tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mohammed Abdel Wahab

Mohammed Abdel Wahab (; 13. maaliskuuta 1901? Kairo – 3. toukokuuta 1991 Kairo) oli egyptiläinen säveltäjä, laulaja ja näyttelijä. Hän oli aikansa tuotteliain arabisäveltäjä; hänen tuotantoonsa kuuluu yli tuhat laulua, ja hän itse lauloi satoja eri kappaleita.
Abdel Wahab teki ensilevytyksensä 13-vuotiaana ja sai vuonna 1924 suojelijakseen Ahmed Shawqin. 1920-luvun lopussa hän sävelsi perinteisiä melodioita, jotka sopivat Shawkyn teksteihin. Myöhemmin hän omaksui länsimaisia vaikutteita etenkin arabiankielisiin musikaaleihin. Vuonna 1926 Abdel Wahab sai tehtäväkseen viimeistellä Sayed Darwishilta kesken jääneen musikaalin, jossa myös itse esiintyi. Hän loi arabiankielisen musikaalielokuvan käytyään Pariisissa ja tutustuttuaan ranskalaisiin musikaaliesityksiin. Hän irtautui perinteistä ja rikkoi yleisöennätyksiä elokuvalla "Al Warda al-baida". Monet uudet naislaulajat, kuten Leila Mourad, tulivat alun perin tunnetuiksi Abdel Wahabin elokuvista.
Abdel Wahab käytti isoja orkestereita, joihin kuului länsimaisia soittimia. Hän hyödynsi myös tangon, samban ja rumban vaikutteita. 1950-luvulla hän jätti elokuvan ja keskittyi levyttämään laulajana uudella, vakavammalla tyylillä. Lopetettuaan 1960-luvulla laulamisen hän jatkoi säveltämistä muille laulajille. Esimerkiksi Abdel Wahabin orkestroimasta kappaleesta "Ente Omry" tuli hitti Umm Kulthumin laulamana vuonna 1964. Vaikka Abdel Wahab näyttäytyi vuosien ajan hyvin vähän julkisuudessa, hänen suosionsa säilyi. Vuonna 1988 hän teki yllätyspaluun studioon, ja hänen uutta levytystään myytiin kaksi miljoonaa kappaletta.
Abdel Wahab sai Anwar Sadatilta kenraalin arvon Egyptin kansallislaulun ("Biladi, Biladi, Biladi") orkestroinnista. Hän sävelsi kansallislaulut myös Libyalle ("Libya, Libya, Libya"), Arabiemiraateille ("Iši biladi") ja Tunisialle ("Humat al-hima").
Asko Nivala

Asko Nivala (s. 29. lokakuuta 1980 Pudasjärvi) on suomalainen kulttuurihistorioitsija, joka on tutkinut erityisesti 1800-luvun romantiikan historiaa sekä kehittänyt digitaalisten ihmistieteiden tutkimusmenetelmiä. Nivala on työskennellyt Turun yliopistossa tutkijana vuodesta 2007. Filosofian tohtoriksi Nivala väitteli vuonna 2015 aiheenaan kulta-aika Friedrich Schlegelin varhaisromanttisessa historianfilosofiassa. Nivala julkaisi väitöskirjaan perustuvan monografian "The Romantic Idea of the Golden Age in Friedrich Schlegel's Philosophy of History" vuonna 2017. Kulttuurihistorian dosentuuri Nivalalle myönnettiin 2018. Monografian ja toimittamiensa teosten ohella Nivala on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita ja katsauksia.
Nivala on Niin &amp; näin -lehden toimituskunnan jäsen. Vierailevana tutkijana Nivala on toiminut Mainzin yliopistossa vuonna 2017 sekä digitaalisten ihmistieteiden keskuksessa NULab for Texts, Maps, and Networks (Northeastern University, Boston) vuonna 2019.
Vuonna 2022 Nivalan johtamalle tutkimushankkeelle "Suomalaisen kirjallisuuden atlas 1870–1940" myönnettiin Alfred Kordelinin säätiön Suuret kulttuurihankkeet -apuraha.
Downey

Downey on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. 
Downey on muun muassa "Apollo avaruusohjelman" synnyinkaupunki, sekä "Richard Carpenter" ja "Karen Carpenterin" kotikaupunki. Kaupungissa on vanhin yhä toiminnassa oleva McDonald’s. Downey on myös laulaja ja koomikko "Alfred Matthew Yankovicin" synnyinkaupunki.
Satyadev Narayan Arya

Satyadev Narayan Arya (s. 1. heinäkuuta 1939 Rajgir) on intialainen poliitikko, joka on toiminut Haryanan kuvernöörinä vuodesta 2018 alkaen. Aikaisemmin hän on toiminut lainsäätäjänä Biharissa kahdeksan kautta. Hän on toiminut Intian kansanpuolueen Biharin yksikön alhaiskastisten osaston puheenjohtajana vuosina 1988–1998. Hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh -kansalaisjärjestön aktivisti hänestä tuli vuonna 1962.
Mary E. Peters

Mary E. Peters (s. 4. joulukuuta 1948 Peoria, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen virkamies, joka toimi Yhdysvaltain liikenneministerinä vuosina 2006–2009 George W. Bushin hallinnossa. Elizabeth Dolen jälkeen Peters oli toinen liikenneministerin virassa toiminut nainen.
Peters syntyi Arizonan Peoriassa. Hän opiskeli Phoenixin yliopistossa ja John F. Kennedy School of Governmentissa, joka on osa Harvardin yliopistoa.
Gajendra Singh Shekhawat

Gajendra Singh Shekhawat (s. 3. lokakuuta 1967 Jaisalmer) on intialainen poliitikko, joka on vuodesta 2019 alkaen toiminut maansa vesiministerinä. Syyskuussa 2017 hän aloitti maataloudesta vastaavana valtioministerinä, kunnes hänet ylennettiin nykyiseen tehtäväänsä. Parlamentin alahuoneeseen hänet äänestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014, vuonna 2019 hänet valittiin toiselle kaudelle. 
Shekhawatin ensimmäinen kosketus politiikkaan tapahtui Jodhpurissa sijaitsevassa Jai Narain Vyasin yliopistossa, jossa hänet valittiin opiskelijajärjestön puheenjohtajaksi vuonna 1992. Hänellä on myös yhteyksiä Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestöön.
Vesiministerinä Shekhawat on ilmoittanut, että Modin toinen hallitus pyrkii tarjoamaan putkivettä jokaiseen maaseudun talouteen. Hänen mukaansa tavoitteena on, että jokaiseen Intian talouteen saadaan puhdasta vettä vuoteen 2024 mennessä. Hänen mukaansa hallitus on myös aloittanut yli 300 projektia Gangesin puhdistamiseksi, joiden ansiosta joen vedenlaatu on parantunut. Shekhawat on myös ilmoittanut, että Intia vähentää Pakistaniin kulkeutuvan veden määrää estämällä jokien kuljettaman "ylimääräisen" veden kulkeutumisen rajan yli. Päätös ei koske Indusjoen ja sen haarojen vesiä joita suojaa maiden välinen vuonna 1960 solmittu sopimus.
Mieczysław Boruta-Spiechowicz

