonen toimi sen jälkeen vararehtorina.
Etelä-Afrikan puolustusvoimien perustettua tukikohdan vain puolen kilometrin päähän lukiosta Lehtonen protestoi voimakkaasti ja sai aikaan sen, että tukikohta siirtyi kahden kilometrin päähän. Namibian itsenäistyttyä hän oli oikeutettu äänestämään vaaleissa, ja vuoden 1989 vaaleissa hän sai kunnian äänestää ensimmäisenä Oshigambon vaalihuoneistossa.
Kotimaahan Lehtonen palasi pysyvästi vasta vuonna 1991. Työvuosia hänelle kertyi Ambomaalla yli 35.
Lehtonen kirjoitti Ambomaan koululaitoksen sekä Oshigambon lukion historiateokset ja käänsi englanniksi Matti Peltolan kirjoittaman Martti Rautasen vuonna 1994 ilmestyneen elämäkerran. Käännös ilmestyi vuonna 2002. Hän laati yhteistyössä Eljas Suikkasen kanssa myös englanti-oshindonga-sanakirjan Toivo Tirrosen oshindonga-englanti-sanakirjan pohjalta. Lehtosen sanakirja ilmestyi vuonna 1996. Lehtonen kirjoitti oshindongaksi teoksen Oshigambon historiasta vuodesta 1650 vuoteen 1950. Eläkkeelle jäämisensä jälkeen Lehtonen huolestui ambokielen tilanteesta Namibiassa, sillä tämä kieli oli alkanut jäädä englannin kielen jalkoihin. Lehtonen puhui voimakkaasti ambokielen käytön puolesta.
Ambolaisten Lehtoselle antama nimi oli " Kanyeku". Yhden selityksen mukaan se tulisi erään linnun nimestä, toisen selityksen mukaan se tulisi verbistä "nyekula" ‘heilauttaa päätään tai kättään’, sillä liikkeelle lähtiessään Lehtosella oli tapana heilauttaa kättään ja päätään yhden kerran samanaikaisesti. Tämä lempinimi on periytynyt myös hänen kaimoilleen, joista niin ikään käytetään lempinimeä " Kanyeku".
Eräässä Namibiassa ilmestyneessä muistokirjoituksessa Lehtosta verrattiin apinanleipäpuuhun, joka oli kaatunut.
Doctor Robert

Doctor Robert on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale. Se julkaistiin yhtyeen vuoden 1966 albumilla "Revolver" kaikkialla paitsi Pohjois-Amerikassa, jossa se julkaistiin albumilla "Yesterday and Today". Kappaleen teki John Lennon.
4. kaupunginosa

4. kaupunginosa tai IV kaupunginosa tarkoittaa jonkin kaupungin kaupunginosaa, jolle on kaupunginosia numeroitaessa annettu järjestysnumeroksi "4." eli roomalaisilla numeroilla "IV". Joissakin kaupungeissa neljännelle kaupunginosalle on annettu järjestysnumeron lisäksi myös nimi.
Lentopallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus

Miesten lentopalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Ariake Arenalla, Tokiossa. Alkulohko-ottelut pelattiin 24. heinäkuuta – 1. elokuuta. Pudotuspelit alkoivat 3. elokuuta ja päättyivät loppuotteluun 7. elokuuta. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Brasilia. Turnauksen voitti Ranska
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen pääsi 12 maata. Isäntämaa Japani pääsi turnaukseen ilman karsintoja. Kuusi maata valittiin kuuden erillisen kansainvälisen karsintaturnauksen kautta. Nämä pelattiin 9. – 11. elokuuta 2019. Jokaiseen turnaukseen osallistuu neljä maata. Kansainvälisiin karsintaturnauksiin valittiin 24 FIVB:n rankingin parasta maata, jotka eivät ole jo saaneet paikkaa olympiaturnauksessa. Viisi viimeistä paikkaa jaettiin viidessä alueellisessa karsintaturnauksessa. Alueet ovat Aasia, Afrikka, Eurooppa, Etelä-Amerikka ja Pohjois- ja Keski-Amerikka. Alueelliset turnaukset pidetään 6. – 12. tammikuuta 2020.
Claude Frollo

