Rasvaprosentti

Rasvaprosentti ilmoittaa rasvakudoksen määrän prosentteina koko kehon painosta. Se on jonkin verran parempi mittari ylipainon arviointiin kuin painoindeksi, sillä jälkimmäinen olettaa lihasten olevan keskimääräisessä kunnossa. Esimerkiksi kehonrakentajilla painoindeksi voi näyttää ylipainoa, vaikka rasvaprosentti on alhainen. Jos taas lihaskunto on heikko, painoindeksi voi näyttää normaalipainoa, vaikka rasvaprosentti onkin yli normaalin. 
Täysikasvuisen ihmisen normaali rasvaprosentti vaihtelee lihavuustutkijoiden mukaan naisilla välillä 25–33 ja miehillä välillä 13–21. Niiden naisten kehossa on keskimäärin 33 prosenttia rasvaa, joiden painoindeksi on normaalin painoindeksin ylärajana pidetty 25 kg/m2. Miehillä, vastaava osuus on 21 prosenttia rasvaa. 
Ikääntyneiden naisten normaali rasvaprosentti saattaa olla jopa 35 ja ikääntyneiden miesten 25. Tarkkoja arvoja ei voida antaa muun muassa sen vuoksi, että eri mittalaitteet antavat hyvin erilaisia tuloksia, eivätkä asiantuntijat ole saavuttaneet konsensusta asiasta. 
Ihmisellä on huomattavasti enemmän rasvakudosta kuin esimerkiksi simpansseilla, joiden normaali rasvaprosentti on 3,5 (naaraat) / 0,005 (urokset).
Rasvaprosentin mittaaminen.
Rasvaprosentin mittaaminen ei anna koskaan täysin tarkkaa tulosta edes kun testaustilanne vakioidaan mahdollisimman hyvin. Halvimpia mittaustapoja ovat kenttämittaukset kuten ihopoimumittaus ja sähköiset bioimpedanssi-mittaukset. Kalleimpia ja tarkimpia mittaustapoja ovat laboratoriomittaukset kuten vedenalaispunnitus tai duterium-laimennus.
Ihopoimumittaus suoritetaan pihdeillä, joilla mitataan ihopoimun paksuus neljästä kohdasta. Ihopoimumittaus on luotettavimmillaan melko hoikilla tai normaaleilla ihmisillä. Bioimpedanssi-mittaus käyttää heikkoa sähkövirtaa ja laskee rasvaprosentin kehon nestetasapainon pohjalta.
Rasvaprosentti ja terveys.
Sekä liian alhainen että liian korkea rasvaprosentti lisäävät terveysriskejä. Sopivan paksuinen rasvakudos tuottaa riittävästi adipokiineiksi kutsuttuja hormoneja, entsyymejä ja proteiineja, joita ei synny muualla kehossa. Liian paksu rasvakudos ja etenkin vatsaontelon sisäiset rasvakertymät aiheuttavat kuitenkin rasvakudoksen jatkuvaa lievää tulehdusta, joka altistaa metaboliselle oireyhtymälle, tyypin 2 diabetekselle ja aivohalvaus- sekä valtimonkovettumataudille. 
Rasvakudoksen tuottamia adipokiineja tunnetaan yli 50 eri tyyppiä. Adipokiinit säätelevät esimerkiksi ruokahalua, verisuonten uudismuodostusta, verenpainetta, immuunivastetta ja insuliiniherkkyyttä. Sopivanpaksuinen ihonalainen rasvakerros erittää runsaasti adiponektiini-nimistä adipokiinia, joka herkistää elimistöä insuliinille, hillitsee tulehdusta ja estää plakkien muodostumista verisuonten seinämiin hidastaen valtimoiden kalkkeutumista. Normaali määrä ihonalaista rasvaa suojaa siten etenkin naisia sydänsairauksilta. 
Rasvakerros lähettää myös viestiproteiineja aivoihin, maksaan ja haimaan ja vastaanottaa niitä kaikkialta kehosta. Ensimmäinen löydetty adipokiini oli leptiini.
Rasvakudos tuottaa ja varastoi myös naishormoneja estroni ja estradioli. Nuorten naisten rasvakudos kykenee lisäksi muuttamaan naishormonia testosteroniksi ja testosteronia naishormoniksi, millä on hormonitoimintaa tasapainottavaa vaikutusta. Ikääntyessä tämä muuntuminen kuitenkin vaikeutuu, mikä saattaa johtaa testosteronin puutteeseen.
Vaihdevuodet ohittaneet naiset tarvitsevat rasvakudosta ja etenkin vatsaontelon sisäistä "viskeraalirasvaa," koska sen tuottamasta estronista tulee vaihdevuosien jälkeen naisen tärkein estrogeeni. Viskeraalirasva tuottaa myös estradiolia, jonka merkitys kuitenkin vähenee vaihdevuosien jälkeen munasarjojen estradiolituotannon loppuessa.
Rasvakudoksella on monia tärkeitä tehtäviä naisen hedelmällisyydessä. Onkin olemassa todisteita siitä, että naisen hedelmällisyydestä vastaava ovulaatiosykli häiriintyy, jos hänen rasvaprosenttinsa laskee alle 26–28:n. Tämä saattaa liittyä siihen, että rasvakudos osallistuu hormoniaineenvaihduntaan tai siihen, että laihuus voi johtaa hormonitoimintaa säätelevän aivolisäkkeen toimintahäiriöön. Jos rasvaprosentti tippuu naisilla tasolle 15–17, se saattaa aiheuttaa jopa kuukautisten pois jäämisen.
Rasvaprosentin arvioiminen.
Rasvaprosentti voidaan arvioida monella eri kaavalla joista yleisimmät ovat:
Lapsen rasvaprosentti = (1.51 × painoindeksi) − (0.70 × ikä) − (3.6 × sukupuoli) + 1.4
Aikuisen rasvaprosentti = (1.20 × painoindeksi) + (0.23 × ikä) − (10.8 × sukupuoli) − 5.4
jossa sukupuoli 1, jos mies ja 0, jos nainen.
Yhdysvaltojen puolustusvoimien käyttämä kaava.
mitataan tuumina
Miehille:
rasvaprosentti % = 86,010 x log10(vyötärön_ympärys - kaulan_ympärys) - 70,041 x log10(pituus) + 36,76
Naisille:
rasvaprosentti % = 163,205 x log10(vyötärön_ympärys + lantion_ympärys - kaulan_ympärys) - 97,684 x log10(pituus) - 78,387.