Mieczysław Boruta-Spiechowicz (20. huhtikuuta 1894 – 13. lokakuuta 1985) oli puolalainen kenraali. Hän johti puolalaisia yksiköitä toisen maailmansodan aikana ensin Puolassa ja maan miehityksen jälkeen Neuvostoliitossa ja Isossa-Britanniassa. Sodan jälkeen hän palasi Puolaan osallistuen myöhemmällä elämällään demokratiaa vaatineen opposition toimintaan.
Elämäkerta.
Mieczysław Boruta-Spiechowicz syntyi Rzeszówissa 20. huhtikuuta 1894. Hän liittyi jo opiskeluaikoinaan puolalaiseen kivääriyhdistykseen ("Związek Strzelecki"). Ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1914–1918 hän oli puolestaan puolalaisten legioonien ja puolalaisen sotilasjärjestön ("Polska Organizacja Wojskowa") jäsen. Maailmansodan jälkeen hän johti Lwówin rintamaan kuulunutta sektoria.
Vuonna 1919 Boruta-Spiechowicz lähti Ranskaan, jossa hän liittyi Józef Hallerin johtamiin puolalaisiin joukkoihin. Vuonna 1921 Boruta-Spiechowicz palasi Puolaan opiskellen yleisesikunta-akatemiassa. Hän swuoritti joitakin opintoja myös Antwerpenin yliopistossa. Valmistuttuaan Boruta-Spiechowicz toimi useissa eri komentotehtävissä Puolan asevoimissa. Vuodesta 1934 hän komensi divisioonaa ja vuonna 1936 hänestä tuli arvoltaan prikaatinkenraali.
Saksan hyökätessä Puolaan vuonna 1939 Boruta-Spiechowicz johti operaatioryhmä "Bielskoa" ja hieman myöhemmin operaatioryhmä "Borutaa". Hyökkäyksen jälkeen marraskuussa 1939 hän jäi saksalaisten tapaan Puolaan edenneiden neuvostojoukkojen vangiksi. Elokuussa 1941 Boruta-Spiechowicz pääsi vapaaksi niin sanotun Sikorski-Mayski -sopimuksen avulla. Neuvostoliitossa alettiin koota puolalaisia sotilasyksiköitä, joihin kuului Boruta-Spiechowiczin sittemmin komentama 5. puolalainen jalkaväkidivisiioona. Puolalaiset joukot evakuoitiin lopulta Neuvostoliitosta [ensin Iraniin ja lopulta Isoon-Britanniaan. Boruta-Spiechowicz johti evakuoitavia joukkoja ja Britanniassa hänestä tuli puolaisen 5. armeijakunnan komentaja.
Boruta-Spiechowicz palasi lopulta Puolaan maailmansodan jälkeen joulukuussa 1945 ja liittyi uuteen kommunsitien hallitsemaan Puolan kansanarmeijaan. Hän jäi kuitenkin eläkkeelle jo seuraavana vuonna asettuen asumaan Zakopaneen. 1970-luvulla hän osallistui demokratiaa vaatineen puolalaisen opposition toimintaan ja hän oli kunniavieras Solidaarisuusliikkeen ensimmäisessä kokouksessa vuonna 1981. Boruta-Spiechowicz kuoli Zakopanessa 13. lokakuuta 1985.
Ferdinand Čatloš

Ferdinand Čatloš (7. lokakuuta 1895 Liptovský Hrádok, Itävalta-Unkari – 16. lokakuuta 1972 Martin, Tšekkoslovakia) oli slovakialainen kenraali toisen maailmansodan aikana. Slovakia taisteli ensin natsi-Saksan rinnalla, mutta Čatloš loikasi lopulta kapinallisten puolelle. Čatloš sai sodan jälkeen viiden vuoden tuomion toiminnastaan sodan aikana, josta hän istui vuoden.
Elämäkerta.
Ferdinand Čatloš syntyi 7. lokakuuta 1895 nykyisen Slovakian Liptovský Hrádokissa ja opiskeli kauppakorkeakoulussa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän palveli Itävalta-Unkarin armeijassa, jonka kadettina hän jäi venäläisten vangiksi syyskuussa 1915. Vuonna 1917 hän liittyi Venäjällä muodostettuun Tšekkoslovakian legioonaan pataljoonan komentajana.
Sodan jälkeen Čatloš palasi Slovakiaan, joka oli nyt osa itsenäistynyttä Tšekkoslovakiaa. Vuosien 1925 ja 1926 välillä Čatloš työskenteli maan puolustusministeriölle Prahassa ja vuonna 1926 hän toimi sotilasatasseana Budapestissa. Saman vuosikymmenen loppupuolella Čatloš lähti opiskelemaan sotilaskorkeakouluun Ranskaan Pariisiin. Opintojensa jälkeen Čatloš palasi jälleen Tšekkoslovakiaan, jossa hänestä tuli ensin vuonna 1935 Hraniceen sijoitetun divisioonan esikuntapäällikkö ja vuodesta 1938 seuraavaan vuoteen saakka autonomisen Slovakian sotilaskanslian komentaja. Vuonna 1939 hänet ylennettiin kenraaliksi.
Slovakia itsenäistyi lopulta natsi-Saksan tuella ja Čatlošista tuli maan puolustusministeri. Čatlošin johdolla Slovakia osallistui Saksan rinnalla hyökkäykseen Puolaan. Maan sisäpolitiikassa hän oli tukenut ensin Vojtech Tukan johtamia radikaaleja, mutta kääntyi lopulta presidentti Jozef Tison johtamien maltillisten puolelle. Toisen maailmansodan kuluessa Saksan tappio alkoi näyttää koko ajan entistä selvemmältä. Čatloš yritti lopulta ottaa yhteyttä slovakialaisiin vastarintataistelijoihin. Kesällä 1944 hän laati niin sanotun Čatlošin muistion, joka oli suunnitelma yhteistyön tarjoamisesta eteneville neuvostojoukoille Slovakian armeijan toteuttaman vallankaappauksen jälkeen. Neuvostoliiton puolelta suunnitelmaan ei kuitenkaan vastattu mitenkään. Lopulta samana vuonna alkoi Slovakian kansannousu. Čatloš vastusti aluksi kansannousua, mutta 2. syyskuuta hän pakeni kapinallisten valtaamalle alueelle. Čatloš vangittiin ja hänet siirrettiin joksikin aikaa Neuvostoliittoon.
Maailmansodan jälkeen vuonna 1947 Čatlošia vastaan aloitettiin oikeudenkäynti Tšekkoslovakiassa. Čatloš tuomittiin viiteen vuoteen vankeutta, joista hän istui lopulta kuitenkin vain yhden. Vapauduttuaan vuonna 1948 Čatloš asettui asumaan Martiniin, jossa hän kuoli 16. lokakuuta 1972.
Berthé Aïssata Bengaly

Berthé Aïssata Bengaly (20. toukokuuta 1957 Koutiala – 31. toukokuuta 2024) oli malilainen ravitsemustieteilijä ja poliitikko.
Aïssata Bengaly kävi katolisen koulun Koutialassa ja valmistui ylioppilaaksi Bamakon Notre Dame du Niger -lyseosta. Hän suoritti maisterintutkinnot kemiasta Bamakon opettajakorkeakoulussa vuonna 1985 ja ravitsemustieteestä Tulanen yliopistossa vuonna 1995. Bengaly työskenteli tutkijana Bamakon Institut d’économie ruralessa ja Texas A&amp;M Universityssa. Hänet tunnetaan Deliken-durrakeksien kehittäjänä.
Bengaly toimi Malin nais-, lapsi- ja perheministerinä vuosina 2002–2005 ja käsityö- ja matkailuministerinä vuosina 2013–2015. Toisen ministerikautensa jälkeen hän palasi ravitsemustieteellisiin tutkimuksiinsa. Bengaly oli Union pour la démocratie et le développementin naisjärjestön puheenjohtaja ja puolueen toimeenpanevan komitean jäsen.
Thea Louise Stjernesund