Claude Frollo on Victor Hugon vuonna 1831 julkaistussa romaanissa "Pariisin Notre-Dame" esiintyvä kuvitteellinen henkilöhahmo. 
Toiminta kirjassa.
Claude Frollo on Notre Damen arkkidiakoni, joka pelasti epämuodostuneen pojan Quasimodon hengen kasvattaen tämän omana lapsenaan. Myöhemmin Frollo alkoi hyljeksiä Quasimodoa ja antoi jopa väkijoukon julkisesti pilkata ja nöyryyttää häntä. Myöhemmin Frollo rakastui tulisesti Esmeralda-nimiseen mustalaisnaiseen ja yritti saada hänet väkisin itselleen, mutta Esmeraldan torjuttua Frollon tunteet häntä kohtaan Frollo luovutti Esmeraldan viranomaisille hirtettäväksi. Nähtyään Frollon nauravan Esmeraldan hirttämiselle Quasimodo työnsi Frollon alas parvekkeelta. Frollo sai hetkeksi otteen gargoilista ja yritti pyytää Quasimodoa auttamaan, mutta vihaisena Esmeraldan kuolemasta kellonsoittaja torjui Frollon avunpyynnöt, ja tämä kuoli pudottuaan alas katuun.
Disney-elokuvassa.
Disneyn elokuvassa Notre Damen kellonsoittaja Frollo kuvattiin säälimättömänä ja omahyväisenä Pariisin oikeusministerinä ja tuomarina, jolla oli vahva jumalkompleksi ja syvä usko siihen, että hänen tekonsa ovat Jumalan oikeuttamia. Frolloa on pidetty yhtenä ilkeimmistä ja pahimmista Disneyn konnista koskaan. Romaanissa Frollo oli aluksi hyvä Quasimodoa kohtaan ja muuttui pahaksi vasta alettuaan himoita Esmeraldaa. Elokuvassa Frollo oli paha alusta alkaen.
Elokuvan alussa Frollo jahtasi mustalaisnaista, joka kantoi epämuodostunutta lastaan mukanaan. Frollo aiheutti naisen kuoleman ja yritti tappaa myös lapsen, mutta Notre Damen arkkidiakoni esti tämän. Frollo suostui kasvattamaan lapsen Notre Damen katedraaliin suljettuna ja nimesi hänet Quasimodoksi. Frollo ohjeisti Quasimodoa olemaan poistumatta katedraalista ja valehteli tälle, että tämä oli hylätty pienenä. Kun Quasimodo oli 20-vuotias, Frollo kohtasi Esmeralda-nimisen mustalaisnaisen, ja tämän tanssiesityksen aikana Frollo ihastui tulisesti Esmeraldaan. Myöhemmin Frollo uskoi tämän olevan hänen koettelemuksensa, ja hän päätti joko saada Esmeraldan väkisin itselleen tai hankkiutua eroon Esmeraldasta. Frollo ei myöskään auttanut Quasimodoa, kun väkijoukko pilkkasi häntä kyttyräselkäisyyden vuoksi. Myöhemmin Frollo suunnitteli hävittävänsä kaikki kaupungin mustalaiset miestensä avulla. Quasimodo pelasti Esmeraldan ja taisteli Frolloa vastaan, joka tunnusti tappaneensa Quasimodon äidin. Frollo melkein onnistui tappamaan Esmeraldan ja Quasimodon, mutta gargoili, jonka päällä hän seisoi petti hänen painostaan, ja Frollo putosi alhaalla olevaan sulaan lyijyyn ja kuoli.
Descendants.
Romaanissa "" kerrotaan, että Claude Frollo on herätetty uudelleen henkiin ja vangittu Isle of the Lostille. Frollolla on Claudine-niminen tytär, joka toimii Dragon Hallin kellonsoittajana. Frollo pitää saarella pientä kauppaa, joka myy ranskalaista ruokaa saaren asukkaille.
Lentopallo kesäolympialaisissa 2020 – naisten turnaus

Naisten lentopalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Ariake Arenalla, Tokiossa. Alkulohko-ottelut pelattiin 25. heinäkuuta – 2. elokuuta. Pudotuspelit alkoivat 4. elokuuta ja päättyivät loppuotteluun 8. elokuuta. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Kiina. Mestaruuden voitti Yhdysvallat.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen pääsee 12 maata. Isäntämaa Japani pääsee turnaukseen ilman karsintoja. Kuusi maata valitaan kuuden erillisen kansainvälisen karsintaturnauksen kautta. Nämä pelataan 9. – 11. elokuuta 2019. Jokaiseen turnaukseen osallistuu neljä maata. Kansainvälisiin karsintaturnauksiin valittiin 24 FIVB:n rankingin parasta maata, jotka eivät ole jo saaneet paikkaa olympiaturnauksessa. Viisi viimeistä paikkaa jaettiin viidessä alueellisessa karsintaturnauksessa. Alueet olivat Aasia, Afrikka, Eurooppa, Etelä-Amerikka ja Pohjois- ja Keski-Amerikka. Alueelliset turnaukset pidettiin 6. – 12. tammikuuta 2020.
Anton Mejias

Anton Mejias (s. 2001) on suomalainen pianisti ja säveltäjä. Hän voitti pohjoismaisille pianisteille järjestetyn Nordic Piano Competition -pianokilpailun ensipalkinnon Ingesundissa Ruotsissa vuonna 2019. Samana vuonna hän pääsi opiskelemaan tunnettuun ja arvostettuun Curtis-instituuttiin Philadelphiassa.
Mejias aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana.
Rantalentopallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus

Miesten rantalentopalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käydään Shiokaze Parkilla, Tokiossa 24. heinäkuuta – 7. elokuuta. Turnaukseen osallistuu 24 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Brasilia.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen pääsee 24 joukkuetta. Yhteen joukkueeseen kuuluu kaksi urheilijaa. Yhdestä maasta olympialaisiin saa osallistua korkeintaan kaksi paria. Isäntämaa Japani saa turnaukseen saa vähintään yhden joukkueen, mutta saa karsintojen kautta yrittää saada myös toisen joukkueen. Vuoden 2019 MM–kilpailujen voittaja pääsee suoraan olympiaturnaukseen. Kaksi joukkuetta valitaan erillisessä karsintaturnauksessa syyskuussa 2019. Karsintaturnaukseen ei saa osallistua sellainen urheilija, joka on jo saanut paikan MM–kilpailujen kautta. 15 joukkuetta valitaan FIVB:n olympiarankingin perusteella. Ranking tarkastellaan 13. kesäkuuta 2021. Viisi viimeistä joukkuetta valitaan viiden erillisen karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaukset pelataan 21. – 27. kesäkuuta 2021. Viidellä maantieteellisellä alueella on oma turnaus: maantieteelliset alueet ovat Aasia, Afrikka, Eurooppa, Etelä-Amerikka sekä Pohjois- ja Keski-Amerikka.
Rantalentopallo kesäolympialaisissa 2020 – naisten turnaus

