tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Unto Wiitala

Unto Mauri Wiitala (5. heinäkuuta 1925 Kuolemajärvi – 16. tammikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti ja kansainvälisesti arvostettu erotuomari. "Unski" oli aikansa kärkimaalivahteja, joka aloitti uransa Karhu-Kissoissa vuonna 1946. Erotuomarina hänet valittiin mestaruussarjan parhaaksi neljä kertaa. Aktiiviuransa jälkeen Wiitalasta tuli SM-liigan ensimmäinen erotuomarijohtaja- ja Suomen Jääkiekkoerotuomarien liiton puheenjohtaja. Liiga jakaa vuosittaista Wiitalan erotuomaripalkintoa. Vuonna 2002 hän sai Pro Urheilu -mitalin.
Nuoruus ja ura.
Wiitalan vanhemmat olivat hänen syntyessään vuonna 1925 Kannaksen tykistöleirillä. Isä oli urheilu-upseeri ja äiti voimistelunopettaja. Nuorempana Unto Wiitala harrasti mäkihyppyä, jalkapalloa, käsipalloa, maahockeyta, yleisurheilua, moottoripyöräilyä, ja hieman myöhemmin myös purjelentoa, jonka parissa hän toimi arvostettuna opettajana. Lopulta Wiitala päätyi kuitenkin valitsemaan jääkiekon, jota edesauttoi perheen asuminen Kampin kentän vieressä. Hän pelasi alkuun HJK:n kanssa, kunnes päätyi joidenkin pelikavereidensa kanssa perustamaan Karhu-Kissat. Vaikka Wiitalan ura virallisesti alkoi vuonna 1946, katsotaan sen myös tavallaan saaneen alkunsa keväällä 1939, kun hän joutui tuuraamaan MM-kisoissa ollutta Lasse Blomia.
Wiitala oli yksi 1940-luvun lopun ja 1950-luvun alun parhaimmista suomalaista jääkiekkomaalivahdeista, joka tunnettiin "aktiivisen mailapelaamisen edelläkävijänä". Helsinkiläisseurassa Wiitala pelasi 11 kautta ennen siirtymistään kahdeksi kaudeksi Hämeenlinnan Tarmoon. Wiitala valittiin pelaajaurallaan kolme kertaa Suomen parhaaksi jääkiekkoilijaksi. Hän saavutti myös kaksi SM-mitalia. Wiitala edusti Suomea viisi kertaa MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa. Maaotteluita Wiitalalle kertyi yhteensä 81.
Peliuransa jälkeen Wiitala siirtyi erotuomariksi. Hän toimi tuomarin tehtävässä 15 menestyksekästä kautta ja ehti viheltää kolme kertaa MM-kilpailussa ja kahdesti olympialaisissa. Hän tuomitsi SM-sarjassa kaikkiaan 251 ottelua. Wiitala valittiin neljä kertaa SM-sarjan parhaaksi tuomariksi. Hän toimi myös Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) tuomarikomiteassa ja SM-liigan tuomaripäällikkönä. Wiitalasta tuli Jokereiden toimitusjohtaja vuonna 1988.
Suomen Jääkiekkomuseo valitsi Wiitalan vuonna 1985 ensimmäisten joukossa Suomen Jääkiekkoleijonaksi. Hänet valittiin IIHF:n Hall of Fameen vuonna 2003 ensimmäisenä suomalaisena erotuomarina. SM-liiga jakaa vuosittain hänen kunniakseen nimettyä palkintoa, jonka saa vuoden paras erotuomari.
Jääkiekon ohella Wiitala työskenteli pitkään Shellin myynti- ja mainospäällikkönä.
Muuta.
Vanhemmissa lehtiartikkeleissa Unto Wiitalan sukunimi kirjoitetaan muotoon "Viitala".
Xetra

Xetra ("Exchange Electronic Trading") on Saksassa toimiva maailmanlaajuinen elektroninen arvopapereiden kaupankäyntijärjestelmä. Se luotiin Frankfurtin pörssiä varten ja sitä operoi Deutsche Börse AG. Frankfurtin pörssin ohella järjestelmän ovat ottaneet käyttöön mm. Irlannin pörssi, Wienin pörssi ja Saksan sähköpörssi EEX.
Xetran konseptista ja toteutuksesta vastasivat Accenture ja Deutsche Börse Systems, Deutsche Börsen teknologiaosasto. Se pohjautuu Eurex -järjestelmään, jonka on niin ikään kehittänyt Deutsche Börse Systems.
Aleksandr Ditjatin

Aleksandr Ditjatin (7. elokuuta 1957 Leningrad – 2025) oli venäläinen Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija. Hän jakaa yhdessä yhdysvaltalaisen Michael Phelpsin kanssa ennätystä yksissä olympiakilpailuissa voitetuista mitaleista: vuoden 1980 kesäolympialaisissa hän voitti kahdeksan mitalia. Ditjatin voitti olympialaisissa kaikkiaan kolme kultaa, kuusi hopeaa ja yhden pronssin.
25. heinäkuuta 1980 Moskovan olympialaisissa Ditjatin voitti kuusi mitalia yhden päivän aikana: kultaa renkailla, hopeaa rekillä, nojapuilla, hevosella, hypyssä ja pronssia permannolla. Näiden lisäksi hän voitti kisoista kultaa kuusiottelussa ja joukkuekilpailussa.
Kolmissa MM-kisoissa 1978–1981 Ditjatin voitti seitsemän kultaa, kaksi hopeaa ja kolme pronssia.
Tasis

Tasis (aikaisemmin Tasapaino, oikealta nimeltään Markku Lauri Johannes Wettenranta) on helsinkiläinen, Porvoosta kotoisin oleva rap-artisti, sanoittaja ja sovittaja, joka yhdessä Uniikin (Dan Tolppanen) ja Andun (Anders Westerholm) kanssa muodostaa Kapasiteettiyksikkö-yhtyeen. Hän on ollut myös perustamassa Rähinä Records -levy-yhtiötä ja oli sen hallituksen puheenjohtaja.
Tasiksen tuotantoon kuuluu Kapasiteettiyksikkö-albumien ("Päivästtoiseen", 2001, "Klassikko", 2002, "Itsenäisyyspäivä", 2003, "Usko parempaan", 2004, "Susijengi", 2006 ja "I ♥ KY" 2008) lisäksi useita vierailuja muiden artistien levyillä, vaikkakin nykyään häntä kuullaan useammin laulamassa kertosäkeitä kuin räppäämässä säkeistöjä.
Tasis on suunnitellut julkaisevansa oman soololevyn.
Tasis on myös näytellyt muutamissa internetissä julkaistuissa lyhytelokuvissa. Lisäksi hän on toiminut MTV3 AVAn uutena juontajana voitettuaan internet-äänestyksen kanavan uusista juontajista. Tasis on myös valmistanut muun muassa Rähinä Recordsin artistien albumi- ja single-levyjen kansia Make It Happen -nimellä.
OMX