Thea Louise Stjernesund (s. 24. marraskuuta 1996) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Hakadal IL -seuraa.
Alppihiihdon maailmancupissa Stjernesund kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2018 sijoittuen heti pisteille oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lech/Zürsin paripujottelussa marraskuussa 2021. Hän sijoittui toiseksi myös Soldeun suurpujottelussa maaliskuussa 2023. Hän sijoittui kolmanneksi Saalbach-Hinterglammin suurpujottelussa maaliskuussa 2024. Hän sijoittui kolmanneksi Sestrieren ensimmäisessä suurpujottelussa helmikuussa 2025. Hän oli kauden 2024–2025 suurpujottelucupissa neljäs. Hän sijoittui kolmanneksi Cooper Mountainin suurpujottelussa marraskuussa 2025. 
Stjernesund osallistui Åren MM-kilpailuihin 2019 sijoittuen suurpujottelussa 18:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja sijoittui 22:nneksi pujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia sekä sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi ja pujottelussa 15:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Stjernesund saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia parisuurpujottelussa sekä oli suurpujottelussa kahdeksas ja pujottelussa kolmastoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi.
Gojek

Gojek on Indonesiassa vuonna 2010 perustettu teknologiayritys, jonka palveluun kuuluu ihmisten kuljettaminen moottoripyörillä. Sovelluksen kautta voi tilata myös esimerkiksi ruokaa kotiinkuljetuksena. Sen perusti Nadiem Makarim. Gojek toimii yli 50 kaupungissa Kaakkois-Aasiassa. Gojekilla on toimintaa Indonesian lisäksi Thaimaassa, Vietnamissa ja Singaporessa. Vuoteen 2019 mennessä yritys on noussut kymmenen miljardin Yhdysvaltain dollarin arvoiseksi.
Makarim jätti toimitusjohtajan paikan vuonna 2019 päästyään ministeriksi.
Randall Thompson

Randall Thompson (21. huhtikuuta 1899 New York – 9. heinäkuuta 1984 Boston) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Thompson opiskeli Harvardin yliopistossa ja sai sittemmin opetusta Ernest Blochilta. Hänen opettajiinsa kuului Harvardissa Edward Burlingame Hill. Vuonna 1922 hän sai stipendin American Academyyn (Rooma), jossa opiskeli Gian Francesco Malipieron johdolla. Hän opetti useissa korkeakouluissa ja johti vuosina 1939–1941 Curtis Institute of Musicia. Tämän jälkeen hän työskenteli Princetonin ja Harvardin yliopistoissa, joista jälkimmäisestä jäi emeritusprofessoriksi vuonna 1965.
Thompsonin tyyli oli konservatiivinen ja uusklassinen. Hänet tunnetaan varsinkin kuorosävellyksistään; näihin kuuluvat "Alleluia" a cappella -kuorolle (1940) ja "The Testament of Freedom" miesäänille ja orkesterille (1942, sanat Thomas Jefferson). Kolmesta sinfoniasta erityisesti toinen menestyi. Muihin Thompsonin teoksiin kuuluvat yksinäytöksinen ooppera "Solomon and Balkis" (1942) ja oratorio "The Nativity According to St. Luke" (1965).
Kirvelikääpä

Kirvelikääpä ("Antrodia leucaena") on alkujaan Koillis-Kiinasta kuvattu, Suomessa hyvin harvinainen ja uhanalainen vanhojen metsien kääpälaji. Kirvelikäävän isäntäpuu on haapa, jonka kaatuneita ja kuorettomia runkoja kirvelikääpä ruskolahottaa.
Kirvelikäävän yksivuotinen itiöemä on resupinaattinen, tosin joskus kasvualueen yläreunaan kehittyy puoliresupinaattisesti ulkoneva lakkireunus. Tuoreena itiöemä on pehmeän sitkeä ja perusväriltään valkoinen, vain lakkireunuksen tyveen kehittyy kylmää ruosteenruskeaa väriä (ei kellertävää kuten rivikäävällä). Resupinaattinen reunus on tasaisen kapea ja voimakkaassa kasvuvaiheessa pisaroiva. Malto on valkoinen ja jopa 3 mm paksu, pohjamalto sen sijaan on hyvin ohut. Pyöreitä pillejä on 2-5 millimetrillä ja pillikerros on 0,5-1 mm. Kuivuessaan itiöemä muuttuu korkkimaiseksi ja värit vaaleiksi, oljen- tai nahanrusehtaviksi. Kirvelikäävällä on huomattavan antiseptinen, makean kirpeä tuoksu, joka säilyy jonkin aikaa kuivanäytteissäkin.
Pajunkääpä

Pajunkääpä ("Antrodia macra") on Suomessa melko yleinen kääpälaji. Se menestyy etelästä keskiboreaaliselle vyöhykkeelle asti kaikenlaisissa elinympäristöissä, jopa pellonreunojen pajukoissa. Pajukäävästä tunnetaan kaksi eri muotoa: haavalla kasvava "Antrodia macra" var. "macra" ja pajuilla kasvava "Antrodia macra" var. "salicina". Harvoin isäntäpuuna voi olla myös muu lehtipuu.
Käävän yksivuotinen itiöemä kasvaa alustanmyötäisesti tai muodostaa joskus yläreunaan muutaman millimetrin ulkonevan lakin. Pillien epätasaisen kasvun vuoksi pillipinta on usein portaittainen tai kuoppainen. Erillisinä saarekkeina kasvunsa aloittavat itiöemät sulautuvat yhtenäiseksi soikeaksi kasvualueeksi. Tuoreena itiöemä on tanakka, kuivana kova. Käävän yleisväri on tuoreena valkoinen, var. "salicina" -muodon pillipinta voi hieman rusehtaa. Kuivuessaan pajunkääpä kellertyy vain vähän ja sen reunus pysyy valkoisena. Pyöreitä pillejä on var. "macra" -muodolla 2-3 millimetrillä ja var. "salicina" -muodolla 3-4 millimetrillä. Varsinkin var. "salicina" -muoto voi olla vaikea erottaa orvonkäävästä ilman dna-analyysia.
Soumana Sako