Naisten rantalentopalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käydään Shiokaze Parkilla, Tokiossa 24. heinäkuuta – 6. elokuuta. Turnaukseen osallistuu 24 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Saksa.
Karsinnat.
Olympiaturnaukseen pääsee 24 joukkuetta. Yhteen joukkueeseen kuuluu kaksi urheilijaa. Yhdestä maasta olympialaisiin saa osallistua korkeintaan kaksi paria. Isäntämaa Japani saa turnaukseen saa vähintään yhden joukkueen, mutta saa karsintojen kautta yrittää saada myös toisen joukkueen. Vuoden 2019 MM–kilpailujen voittaja pääsee suoraan olympiaturnaukseen. Kaksi joukkuetta valitaan erillisessä karsintaturnauksessa syyskuussa 2019. Karsintaturnaukseen ei saa osallistua sellainen urheilija, joka on jo saanut paikan MM–kilpailujen kautta. 15 joukkuetta valitaan FIVB:n olympiarankingin perusteella. Ranking tarkastellaan 13. kesäkuuta 2021. Viisi viimeistä joukkuetta valitaan viiden erillisen karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaukset pelataan 21. – 27. kesäkuuta 2021. Viidellä maantieteellisellä alueella on oma turnaus: maantieteelliset alueet ovat Aasia, Afrikka, Eurooppa, Etelä-Amerikka sekä Pohjois- ja Keski-Amerikka.
Cho So-hyun

Cho So-hyun (s. 24. kesäkuuta 1988) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueen kapteenina vuoden 2015 MM-kilpailuissa joukkueen kaikki neljä ottelua alusta loppuun ja teki joukkueensa ensimmäisen maalin 2–1-voittoon päättyneessä alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. Hän oli Etelä-Korean joukkueen kapteeni myös vuoden 2019 MM-kilpailuissa ja pelasi kaikki kolme ottelua kokonaan. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut kaikkiaan 124 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia.
Cho pelasi vuonna 2018 ensimmäisenä eteläkorealaisena naispelaajana Norjassa. Hän edusti Avaldsnes IL:ää. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Englantiin West Ham Unitedin joukkueeseen. Tammikuussa 2021 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella samassa sarjassa pelaavaan Tottenham Hotspuriin.
HarmonyOS

HarmonyOS (työnimeltään Ark OS tai Hongmeng) on 9. elokuuta 2019 julkaistu Android-yhteensopiva mobiilikäyttöjärjestelmä, jota kehittää kiinalainen teknologiajätti Huawei. Käyttöjärjestelmän kehittäminen liittyy Androidin lisenssin menettämiseen osana Yhdysvaltojen ja Kiinan välistä kauppasotaa. Ensimmäiset HarmonyOS-laitteet ovat HONOR ja Huawei Vision -älynäytöt.
HarmonyOS sisältää ohjelmointikielen kääntäjän nimeltä Ark Compiler. Ark Compiler on esitelty osana EMUI 9.1 -käyttöliittymäympäristöä.
Käyttöjärjestelmän on sanottu tulevan saataville vuonna 2020 ensimmäisellä kvartaalilla. Oletussovelluskauppana HarmonyOS:ssa on Huawein kehittämä AppGallery.
HarmonyOS:stä on kaksi versiota, joista ensimmäinen ("OpenHarmony") käyttää yhtiön LiteOS-ydintä ja on suunnattu älykelloihin ja esineiden internet -laitteisiin, ja toinen on Linux-ydintä käyttävä Android-klooni. Ars Technican tutkimuksen mukaan HarmonyOS on Android 10 ilman havaittavia eroja ("Android 10 with no discernible changes").
Huawein oman ilmoituksen mukaan enemmän muistia sisältävät laitteet voivat sisältää Linux-ytimen.
Huawein saksalaiselle Computerbase-sivustolle antamien tietojen mukaan HarmonyOS käyttää Android Open Source Projectin (AOSP) lähdekoodia lisenssiehtojen mukaan, vaikka yhtiön edustajat ovat samalla kiistäneet sen perustuvan Androidiin, joka pätee vain OpenHarmony-versioon. Puhelimiin suunnattu Android-versio pystyy suorittamaan Android-sovelluksia ja käyttää Huawein EMUI-käyttöliittymän ulkoasua.
Huawei kertoi vuonna 2024 korvaavansa tulevaisuudessa Microsoft Windowsin valmistamissaan tietokoneissa HarmonyOS Nextillä, joka ei perustu enää Androidiin, vaan käyttää Huawein itse kehittämää ydintä. HarmonyOS Next ei tue Android-sovelluksia.
Dashiki