OMX AB on ruotsalainen yhtiö, joka omistaa ja operoi pörssejä Pohjoismaissa ja Baltian maissa. Yhtiö muodostettiin vuonna 2003 yhdistämällä Tukholman pörssin omistanut OM AB ja Helsingin pörssin omistanut HEX Oyj. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Ruotsissa, Tukholmassa. Toimitusjohtajana toimii Magnus Böcker. Yhtiön nimi oli alun perin OM HEX AB, mutta 31. elokuuta 2004 nimi vaihdettiin muotoon OMX AB. Helmikuusta 2008 lähtien OMX AB on ollut yhdysvaltalaisen NASDAQ-pörssin omistavan Nasdaq, Inc. omistuksessa.
OMX:lla on kolme liiketoiminta-aluetta: Nordic Marketplaces, Information Services &amp; New Markets ja Market Technology. Liiketoiminta-alueet korvasivat vuoden 2006 alussa OMX:n divisioonat "OMX Exchanges" ja "OMX Technology".
OMX omistaa kokonaan Helsingin, Islannin, Kööpenhaminan, Riian, Tallinnan, Tukholman ja Vilnan pörssit ja operoi niitä. Lisäksi OMX omistaa 10 % osuuden Oslon pörssistä.
Historia.
OMX:n historia alkaa vuodesta 1985, jolloin yhtiö aloitti johdannaisten välittämisen. Vuonna 1987 OMX:stä tuli maailman ensimmäinen pörssilistattu pörssi. OMX:n laajentuminen alkoi yhdistymisestä Tukholman pörssin kanssa 1998. HEX liittyi OMX:n vuonna 2003, jolloin yhtiön omistukseen siirtyivät myös Helsingin, Tallinnan ja Riian pörssit. OMX hankki omistukseensa Liettuassa sijaitsevan Vilnan pörssin vuonna 2004. Vuonna 2005 Kööpenhaminan pörssistä tuli osa yhtiötä. OMX:n viimeiseksi laajentumiseksi jäi yhdistyminen Islannin pörssin kanssa 2006.
Pohjoismainen lista.
OMX päätti ottaa käyttöön Pohjoismaiden yhteisen Pohjoismaiden listan 2. lokakuuta 2006. Pohjoismaisesta listasta tuli Helsingin, Tukholman ja Kööpenhaminan pörssien yhteinen lista.
Siirtyminen NASDAQin omistukseen.
Toukokuussa 2007 yhdysvaltalainen teknologiapörssi NASDAQ tarjoutui ostamaan OMX:n osakekannan 2,8 miljardilla eurolla. Elokuussa 2007 Dubain pörssi teki yllättäen kilpailevan, korkeamman tarjouksen OMX:n osakkeista. Syyskuussa NASDAQ ja Dubai ilmoittivat sopineensa järjestelyistä, joiden lopputuloksena OMX siirtyisi NASDAQin omistukseen, Dubai saisi 20 prosentin osuuden NASDAQista ja Dubai ostaisi NASDAQilta sen omistamia Lontoon pörssin (LSE) osakkeita määrän, joka vastaa 28 % kaikista osakkeista. NASDAQ tulisi lisäksi osakkaaksi Dubain pörssin emoyhtiöön. Järjestelyt toteutuivat helmikuussa 2008, jolloin OMX AB:n omistajaksi tuli NASDAQin omistayhtiö "NASDAQ OMX Group, Inc" (aikaisemmalta nimeltään "The NASDAQ Stock Market, Inc").
Andu

Andu (aikaisemmin Ääretön, oikealta nimeltään Anders Johan Westerholm) on helsinkiläinen rap-artisti, joka yhdessä Uniikin ja Tasiksen kanssa muodosti Kapasiteettiyksikkö-yhtyeen. Andu tekee lähinnä biittejä Kapasiteettiyksikön käyttöön, mutta myös toisinaan muillekin artisteille. Hän on ollut myös perustamassa Rähinä Records -levy-yhtiötä. Hän toimii myös ravintola-alan yrittäjänä.
Andun diskografiaan kuuluu Kapasiteettiyksikkö-albumien ("Päivästtoiseen", 2001, "Klassikko", 2002, "Itsenäisyyspäivä", 2003, "Usko parempaan", 2004, "Susijengi", 2006 ja "I &lt;3 KY", 2008) lisäksi useita vierailuja muiden artistien levyillä.
Vuonna 2006 Andu oli tuomarina Kool Kat Recordsin vuosittain järjestämissä Rap SM -kisoissa yhdessä Elastisen ja Hannibalin kanssa
Kapasiteettiyksikön viimeisen albumin jälkeen Andu siirtyi oman ravintolayrityksen, Raku Ya:n, pariin.
Andun isä on tunnettu maailmanmatkailija Folke West.
Westerholm osti yhdessä Matti Sarkkisen kanssa Helsingistä Raku Ya -ravintolan vuonna 2008 ja he ovat laajentaneet The We Are Group -yhtiönsä ravintolabisnestä niin, että vuoden 2022 keväällä heillä on jo 15 ravintolaa Helsingissä.
Leijonamieli

Tuukka Rihkola (s. 13. lokakuuta 1981), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Leijonamieli, on tamperelainen rap-artisti, sanoittaja, tuottaja sekä DJ, joka lähti soolouralle Flegmaatikot-yhtyeen jäätyä tauolle. Leijonamieli perusti vuonna 2004 Leijonamieli &amp; Putkimiehet -kokoonpanon, jonka suurimmaksi hitiksi nousi kappale "Laulu Sadepäivän Varalle". Heidän musiikkiaan kuultiin muun muassa elokuvassa "Tyttö sinä olet tähti". Kokoonpano hajosi syksyllä 2009 ja heidän viimeisin julkaistu kappaleensa "Jos vain herään" on kuultavissa Suomihiphoppia Vol. 6 -kokoelmalla. 4. joulukuuta 2009 Leijonamieli julkaisi internetissä ilmaisen EP:n "Ringo Ruffsoul - No Backups (Shades Of Grey)". Tällä hetkellä Leijonamieli keskittyy Tampereella omistamansa Cosmic Studiosin pyörittämiseen ja musiikin tuottamiseen. Leijonamieli on myös palannut Flegmaatikkojen riveihin ja yhtyeen uusi albumi on määrä julkaista vuoden 2012 aikana. Leijonamieli on toiminut myös Palefacen keikka-DJ:na.
Leijonamielen tuotantoon kuuluu Flegmaatikot-albumien ("Läheltä ja kaukaa", 2001 ja "Hampuusin päiväkirja", 2001) lisäksi Putkimiesten kanssa tehty "Lauluja sadepäivän varalle" (2006), "No Backups" -EP, sekä useita vierailuja eri artistien levyillä. Leijonamieli julkaisi 27. huhtikuuta 2011 "Versatile Fall" -EP:n.
Flegmaatikot

Flegmaatikot eli FLG on tamperelainen rap-yhtye, johon kuuluvat Tiedemies, Spesialisti ja Leijonamieli, joista kaksi viimeistä on lähtenyt soolouralle. Yhtye tuli tunnetuksi kappaleiden "Hallitse ja hajoita" ja "Mutsin luona" siivittämänä. Flegmaatikot hajosi vuonna 2002 ja yhdistyi taas vuonna 2010.
Flegmaatikoiden ensimmäinen julkaisu oli kesällä 1999 julkaistu omakustanne "Lyricalsumowrestlin". Tuolloin kokoonpano kantoi vielä nimeä Flegmatics ja sanoitukset olivat pääosin englanniksi. Yhtye on sittemmin sittemmin laittanut albumin internetiin ilmaiseen levitykseen.
Vuoden 2009 Blockfesteillä järjestettiin Flegmaatikot 10v Special -niminen keikka, jossa Flegmaatikot esitti vierailijoiden kera vanhojen hittiensä lisäksi uusia kappaleita. Flegmaatikkojen kolmas studioalbumi "931" julkaistiin Monsp Recordsin kautta 13. kesäkuuta 2012.
Sisältää:
# Introduction
# Break 1
# 1st Chapter
# Break 2
# Testing
# You Kno
# Break 3
# On the Move
# Substandard
# Break 4
# Realize
# Break 5
# Uudet tuulet (mukana Katujen Laki), suomenkielinen
Spesialisti

Spesialisti (oik. Ville Mantila, s. 1981, Virrat) on tamperelainen rap-artisti, joka soolouransa ohella on kuulunut Flegmaatikot- ja Maajoukkue-yhtyeisiin.
Kun Flegmaatikot julkaisi vuonna 1999 ensimmäisen omakustanteensa, "Lyricalsumowrestlinin", Spesialisti käytti nimeä Gambit. Flegmaatikot julkaisi vielä kaksi studioalbumia vuonna 2001, kunnes se hajosi vuoden 2002 tienoilla.
Spesialistin ensimmäinen sooloalbumi "Takas tukikohtaan" julkaistiin Poko Rekordsin kautta vuonna 2003. Albumin suurimpia hittejä olivat kappaleet "Älä tule myöhään kotiin" ja "Yhtä juhlaa". Vuonna 2008 julkaistiin omakustanteena toinen albumi "Pitkät päivät / Hyvät yöt", jota ei promottu juuri lainkaan. Flegmaatikkojen kolmas studioalbumi julkaistiin 13. kesäkuuta 2012.
Greg Louganis