Soumana Sako (myös "Sacko", s. 1950 Nyamina) on malilainen taloustieteilijä ja poliitikko.
Sako valmistui ylioppilaaksi Askia Mohamedin lyseosta ja suoritti projektinhallinnan maisteritutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa. Hänellä on kehitystalouden tohtorintutkinto Pittsburghin yliopistosta. Sako oli yksi opiskelijajärjestö UNEM:n perustajista.
Sako toimi Malin valtiovarainministerinä vuosina 1986–1987. Hän tuli kuuluisaksi talousrikosten ja korruption vastaisista toimistaan. Jouduttuaan eroamaan Sako työskenteli YK:n kehitysohjelmassa Moussa Traorén hallinnon kaatumiseen saakka vuonna 1991.
Väliaikainen presidentti Amadou Toumani Touré nimitti Sakon siirtymäkauden hallituksen pääministeriksi huhtikuussa 1991. Hän suoriutui tehtävistään menestyksekäästi ja erosi presidentti Alpha Oumar Konarén astuessa virkaan kesäkuussa 1992.
Sako on toiminut YK:n, Afrikan kehityspankin, Eurooppa-neuvoston, Yhdysvaltojen kehitysyhteistyöviraston ja Afrikan unionin asiantuntija- ja hallintotehtävissä. Hän on työskennellyt julkistalouden ja kehitystalouden professorina Malin yliopistossa ja vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa.
Sako vetäytyi vuoden 1997 presidentinvaaleista muiden oppositiojohtajien tavoin väitettyjen väärinkäytöksien takia. Vuosien 2002 ja 2007 vaaleissa hän tuki Amadou Toumani Touréa. Sako perusti vuonna 2011 Convention nationale pour une Afrique solidaire -puolueen. Hän sai sen presidenttiehdokkaana 0,90 prosenttia äänistä vuonna 2013.
Henrik Deutsch

Henrik Deutsch (16. kesäkuuta 1772 Turku – 31. maaliskuuta 1838 Tornio) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen.
Henkilöhistoria.
Henrik Deutschin vanhemmat olivat teologian apulainen David Deutsch ja Sara Helena Nycopensis ja puoliso vuodesta 1801 Sara Maria Sandberg (k. 1842). Deutsch tuli ylioppilaaksi 1787 ja valmistui filosofian maisteriksi 1795, lääketieteen lisensiaatti hänestä tuli 1797. Lääkärintointa hän oli harjoittanut jo 17-vuotiaasta, armeijan alilääkärinä Suomen sodassa hän toimi 1789–1990. Deutsch työskenteli lääkärinä Tukholmassa 1796–1797, minkä jälkeen hänestä tuli Tornion piirilääkäri. Oltuaan Ahvenanmaan piirin lääkärinä vuodesta 1799 hän palasi uudestaan Tornion piirin palvelukseen 1805 ja siirtyi samassa virassa Ruotsin palveluksesta Suomen palvelukseen 1812. Lääketieteen tohtoriksi Deutsch vihittiin 1802. Deutsch matkusti Suomen talousseuran lähettämänä Oulun läänin pohjoisosissa 1814–1815, keräten tilastollisia tietoja. Kollegiasessori hänestä tuli 1835 ja samana vuonna hän sai professorin arvonimen.
Ivan Kizimov

Ivan Mihailovitš Kizimov (, 28. huhtikuuta 1928 Novotšerkassk, Venäjän SFNT – 22. syyskuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut kouluratsastaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 
Kizimov kilpaili kouluratsastuksessa neljissä kesäolympialaisissa, kolmissa maailman- ja viisissä euroopanmestaruuskilpailuissa saavuttaen joka kerta vähintään yhden mitalin viimeisiä arvokisojaan, Montréalin kesäolympialaisia 1976, lukuun ottamatta. Olympiamitaleita Kizimov voitti neljä kappaletta: Méxicosta 1968 yksilökilpailun kultaa ja joukkuekilpailun hopeaa, Münchenissä 1972 joukkuekilpailun kultaa ja Tokiossa 1964 joukkuekilpailun pronssia. Lisäksi hän sijoittui Münchenin yksilökilpailussa ja Montréalin joukkuekilpailussa neljänneksi. Ainoan maailmanmestaruutensa Kizimov voitti joukkuekilpailusta vuonna 1970. Himmeämpiä arvokisamitaleita hän saavutti MM-kilpailuista kolme ja EM-kilpailuista kahdeksan kappaletta. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti kuudesti tai seitsemästi. Hän työskenteli myöhemmin muun muassa Neuvostoliiton kouluratsastusmaajoukkueen päävalmentajana.
Kizimov kuoli 91-vuotiaana 22. syyskuuta 2019.
Malin hallitus

Malin hallitus on osa maan presidentin johtamaa toimeenpanovaltaa. Vuoden 1992 perustuslain mukaan presidentti nimittää pääministerin ja tämän ehdottamat hallituksen jäsenet. Presidentti voi myös muuttaa hallituksen kokoonpanoa. Hallitus on vastuussa kansalliskokoukselle, joka voi erottaa sen. Ensisijaisesti hallitus toimii kuitenkin presidentin alaisuudessa.
Historia.
Malin (silloisen Ranskan Sudanin) ensimmäinen hallitus muodostettiin vuonna 1957. Vuonna 1959 muodostettiin Sudanin tasavallan ja Senegalin muodostama Malin liittovaltio, jolla oli oma hallituksensa. Liittovaltion hajottua vuonna 1960 itsenäisen Malin hallituksen puheenjohtajana toimi maan presidentti Modibo Keïta.
Vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen pääministerinä toimi syyskuuhun 1969 saakka maata hallineen sotilaskomitean varapuheenjohtaja Yoro Diakité. Hänen syjäyttämisensä jälkeen hallituksen puheenjohtajana toimi komitean puheenjohtaja ja maan presidentti Moussa Traoré. Poikkeuksen muodosti ajanjakso toukokuusta 1986 kesäkuuhun 1988, jolloin pääministerinä oli Mamadou Dembélé.
Moussa Traorén hallinnon kaaduttua vuonna 1991 maassa on ollut 19 pääministeriä:
Nykyinen hallitus.
Väliaikainen presidentti Assimi Goïta nimitti kesäkuussa 2021 pääministeriksi oppositioliike M5-RFP:n strategisen komitean puheenjohtajana toimineen Choguel Maïgan. Goïta vahvisti Maïgan hallituksen kokoonpanon 11. kesäkuuta 2021. Siihen kuuluu pääministerin lisäksi 25 ministeriä ja kolme apulaisministeriä ("ministre délégué"):
Hallituksessa on edustettuna useita M5-RFP:hen tai sen lähipiiriin kuuluvia henkilöitä. Sotilaita on neljä ja naisia kuusi.
Katarina Frostenson

Alma "Katarina" Frostenson Arnault (o.s. Frostenson, s. 5. maaliskuuta 1953 Tukholma) on ruotsalainen runoilija ja kulttuurivaikuttaja. Hän oli Ruotsin Akatemian jäsen vuosina 1992–2019. Hänen eroamisensa Akatemiasta oli poikkeuksellinen, sillä jäsenyys on normaalisti elinikäinen. Hänen eroonsa liittyi laajamittainen Me Too -kampanja, jossa Frosensonin aviomiestä Jean-Claude Arnaultia syytettiin kymmenistä seksuaalisista ahdisteluista ja Frostensonia miehensä suojelemisesta. Moni uhreista pelkäsi ottaa tekoja esille Akatemian vaikutusvallan takia. Erityisesti pelättiin yhteenottoja Katarina Frostensonin kanssa. Tämä saattoi saada hirvittäviä raivokohtauksia jos Arnault’a oli vastustettu jossakin asiassa.
Frostenson sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 2016 runoteoksestaan "Sånger och formler". Miehensä kanssa Frostenson johti vuoteen 2017 saakka Tukholman Forum-kulttuurikeskusta.
Andrei Smirnov (uimari)