Dashiki on Länsi-Afrikassa yleinen pään yli puettava väljä paita, jonka V-muotoisen kaula-aukon reunus, helma ja hihat on usein kirjailtu värikkäin kuvioin. Se on yleisempi miesten kuin naisten vaatteena. Arkikäyttöön tarkoitetut dashikit ovat vaatimattomampia, juhlakäyttöön tarkoitetut valmistetaan esimerkiksi silkkibrokadista.
Dashiki nousi 1960-luvun loppupuolen Yhdysvalloissa erääksi mustien vapautusliikkeen symboliksi ja sai hippiliikkeen ja muiden vastakulttuuri-ilmiöiden myötä suosiota myös valkoisten länsimaalaisten keskuudessa. Kirjonnan sijasta painokankaista tehtyjä dashikeja tuotettiin tekstiiliteollisuuden halpatuotantomaissa Aasiassa, ja niiden kuviointiin tuli vaikutteita myös itäafrikkalaisista perinnevaatteista.
Dashiki on ollut muodissa myös 2010-luvulla.
Sana dashiki tulee joruban kielen sanasta "danshiki", joka puolestaan johtuu hausankielisestä ilmauksesta "dan ciki", joka tarkoittaa ”alla olevaa”.
Ji So-yun

Ji So-yun (s. 21. helmikuuta 1991) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 ja teki turnauksessa kaksi maalia. Hän saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja teki turnauksessa kahdeksan maalia. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa kolme alkulohko-ottelua ja teki maalin rangaistuspotkusta ottelussa Costa Ricaa vastaan. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi kaikki Etelä-Korean kolme ottelua alusta loppuun. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut yhteensä 119 maaottelua ja tehnyt niissä 54 maalia.
Ji on vuodesta 2014 edustanut englantilaisseura Chelseaa. Kaudella 2014–2015 Englannin pelaajayhdistys PFA valitsi hänet kauden parhaaksi naispelaajaksi.
Bremenin lentoasema

Bremenin lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Bremenin kaupungissa Pohjois-Saksassa. Lentoasema sijaitsee 3,5 kilometriä kaupungista etelään. Lentoaseman kautta kulkee vuosittain noin 2,5 miljoonaa matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Tilanne kesäkuussa 2019.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2020

Jousiammunnassa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 17:tta kertaa. Kilpailut käytiin Dream Island Archery Fieldilla. Eri kilpailutapahtumia oli viisi: yksilö- ja joukkuekilpailut miehille ja naisille sekä sekajoukkuekilpailu.
Menestynein maa oli Etelä-Korea, jonka urheilijat voittivat neljä tapahtumaa viidestä. Ainoastaan miesten yksilökilpailun voittaja, turkkilainen Mete Gazoz oli Etelä-Korean ulkopuolelta tullut jousiammunnan olympiavoittaja. Kaksi mitalia saavuttivat Venäjän olympiakomitea, Italia ja Japani. Menestynein urheilija oli eteläkorealainen An San, joka saavutti kolme olympiakultaa.
Aikataulu.
Lähde:
Kim Hye-ri

Kim Hye-ri (s. 25. kesäkuuta 1990) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa kolme alkulohko-ottelua avauskokoonpanossa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi alkulohko-ottelua kokonaan. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut 83 aikuisten maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Isojen ihmisten leikit

Isojen ihmisten leikit ("Le Grand chemin") on Jean-Loup Hubertin käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Siinä yhdeksänvuotias pariisilaispoika Louis viettää kesää 1959 maatilalla Bretagnessa sillä aikaa, kun äiti on synnyttämässä. Poika tutustuu samanikäiseen tyttöön Martineen ja oppii uusia asioita elämästä. Pääroolia näyttelee ohjaajan poika Antoine Hubert.
Vastaanotto.
Elokuva tuotti César-palkinnot Anémonelle ja Richard Bohringerille. Yhdysvaltojen National Board of Review of Motion Pictures asetti sen ehdolle vuoden parhaan vieraskielisen elokuvan sarjassa.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti luonnehti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1990 viehättäväksi komediaksi, jossa tuntuu Jean Renoirin impressionistinen henki. Elokuva toi Fräntille mieleen René Clémentin klassikon "Kielletyt leikit" (1951).
Amerikkalaisversio.
Vuonna 1991 tuli ensi-iltaan elokuvan amerikkalaisversio "Rakkauden keidas" (Paradise), jonka on ohjannut Mary Agnes Donohue. Sen pääroolissa on nuori Elijah Wood ja aikuispääosissa Melanie Griffith ja Don Johnson.
Tylor Spink

