tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jeff Flake

Jeffry ”Jeff” Lane Flake (s. 31. joulukuuta 1962) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja nykyinen Yhdysvaltain Turkin suurlähettiläs. Presidentti Joe Biden nimitti Flaken suurlähettilääksi vuonna 2021. 
Flake toimi Arizonan senaattorina vuodesta 2013 vuoteen 2019. Aiemmin hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä edustaen Arizonan ensimmäistä (2001–2003) ja kuudetta (2003–2013) vaalipiiriä. Flake on sittemmin puhunut presidentti Trumpia vastaan, ja muun muassa tuki Bidenia presidetiksi vuoden 2020 vaaleissa. 
Flake syntyi Snowflakessa, Arizonassa. Hänen esi-isänsä oli tunnettu varhainen mormoni William J. Flake. Flake on itsekin mormoni, ja suoritti lähetystyönsä Zimbabwessa ja Etelä-Afrikassa. Hänen setänsä oli poliitikkokollega Jake Flake.
Flake valmistui maisteriksi Brigham Youngin yliopistosta pääaineenaan politiikan tutkimus. Hänellä on vaimo Cheryl ja viisi lasta.
Valkiaisjärvi (Utajärvi)

Valkiaisjärvi eli Valkeisjärvi tai Valkeinen on pieni kirkasvetinen järvi Utajärven kunnan Sanginkylässä.
Järvi sijaitsee seututien 837 varrella, Puutturintien risteyksestä noin kilometri Puolangalle päin tien vasemmalla puolella. Järvellä ei ole laskujokea, vaan siitä lähtee pelkästään pieni etelään Vaarnikkasuolle laskeva Pouhuoja. Hiekkapohjainen järvi saanee vetensä lähteistä.
Ympäristö.
Valkiaisjärvi on Mustalammen ohella ollut pääosin kylän vanhan asuinpaikan eli Mustan talon mailla. Järven etelärannan nykyisen virkistysalueen paikalle perustettiin kuitenkin isossajaossa Hiltulan eli Määtän tila vuonna 1842. Vaikka Hiltula on jo hävinnyt, Valkiaisjärven rannat eivät ole jääneet autioksi, koska siellä on kylän tihein kesämökkiasutus.
Järven kirkasvetisyyden lisäksi tähän lienee vaikuttanut, että sen rannat ovat kuivaa kangasmaata lounaisnurkan pientä rämettä lukuun ottamatta. Matalan ja vähäravinteisen järven luonnollinen kalakanta on lähinnä pientä ahventa, mutta siihen on istutettu virkistyskalastajille sekä kirjolohta että siikaa.
Valkeisen virkistysalue.
Valkiaisjärven kaakkoisrannalla seututien 837 varrella on ollut pitkään Sanginkylän uimaranta, aiemmin myös tanssilava, jonka on korvannut Valkeisen virkistysalue. Virkistyalueella on uimaranta, soudettavana lauttana toimiva laituri, lentopallokenttä, kioski, kota sekä laavu. Alueeseen kuuluu myös erillinen vuokrakota saunoineen ja laavuineen. Järveen on istutettu virkistyskalastajia varten kirjolohta ja siikaa. Kalastajille on vuokrattavissa soutuveneitä, rantakodassa on lupa-automaatti.
Kärpästen torjunta

Kärpästen torjunta on kärpästen hävittämistä esimerkiksi asuintiloista tai eläinsuojista erilaisin laittein. Kärpäspaperi on ollut perinteinen keino, uudempia tulokkaita ovat sähköiset kärpässiepparit.
Kärpäslätkä on kärpästen ja muiden hyönteisten surmaamiseen suunniteltu lyömäase. Kärpäslätkä koostuu yleensä joustavasta muovivarresta ja muovisesta ohuen littanasta päästä. Aiemmin kärpäslätkän varsi oli usein puuta tai metallia ja itse lätkäosa kovaa nahkaa. Ideana on huitaista kärpäslätkällä kärpästä siten, että kärpänen liiskaantuu kuoliaaksi kärpäslätkän alle. Kärpäslätkän toiminta perustuu siihen, että ilma virtaa lyömäosan reikien läpi vapaasti, jolloin ei muodostu paineaaltoa, joka varoittaisi hyönteisiä lennähtämään pois. Nykyään on olemassa myös paristoilla toimivia sähköisiä kärpäslätkiä. Monet yritykset jakavat asiakkailleen logollaan varustettuja mainoskärpäslätkiä.
Syyrian jalkapallomaajoukkue