Gregory "Greg" Efthimios Louganis (s. 29. tammikuuta 1960 El Cajon, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen uimahyppääjä ja nelinkertainen olympiavoittaja. Monet pitävät häntä kaikkien aikojen parhaana uimahyppääjänä.
Louganisin biologinen isä on samoalainen ja äiti ruotsalainen. He olivat 15-vuotiaita, kun Greg syntyi ja antoivat pojan kahdeksankuukautisena adoptoitavaksi. Hänet adoptoitiin kreikkalais-amerikkalaiseen perheeseen.
Louganisilla oli lapsena astma ja allergioita, sekä diagnosoimaton dysleksia. Puolitoistavuotiaana hän aloitti tanssitunnit, sen jälkeen kun lääkäri oli suositellut hänelle liikuntaa astman takia. Kahdeksanvuotiaana Louganis alkoi ottaa uimahyppytunteja. Vuonna 1976 16-vuotiaana hän otti osaa Montrealin olympialaisiin. Häntä valmensi Sammy Lee. Hän voitti olympiahopeaa kerroshypyissä legendaarisen Klaus Dibiasin voittaessa kisan. Kaksi vuotta myöhemmin Dibiasin lopetettua Louganis otti ensimmäisen maailmanmestaruutensa.
Vuonna 1978 Louganis sai uimahyppystipendin Miamin yliopistoon, jossa hän alkoi opiskella näyttelemistä. Hän valmistui opinnoistaan Kalifornian yliopistosta Irvinessä, johon hän oli vuonna 1981 siirtynyt ollakseen lähempänä valmentajaansa Ron O'Brienia.
Olympiaboikotti esti Louganisin osallistumisen Moskovan kisoihin 1980. Vuonna 1982 hän voitti kaksi maailmanmestaruutta. Hänestä tuli ensimmäinen uimahyppääjä, joka sai täydet kymmenen pistettä kaikilta seitsemältä tuomarilta kansainvälisessä kilpailussa. Vuoden 1984 Los Angelesin olympialaisissa Louganis voitti sekä kerroshyppyjen että kolmen metrin ponnahduslaudan olympiakultaa, kummankin ennätystuloksella. Soulin kisoissa 1988 hän uusi saavutuksensa voitettuaan olympialaisten välillä myös kaksi maailmanmestaruutta vuoden 1986 kisoissa.
Soulin kisojen ponnahduslautakullan Louganis voitti siitäkin huolimatta, että löi yhdessä hypyssä päänsä lautaan ja sukelsi verta vuotavana altaaseen. Suurin kohu asiasta nousi vuosia myöhemmin, kun Louganis kertoi olleensa jo vuonna 1988 HIV-positiivinen.
Vuonna 1994 Greg Louganis ilmoitti julkisesti olevansa homoseksuaali ja osallistui saman vuoden Gay Gamesiin. Vuonna 1995 Louganis ilmoitti myös olevansa HIV-positiivinen, minkä hän oli tiennyt jo vuodesta 1988. Speedoa lukuun ottamatta kaikki sponsorit lopettivat yhteistyön hänen kanssaan. Urheilulehti arvioi hänet 2009 kaikki lajit huomioon ottaen kaikkien aikojen kolmanneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi Martina Navratilovan ja Babe Didriksonin jälkeen. Nykyään Louganis toimii koirankasvattajana, ja hän on julkaissut aiheesta muutamia kirjoja. Hän kiertää myös kouluissa levittämässä AIDS-tietoutta. Greg Louganis avioitui Malibussa 12. lokakuuta 2013 Johnny Chaillotin kanssa.
Vuonna 1997 ilmestyi Louganisin elämään perustuva TV-elokuva "Breaking the Surface: The Greg Louganis Story", pääosassa Mario López.
M. Jodi Rell

Mary Jodi Rell (16. kesäkuuta 1946 Norfolk, Virginia – 20. marraskuuta 2024 Florida) oli Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko sekä Connecticutin osavaltion 86. kuvernööri ja toinen naiskuvernööri osavaltion historiassa. Hän toimi virassa 1. heinäkuuta 2004 alkaen 5. tammikuuta 2011 asti, ja oli erittäin suosittu koko kautensa ajan.
Rell allekirjoitti kuvernöörinä, monien puolueensa jäsenten vastustuksesta huolimatta, 20. huhtikuuta 2005 lain, joka antaa samaa sukupuolta oleville mahdollisuuden virallistaa parisuhteensa osavaltiossa.
Rell oli naimisissa Lou Rellin kanssa ja hänellä oli kaksi lasta.
Urbaanilegenda

Urbaanilegenda on suomalainen hip hop -yhtye , joka on perustettu Jyväskylässä 21. joulukuuta 1999. Yhtyeen jäsenet ovat Joniveli Vanhanen, Jonne Kuusisto ja Soul Valpio.
Urbaanilegenda toimi aktiivisena vuosina 1999-2004 julkaisten kaksi albumia (joista toinen omakustanne), kaksi singlejulkaisua ja kaksi promolevyä. Yhtye esiintyi myös ympäri Suomea tehden musiikillista yhteistyötä useiden artistien kanssa. 
Urbaanilegenda osallistui joulukuussa 2003 Lastenkliniikan Kummien ja Black Night-klubin organisoimaan syöpälasten hyväksi julkaistuun singleprojektiin, joka pysyi Suomen virallisen singlelistan 1. sijalla seitsemän viikkoa. Single "Päästä Irti" vuoden 2004 "Rivien Välistä" -albumilta pysyi kolme viikkoa samaisella singlelistalla ja valittiin YleX:n viikon tehobiisiksi. Yhtye tunnetaan myös kappaleista "Pelaa Dominoa", "Kipulääke" ja "Klubilla". Urbaanilegenda oli osa Rockin da North -kokoonpanoa muutaman vuoden ajan, mutta tiet erosivat hallinnollisista ja musiikillisista syistä alkuvuodesta 2004.
Vuoden 2004 jälkeen Urbaanilegeda jäi yhtyeenä tauolle, jonka aikana yhtyeen jäsenistä Joniveli on jatkanut soolouraa. Soul Valpio alkoi työstää sooloalbumiaan. Jonne Kuusisto muutti opiskelemaan Amsterdamiin.
Urbaanilegendan jäsenet osallistuivat vuonna 2010 Jyväskylässä ja Amsterdamissa ensi-iltansa saneeseen tanssiteatteriteokseen "Hi! My Name Is...". Esityksen on ohjannut suomalainen tanssija ja koreografi Cecilia Moisio ja tuotannosta vastaa Dansmakers Amsterdam. Yhtyeen jäsenet sekä esiintyvät teoksessa että vastaavat sen musiikillisesta tuotannosta. Hi! My Name Is... valittiin vuoden 2010 päätteeksi yhdeksi Aerowavesin - euroopanlaajuisen nuorille tanssijoille tarkoitetun verkoston - prioriteettiesityksistä. Hi! My Name Is... -teosta esitetään vuoden 2011 aikana teattereissa eri puolilla Eurooppaa.
Urbaanilegendan uusi albumi "21 12" julkaistiin digitaalisessa muodossa 12. maaliskuuta 2011 Silver Club Productions:n kautta.
Gus Van Sant