Tylor Robert Spink (s. 31. joulukuuta 1992 Williamstown, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Spink laukoo oikealta. Hänen joukkuetoverinaan Wild Wingsissa pelaa myös hänen identtinen kaksoisveljensä Tyson, jonka kanssa Tylor on pelannut yhdessä lähes koko hänen uransa ajan.
Ura.
Seuraura.
Spink pelasi kaudella 2008–2009 EOJHL-junioriliigan Char-Lan Rebelsissa, kun Cornwall Colts varasi hänet koko CJHL:n varaustilaisuuden kuudentena pelaajana vuonna 2009. Spink siirtyi joukkueeseen jo samalla kaudella. Kaudella 2009–2010 hän oli tehoilla 19+39=58 Coltsin kolmanneksi paras pistemies, kuten myös kaudella 2010–2011 tehoilla 30+57=87, joilla Spink sijoittui koko CHL 1:n pistepörssissä kuudenneksi. Hänet valittiin sarjan kolmanteen tähdistökentälliseen. Kaudella 2011–2012 Spink pelasi loukkaantumisen vuoksi runkosarjassa vain 25 ottelua, mutta hän teki niissä tehot 22+40=62 ja oli Coltsin kolmanneksi paras pistemies.
Vuodet 2012–2016 Spink kävi Colgaten yliopistoa. Hän oli "Freshman -vuotenaan" 2012–2013 tehoilla 13+18=31 joukkueensa paras pistemies. Spink valittiin ECAC Hockeyn tulokkaiden tähdistökentälliseen. "Sophomore -vuotenaan" 2013–2014 hän oli Colgaten toiseksi paras pistemies kaksoisveljensä Tysonin jälkeen tehoilla 14+16=30. Spink valittiin ECAC:n akateemiseen tähdistökentälliseen. "Senior -vuotenaan" 2015–2016 hän oli Colgaten toiseksi paras pistemies veljensä Tysonin jälkeen tehoilla 13+21=34, joilla Spink jakoi ECAC:n pistepörssin seitsemännen sijan Harvardin Alexander Kerfootin kanssa. Viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2016 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesiin, jossa Spink pelasi kaksi ottelua. Huhtikuussa Spinkin veljekset siirtyivät ECHL-joukkue Toledo Walleyeen. Tylor pelasi siellä loppukeväänä seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 2+7=9 ja seitsemän playoff-ottelua tehopistein 2+5=7.
Lokakuussa 2016 Spinkin veljekset tekivät Toledo Walleyen kanssa jatkosopimukset. Tylor oli tehoilla 28+48=76 joukkueen toiseksi paras pistemies Shane Berschbachin jälkeen. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Spink pelasi kauden aikana myös yhteensä viisi AHL-ottelua lainalla kolmessa eri joukkueessa; Milwaukee Admiralsissa, Albany Devilsissa ja Grand Rapids Griffinsissa.
Kesäkuussa 2017 Spinkin veljekset siirtyivät try-outille Ruotsin SHL-liigan Örebro HK:hon. Elokuussa he saivat kaksivuotiset jatkosopimukset. Tylorin ensimmäinen pääsarjakausi 2017–2018 toi hänelle 48 runkosarjaottelussa tehot 8+10=18.
Kaudeksi 2019–2020 Spinkin veljekset siirtyivät vuoden mittaisilla sopimuksilla SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hän jakoi tehoilla 13+19=32 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Jakob Stenqvistin kanssa edellään veli Tyson. Kaudeksi 2020–2021 veljekset siirtyivät vuoden mittaisilla sopimuksella Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin.
Maajoukkueura.
Spink edusti Canada Eastin joukkuetta World Junior A Challengessa vuosina 2010 ja 2011, joista molemmat turnaukset päättyivät hopeaan.
Yeo Min-ji

Yeo Min-ji (s. 27. huhtikuuta 1993) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2010. Hänet palkittiin turnauksen parhaana pelaajana ja parhaana maalintekijänä. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Leeltä jäivät vuoden 2015 naisten MM-kilpailut loukkaantumisten vuoksi väliin mutta hän kuului Etelä-Korean joukkueeseen vuoden 2019 MM-kilpailuissa, joissa hän pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle ja pelasi yhden ottelun kokonaan sekä teki joukkueensa ainoan maalin koko kisoissa. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut yhteensä 38 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2020 – miesten yksilökilpailu

Miesten yksilökilpailu jousiammunnassa Tokion olympialaisissa 2020 käydään Dream Island Archery Fieldillä 23. – 31. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 64 urheilijaa.
Karsinnat.
Yksilökilpailun karsinnat on liitetty osaksi joukkuekilpailun karsintaa. Joukkuekilpailuun pääsee 12 maata, ja jokaiselle joukkuekilpailuun osallistuvalle urheilijalle taataan paikka yksilökilpailussa. Isäntämaa Japani saa ilman karsintoja yhden joukkueen olympiaturnaukseen eli samalla kolme urheilijaa yksilökilpailuun. Vuoden 2019 MM–kilpailuista mukaan pääsee kahdeksan parasta joukkuetta. Jos Japani on kahdeksan parhaan joukossa, mukaan otetaan yhdeksänneksi paras joukkue. Loput kolme joukkuepaikkaa karsitaan erillisessä karsintaturnauksessa. Jos Japani ei ole saanut paikkaa MM–kilpailujen kautta ja osallistuu erilliseen karsintaturnaukseen ja on kolmen parhaan joukossa, paikan olympialaisiin saa karsintaturnauksen neljäs joukkue. Viisi urheilijaa pääsee olympiaturnaukseen sekajoukkuekarsintojen perusteella. Kun olympialaisiin pääsevät maat on selvillä, valitaan muista maista urheilijat siten, että yhdestä maasta korkeintaan yksi urheilija saa osallistua yksilökilpailuun. Neljä urheilijaa valitaan MM–kilpailujen 2019 perusteella. Aasian, Euroopan ja Amerikan maanosan sisäisissä kilpailuista on mahdollista yhden urheilijan päästä olympialaisiin. 13 paikkaa jaetaan maanosien omissa karsintaturnauksissa siten, että Eurooppa saa neljä, Aasia ja Amerikka kolme, Afrikka kaksi ja Oseania yhden urheilijan olympiaturnaukseen. Yksi paikka ratkaistaan erillisessä yksilökarsintaturnauksessa. Kaksi paikkaa on niin sanottuja kutsupaikkoja.
Olympiaturnaukseen päässeet maat.
1 Amerikan kiintiöön lisättiin yksi paikka, sillä Yhdysvallat voitti sekajoukkuekilpailun ja oli saanut paikan MM-kilpailujen kautta.
Kilpailumuoto.
Olympiaturnaus alkaa sillä, että jokainen urheilija ampuu 72 nuolta. Tulosten perusteella urheilijat laitetaan järjestykseen. Tämän jälkeen aloitetaan cupmuotoinen turnaus, jonka ensimmäisellä kierroksella kohtaavat karsinta-ammuntojen paras ja 64., toiseksi ja 63. sijoitettu jne. Cup-muodossa yksi ottelu koostuu kolmen nuolen sarjoista. Sarjan voittaja saa kaksi pistettä ja jos sarja päättyy tasan, kumpikin saa yhden pisteen. Ottelun voittaa se urheilija, joka saa ensin kuusi pistettä. Jos ottelu on tasan tilanteessa 5–5, kumpikin urheilija ampuu yhden nuolen. Lähemmäksi taulun keskipistettä osunut urheilija voittaa ottelun.
Aikataulu.
Sijoitusammunnat ammutaan 23. heinäkuuta. Cupin kaksi ensimmäistä kierrosta ammutaan 27., 28. ja 29. heinäkuuta. Aamupäivällä 31. heinäkuuta ammutaan neljännesvälierät, ja iltapäivällä puolivälierät, välierät, pronssiottelu ja loppuottelu.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten yksilökilpailu