Syyrian jalkapallomaajoukkue edustaa Syyriaa jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. 
Syyriassa ei ole omaa ammattilaisliigaa, ja maajoukkue koostuu täysin amatööripelaajista. Joukkue tunnetaan hyökkäävästä pelitavastaan ja sinnikkyydestään sekä fanaattisesta kotiyleisöstään. Syyria on ollut parhaimmillaan FIFA-rankingissa sijalla 78 elokuussa 1993. Vuosina 1958-61 Syyria oli osa Yhdistynyttä arabitasavaltaa, jolla oli myös yksi yhteinen jalkapallomaajoukkue.
Arvokilpailut.
Syyria ei ole koskaan selviytynyt maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Lähimmillään se oli MM-kisapaikkaa 1986 MM-kisoihin edettyään jatkokarsinnan viimeiselle kierrokselle, missä se kuitenkin kärsi tappion Irakille. 1966 MM-kisojen karsinnoissa Syyria osallistui Euroopan maanosaliiton karsintoihin, mutta vetäytyi liityttyään Afrikan maitten boikottiin karsintasysteemiä kohtaan. 
Aasian mestaruuskisoihin Syyria on selviytynyt neljä kertaa (1980, 1984, 1988 ja 1996), mutta joka kerralla taival päättyi alkuotteluihin.
Tilastoja.
Vuosina 1949–2005 Syyria voitti pelaamistaan 280:stä maaottelusta 101, pelasi tasan 64 ja hävisi 115. Se teki otteluissa 409 maalia ja päästi omiin 385.
Propreettori

Propreettori ( &lt; "pro praetore" ’preettorin sijasta’) oli roomalainen virkamies, jonka preettorikautta oli jatkettu erityisellä lailla ("prorogatio imperii"). Puunilaissotien aikana ja 100-luvulla eaa. näin toimittiin varsin harvoin. Keisariajalla ainoastaan keisarillisten provinssien maaherrat olivat propreettoreita.
Wilfried Martens

Wilfried Achiel Emma Martens (19. huhtikuuta 1936 Sleidinge – 9. lokakuuta 2013 Lokeren) oli belgialainen poliitikko. Hän kuului kristillisdemokraattiseen Christen-Democratisch en Vlaams -puolueeseen (CD&amp;V). Hän toimi puolueen johdossa vuosina 1972–1979, jolloin käytössä vielä oli vanha nimi Christelijke Volkspartij (CVP).
Martens oli Belgian pääministerinä 1979–1981 ja 1981–1992. Hän oli maansa edustajainhuoneen jäsen vuosina 1974–1991 ja sitten senaattori vuoteen 1994. Hän istui vuosina 1994–1999 Euroopan parlamentin jäsenenä. 
Martens johti Euroopan kansanpuoluetta vuodesta 1990 kuolemaansa asti vuoteen 2013.
Uefa Pro Licence

Uefa Pro Licence on Euroopan jalkapalloliiton Uefan valmentajalisenssi. Lisenssin suorittaminen vaaditaan pääsarjatason valmentajilta mikäli nämä valmentavat joukkuetta yli 12 viikon ajan. Lisenssin suorittaminen kestää vuoden ajan ja koostuu 240 tunnin opiskelusta, joista 90 käytännön opiskelua. Lisenssiin sisältyy varsinaisen jalkapallovalmentamisen lisäksi myös muita aiheita muun muassa liittyen seuran hallintoon ja talouteen, urheilulääketieteeseen sekä tiedotusvälineisiin.
Pro Licensen alapuolella ovat A- ja B-lisenssit, joissa painopiste on enemmän varsinaisessa jalkapallovalmennuksessa.
Mark Eyskens

Marc Maria Frans ”Mark” burggraaf Eyskens ( s. 29. huhtikuuta 1933) on belgialainen poliitikko ja ekonomi. Hän edustaa maansa kristillisdemokraattista puoluetta, joka vuonna 2001 otti käyttöönsä uuden nimen Christen-Democratisch en Vlaams (CD&amp;V). Eyskens toimi Belgian pääministerinä Wilfried Martensin kausien välissä huhtikuusta joulukuuhun 1981.
Eyskens peri burggraafin eli varakreivin aatelisarvon isältään Gaston Eyskensiltä, joka oli itse aikoinaan toiminut kolmeen otteeseen Belgian pääministerinä. Hän sai vuonna 1998 valtioministerin ("Minister van Staat", "ministre d’État") arvonimen.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.
Juan Antonio Rodríguez Villamuela