Gus Green Van Sant Jr. (s. 24. heinäkuuta 1952 Louisville, Kentucky) on yhdys­valtalainen elokuva­ohjaaja, valokuvaaja, muusikko ja kirjailija. Hänet on elokuva­ohjaajana asetettu kahdesti Oscar-ehdokkaaksi. Hän on lisäksi voittanut kyseenalaisen Razzie-palkinnon huonoimmasta ohjauksesta. Hänen läpimurtoelokuvansa oli "Drugstore Cowboy" (1989).
Ura.
Van Sant aloitti ohjaamisen televisiomainoksilla. Elokuvien lisäksi hänen tuotannostaan on julkaistu yksi romaani, valokuvakirja sekä kaksi musiikkialbumia.
Elokuvantutkija Christian Weber jakaa Van Santin tuotannon vuosilta 1985–2012 neljään kauteen. Ensimmäiset elokuvat "Mala Noche" (1985), "Drugstore Cowboy" (1989), "Matkalla Idahoon" (1991) ja "Even Cowgirls Get the Blues" (1993) tarkastelevat muun muassa seksuaali­vähemmistöjen ulkopuolisuutta, ja ne kuuluvat niin kutsutun uuden homoelokuvan () ensimmäiseen aaltoon. Näitä elokuvia leimaavat myös alituinen liike ja kodittomuus, ja ohjaaja hyödyntää lännenelokuvien aiheistoa ja surreaalisia unikuvia. Monissa elokuvissa kautta uransa Van Sant on ollut kiinnostunut nuorista henkilöistä, samoin kuin vaikkapa Larry Clark ja Gregg Araki.
Ensimmäisten elokuvien menestys avasi Van Santille portit Hollywoodiin, ja toisen kauden elokuvat "Hinnalla millä hyvänsä" (1995), "Will Hunting" (1997) ja "Elämän edessä" (2000) ovat muodoltaan perinteisempiä, mutta Weberin mukaan liikkeen ja kodittomuuden aihelma esiintyy niissä edelleen. Näissä elokuvissa nuori päähenkilö kohtaa vanhemman opettajahahmon.
Kolmanteen tuotantokauteen Weber sisällyttää elokuvat "Psyko" (1998), "Gerry" (2002), "Elephant" (2003), "Last Days" (2005) ja "Paranoid Park" (2007). Näitä luonnehtii päähenkilön ulkopuolisuus ja ajautuminen tuhoon. "Elephant" sai innoituksensa Columbinen verilöylystä. "Gerry", "Elephant" ja "Last Days" muodostavat ”kuoleman trilogian”, ja ohjaaja poikkeaa lineaarisesta ja kronologisesta kerronnasta. "Psyko" puolestaan pyrkii toistamaan värillisenä Alfred Hitchcockin elokuvan "Psyko".
Neljänteen kauteen kuuluvat elokuvat "Milk" (2008), "Restless" (2011) ja "Promised Land" (2012). Ohjaaja palaa näissä teoksissa paitsi perinteisiin kerrontaratkaisuihin, myös yksinäisyyden ja ulkopuolisuuden aiheistoon. Videolevitykseen "Restless" julkaistiin myös mykkäversiona, joka kuvattiin yhtä aikaa ääniversion kanssa.
Van Santin uusin elokuva "Sea of Trees" (2015) sai melko torjuvan vastaanoton: Cannesin elokuvajuhlilla sille buuattiin, ja ensimmäiset arvostelut olivat enimmäkseen kielteisiä.
Louisville

Louisville on Yhdysvalloissa Kentuckyn osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on asukasluvultaan Kentuckyn suurin ja Yhdysvaltojen 26. suurin kaupunki. Louisville sijaitsee Ohiojoen varrella.
Vuonna 2000 Louisvillessä oli 256 231 asukasta. Vuonna 2003 Louisville ja Jeffersonin piirikunta yhdistyivät yhteiseen hallintoon, jonka nimeksi tuli "Louisville-Jefferson County Metro Government", lyhyemmin "Louisville Metro". Tilastoissa näkyy myös "Louisville Metro balance", jossa on mukana entinen Louisville ja siihen kiinni kasvaneet esikaupungit, mutta ei erillisiä lähiöitä. Vuoden 2010 väestönlaskennassa tämän balance-alueen väkiluku oli 597 337, kun koko hallintoalueella oli 741 096 asukasta.
Metropolialueella asuu kokonaisuudessaan 1,5 miljoonaa asukasta Indianan Clarkin, Floydin, Washingtonin ja Harrisonin piirikunnissa.
Kaupungissa sijaitsee Louisvillen yliopisto, joka on perustettu vuonna 1798.
Sijainti ja ilmasto.
Louisville sijaitsee Kentuckyn osavaltion pohjoisosassa Ohiojoen kaakkoispuolella. Joki rajaa kaupunkia sekä pohjoisessa että lännessä. Louisville on Kentuckyn niin sanotulla Bluegrass-alueella, ja sen rajoilla alkaa kohota Knobs-niminen kukkulavyöhyke.
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, keskimääräinen ylin lämpötila 31,5 °C. Kylmintä on tammikuussa, keskimääräinen alin -2,9 °C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 1140 mm, lunta kertyy 33 cm.
Historia.
Ensimmäiset eurooppalaiset tulivat Louisvillen alueelle heinäkuussa 1773, jolloin kapteeni Thomas Bullitt suoritti maanmittauksia Virginian kuvernöörin käskystä. Viisi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain vapaussodan aikana upseeri George Rogers Clarkin saattamat uudisasukkaat asettuivat Corn Islandille. Sieltä Clark johti Illinoisin kampanjaa. Suurin osa uudisasukkaista siirtyi talvella saaresta uuteen Fort-on-Shoreen, ja kunnallishallinto perustettiin 1779. Kaupunki nimettiin Ranskan kuninkaan Ludvig XVI:n ("Louis") mukaan.
Louisville kehittyi merkittäväksi rajaseutujen paikkakunnaksi ja jokikaupan solmukohdaksi. Sen asema vahvistui 1811, kun Nicholas Rooseveltin höyrylaiva "New Orleans" pysähtyi satamassa. Alus oli ensimmäinen, joka liikennöi Ohio- ja Mississippijokia. Ohiojoen putoukset, joiden takia jokilaivojen piti pysähtyä ja purkaa lastinsa, vaikuttivat kaupungin kasvamiseen. Louisville-Portland -kanava rakennettiin 1800-luvun alkupuolella putousten ohittamista varten.
Yhdysvaltojen sisällissodassa Louisville oli Unionin armeijan eli Pohjoisvaltioiden merkittävä tukikohta. Kaupunki ei kuitenkaan kärsinyt sotatoimista, ja monet Indianasta vapautta etsivät orjat pysähytyivät kaupungissa.
Louisvillen lähelle rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana Camp Zachary Taylor, mikä vahvisti kaupungin taloutta. Sitä vahvisti myös myöhemmin noin 50 kilometrin päässä sijaitsevan Fort Knoxin laajennus. Kaupunkiin tuli toisen maailmansodan aikana uutta teollisuutta. Erityisesti synteettisen kumin valmistuksella oli huomattava vaikutus.
Limba noastră

Limba noastră () on Moldovan kansallislaulu vuodesta 1994. Tätä ennen, maan itsenäistymisestä vuonna 1991, sen kansallislauluna oli Deșteaptă-te, române!, joka on myös Romanian kansallislaulu.
Laulun on sanoittanut Alexei Mateevici (1888–1917) ja säveltänyt Alexandru Cristea (1890–1942). Mateevicin isänmaallisessa runossa on kaiken kaikkiaan kaksitoista säkeistöä, mutta niistä vain ensimmäinen, toinen, viides, yhdeksäs ja kahdestoista kuuluvat maan viralliseen kansallislauluun. 
Limba noastră-i o comoară
În adâncuri înfundată
Un șirag de piatră rară
Pe moșie revărsată.
Limba noastră-i foc ce arde
Într-un neam, ce fără veste
S-a trezit din somn de moarte
Ca viteazul din poveste.
Limba noastră-i numai cântec,
Doina dorurilor noastre,
Roi de fulgere, ce spintec
Nouri negri, zări albastre.
Limba noastră-i graiul pâinii,
Când de vânt se mișcă vara;
In rostirea ei bătrânii
Cu sudori sfințit-au țara.
Limba noastră-i frunză verde,
Zbuciumul din codrii veșnici,
Nistrul lin, ce-n valuri pierde
Ai luceferilor sfeșnici.
Nu veți plânge-atunci amarnic,
Că vi-i limba prea săracă,
Și-ți vedea, cât îi de darnic
Graiul țării noastre dragă.
Limba noastră-i vechi izvoade.
Povestiri din alte vremuri;
Și citindu-le 'nșirate, -
Te-nfiori adânc și tremuri.
Limba noastră îi aleasă
Să ridice slava-n ceruri,
Să ne spiue-n hram și-acasă
Veșnicele adevăruri.
Limba noastra-i limbă sfântă,
Limba vechilor cazanii,
Care o plâng și care o cântă
Pe la vatra lor țăranii.
Înviați-vă dar graiul,"
Ruginit de multă vreme,"
Stergeți slinul, mucegaiul"
Al uitării 'n care geme."
Strângeți piatra lucitoare
Ce din soare se aprinde -
Și-ți avea în revărsare
Un potop nou de cuvinte.
Răsări-va o comoară
În adâncuri înfundată,
Un șirag de piatră rară
Pe moșie revărsată.
Ohrid