Miesten yksilökilpailu jousiammunnassa Tokion olympialaisissa 2020 käydään Dream Island Archery Fieldillä 23. – 30. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 64 urheilijaa.
Karsinnat.
Yksilökilpailun karsinnat on liitetty osaksi joukkuekilpailun karsintaa. Joukkuekilpailuun pääsee 12 maata, ja jokaiselle joukkuekilpailuun osallistuvalle urheilijalle taataan paikka yksilökilpailussa. Isäntämaa Japani saa ilman karsintoja yhden joukkueen olympiaturnaukseen eli samalla kolme urheilijaa yksilökilpailuun. Vuoden 2019 MM–kilpailuista mukaan pääsee kahdeksan parasta joukkuetta. Jos Japani on kahdeksan parhaan joukossa, mukaan otetaan yhdeksänneksi paras joukkue. Loput kolme joukkuepaikkaa karsitaan erillisessä karsintaturnauksessa. Jos Japani ei ole saanut paikkaa MM–kilpailujen kautta ja osallistuu erilliseen karsintaturnaukseen ja on kolmen parhaan joukossa, paikan olympialaisiin saa karsintaturnauksen neljäs joukkue. Viisi urheilijaa pääsee olympiaturnaukseen sekajoukkuekarsintojen perusteella. Kun olympialaisiin pääsevät maat on selvillä, valitaan muista maista urheilijat siten, että yhdestä maasta korkeintaan yksi urheilija saa osallistua yksilökilpailuun. Neljä urheilijaa valitaan MM–kilpailujen 2019 perusteella. Aasian, Euroopan ja Amerikan maanosan sisäisissä kilpailuista on mahdollista yhden urheilijan päästä olympialaisiin. 13 paikkaa jaetaan maanosien omissa karsintaturnauksissa siten, että Eurooppa saa neljä, Aasia ja Amerikka kolme, Afrikka kaksi ja Oseania yhden urheilijan olympiaturnaukseen. Yksi paikka ratkaistaan erillisessä yksilökarsintaturnauksessa. Kaksi paikkaa on niin sanottuja kutsupaikkoja.
Kilpailumuoto.
Olympiaturnaus alkaa sillä, että jokainen urheilija ampuu 72 nuolta. Tulosten perusteella urheilijat laitetaan järjestykseen. Tämän jälkeen aloitetaan cupmuotoinen turnaus, jonka ensimmäisellä kierroksella kohtaavat karsinta-ammuntojen paras ja 64., toiseksi ja 63. sijoitettu jne. Cup-muodossa yksi ottelu koostuu kolmen nuolen sarjoista. Sarjan voittaja saa kaksi pistettä ja jos sarja päättyy tasan, kumpikin saa yhden pisteen. Ottelun voittaa se urheilija, joka saa ensin kuusi pistettä. Jos ottelu on tasan tilanteessa 5–5, kumpikin urheilija ampuu yhden nuolen. Lähemmäksi taulun keskipistettä osunut urheilija voittaa ottelun.
Aikataulu.
Sijoitusammunnat ammutaan 23. heinäkuuta. Cupin kaksi ensimmäistä kierrosta ammutaan 27., 28. ja 29. heinäkuuta. Aamupäivällä 30. heinäkuuta ammutaan neljännesvälierät, ja iltapäivällä puolivälierät, välierät, pronssiottelu ja loppuottelu.
Lee Geum-min

Lee Geum-min (s. 7. huhtikuuta 1994) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2010 sekä pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014. Lee pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa vaihtopelaajana tasapeliin päättyneessä alkulohko-ottelussa Costa Ricaa vastaan ja koko pelin tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Ranskaa vastaan. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut yhteensä 54 naisten maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.
Lee siirtyi kotimaansa Gyeongju KHNP:stä englantilaisseura Manchester Cityyn elokuussa 2019. Kauden 2020–2021 hän pelaa lainalla toisessa englantilaisseurassa, Brighton &amp; Hove Albionissa.
Avoimet kylät