Andrei Vladislavovitš Smirnov (, 11. huhtikuuta 1957 Leningrad, Venäjän SFNT – 16. lokakuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut uimari ja olympiamitalisti, joka menestyi eritoten sekauinnissa.
Smirnov kilpaili ensimmäisen kerran miesten arvokisoissa vuoden 1973 MM-kilpailuissa. Hän jäi mitaleitta, mutta kaikissa muissa arvokisoissaan, vuoden 1975 MM-kilpailuissa, vuosien 1974 ja 1977 EM-kilpailuissa ja Montréalin kesäolympialaisissa 1976, hän nousi palkintokorokkeelle. Montréalissa Smirnov saavutti pronssia 400 metrin sekauinnissa ja ui alkuerässä 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Neuvostoliitto saavutti lopulta hopeaa. Smirnov voitti useita Neuvostoliiton mestaruuksia.
Smirnov kuoli 62-vuotiaana 16. lokakuuta 2019.
Andrei Smirnov

Andrei Smirnov -nimisiä henkilöitä ovat:
Younoussi Touré

Younoussi Touré (1. tammikuuta 1941 Niodougou, Niafunkén piiri – 17. lokakuuta 2022) oli malilainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 1992–1993.
Touré kävi koulunsa Niafunkéssa, Sévarén ja Katibougoun normaalikouluissa ja Askia Mohamedin lyseossa Bamakossa. Hän opiskeli taloustiedettä Dakarin yliopistossa ja Ranskan pankkikorkeakoulussa. Toure työskenteli Malin keskuspankin pääjohtajana vuosina 1983–1984 ja sen jälkeen Länsi-Afrikan keskuspankin BCEAO:n asiantuntijana.
Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti Tourén pääministeriksi kesäkuussa 1992. Hän joutui eroamaan opiskelijalevottomuuksien takia huhtikuussa 1993. Hänen seuraajakseen tuli Abdoulaye Sékou Sow.
Touré on toiminut Union pour la république et la démocratie -puolueen puheenjohtajana. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen varapuheenjohtajaksi vuonna 2007. Vuoden 2012 vallankaappauksen jälkeen hän toimi kansalliskokouksen puheenjohtajana.
Touré oli naimisissa entisen ministerin Alimata Traorén kanssa.
Nastrovanjärvi

Nastrovanjärvi () on järvi Latviassa Viļakan kunnassa.
Maantietoa.
Järvi on 810 metriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Sen silmiin pistävin piirre on järvelle työntyvä 200 metriä pitkä niemi. Järvi on saareton ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta länsipään peltomaita. Järven koillisosa on yli kolme metriä syvä, kun taas lounaisosa on alle kolmimetrinen. Syvimmät kohdat sijaitsevat aivan järven koillispäässä. Järven asutus muodostuu muutamasta talosta, joille tulee tiet tieltä P42, joka ohittaa järven sen itäpuolelta. Järven laskuoja laskee viereiseen Tepenīcanjärveen. Järvellä toimii matkailuyritys ja siinä on uimaranta.
Luontoarvoja.
Järven vesi on ruskean väristä. Sen rannat ovat loivia ja soistuneita, mutta paikoin esiintyy jyrkkiäkin rantoja. Järven pohja on kuitenkin tasainen ja mutainen. Järvessä on kohtuullisen paljon kalalajeja: ankerias, sorva, suutari, ruutana, made, lahna, kiiski, särki, ahven ja hauki. Järvessä esiintyy myös jokirapu.
Vesistösuhteita.
Nastrovanjärvi sijaitsee Vādan valuma-alueella. Vāda () on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lounaispäähän laskee sama Vāda, joka lähtee eteenpäin järven koillispäästä. Tulevan ojan metsäinen ympäristö on luonnonsuojelualuetta. Pois laskevia ojia on kaksi, mutta ne yhtyvät pian yhdeksi ojaksi. Oja virtaa aluksi Tepenīcanjärven läpi ja kasvaa pian joeksi, joka laskee alempana Latvian ja Venäjän rajan yli ja yhtyy Velikajaan Venäjällä.
Aree Wiratthaworn

Aree Wiratthaworn (s. 26. helmikuuta 1980) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 pronssia alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 200 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 85 kg ja työnnössä 115 kg. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2003 ja 2006 sekä pronssia vuonna 2005.
Pensiri Saelaw

Pensiri Saelaw (s. 17. tammikuuta 1984) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2005 hopeaa alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 198 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 88 kg ja työnnössä 110 kg.
Naamiokärpäset

Naamiokärpäset (Conopidae) on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon kuuluva hyönteisheimo. Siihen luetaan maailmanlaajuisesti 800 lajia, jotka ovat 47 suvussa ja 4 alaheimossa. Naamiokärpäset ovat tavallisesti 8–15 millimetrin mittaisia. Naamiokärpäset muistuttavat ampiaisia tai mehiläisiä, mutta niillä on vain kaksi siipeä. Ne loisivat kimalaisissa ja ampiaisissa. Naamiokärpänen odottaa kukassa liian lähellä lentävää mehiläistä ja sen kiinni saatuaan munii sitten sen sisälle. Naamiokärpäsen jälkeläiset syövät isäntähyönteisen ravinnokseen sisältä päin.
Wandee Kameaim

Wandee Kameaim (s. 18. tammikuuta 1978) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 230 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 102,5 kg ja työnnössä 127,5 kg. Hän sai samassa sarjassa pronssia myös Pekingin olympialaisissa 2008 sen jälkeen, kun hopealle alun perin sijoittunut venäläinen Marina Šainova oli hylätty dopingin käytön vuoksi. Kameaimin yhteistulos Pekingissä oli 226 kg, joka koostui 98 kg:n tempauksesta ja 128 kg:n työnnöstä. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2002 ja 2005 sekä pronssia vuonna 2006. Vuonna 2007 hän sijoittui neljänneksi ja vuonna 2010 kuudenneksi.
Suta Khassaraporn

Suta Khassaraporn (s. 12. joulukuuta 1971) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 210 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 92,5 kg ja työnnössä 117,5 kg. MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1999 tuloksella 217,5 kg (92,5 kg + 125 kg).
Valkovatsatrappi

Valkovatsatrappi ("Eupodotis senegalensis") on trappeihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Keski-Afrikasta ja eteläisestä Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Valkovatsatrappi voi kasvaa 50–61 cm pitkäksi ja koiraat ovat hieman naaraita suurempia. Sukupuolet eroavat toisistaan hieman ulkonäöltään. Valkovatsatrappikoiraan pitkä kaula ja päälaki ovat väriltään sinertävän harmaat ja alalajilla "E. s. barrowii" on kaulan takaosassa punaruskeaa. Toisinaan tätä alalajia pidetään omana lajinaan. Koiraan naama on valkoinen ja siinä on mustia raitoja. Naaraan kaula harmaata niskaa lukuun ottamatta ja päälaki ovat ruskeat. Valkovatsatrapin selkä ja siivet ovat ruskeat ja vatsa on valkoinen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Valkovatsatrapin levinneisyysalue on laaja ja laikuttainen. Sitä tavataan Guineasta itään Sudanin asti, Etiopiasta etelään Kongon tasavallasta Sambian sekä Botswanasta, Swasimaasta ja Etelä-Afrikasta. Linnun elinympäristöä ovat ruohoiset savannit, joilla kasvaa pensaita ja matalia puita. Ne elävät pareittain tai pienissä ryhmissä. Valkovatsatrappi syö selkärangattomia eläimiä, liskoja, siemeniä, marjoja ja juurakoita. Lajin pesimäkausi kestää Länsi-Afrikassa heinäkuulta lokakuulle, Afrikan sarvessa maaliskuulta kesäkuulle ja eteläisessä Afrikassa lokakuulta toukokuulle.
Pensiri Laosirikul