Ohrid () on kaupunki Ohridjärven itärannalla Pohjois-Makedonian lounaisosassa. Kaupungissa on 55 098 asukasta (vuonna 2010), ja se on Ohridin kunnan keskuspaikka. Ohridissa on lukuisia monumentteja ja nähtävyyksiä, ja vuonna 1980 kaupunki yhdessä Ohridjärven kanssa otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon. 
Historia.
Kaupunki perustettiin antiikin aikaan nimellä "Lykhnidos". Se sijaitsi Adrianmeren sataman Dyrrakhionin (Durrës) ja Bysantin toisiinsa yhdistävän "Via Egnatia" -tien varrella. Arkeologiset kaivaukset kertovat alueen kääntyneen jo aikaisin kristinuskoon. Lykhnidoksen piispat osallistuivat useisiin ekumeenisiin kokouksiin.
Nimestä ”Ohrid” on ensimmäinen merkintä vuodelta 879. Vuosien 990 ja 1015 välillä Ohrid oli (läntisen) Bulgarian pääkaupunki. Kaupungin yllä kohoaa yhä Samuil-tsaarin linnoitus. Vuosina 990–1018 Ohrid oli Bulgarian patriarkaatin keskus, mutta Bysantin vallattua kaupungin vuonna 1018 patriarkaatti supistui arkkipiispan istuimeksi ja Ohrid asetettiin Konstantinopolin patriarkaatin valvontaan. 
Keskiajalla Ohrid oli tärkeä kulttuurikeskus, ja ajalta on säilynyt useita kirkkoja ja luostareita. Ohridin luostareissa on laadittu uskonnollisia tekstejä 800-luvulta lähtien, jolloin muinaiskirkkoslaavia alettiin kirjoittaa. Siellä vaikutti Klement Ohridilainen (830–916, ), joka oli pyhimysten Kyrillos ja Methodios oppilas. Klement Ohridilainen kehitti kyrillistä aakkostoa ja perusti Ohridin Pyhän Panteleimonin luostariin nykyisen Pohjois-Makedonian alueen ensimmäisen luostarikirjaston. Ohridia on pidetty myös kyrillisen kirjaimiston syntypaikkana. 1700-luvulle saakka Ohridin patriarkaatti oli vastuussa suurimmasta osasta Balkanin ortodokseja. Lähes kaikki nykyään säilyneet kirkot ovat bysanttilaisten rakentamia, ja loput ovat peräisin lyhyeltä Serbian valtakaudelta keskiajan lopulla. Luostarien ja kirkkojen arkkitehtuurin ja taideaarteiden lisäksi Ohrid on tunnettu tyypillisestä balkanilaisesta kaupunkikuvastaan, joka on verrattavissa muun muassa Albanian Beratin ja Gjirokastërin kaupunkeihin. 
1300-luvun lopussa kaupungin valloittivat osmanit, joiden hallussa alue pysyi vuoteen 1912 asti. Turkkilaisten aiheuttaman paineen vuoksi kaupungin kristitty väestö väheni osmanien valtakauden alussa, ja vuonna 1664 kaupungissa oli vain 142 kristittyä taloa. Tilanne muuttui 1700-luvulla, kun Ohridista tuli kauppakaupunki. Vuosisadan loppupuolella kaupungissa oli noin 5 000 asukasta. 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa Ohrid oli muun euroopanpuoleisen Osmanien valtakunnan tavoin levotonta aluetta. Puoli-itsenäiset feodaaliruhtinaat, kuten Mahmud Pasha Bushatlija ja Djeladin Beg hallitsivat Ohridia, eivätkä suostuneet maksamaan veroja keskushallitukselle käyttäen rahat omien armeijoidensa ylläpitoon. 1800-luvun loppuun mennessä Ohridissa oli 2 409 taloa ja 11 900 asukasta, joista 45 prosenttia oli islaminuskoisia.
Nähtävyyksiä.
1400-luvun osmanimatkailija Evlia Celebian havaintojen tukeman legendan mukaan Ohridissa oli 365 kappelia, yksi jokaiselle päivälle. Nykyään määrä on huomattavasti pienempi, mutta keskiajalla Ohridia kutsuttiin ”slaavilaiseksi Jerusalemiksi”.
Bügd Nairamdah Mongol

Bügd Nairamdah Mongol on Mongolian kansallislaulu. Laulu on syntynyt vuonna 1950. Sen on sanoittanut Tsendiin Damdinsüren ja sen ovat säveltäneet Bilegiin Damdinsuren ja Luvsanjamts Murjorj. Mongolialla on 1900-luvun aikana ollut useita kansallislauluja. Ensimmäinen oli käytössä 1924-1950, toinen 1950-1961 ja kolmas 1961-1991. Nykyinen versio on sama, joka oli käytössä vuosina 1950-1961. Siitä on kuitenkin jätetty pois laulun kolmas säkeistö, joka ylisti Leniniä, Stalinia sekä Mongolian omia vallankumoussankareita Damdin Süchbaataria ja Tšrorlogiin Tšoibalsania. 
Дархан манай хувьсгалт улс
Даяар монголын ариун голомт
Дайсны хөлд хэзээ ч орохгүй
Дандаа энхжин үүрд мөнжинө
Хамаг дэлхийн шударга улстай
Хамтран нэгдсэн эгнээг бэхжүүлж
Хатан зориг бүхий чадлаараа
Хайрт Монгол орноо мандуулъя 
Зоригт Монголын золтой ардууд
Зовлонг тонилгож, жаргалыг эдлэв
Жаргалын түлхүүр, хөгжлийн тулгуур
Жавхлант манай орон мандтугай 
Хамаг дэлхийн шударга улстай
Хамтран нэгдсэн эгнээг бэхжүүлж
Хатан зориг бүхий чадлаараа
Хайрт Монгол орноо мандуулъя
Darhan manay huvĭsgalt uls
Dayaar Mongolïn ariun golomt
Daysnï höld hezee ch orohgüy
Dandaa enhjin üürd mönjinö
Hamag delhiyn shudarga ulstay
Hamtran negdsen egneeg behjüülj
Hatan dzorig bühiy chadlaaraa
Hayrt Mongol ornoo manduul'ya
Dzorigt Mongolïn dzoltoy arduud
Dzovlong tonilgoj, jargalïg edlev
Jargalïn tülhüür, högjliyn tulguur
Javhlant manay oron mandtugay
Hamag delhiyn shudarga ulstay
Hamtran negdsen egneeg behjüülj
Hatan dzorig bühiy chadlaaraa
Hayrt Mongol ornoo manduul'ya
Siperian historia