Avoimet kylät (kirjoitusmuoto Avoimet Kylät) on Suomen Kylät ry:n yhdessä paikallisten kyläyhdistysten ja muiden toimijoiden kanssa vuosittain järjestämä valtakunnallinen kesätapahtuma manner-Suomessa kesäkuun toisina lauantaina. Tapahtumaan osallistuu 6. kesäkuuta 2019 jo noin 1 500 paikallista tapahtumanjärjestäjää. Joidenkin kuntien tai kaupunkien kylissä voi olla useampia kuin yksi tapahtuma.
Tanskan kansankäräjävaalit 2019

Tanskan kansankäräjävaalit 2019 järjestettiin 5. kesäkuuta 2019. Vaaleissa valittiin 179 edustajaa kansankäräjille, joista 175 valittiin Tanskasta, kaksi Grönlannista ja kaksi Färsaarilta.
Sosiaalidemokraattinen puolue sai yhden paikan lisää ja säilytti asemansa suurimpana puolueena 48:lla paikalla. Keskusta-oikeistolainen Venstre sai yhdeksän paikkaa lisää ja nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi 43:lla paikalla. Radikaali Venstre kaksinkertaisti paikkamääränsä 16:een ja nousi kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi yhdessä Tanskan kansanpuolueen kanssa, jonka paikkamäärä yli puolittui 37:stä 16:een. Lisäksi paikkoja saivat Sosialistinen kansanpuolue (kaksinkertaisti paikkansa seitsemästä 14:ään), Yhtenäisyyslista (13 paikkaa, laskua yksi paikka), Konservatiivinen kansanpuolue (kaksinkertaisti paikkansa kuudesta 12:een), Alternativet (5 paikkaa, laskua 4), Liberal Alliance (4 paikkaa, laskua 9) ja uutena puolueena parlamenttiin nousi Nye Borgerlige neljällä paikalla.
Tulokset.
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolueet
! colspan="2"| Äänet
! colspan="2"| Paikat
! width="75"| Ääniä
! width="30"|%
! width="30"| Paikat
! width="35"|+/–
Annika Rönni-Sällinen

Annika Nina Elise Rönni-Sällinen (s. 25. heinäkuuta 1976 Mänttä) on suomalainen ammattijärjestöjohtaja. Hänet valittiin kesäkuussa 2019 Palvelualojen ammattiliiton (PAM) puheenjohtajaksi.
Rönni-Sällinen on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (2002 Helsingin yliopisto). Hän on toiminut ay-liikkeessä eri tehtävissä 1990-luvulta lähtien, ennen puheenjohtajavalintaa vuodesta 2015 SAK:ssa, viimeksi työehdot-osaston johtajana. Sitä ennen hän työskenteli pääasiassa PAMissa, muun muassa neuvottelupäällikkönä.
Rönni-Sällisen isä oli kansanedustaja Tero Rönni.
Niels Högel

Niels Högel (s. 30. joulukuuta 1976 Wilhelmshaven) on saksalainen sarjamurhaaja ja entinen sairaanhoitaja, joka tuomittiin kesäkuussa 2019 elinkautiseen vankeusrangaistukseen 85 potilaansa murhasta vuosien 1999–2005 välillä. Hän itse myönsi murhista 55. Högel saattaa päästä ehdonalaiseen aikaisintaan vuonna 2034, istuttuaan tuomiostaan 15 vuotta.
Hänen sanotaan olevan Saksan historian pahimpia sarjamurhaajia, jolla on eniten uhreja rauhan aikana. Hänellä uskotaan olevan jopa 300 uhria viidentoista vuoden aikana.
Syyttäjän mukaan Högel myrkytti potilaitaan tarkoituksenaan tehdä vaikutus kollegoihinsa. Ensin hän annosteli potilailleen tappavan määrän sydänlääkettä ja yritti sen jälkeen näyttävästi elvyttää näitä. Högelin entisen työkaverit ovat kertoneet medialle tämän toimineen aina saman kaavan mukaan: tosipaikan tullen Högel kiirehti paikalle, työnsi kollegansa sivuun ja ryntäsi potilaan luo. Sankarimaisen toimintansa ansiosta mies sai lempinimen "Elvyttäjä-Rambo".
Högel sanoi oikeudessa, ettei hän muista, mitä tapahtui potilaille, joiden kuolemaan hänellä epäillään olleen osuutta. Saksalaislehti "Süddeutsche Zeitung" kertoo Högelin puhuneen asiasta aivan kuin mistä tahansa tavanomaisesta tapahtumasta. Hän ei osoittanut sympatiaa tai katumusta.
Högel eli onnellisen lapsuuden ja hänen elämänsä on ollut järjestyksessä myös aikuisiällä. Mitään vihjeitä ei ole siitä, miksi hän syyllistyi lukuisiin murhiin. Entinen sairaanhoitaja on selittänyt tekojaan ikävystymisellä. Hän kertoi olleensa tylsistynyt ja halunneensa harjoittaa "erinomaisia elvytystaitojaan".
Kiinnijääminen ja ensimmäinen tuomio.
Murhien sarja katkesi vuonna 2005, kun hoitajakollegat saivat Högelin kiinni Delmenhorstin sairaalassa tämän ollessa peukaloimassa potilaan insuliinipumppua. Högel tuomittiin murhayrityksestä seitsemän vuoden vankeuteen. Muiden Högelin hoitamien, jo menehtyneiden potilaiden omaiset vaativat tutkimusten laajentamista.
Vuonna 2015 päättyneessä toisessa oikeudenkäynnissä Högel tuomittiin kahdesta murhasta ja kahdesta murhayrityksestä. Oikeudenkäynnin aikana Högel tunnusti psykiatrille tappaneensa jopa 30 ihmistä, kertoo Britannian yleisradio BBC uutisissaan. Tunnustuksen jälkeen tutkintoja laajennettiin. Tapauksen selvittämiseksi 130 Högelin entisen potilaan ruumiit kaivettiin ylös ja niistä etsittiin merkkejä lääkkeistä, jotka olisivat voineet aiheuttaa sydänpysähdyksen.
Oldenburgin sairaalan tilastot osoittavat BBC:n mukaan, että kuolemien ja elvytysten määrä yli kaksinkertaistui Högelin ollessa töissä. Saksalaismedioiden mukaan Högel siirrettiin pois yksiköstä, jossa hän työskenteli, kun ensimmäiset epäilykset hänen toimistaan olivat heränneet. Siitä huolimatta hänelle myönnettiin "erinomaisesta työstä" todistus, jota hän hyödynsi löytääkseen uuden työpaikan toisesta sairaalasta. Siellä hän on saattanut tappaa vielä 60 potilasta.
Yoo Sang-chul