Juan Antonio Rodríguez Villamuela (s. 1. huhtikuuta 1982 Málaga, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Rodríguezin kasvattajaseura on Málaga. Hän teki ensimmäiset esiintymisensä seuran edustusjoukkueessa kaudella 2003–2004 ja debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 28. syyskuuta 2003 ottelussa Espanyolia vastaan. Kaudeksi 2004–2005 hän nousi vakituisesti edustusjoukkueen kokoonpanoon.
Málagan pudottua Segunda Divisióniin kauden 2005–2006 päätteeksi Rodríguez siirtyi Deportivo de La Coruñaan. Hän edusti seuraa viiden kauden ajan ja pääsi pelaamaan myös kansainvälisiä otteluita kaudella 2008–2009, kun Deportivo osallistui UEFA-cupiin. Kaudella 2010–2011 joukkue koki kuitenkin Málagan kohtalon. Kaudeksi 2011–2012 Rodríguez siirtyi Getafeen.
Womanizer

”Womanizer” on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin ensimmäinen single hänen kuudennelta studioalbumiltaan "Circus". Kappale sai Grammy-ehdokkuuden vuoden 2009 parhaasta tanssikappaleesta.
Ennen julkaisua.
Nashvilleläinen radioasema laittoi verkkosivuilleen lyhyen pätkän kappaleesta jo ennen sen aiottua julkaisupäivää. Singlen julkaisupäivää siirrettiin myöhemmäksi.
26. syyskuuta 2008 single kuultiin ensimmäisen kerran radiossa newyorkilaisen radioasema Z100:n soittamana.
Single.
Single julkaistiin kolmena erilaisena versiona.
Musiikkivideo.
Musiikkivideota kuvattiin 25. syyskuuta 2008 Los Angelesin keskustassa. Videon ohjaaja on Joseph Kahn, joka on myös ohjannut Spearsin kappaleiden "Stronger" ja "Toxic" musiikkivideot. Musiikkivideolla Spears nähdään saunassa, vampyyritarjoilijana, toimistonaisena ja auton kuljettajana. Musiikkivideo voitti vuoden 2009 MTV Video Music Awardseissa palkinnon Vuoden Pop-Video.
Jealkb

Jealkb (ジュアルケービー "juarukeebii") on vuonna 2006 perustettu japanilainen visual kei -yhtye. Yhtyeen seitsemästä jäsenestä viisi ovat Yoshimoto Kogyo alaisuudessa toimineita koomikkoja.
Itse bändin nimi on jäsenten sisäpiirin vitsi, siirtämällä "ビー" lopusta nimen eteen nimestä tulee visual kei ("biijuarukee")
Jäsenet.
Haderu - laulu
Ediee (ensimmäinen) kitara
Mofto- (toinen) kitara
Dunch - basso
Elsa - rummut
Chaos - koskettimet/kuoro
Hideki - viulu/tanssi
Diskografia.
Singlet.
Metronome (31.5.2006)
Koi Kizu 恋傷 (25.10.2006)
Julia (29.11.2006)
Kuroi Sabaku 黒い砂漠 (11.4.2007)
Chikai (31.10.2007)
Fly (12.3.2008)
Hana 花 (11.6.2008)
Nageki no Endless (22.10.2008)
Albumit.
Roses (5.16.2007)
「狼煙　-NOROSHI-」 (26.11.2008)
Urho Hyttinen