Pensiri Laosirikul (s. 17. tammikuuta 1984) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 pronssia alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 195 kg sen jälkeen, kun tuloslistan kärjestä oli kiinalainen Chen Xiexia ja turkkilainen Sibel Özkan hylätty dopingin käytön takia. Laosirikulin tulos tempauksessa oli 85 kg ja työnnössä 110 kg. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2007 kotimaansa Chiang Maissa käydyissä kisoissa sekä sijoittui viidenneksi vuonna 2009 ja alle 53-kiloisten sarjassa kahdeksanneksi vuonna 2010.
Pimsiri Sirikaew

Pimsiri Sirikaew (s. 25. huhtikuuta 1990) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti alle 58-kiloisten sarjassa hopeaa Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksella 236 kg (100 + 136 kg) ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 tuloksella 232 kg (102 kg + 130 kg). MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2011 yhteistuloksella 230 kg. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi vuonna 2009 ja kahdeksanneksi vuonna 2010 sekä alle 63-kiloisten sarjassa viidenneksi vuonna 2014 ja seitsemänneksi vuonna 2015.
Edward Burlingame Hill

Edward Burlingame Hill (9. syyskuuta 1872 Cambridge, Massachusetts – 9. heinäkuuta 1960 Francestown, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Hill opiskeli Arthur Whitingin, John Knowles Painen ja George Chadwickin johdolla. Lisäksi hän sai Pariisissa sävellysopetusta Charles-Marie Widorilta. Hän hankki elantonsa yksityisopettajana Bostonissa ennen kuin pääsi entisen opinahjonsa, Harvardin yliopiston henkilökuntaan vuonna 1908. Hänestä tuli siellä professori vuonna 1928, ja hän työskenteli yliopistossa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1940. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Leonard Bernstein, Elliott Carter ja Virgil Thomson.
Hill ei ole pysynyt yhtä tunnettuna kuin aikansa radikaalimmat uudistajat. Hänen teoksissaan on vahvoja vaikutteita ranskalaisesta impressionismista. Hän oli kiinnostunut myös jazzista, mikä kuuluu muiden muassa teoksissa "Jazz Studies" kahdelle pianolle (1924–1935) sekä "Concertino" pianolle ja orkesterille (1931). Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat orkesterille sävelletyt "The Parting of Lancelot and Guinevere" (1915), "The Fall of the House of Usher" (1920), "Lilacs" (1927) ja kolme sinfoniaa. Hill sävelsi myös paljon kuoro- ja kamarimusiikkia.
Siripuch Gulnoi

Siripuch Gulnoi (alk. Rattikan Gulnoi, s. 17. heinäkuuta 1993) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 234 kg sen jälkeen, kun alun perin pronssille sijoittunut ukrainalainen Julija Kalina oli hylätty dopingin käytön takia. Gulnoin tulos tempauksessa oli 100 kg ja työnnössä 134 kg. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän kilpaili alle 63-kiloisten sarjassa ja oli tempauksessa kolmas tuloksellaan 108 kg mutta jäi työnnössä ilman tulosta epäonnistuttuaan kolmasti 132 kg:n painojen nostamisessa. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2014 alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 231 kg.
Nordic Futsal Cup 2019

Nordic Futsal Cup 2019 on UEFA:n alainen futsalin maajoukkueturnaus, jossa ratkaistaan Pohjoismaiden mestaruus. Turnaus järjestettiin Turussa 29.11.-3.12. 2019. Voittajaksi selviytyi puolustava mestari Suomi, joka voitti viidennen perättäisen pohjoismaiden mestaruutensa. Turnauksen osallistuivat isäntämaa Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska ja Grönlanti.
Sarjataulukko turnauksen päättyessä.
Turnauksen voittaja ratkaistiin pelaamalla yksinkertainen sarja, jossa jokainen joukkue kohtasi toisensa kerran. Grönlannin otteluita ei tilastoida virallisiksi maaotteluiksi vaan ystävyysotteluiksi, koska Grönlannilla ei ole UEFA:n virallista maajoukkuestatusta. 
Aiheesta muualla.
Suomen ottelut Yle Areenassa suorana ja jälkilähetyksenä
Haltioletto

Haltioletto on pieni hautasaari Kittilässä, Jerisjärven koilliosassa. Saari on halkaisijaltaan noin 20 metriä. Haltioletto on perimätiedon mukaan ollut lappalaisten uhripaikka ja kalmisto. Siellä on havaittu kaksi selvää kesähaudan kuoppaa ja muutamia muita painaumia.
Saari on kokonaisuudessaan muinaismuistolain perusteella rauhoitettu kiinteä arkeologinen muinaisjäännös. Maihinnousu saarelle ja siellä liikkuminen on kielletty ympäri vuoden kulumisherkän luonnon ja muinaishistoriallisten arvojen suojelemisen takia. Saari on mainittu rauhoitusalueena läheisen Pallas-Yllästunturin kansallispuiston järjestyssäännössä ja rajoitusvyöhykkeenä puiston ohjeissa
Kuhva

Kuhva ( , ) on Itä-Latviassa ja Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen kulku.
Kuhva on 106 kilometriä pitkä joki, joka alkaa Latviassa ja yhtyy pääuomaansa Velikajaan Venäjällä. Joen nimi on Latviassa Kūkova ja Venäjällä Kuhva. Se toimii kahdesti ja yhteensä noin 25 kilometrin matkalla maiden välisenä rajajokena. Joen toinen tai molemmat rannat kuuluvat Latvialle 47 kilometrin matkalla ja vastaavasti 84 kilometrin matkalla Venäjälle. Latviassa se virtaa Viļakan-, Baltinavan- ja Kārsavan kuntien läpi. Venäjällä se siirtyy Pihkovan alueella ensin Pytalovon piirin ja alempana Ostrovin piirin alueelle.
Joen lähdejärvi on Nūmierņan järvi, jonka laskuojan katsotaan olevan joen alku. Joen yläjuoksulla Latvian puolella sen kulkuun on puututtu voimakkaasti. Niinpä se on monesti kaivettu suoraksi ja monet meanderoivat osuudet ovat lyhentyneet merkittävästi. Aluksi oja kulkee kohti itää ja saavuttaa maiden välisen rajan. Siellä uoma kääntyy kohti pohjois-koillista ja valtioiden raja seuraa sitä kahdesti. Täällä siihen yhtyy ensin sivuoja Supenka ja alempana vielä sen suurin sivujoki Rika, joka saapuu siihen Latvian puolelta. Kuhva jää tämän jälkeen lopullisesti Venäjälle puolelle Nosovon kylän (Носово) alueella. Täällä joki alkaa mutkitella luonnollisesti matkallaan eteenpäin. Sen varrella sijaitsevat kylät Stupani (Ступани) ja Linovo (Линово). Joki saavuttaa 20 kilometrin jälkeen Ostrovin piirin rajan kohdassa, jossa sivujoki Pelegi yhtyy siihen. Raja seuraa jokea Vjadalle asti, jota raja alkaa tämän jälkeen seurata Vjadaa. Samalla Kuhva kääntyy itä-koilliseen ja saavuttaa pian Kahnovan kylän (Кахнова) jälkeen Velikajan. Täällä Kuhva yhtyy pääuomaansa kaksi kilometriä alempana kuin viereinen sivujoki Utroja ja kolme kilometriä ylempänä kuin Vjada.
Valuma-alue ja sivujoet.
Kuhvan valuma-alueiden lähteet sijaitsevat Haanjan ylängön ja Latgallian ylängön välisellä vedenjakaja-alueella. Se sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Valuma-alueen pinta-ala on 828 neliökilometriä, josta Latviassa sijaitsee 462 neliökilometriä ja loput 366 neliökilometriä Venäjällä. Kuhvan suurimpia sivujokia ja -ojia on esitelty alla taulukossa.
Lähteet: 1 = , 2 = 
Joen valuma-alueella on joitakin järviä. Järvistä vain Nūmierņan järvi sijaitsee lähdejärvenä joenuomassa
Hallintoalue.
Venäjän valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen Venäjän vesistörekisterin numero on 01030000212102000028792 . Kummankaan valtion vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy Venäjällä kuitenkin Pihkovan alueeseen.
Shhh