Yoo Sang-chul (; 18. lokakuuta 1971 Soul – 7. kesäkuuta 2021 Soul) oli eteläkorealainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Yoo edusti seuratasolla pisimpään Ulsan Hyundaita mutta pelasi myös Japanissa Yokohama F. Marinosin (1999–2000 ja 2003–2004) sekä Kashiwa Reysolin (2001–2002) joukkueissa.
Etelä-Korean maajoukkueessa Yoo pelasi 123 ottelua ja teki niissä 18 maalia vuosina 1994–2005. Hän pelasi vuoden 1998 MM-kilpailuissa kolme ja vuoden 2002 MM-kilpailuissa seitsemän ottelua ja teki molemmissa yhden maalin.
Yoolla todettiin haimasyöpä marraskuussa 2019. Hän kuoli sairauteensa 49-vuotiaana kesäkuussa 2021.
Keilaniemen tunneli

Keilaniemen tunneli on maantietunneli seututiellä 101 eli Kehä I:llä. Se sijaitsee Espoossa Otaniemen kaupunginosassa.
Keilaniemen tunnelin pituus 445 metriä ja lisäksi siihen kuuluu 15 metrin pituinen silta. Tunnelin leveys on 37 metriä. Sen valmistamiseen käytettiin noin 70 000 m³ betonia. Tunnelin korkeus on 7 metriä ja sallittu ajoneuvokorkeus 5 metriä. Kesäkuussa 2019 käyttöönotetun tunnelin rakentaminen aloitettiin 2016, tunnelin tilaaja ja rakennuttaja on Espoon kaupunki. Rakennusprojektin hinta oli 100 miljoonaa euroa.
Lee Dong-gook

Lee Dong-gook (s. 29. huhtikuuta 1979 Pohang) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Lee on edustanut seuratasolla pisimpään kotimaassaan Jeonbuk Hyundai Motorsia mutta kävi pelaamassa myös Saksassa Werder Bremenin ja Englannissa Middlesbrough'n joukkueessa.
Etelä-Korean maajoukkueessa Lee on pelannut 104 ottelua ja tehnyt niissä 33 maalia vuosina 1998–2017. Hän pelasi vuosien 1998 ja 2010 MM-kilpailuissa.
Choi Soon-ho

Choi Soon-ho (s. 10. tammikuuta 1962 Cheongju) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Choi edusti seuratasolla pisimpään kotimaassaan Pohang Steelersiä ja lopetti uransa Ranskassa Stade Ruthénois'n joukkueessa vuonna 1993.
Etelä-Korean maajoukkueessa Choi pelasi 95 ottelua ja teki niissä 30 maalia vuosina 1980–1991. Hän pelasi vuosien 1986 ja 1990 MM-kilpailuissa ja teki vuoden 1986 kisoissa maalin Italiaa vastaan.
Otto Eckmann

Otto Eckmann (19. marraskuuta 1865 Hampuri – 11. kesäkuuta 1902 Badenweiler) oli saksalainen taidemaalari, graafikko ja kirjainmuotoilija. Hän opiskeli Kunstgewerbeschulessa Hampurissa ja Nürnbergissä sekä Münchenin taideakatemiassa. 
Vuonna 1894 Eckmann luopui maalaustaiteesta ja keskittyi käyttötaiteeseen. Hän teki graafisia töitä muun muassa Pan- ja Jugend-lehdille sekä AEG:lle. Lisäksi hän suunnitteli kirjankansia useille kustantamoille. Hän suunnitteli myös S. Fischerin kustantamon logon. Vuodesta 1897 Eckmann opetti koristemaalausta Berliinissä. Eckmann on suunnitellut kirjaintyypit Eckmann ja Fette Eckmann.