Urho Ilmari Hyttinen (23. maaliskuuta 1895 Mikkeli – 24. lokakuuta 1973) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat veturinkuljettaja Petter Hyttinen ja Amanda Åberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Maria Jetsun kanssa.
Opinnot.
Hyttinen kävi kaksi luokkaa Mikkelin lyseota ja suoritti osittain viidennen luokan samassa koulussa vuonna 1920. Hän suoritti taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1927 ja Taistelukoulun jalkaväkilinjan vuonna 1930 sekä palosuojelukurssin vuonna 1935. 
Jääkärikausi.
Hyttinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 26. syyskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin 21. kesäkuuta 1916, mutta hänet siirrettiin Altonan työosastoon 8. joulukuuta 1916, mistä hänet laskettiin jälleen siviilitöihin 4. elokuuta 1917. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Takaisin Suomeen Hyttinen palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen 15. tammikuuta 1919 kersantiksi ylennettynä ja hänet sijoitettiin Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:een (myöhemmältä nimeltään Pohjois-Savon rykmentti). Hän toimi rykmentissä kulutusaliupseerina 6. komppaniassa ja 1. tammikuuta 1920 alkaen saman komppanian vääpelinä. Armeijasta hän erosi 1. toukokuuta 1922 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Juvan suojeluskuntaan 1. heinäkuuta 1922 alkaen, josta hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1928 alkaen palvelukseen Pohjois-Savon rykmenttiin (minkä myöhempi nimi oli Pohjan rykmentti) ja hänet määrättiin 1. komppanian vääpeliksi.
Talvi- ja jatkosota.
Hyttinen osallistui talvisotaan Jalkaväkirykmentti 37:n II pataljoonan 5. komppaniassa komppanianvääpelinä ja talousupseerina. Välirauhan aikana hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 6:n muonittajaksi ja toimi samalla armeijan ruoanpitokurssien opettajana. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin 32. Talouskomppaniaan osallistuen sotatoimiin Soutjärven alueella. Myöhemmin hänet siirrettiin komppanian esikuntaan talousupseeriksi ja rahastonhoitajaksi, kunnes vuonna 1942 hänet siirrettiin Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin Pohjois-Savon suojeluskuntapiirin esikuntaan kasarmiupseeriksi ja keräyspäälliköksi. Tässä tehtävässä hän palveli aina sodan päättymiseen saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi Maan Romun Pohjois-Savon piirin hankintapäälliköksi. Hänet haudattiin Kuopioon.
Euroopan jalkapalloliiton kerroinjärjestelmä

Euroopan jalkapalloliiton kerroinjärjestelmä () on eurooppalaisessa jalkapallossa käytetty kerroinjärjestelmä, jota käytetään joukkueiden sijoittamiseen seurajalkapallon ja kansainvälisen jalkapallon kilpailusarjoissa. Uefa laskee kunkin jäsenliiton ja seurojen kertoimet joka kausi seurojen Mestarien liigassa, Eurooppa-liigassa ja Konferenssiliigassa saavuttamien tulosten perusteella. Jäsenliiton kerroin lasketaan sen edustamien jäsenseurojen menestyksen mukaisesti.
Miesten liittokohtaiset kertoimet.
Uefan kansallisten jäsenliittojen järjestys määritetään näiden jäsenseurojen eurooppalaisissa sarjoissa saavuttamien tulosten perusteella. Liittojen kertoimet lasketaan yhteenlaskemalla seurojen Mestarien liigassa, Eurooppa-liigassa ja Konferenssiliigassa saamat pisteet edellisen viiden kauden aikana ja jakamalla tämä summa niiden seurojen lukumäärällä, jotka ovat osallistuneet kyseisiin kilpailuihin.
Nykyinen sijoitustaulukko.
Alla olevassa sijoitustaulukossa otetaan huomioon kunkin liiton menestys eurooppalaisissa kilpailuissa vuosina 2020–2025, kun kausi 2024-25 on vielä käynnissä. Kauden 2024-25 lopullisia sijoituksia käytetään kauden päätyttyä määrittämään kunkin liiton vähimmäispaikat UEFA:n seurakilpailuihin kaudella 2026-27.
Kaudesta 2023-24 lähtien kaksi korkeinta kerrointa määrittävät kaksi ylimääräistä eurooppalaista paikkaan Mestarien liigaan seuraavaksi kaudeksi.
Miesten maapisterankingin tilanne 8. toukokuuta 2025:
Naisten liittokohtaiset kertoimet.
Nykyinen sijoitustaulukko.
Alla olevassa sijoitustaulukossa otetaan huomioon kunkin liiton menestys eurooppalaisissa kilpailuissa vuosina 2020–2025, kun kausi 2024-25 on vielä käynnissä. Kauden 2024-25 lopullisia sijoituksia käytetään kauden päätyttyä määrittämään kunkin liiton paikat naisten Mestarien liigaan kaudella 2026-27.
Naisten maapisterankingin tilanne 8. toukokuuta 2025:
Ittoqqortoormiit