Esihistoriallisena aikana Siperiaa asuttivat metsästäjä-keräilijäheimot, jotka puhuivat ilmeisesti paleoaasialaiseen kieliryhmään kuuluvia kieliä. Jossakin vaiheessa kivikaudella jokin länsisiperialainen kansa Ural-vuoriston lähistöllä omaksui uralilaiseen kielikuntaan kuuluvan kielen. Tästä kielenvaihdoksesta syntyivät samojedikielet. Uralilainen kielikunta ei nimestään huolimatta oli peräisin Uralilta vaan sen länsipuolelta Euroopasta. Itä-Siperiaan saapui etelästä turkkilaiskieliä puhuvaa paimentolaisväestöä tai ainakin siellä omaksuttiin näiden kieli. Näin syntyivät jakuutit. Siperiaan on tullut myöhemminkin turkkilaiskielisiä, muun muassa tataarit. Siperiaan saapui paimentolaisten mukana muitakin kieliä, muun muassa tunguusikielet ja myöhemmin 1200-luvulla sotaisasti mongolikielet. 
1200-luvulla mongolit valloittivat vielä nimettömän alueen Uralin itäpuolelta. Mongolien ote alueeseen kuitenkin heikkeni, ja erillisestä Sibirin (Siperia) valtakunnasta mainitaan vuonna 1406. 1440-luvulla Siperia itsenäistyi lopullisesti mongolien Kultaisen ordan hajotessa, ja muodostui Siperian kaanikunta.
Pian syntyi kuitenkin ristiriitoja Venäjän kanssa, joka pyrki innokkaasti hankkimaan lisäalueita idästä 1500-luvulla (Kazan 1552, Astrahan 1554, Sibirin kaupunki 1583 ja vähitellen koko tataarivaltakunta). Venäläiset tunkeutuivat seudulle 1600-luvulla jokia pitkin, perustivat useita kaupunkeja (Tomsk 1604, Jenisejsk 1619, Jakutsk 1632) ja pääsivät 1619 Ohotanmerelle. Vuoden 1680 rajajärjestelyissä Kiinan ja Venäjän väliseksi rajaksi määrättiin Jablonovyivuoret, mikä rajasi Siperian alueen etelästä. Nykyisin Siperian kielellinen kirjo on laaja, kun alueelle on tunkeutunut Venäjän vallan aikana ja neuvostoaikana myös slaavilaisten kielten puhujia.
Siperiaa on käytetty vuodesta 1593 karkotusalueena, jonne aluksi lähetettiin törkeistä rikoksista tuomittuja sotavankeja ja 1700-luvulta lähtien sotavankeja ja poliittisia vankeja. 1900-luvulla alueelle alettiin perustaa myös pakkotyöleirejä. Neuvostoliitossa 1930-luvun lopulla alkaneet Josif Stalinin poliittisista syistä toimeenpannut vainot vaativat n. 1,5 miljoonaa ihmishenkeä.
Siperian radan rakentaminen 1891–1904 pani alulle muuttoliikkeen Siperiaan ja merkitsi alkua sen luonnonvarojen merkittävälle hyödyntämiselle sekä laajalle teollistamiselle.
Dino Dvornik

Miljenko "Dino" Dvornik (20. elokuuta 1964 – 7. syyskuuta 2008) oli kroatialainen muusikko. Hän oli kotoisin Splitistä.
Lapsuudessaan 1970-luvulla Dvornik esiintyi isänsä, näyttelijä Boris Dvornikin elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. 1980-luvulla hän siirtyi muusikonuralle ja on 1990-luvulta lähtien keskittynyt tekno-musiikkiin. Hänen tunnetuin kappaleensa on "Ništa kontra Splita", millä hän voitti Splitin musiikkifestivaalien kilpailun.
Sittemmin hän esiintyi perheensä kanssa tosi-tv-ohjelmassa "Dvornikovi".
Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto

Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto (, virallisesti "Bureau of the Census") on Yhdysvaltain kauppaministeriön yksikkö, jonka tehtäväksi on Yhdysvaltain perustuslaissa määritelty valtion väestönlaskenta. Perustuslaki määrää, että väestönlaskenta on tehtävä vähintään kymmenen vuoden välein. Näin kullekin osavaltiolle voidaan määrittää oikea osuus Yhdysvaltain edustajainhuoneen paikoista. Virasto on myös vastuussa tilastojen keräämisestä kansakunnasta, sen ihmisistä ja taloudesta.
Väestönlaskentaviraston budjetti ja työntekijämäärä vaihtelevat suuresti vuosittain. Väestönlaskentojen aikaan viraston budjetti moninkertaistetaan ja se palkkaa kymmeniätuhansia osa-aikaisia työntekijöitä.
Väestönlaskenta on Yhdysvalloissa suoritettu kymmenen vuoden välein aina vuodesta 1790.
Liberté

Liberté (”Vapaus”) on Guinean kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä vuonna 1958. Laulun ovat säveltäneet Kodofo Moussa ja Fodeba Keida, sen kirjoittaja on tuntematon.
Peuple d'Afrique!
Le Passé historique!
Que chante l'hymne de la Guinée fière et jeune
Illustre epopée de nos frères
Morts au champ d'honneur en libérant l'Afrique!
Le peuple de Guinée prêchant l'unité
Appelle l'Afrique.
Liberté! C'est la voix d'un peuple
Qui appelle tous ses frères a se retrouver.
Liberté! C'est la voix d'un peuple
Qui appelle tous ses frères de la grande Afrique.
Bâtissons l'unité africaine dans l'indépendance retrouvée.
Afrikan kansat!
Historia on jäänyt taaksemme!
Laulukaa nuoren ja ylpeän Guinean hymni,
kirkastakaa niiden veljiemme aikakautta,
jotka kuolivat kunnian kentällä vapauttaessaan Afrikan!
Guinean kansa, saarnatessaan ykseyttä,
kutsuu Afrikkaa.
Vapaus! Se on kansan ääni,
joka kutsuu veljiään löytämään itsensä.
Vapaus! Se on kansan ääni,
joka kutsuu veljiään kautta koko suuren Afrikan.
Rakentakaamme Afrikan ykseys vastalöydetyssä itsenäisyydessämme!
Leif Lindgren

Leif Lindgren voi tarkoittaa seuraavia:
La Tchadienne

La Tchadienne (”Tšadilainen”) on Tšadin kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä vuonna 1960. Laulun on sanoittanut Louis Gidrol opiskelijaryhmineen ja sen on säveltänyt Paul Villard.
 Peuple Tchadien, debout et à l'ouvrage!
 Tu as conquis la terre et ton droit;
 Ta liberté naîtra de ton courage.
 Lève les yeux, l'avenir est à Toi.
 O mon Pays, que Dieu te prenne en garde,
 Que tes voisins admirent tes enfants.
 Joyeux, pacifique, avance en chantant,
 Fidèle à tes anciens te regardent.
 Peuple Tchadien, debout et à l'ouvrage!
 Tu as conquis la terre et ton droit;
 Ta liberté naîtra de ton courage.
 Lève les yeux, l'avenir est à Toi.
 Tšadin kansa, nouse ja käy työhön!
 Olet valloittanut maan ja voittanut itsellesi oikeutesi;
 Vapautesi on syntynyt urheudestasi.
 Nosta katseesi, tulevaisuus on Sinun.
 Oi, maani, varjelkoon Jumala sinua,
 jotta naapurisi ihailisivat lapsiasi.
 Iloisina, rauhaa rakastavina, laulaen eteenpäin kulkevina,
 uskollisina esi-isillesi, jotka vartioivat sinua.
 Tšadin kansa, nouse ja käy työhön!
 Olet valloittanut maan ja voittanut itsellesi oikeutesi;
 Vapautesi on syntynyt urheudestasi.
 Nosta katseesi, tulevaisuus on Sinun.
Mark Sanford