Shhh (engl. "Hush") on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 2016, jonka on ohjannut Mike Flanagan.
Yhdysvaltain kansallisarkisto

Yhdysvaltain kansallisarkisto (, lyh. NARA) on Yhdysvaltain liittovaltion hallinnon alainen virasto, joka vastaa historiallisten asiakirjojen ja muiden dokumenttien arkistotoimesta. NARA:n tehtäviin kuuluu myös kopioiden säilyttäminen laeista, presidenttien antamista asetuksista ja liittovaltion säännöksista. Vaalien jälkeen NARA toimittaa valitsijamiehistön äänet Yhdysvaltain kongressille.
Kansallisarkisto perustettiin 19. kesäkuuta 1934 ja siitä tuli itsenäinen virasto 1. huhtikuuta 1985. NARA:n päämaja on Washington DC:ssä sijaitseva National Archives Building. Rakennuksessa pidetään esillä tärkeitä asiakirjoja, kuten alkuperäistä Yhdysvaltain itsenäisyysjulistusta, Yhdysvaltain perustuslakia ja niin sanottua Bill of Rightsia.
Solifer XTR50

Solifer XTR50 oli Suomessa myytävänä ollut moposkootteri joka tuli markkinoille alkuvuodesta 2006. Moposkootterin virallinen valmistaja oli kiinalainen "Sanli". Valmistusmaasta huolimatta Soliferia markkinoitiin "kotimaisena skootterina". Moposkootterin maahantuojana oli Solifertehtaat Oy. Motot.net -sivuston mukaan Solifer XTR50 on ollut Suomen suosituin moposkootteri, lähinnä edullisen hinnan takia. XTR50 moposkootteria on Suomessa myyty kahdella eri mallinimellä, "Export" sekä "Speed". 
Tekniset tiedot.
(Tiedot EY Tyyppihyväksyntälausunnosta 13.01.2006)
Ahmed Mohamed ag Hamani

Ahmed Mohamed ag Hamani (s. 1942) on malilainen hallintovirkailija, diplomaatti ja yhteiskuntavaikuttaja. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2002–2004.
Ag Hamani on koulutukseltaan tilastotieteilijä. Hän työskenteli Malin valtionyhtiöministerinä vuodesta 1978, tiedotus- ja viestintäministerinä vuodesta 1979, suunnitteluministerinä vuodesta 1980, urheilu-, taide- ja kulttuuriministerinä vuodesta 1984 sekä liikenne- ja julkisten töiden ministerinä vuosina 1986–1987. Ag Hamani toimi sen jälkeen Senegaljoen yhteistyöjärjestön päävaltuutettuna sekä Malin suurlähettiläänä Marokossa, Belgiassa, Luxemburgissa ja Euroopan unionissa.
Virkaansa astunut presidentti Amadou Toumani Touré nimitti ag Hamanin Malin pääministeriksi kesäkuussa 2002. Hän oli ensimmäinen tuaregi maan hallituksen johdossa. Ag Hamani erosi tehtävästä huhtikuussa 2004, jolloin hänen tilalleen tuli Ousmane Issoufi Maïga. Pääministerinä ag Hamania luonnehdittiin lähinnä teknokraatiksi.
Ag Hamani on toiminut aktiivisesti yhteiskuntarauhan puolesta vuoden 2012 sisällissodan jälkeen. Hän toimii Coalition citoyenne de la société civile pour la paix, l’unité et la réconciliation nationale -järjestön puheenjohtajana ja Banque de développement du Mali -pankin hallitusneuvoston puheenjohtajana.
Constantin Coandă

Constantin Coandă (5. maaliskuuta 1857 Craiova, Valakia – 4. huhtikuuta 1932 Bukarest, Romania) oli romanialainen kenraali ja poliitikko. Hän otti osaa esimerkiksi ensimmäiseen maailmansotaan toimien vuonna 1918 jonkin aikaa myös Romanian pääministerinä. Sittemmin hän oli mukana esimerkiksi Pariisin rauhankonferenssissa, sekä toimi eri ministerinviroissa ja senaatin puhemiehenä.
Elämäkerta.
Constantin Coandă syntyi Craiovassa 5. maaliskuuta 1857. Hän opiskeli Ranskan Pariisin tunnetussa oppilaitoksessa École polytechnique ja valmistui vuonna 1877. Coandă jatkoi opintojaan Ranskassa liittyen École spéciale militaire de Saint-Cyrin sotilaskouluun Fontainebleaussa. Coandă valmistui Saint-Cyristä vuonna 1891.
Coandă palasi myöhemmin Ranskasta ja hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä ja toisessa Balkanin sodassa. Vuosien 1913–1916 välillä hän toimi Romanian armeijan ylitarkastajana ja hetken aikaa myös sen ylipäällikkönä. Romania oli julistanut sodan keskusvalloille ensimmäisessä maailmansodassa. Coandă toimi Romanian armeijan lähettiläänä Venäjän sotilasjohdolle. Toukokuussa 1918 hän oli puolestaan osa romanialaista lähtystöä, joka solmi Romanian erillisrauhan keskusvaltojen kanssa.
Romanian kanssa solmitusta rauhausta huolimatta keskusvaltojen ja etenkin Itävalta-Unkarin asema heikkeni nopeasti maailmansodan edetessä. Tilanne johti lopulta Saksan tukeman Alexandru Marghilomanin hallituksen kaatumiseen ja Constantin Coandăn nousuun maan pääministeriksi 6. marraskuuta 1918. Coandăn johtama hallitus julisti uudestaan sodan Saksalle. Saksalaiset joukot alkoivat poistua aiemmin haltuunsa ottamista osista Romaniaa. 28. marraskuuta Bukovinan romanialaiset päättivät liittyä Romaniaan ja 1. joulukuuta heitä seurasivat Transsilvanian romanialaiset. Coandă erosi pääministerin tehtävästään 14. joulukuuta Romanian kuningas Ferdinand I:n palatessa pääkaupunki Bukarestiin hovin oltua sodan aikana Iașissa.
Seuraavana vuonna Coandă liittyi kenraali Alexandru Averescun johtamaan Romanian kansapuolueeseen eli "Partidul Poporului". Coandă oli mukana romanialaisessa lähetystössä Pariisin rauhankonferenssiin, jossa allekirjoitettiin Unkarin kanssa solmittu Trianonin rauha. Coandăn muihin virkoihin lukeutuivat Romanian senaatin puhemiehenä toimiminen vuosina 1920–1921 ja 1926–1927, teollisuusministerin virka vuonna 1926 ja salkuttoman ministerin virka elokuusta 1926 kesäkuuhun 1927. Coandă kuoli Bukarestissa 4. huhtikuuta 1932. Hänen poikansa Henri Coandă tuli tunnetuksi lentokonesuunnittelijana Ranskassa.
Brian Dietzen