Ittoqqortoormiit [] () on asutuskeskus Sermersooqin kunnassa Grönlannissa. Asukkaita asutuskeskuksessa oli vuonna 2007 529, ja pinta-alaa sillä on 235 000 neliökilometriä. Ittoqqortoormiitin keskuspaikkakunta sijaitsee Scoresbynsalmen () suulla.
Ittoqqortoormiit sijaitsee Tanskansalmen ja Grönlanninmeren rannalla. Pohjoisessa Ittoqqortoormiit rajautuu maailman suurimpaan kansallispuistoon, Koillis-Grönlannin kansallispuistoon.
Nykyisin Ittoqqortoormiit on yksi maailman viimeisiä metsästysyhteisöjä. Monet metsästäjät ovat nykyisin yhdistäneet metsästyksen ja matkailun. Metsästyksen lisäksi paikkakunnalla järjestetään koiravaljakkomatkoja ja purjehdusta Scoresby Sund -vuonolla.
Historia.
Ittoqqortoormiit tarkoittaa "paikkaa, jossa on suuria taloja". Ittoqqortoormiit on tanskaksi "Scoresbysund". Se on nimetty englantilaisen valaanpyytäjä William Scoresbyn mukaan. Scoresby kartoitti Ittoqqortoormiitin alueen ensimmäisenä vuonna 1822. Ittoqqortoormiitin kaupunki perustettiin vuonna 1925 tanskalaisen naparetkeilijä Ejnar Mikkelsenin aloitteesta. Ittoqqortoormiit oli vuoden 2008 loppuun saakka itsenäinen kuntansa, jolloin se liittyi osaksi uutta Sermersooqin kuntaa.
Maria!

Maria! oli Maria Veitolan juontama Nelosella esitetty keskusteluohjelma.
Ensimmäinen "Maria!"-ohjelma lähetettiin 27. elokuuta 2008. Ohjelma oli 45 minuutin pituinen suora lähetys. Maria Veitolan lisäksi ohjelmassa esiintyi myös näyttelijä Hannele Lauri, joka esitti sketsihahmoa Röökimuija. Maria!-ohjelmassa lavalle vieraat toivat Lauri Taats sekä Diana Ball.
Röökimuija esiintyi ensimmäisellä kerralla "Maria!"-show’ssa 27. elokuuta 2008. Röökimuija haastatteli muun muassa vihreiden kansanedustajaa Janina Anderssonia lasten kasvatuksesta ja Isä Mitroa ortodokseihin liittymisestä.
Talk show’n ensimmäisessä jaksossa olivat vieraana muun muassa jääkiekkoilija Jarkko Ruutu ja suunnittelija Paola Suhonen. Ohjelmassa vierailivat myös muun muassa maahanmuutto- ja eurooppaministeri Astrid Thors, Johanna Tukiainen, vuoden 2009 tangokuningas Amadeus Lundberg sekä saksalainen coveryhtye The Baseballs.
Toimittaja ja JSN:n jäsen Pasi Kivioja luonnehti sarjamurhaaja Aino Nykopp-Kosken haastattelua "Maria!"-ohjelmassa vuonna 2011 ”tv-journalismin pohjanoteeraukseksi”.
Andres Lipstok

Andres Lipstok (s. 6. helmikuuta 1957 Haapsalu) on virolainen poliitikko ja pankinjohtaja. Lipstok toimi Viron keskuspankin pääjohtajana vuosina 2005–2012. Lipstok on tehnyt pitkän uran talouselämässä ja politiikassa. Vuosina 2004–2008 hän toimi Viron olympiakomitean varapresidenttinä. Hän on ollut Reformipuolueen jäsen aina puolueen perustamisesta vuodesta 1994 lähtien.
Lipstok oli Riigikogun jäsen vuosina 1995–2005. Hän toimi Viron valtiovarainministerinä 1994–1996 ja talousministerinä 1995–1996. Hän oli myös Läänemaan maakunnan kuvernööri vuosina 1989–1994.
Lipstok oli Viron eurojäsenyyden uskollinen kannattaja ja toimi keskuspankin johdossa maan ottaessa euron käyttöön vuoden 2011 alusta. Hän on korostanut finanssisektorin vakauden tärkeyttä Virossa, jonka lainamarkkinoita hallitsevat Pohjoismaiset pankit. Lipstok kehotti myös Baltian maiden keskustaoikeistolaisia hallituksia säilyttämään konservatiivisen finanssipolitiikan myös tulevaisuudessa.
Lipstok on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän on valmistunut Tarton yliopistosta pääaineenaan rahoitus.
Olkihattu