Marshall Clement ”Mark” Sanford Jr. (s. 28. toukokuuta 1960) on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko ja Etelä-Carolinan osavaltion entinen kuvernööri. Hän toimi kuvernöörin virassa 15. tammikuuta 2003 – 12. tammikuuta 2011. Tätä ennen hän toimi vuosina 1995–2001 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Sanford herätti kuvernöörinä usein julkista närkästystä, muun muassa lähtemällä purjehtimaan Bermudalle kesken osavaltion budjettineuvottelujen. Time-lehti valitsi hänet yhdeksi kolmesta huonoimmasta kuvernööristä marraskuussa 2005. 
Vuonna 2009 Mark Sanford tunnusti tehneensä aviorikoksen. Tästä seuranneen kohun johdosta hän ilmoitti eroavansa republikaanikuvernöörien yhdistyksen puheenjohtajan paikalta. Pettämiskohun jälkeen hän myös erosi vaimostaan Jennystä, jonka kanssa oli ollut naimisissa 20 vuotta, ja jonka kanssa hänellä on neljä yhteistä lasta. Ero astui voimaan vuonna 2010.
Toukokuussa 2013 Sanford palasi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Etelä-Carolinan ensimmäisestä vaalipiiristä erikoisvaalissa, joka järjestettiin vaalipiirin edellisen edustajan Tim Scottin siirryttyä Yhdysvaltain senaatin jäseneksi. Hän voitti vastaehdokkaansa, demokraattien Elizabeth Colbert Buschin yhdeksän prosenttiyksikön erolla. Sanford istui edustajainhuoneessa tammikuuhun 2019 asti. 
Sanford ilmoitti 9. syyskuuta 2019 pyrkivänsä republikaanipuolueen ehdokkaaksi vuoden 2020 presidentinvaaleissa.
Ylä-Itävalta

Ylä-Itävalta () on yksi Itävallan yhdeksästä osavaltiosta. Ylä-Itävallalla on rajaa lännessä Saksan ja pohjoisessa Tšekin tasavallan kanssa. Naapuriosavaltiot ovat idässä Ala-Itävalta, etelässä Steiermark ja lounaassa Salzburg. Osavaltiossa on arviolta 1 437 251 asukasta (2015) ja sen pinta-ala on 11 980 neliökilometriä. Osavaltion pääkaupunki on Linz ja kuvernööri Thomas Stelzer.
Perinteiset hallintoalueet.
Ylä-Itävallan neljä neljännestä ovat:
For The Gambia Our Homeland

For The Gambia Our Homeland ("Gambian, kotimaamme puolesta") on Gambian kansallislaulu, joka otettiin käyttöön maan itsenäistyessä 1965. Laulun on sanoittanut Virginia Julie Howe ja säveltänyt Jeremy Frederick Howe (perustuen mandinka-kansan perinteiseen lauluun Foday kaba dumbuya). 
Sanoitukset.
Englanninkieliset sanat
For The Gambia, our homeland
We strive and work and pray,
That all may live in unity,
Freedom and peace each day.
Let justice guide our actions
Towards the common good,
And join our diverse peoples
To prove man's brotherhood.
We pledge our firm allegiance,
Our promise we renew;
Keep us, great God of nations,
To The Gambia ever true.
Suomenkielinen käännös
Gambian, kotimaamme puolesta
kamppailemme, teemme työtä ja rukoilemme,
niin että kaikki voisivat elää ykseydessä,
rauhassa ja vapaudessa, joka päivä.
Ohjatkoon oikeus toimiamme
kohti yhteistä hyvää,
ja liittäköön eri kansamme
osoittamaan ihmisten veljeyttä.
Me lupaamme lujaa uskollisuuttamme,
me uudistamme lupauksemme,
Pidä meidät, oi kansojen suuri Jumala,
iäti uskollisina Gambialle.
LaGrange (Georgia)

LaGrange on kaupunki Yhdysvaltojen Georgian osavaltion Troupin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 29 588.
Maantiede.
LaGrange sijaitsee Georgian osavaltiossa vuorialueen eli Piedmontin juurella Troupin piirikunnassa.
Historia.
LaGrangen kaupunkisuunnitelman laati Samuel Reid vuonna 1828. Nimi saatiin eversti Julius Caesar Alfordilta, ilmeisesti koska hän oli kuullut Gilbert du Motier de Lafayetten maininneen Länsi-Georgian maisemien muistuttavan hänen vaimonsa kotitilaa LaGrangea Ranskassa. 
Sen varhainen siirtolaisasutus muodostui muuttajista Georgian itäosista, Virginiasta, sekä Pohjois- ja Etelä-Carolinasta. Troupin piirikunta tunnettiin sittemmin Georgian neljänneksi rikkaimpana ja viidenneksi suurimpana orjapiirikuntana. Kaupungissa asuneet plantaasinomsitajat rakennuttivat suuria kartanoita ja paikallisen kaupan keskuksena sinne rakennettiin myös julkisia rakennuksia, joista nykyipäiviin ovat säilyneet LaGrande College (1831) ja metodistikirkko (1857). Moent muut vanhat rakennukset tuhoutuivat tulipalossa vuonna 1919.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana monet paikalliset palvelivat Etelävaltioiden asevoimissa. Kaupungissa oli sairaaloita ja se toimi myös pakolaisten keskuksena. Pohjoisvaltioiden joukot valtasivat sen 17. huhtikuuta 1865, minkä jälkeen monet paikalliset tehtaat poltettiin, rautatiet tuhottiin ja lähetinlinjat katkaistiin.
Sodan jälkeen kaupunkiin syntyi uutta puuvillateollisuutta ja sinne vedettiin uudet rautatieyhteydet vuosina 1895 ja 1906. Samoihin aikoihin valmistuivat myös viemäri-, vesi- ja sähköverkot, sekä päällystetyt tiet ja julkiset koulut. Teollisuus monipuolistui toisen maailmansodan jälkeisenä aikana.
Talous.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot LaGrangessa aikavälillä 2014–2018 olivat 34 468 USD ja henkilöä kohden 19 988 USD. 27,7 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö.
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 29 588 ja vuoden 2019 arvion mukaan 30 305. Kaupungin asukkaista 42,3 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 39,6 %), 50,3 % afroamerikkalaisia, 4,8 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 3,5 % aasialaisia. 7,5 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 6,5 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. 
Kulttuuri.
LaGrangessa on kulttuuritarjontaa, jota ei usein löydy muista vastaavankokoisista kaupungeista. Kaupungilla on esimerkiksi oma baletti- ja oopperaryhmänsä, televisiokanava ja kaksi arkistoa. Historiallisia kohteita ovat Lamar Doddin lapsuudenasunto, Benjamin Hillin entien asunto ja nykyinen naistenkerho, LaGrange Collegen rakennukset ja Callaway House.
Keväisin kaupungissa järjestetään Azalea Storytelling Festival ja touko- tai kesäkuussa Hydrangea Festival. Sweet Land of Liberty -paraati järjestetään itsenäisyyspäivisin. LaGrangen ystävyyskaupunkeja ovat Aso Japanissa, Poti Georgiassa ja Craigavon Pohjois-Irlannissa.
Tornado Alley

Tornado Alley () on termi, joka viittaa alueeseen Yhdysvalloissa, jossa tornadot ovat yleisimpiä. Se sisältää suuret alankoalueet Mississippi-, Ohio- ja alemman Missourijoen laaksoissa, kuten myös Yhdysvaltojen kaakkoiset osavaltiot. Vaikka yksikään osavaltio Alaskaa lukuun ottamatta ei ole täysin vapaa tornadoista, ne ovat kaikkein yleisimpiä Suurilla tasangoilla Kalliovuorten ja Appalakkien välisellä alueella, jossa alankoalueet ovat kaikkein tasaisimmillaan ja jossa pohjoisen kylmät ja etelän kuumat ilmamassat siten pääsevät esteettä kohtaamaan.
Tornado Alleyn sydämessä rakennusmääräykset ovat tiukempia kuin muissa Yhdysvaltain osissa vaatien vahvennettuja kattoja ja turvallisempia kiinnityksiä rakennuksen ja perustan välillä. Muita toimintoja ovat myrskykellareiden rakentaminen ja puolustussireenien asentaminen. Tornadoita käsitellään myös paljon mediassa.
Artūrs Irbe