Brian Dietzen (s. 14. marraskuuta 1977 Colorado Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muiden muassa televisiosarjasta "NCIS Rikostutkijat". Siinä hän näyttelee kuolinsyyntutkija Jimmy Palmeria.
Dietzen on BFA (Bachelor of Fine Arts) Coloradon yliopistosta pääaineenaan näyttelijäntyö. Hänen ensimmäinen huomattava elokuvaroolinsa oli musiikkikomediassa "From Justin to Kelly" vuonna 2003. Elokuvan pääosissa nähtiin muiden muassa Kelly Clarkson. Parhaiten Dietzen tunnetaan rooleistaan TV-sarjoissa. Ennen NCIS:a hän näytteli mm. sarjassa "Rokkistaran käsikirja"
Dietzen on ollut naimisissa Kelly Scobyn kanssa vuodesta 2004 lähtien ja heillä on kaksi lasta. Näyttelemisen ohella Dietzen tunnetaan myös tanssijana ja laulajana. Hän on ollut myös tuottajana kolmessa lyhytelokuvassa ja ollut käsikirjoittamassa yhtä niistä.
Vuonna 2015 Dietzen oli ehdolla FilmQuest -palkinnon saajaksi parhaasta näyttelijän työstä lyhytelokuvassa "One Minute Time Machine".
Paramount Global

Paramount Global oli yhdysvaltalainen vuosina 2019–2025 toiminut mediakonserni, joka syntyi CBS Corporationin ja Viacomin fuusiossa ja käytti vuoteen 2022 nimeä ViacomCBS. Elokuussa 2025 se ja sen emoyhtiö, Shari Redstonen perheen perustama National Amusements, fuusioituivat Larry ja David Ellisonin omistaman Skydancen kanssa yhtiöksi Paramount Skydance.
Yrityksellä oli toimintaa elokuva-, televisio-, kirjakustannus- ja internetjulkaisualoilla. Sen omistuksiin kuuluivat muun muassa Paramount Pictures -elokuvastudio ja CBS-televisioverkko, useita kaapelikanavia (MTV, Nickelodeon, Comedy Central, Showtime jne.) sekä kirjakustantamo Simon &amp; Schuster. Se omisti myös Channel 5 -kanavan Britanniassa, Telefen Argentiinassa ja Network 10:n Australiassa.
The New York Times Best Seller list

The New York Times Best Seller list on viikoittain julkaistu Yhdysvaltojen myydyimpien kirjojen luettelo. Sitä julkaisee "The New York Timesin" kirjallisuusliite "The New York Times Book Review". New York Times aloitti listan julkaisemisen vuonna 1931. Se jakautuu nykyisin useisiin tieto- ja kaunokirjallisuuden alaluokkiin. 
Listan kokoamisen periaatteet ovat liikesalaisuus, mutta tiettävästi myyntimäärät perustuvat tukkumyyntiin. Listaa pidetään myyntilistoista vaikutusvaltaisimpana. Se paljastetaan kirja-alan sisällä kymmenen päivää ennen kuin se julkaistaan lehdessä. Kirjan kannessa "New York Times Bestselling Author" on myyntivaltti.
Raastinkieli

Raastinkieli eli "radula" on nilviäisillä tavattava anatominen rakenne, jolla ne hienontavat ruuan. Se on muodostunut kitiinisistä terävistä hampaista, jotka ovat riveissä. Sellainen on kaikilla muilla nilviäisillä, mutta suurimmalta osalta simpukoista se puuttuu, koska ne suodattavat ravintonsa vedestä.
Raastinkielen pinnassa on kitiinistä muodostuneita teräviä hampaita riveissä samaan tapaan kun raspissa. Kitiini on samaa ainetta, jota on esimerkiksi niveljalkaisilla ravuilla ja hyönteisillä on ulkoisessa tukirangassaan. Kielen ulkoreunan hampaat hajoavat vanhetessaan ja samalla keskelle kasvaa uusia, jotka vanhetessaan siirtyvät vuorostaan ulommaksi. Kielessä on sauvamainen lihas-rustoelementti ("odontofori"), joka tukee kieltä, kun se repii ja raastaa ruuan hienoksi, jotta nilviäinen voi niellä sen.
Mustekalat, kuten seepia, paloittelevat ruokansa papukaijamaisella nokallaan ennen kuin alkavat hienontaa sitä raastinkielellään.
Emily Wickersham

Emily Kaiser Wickersham (s. 26. huhtikuuta 1984 Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rikostutkija Ellie Bishopin roolista TV-sarjssa "NCIS Rikostutkijat". Hän on näytellyt sarjassa vuodesta 2013 lähtien. Hänellä on aiemmin ollut pienet sivuroolit muiden muassa elokuvissa "Ehdottomasti, ehkä" ja "Remember Me" sekä TV-sarjoissa "Sopranos" ja "The Bridge".
Wickersham oli naimisissa muusikko ja asianajaja Blake Anderson Hanleyn kanssa marraskuusta 2010 joulukuuhun 2018.
Wickersham on äitinsä puolelta Venäjän juutalaista sukua. Isänsä puolelta hänellä on myös ruotsalaisia sukujuuria.
Sukanya Srisurat

Sukanya Srisurat (s. 3. toukokuuta 1995) on thaimaalainen painonnostaja. Hän voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 240 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 110 kg ja työnnössä 130 kg. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2018 yhteistuloksella 232 kg (105 kg + 127 kg).. Hän saavutti MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2017 ja pronssia vuonna 2014 sekä sijoittui neljänneksi vuonna 2015.
Sopita Tanasan

Sopita Tanasan (s. 23. joulukuuta 1994) on thaimaalainen painonnostaja. Hän voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 200 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 92 kg ja työnnössä 108 kg. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa alle 53-kiloisten sarjassa vuonna 2017 yhteistuloksella 210 kg (96 kg + 114 kg). Hän saavutti MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 sekä sijoittui neljänneksi vuosina 2014 ja 2015.
Sinphet Kruaithong

Sinphet Kruaithong (s. 22. elokuuta 1995) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pronssia alle 56-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 289 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 132 kg ja työnnössä 157 kg. MM-kilpailuissa hän on sijoittunut seitsemänneksi vuonna 2015 ja kahdeksanneksi vuonna 2014.
Kittima Sutanan

Kittima Sutanan (s. 20. toukokuuta 1992) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia Wrocławissa 2013 alle 53-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 200 kg (86 kg + 114 kg).