Olkihattu on kesällä käytettävä kevyt päähine, joka valmistetaan nimensä mukaisesti oljista punomalla. Hattua ympäröi yleisesti nauha. Olkihattua on pidetty muun muassa veneilijöiden päähineenä.
Perinteisen kovan ja suoralierisen olkihatun ohella toinen olkihattua muistuttava hattumalli on pehmeä ja leveälierinen panamahattu. Sotien jälkeen alettiin käyttää myös huopahatun mallisia olkihattuja.
Liechtensteinin Cup

Liechtensteinin Cup () on liechtensteinilaisille jalkapallojoukkueille tarkoitettu cup-muotoinen kilpailu. 
Liechtensteinin Cup järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1946. Se on Liechtensteinin ainoa kansallinen jalkapallokilpailu, sillä maassa ei ole omaa liigaa ja liechtensteinilaiset joukkueet pelaavat Sveitsin sarjoissa. Cup onkin liechtensteinilaisjoukkueille ainoa tapa päästä eurokentille. Sen voittaja pääsee Eurooppa-liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle.
Cupiin voivat seitsemän liechtensteinilaisen Sveitsin sarjoissa pelaavan edustusjoukkueen lisäksi osallistua myös näitten alemmilla sarjatasoilla pelaavat reservijoukkueet. Joskus cupissa onkin käynyt tilanteita, joissa reservijoukkue pudottaa edustusjoukkueen.
Marina Tsvetajeva

Marina Ivanovna Tsvetajeva (); 8. lokakuuta 1892 Moskova, Venäjän keisarikunta – 31. elokuuta 1941 Jelabuga, Neuvostoliitto) oli venäläinen runoilija. 
Suku ja yksityiselämä.
Marina syntyi Moskovassa taidehistorioitsija Ivan Tsvetajevin ja pianisti Marija Meynin tyttärenä. Isä oli Moskovan Puškinille nimetyn taidemuseon perustaja.
Tsvetajeva meni vuonna 1912 naimisiin Sergei Efronin kanssa. Parille syntyivät lapset Ariadna eli Alja (1912) ja Irina (1917). Irina kuoli nälänhädän uhrina vuonna 1920, ja runoilija lähti Berliiniin miehensä luo. Jäljellä ollut perhe muutti sieltä ensin Prahaan ja lopulta vuonna 1925 Pariisiin. Vuonna 1925 syntyi poika Georgi.
Hän oli biseksuaali, jolla oli elämänsä aikana rakkaussuhteita kummankin sukupuolen edustajiin. 
Pariisissa Tsvetajevan puoliso, Sergei Efron, ryhtyi NKVD:n vakoojaksi. Efron ja Alja-tytär palasivat Neuvostoliittoon vuoden 1937 kuluessa; Marina lähti poikansa kanssa vasta vuonna 1939. Hänen miehensä teloitettiin vuonna 1941 ja Alja-tytär vangittiin vuonna 1939. Runoilija itse päätyi poikansa Georgin kanssa evakuoiduksi Jelabugaan, Tatarstaniin. Siellä hän teki pian itsemurhan hirttäytymällä.
Kirjallinen ura.
Tsvetajeva aloitti kirjoittamisen lapsena ja julkaisi ensimmäisen kokoelmansa vuonna 1910. Tsvetajeva oli pitkäaikaisessa kirjeenvaihdossa Boris Pasternakin kanssa. Hän on maansa tunnetuimpia runoilijoita, jonka töitä ovat sovittaneet musiikiksikin Dmitri Šostakovitš ja Sofia Gubaidulina.
Marina Tsvetajeva pyrki omaleimaiseen tuotantoon sekä rytmisyyden harmoniaan: soinnukkuuteen. Hän vältti määrämittaisuutta eli runomittaista ja kielellistä puhdasoppisuutta. Sanoilla sekä niiden merkityksillä leikittely (myös muilla kielillä: saksaksi tai ranskaksi) oli yksi tunnusomainen piirre hänen laajassa tuotannossaan. Toinen selkeä tunnusmerkki lienee Anna Ahmatovan runoudelle tyypillinen kaukokaipuu.
Lyhyeksi jääneestä elämästään huolimatta oli Tsvetajeva huomattavan tuottelias. Hän kirjoitti runouden ohella proosaa sekä esseitä. Myös tunnustetut saman akmeistien aikakauden runoilijat Anna Ahmatova sekä Osip Mandelštam olivat Marina Tsvetajevan läheisiä ystäviä. Ahmatova kuvaili Tsvetajevaa "kaksois-sisarekseen". Hän vastaanotti kerran huolestuneelta Tsvetajevalta Ahmatovan terveydentilasta ja hyvinvoinnista kyselevän kirjeen.
*Lisäksi tuotannossa proosakokoelmia sekä esseekirjoitelmia muista runoilijoista.
Oksitania