Artūrs Irbe (s. 2. helmikuuta 1967 Riika, Latvian SNT) on latvialainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka aloitti uransa Neuvostoliiton pääsarjajoukkue Dinamo Riiassa. Dinamon ykkösmaalivahdiksi hän nousi kaudella 1987–1988. Uransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Irbe pelasi MM-kisoissa 1989 ja 1990 saavuttaen kultaa. Vuonna 1990 Irbe valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Irbe kieltäytyi pelaamasta Neuvostoliiton joukkueessa 1991, koska Latvia oli julistautunut itsenäiseksi 4. toukokuuta 1990 ja Neuvostoliitto yritti pysäyttää itsenäistymisprosessin asevoimin tammikuussa 1991. Irbe oli myös barrikaadeilla Riiassa mahdollisen neuvostohyökkäyksen varalta. Latvian itsenäistymisen jälkeen Irbe pelasi Latvian maajoukkueessa monissa MM-kisoissa ja vuosien 2002 sekä 2006 talviolympialaisissa.
Minnesota North Stars varasi Irben NHL:ään vuonna 1989 numerolla 196. Hänen ensimmäinen NHL-seuransa oli San Jose Sharks vuosina 1991–1996. Sharks-vuosiensa aikana Irbe nousi kulttihahmoksi San Josessa. Pitkälti Irben torjuntojen ansiosta joukkue pääsi ensi kertaa pudotuspeleihin kaudella 1993–1994 ja voitti Detroit Red Wingsin.
Loukkaannuttuaan ja pelattuaan huonon kauden 1995–1996 Irbe siirtyi ensin Dallas Starsin ja sitten Vancouver Canucksin kakkosmaalivahdiksi, kunnes aloitti Carolina Hurricanesissa kaudella 1998–1999. Hurricanesissa Irbe saavutti NHL-uransa huippuhetket päästyään 2001–2002 aina finaalisarjaan asti, jossa joukkue hävisi Detroit Red Wingsille. Kesäkuussa 2004 hänet myytiin Columbus Blue Jacketsiin, jossa hän ei kuitenkaan pelannut otteluita. 
Kaudella 2005–2006 Irbe edusti itävaltalaista EC Salzburgia. Torinon olympialaisissa 2006 Irbe toimi Latvian joukkueen lipunkantajana avajaisissa.
Pelaajauransa jälkeen Irbe on toiminut valmentajatehtävissä. Vuodesta 2014 lähtien hän toimi Buffalo Sabresin maalivahtivalmentajana. Marraskuussa 2014 Irbe kuului yhden ottelun ajan myös Buffalon kokoonpanoon, kun Michal Neuvirth loukkaantui ja joukkue tarvitsi nopeasti varamaalivahtia. Hän on toiminut myös Washington Capitalsin maalivahtivalmentajana.
Suuret tasangot

Suuret tasangot () on laaja preeria-alue, joka sijaitsee Kalliovuorten itäpuolella Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Tasankoalueen pituus pohjois–eteläsuunnassa on noin 4 800 kilometriä. Tasangot ulottuvat New Mexicon, Texasin, Oklahoman, Coloradon, Kansasin, Nebraskan, Wyomingin, Montanan, Etelä-Dakotan ja Pohjois-Dakotan osavaltioiden alueelle Yhdysvalloissa sekä Albertan, Manitoban ja Saskatchewanin provinsseihin Kanadassa.
Suurten tasankojen pinta-ala vaihtelee määritelmän ja lähteen mukaan; esimerkiksi "Encyclopædia Britannica" -tietosanakirjan mukaan se on suunnilleen 2,9 miljoonaa neliökilometriä.
Maya Pedersen-Bieri

Maya Pedersen-Bieri (s. 27. marraskuuta 1972 Spiez, Sveitsi) on sveitsiläinen skeletonkelkkailija, olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari.
Maya Pedersen-Bieri on voittanut lajin maailmanmestaruuden vuosina 2001 ja 2005, olympiakultaa Torinossa 2006 sekä EM-kisoissa kultaa 2006 ja hopeaa 2005. Kaudella 1997–1998 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. 
Pedersen-Bieri on naimisissa valmentajansa Snorre Pedersenin kanssa. Hän asuu Norjassa Øyerissä, lähellä Lillehammeria.
Bryce Canyonin kansallispuisto

Bryce Canyonin kansallispuisto on kansallispuisto, joka sijaitsee Lounais-Utahissa Yhdysvalloissa. Nimestään huolimatta kansallispuistolle nimensä antanut luonnonmuodostelma ei ole kanjoni, vaan enemminkin useiden eroosion luomien hevosenkengän muotoisten amfiteatterien ketju. Paikan löytäneen Ebenezer Brycen väitetään kuvanneen sitä ”hitonmoiseksi paikaksi lehmän hukkaamiseen”. 
Alue on kansallinen monumentti vuodesta 1923, kansallispuisto vuodesta 1924 ja sai nykyisen nimensä vuonna 1928.
Mongolia talviolympialaisissa 2006

XX talviolympialaisissa Italian Torinossa 10. helmikuuta – 26. helmikuuta vuonna 2006 Mongoliaa edusti kaksi urheilijaa, molemmat maastohiihtäjiä.
Khash Erdene Khurelbaatar osallistui miesten 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuun ja sijoittui 86. sijalle ajalla 48.47,2 ja Ochirsuren Erdene Ochir osallistui naisten 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuun ja sijoittui 68. sijalle ajalla 36.40,1.
Archesin kansallispuisto

Archesin kansallispuisto on kansallispuisto Utahissa Yhdysvalloissa, jonka alueella on yli 2 000 luonnollista hiekkakiveen syntynyttä holvikaarta ja useita muita geologisia erikoisuuksia. Kuuluisin kaarista on lähes 20-metrinen Delicate Arch.
Jeh’anurovin hallitus

Jeh’anurovin hallitus johtama on Juri Jeh’anurovin johtama Ukrainan hallitus, joka nimitettiin syyskuussa 2005, kun Julija Tymošenko joutui eroamaan. Hallitus hävisi luottamuslauseäänestyksen 10. tammikuuta 2006 Verh’ovna Radassa, mutta jatkoi maaliskuun parlamenttivaaleihin ja niiden jälkeen elokuuhun asti ennen Viktor Janukovytšin nimittämistä seuraavaksi pääministeriksi.
&lt;br clear="all"&gt;
Jamboree

Jamboreeksi kutsutaan partiolaisten järjestämää suurta kansainvälistä partioleiriä. Se voi olla joko kansallisen partiojärjestön järjestämä kansallinen jamboree, johon myös kansainväliset vieraat voivat osallistua, tai kansainvälisen partiojärjestön järjestämä maailmanlaajuinen tai tietyn maanosan jamboree. Suomen Partiolaiset pitävät noin kuuden vuoden välein kansainvälisen suurleirin, jota kutsutaan nimellä Finnjamboree.
Maailmanjamboree.
Partioliikkeen Maailmanjärjestö ("WOSM") järjestää 4–5 vuoden välein Maailmanjamboreita ("World Scout Jamboree"). Jamboreihin osallistuu usein tuhansia partiolaisia, ja ne ovat kuin valtavia partiokaupunkeja. Leiriläisten ohjelma eri alaleireissä koostuu erilaisista aktiviteeteista. Jamboreen järjestävä maa mainostaa maansa kulttuuria ja tutustuttaa ulkomaiset vieraat siihen.
Tymošenkon I hallitus

Julija Tymošenkon hallitus nimitettiin Ukrainaan keväällä 2005 edellisvuoden presidentinvaalien tuloksen tultua vahvistetuksi. Hallitus joutui eroamaan syyskuussa 2005 Tymošenkon aloittamien korruptiotutkimusten ja hänen venäjänsuhteidensa takia. Hän ei pääministeriaikanaan vieraillut kertaakaan Venäjällä ja Moskovan sotilassyyttäjä piti voimassa häntä koskeneen kansainvälisen etsintäkuulutuksen, joka on myöhemmin peruttu.
Hallituksen eroamisen vuoksi oranssikoalitio jakautui kahtia Julija Tymošenkon ryhmittymän erottua presidentti Viktor Juštšenkoa tukevasta ja Viktor Janukovytšin johtaman Alueiden puolueen kanssa kilpailevasta Meidän Ukrainamme-ryhmittymästä.