Oksitania (oksitaaniksi "Occitània") on historiallinen alue Etelä-Euroopassa. Alueella puhuttiin ennen pääkielenä oksitaania, mutta nykyään sitä puhutaan pääasiassa toisena kielenä. Oksitaniaan kuuluu kolmasosa Ranskasta, ja alueita Espanjasta, Monacosta ja Italiasta.
Kieli.
Nykyään alueen 16 miljoonasta asukkaasta 200 000–800 000 puhuu oksitaania. Oksitaani on virallisena kielenä vain Espanjan Val d'Aranissa, jossa puhuttua oksitaanin murretta kutsutaan araneesiksi. Italiassa oksitaani on suojeltu kieli.
Maantiede.
Oksitaniaan kuuluvat seuraavat alueet:
Brasilian ulkoministeriö

Ulkosuhtaiden ministeriö () huolehtii Brasilian suhteista muihin maihin. Siitä käytetään Brasilian viestimissä ja diplomaattikielessä yleisesti nimitystä "Itamaraty" sen palatsin mukaan, jossa ministeriö sijaitsi alkujaan Rio de Janeirossa. Nykyinen rakennus pääkaupungissa Brasíliassa on saman niminen. Ministeriön kansliapäällikkö on Celso Amorim.
Ministeriö on perustettu 28. heinäkuuta 1736
Brasilialla on laaja diplomaattinen verkosto, johon kuuluu yli 250 yksikköä.
Giuseppe Ungaretti

Giuseppe Ungaretti (8. helmikuuta 1888 Aleksandria, Egypti – 2. kesäkuuta 1970 Milano, Italia) oli italialainen modernistinen runoilija, toimittaja, esseisti, kriitikko ja yliopistonopettaja. Hän oli nimellä "ermetismo" tunnetun kokeellisen suuntauksen johtavia edustajia ja johtavia Italian 1900-luvun kirjailijoita. Hän sai vaikutteita symbolismista, ja oli lyhyen aikaa mukana futurismissa. Monien futuristien tavoin hän omaksui ensimmäisen maailmansodan aikana irredentistisen asenteen. Ungaretti debytoi runoilijana asemasotavaiheessa, jolloin häneltä ilmestyi hänen tunnetuimpiinsa kuuluva runoteos "L’allegria".
Sotien välisenä aikana Ungaretti oli yhteistyössä Benito Mussolinin kanssa, johon hän tutustui sosialistisessa vaiheessaan ja toimi lehtien "Il Popolo d'Italia" ja "La Gazzetta del Popolo" ulkomaankirjeenvaihtajana.
Oltuaan jonkin aikaa tekemisissä dadaistien kanssa hän kääntyi runoissaan "ermetismoon", jonka keskeinen edustaja hän oli. Asuttuaan muutamia vuosia Brasiliassa hän palasi toisen maailmansodan aikana Italiaan ja toimi opettajana Rooman yliopistossa. Hänen fasistinen menneisyytensä on ollut kiistelyn aiheena.
Mycosis fungoides

Mycosis fungoides, Alibert-Bazinin syndrooma tai Auspitzin dermatoosi eli pityriasis lichenoides on yleisin iholla esiintyvistä T-solulymfoomista. Se saattaa olla kutiava paukama mutta leviää ajan mittaan myös muualle elimistöön, jolloin se on kuoleman johtava. Kasvaintauti on kaiken kaikkiaan harvinainen. Sitä tavataan miehillä kaksi kertaa useammin kuin naisilla, ja sen esiintyminen on tavallisinta keski-iässä. Taudin syntymekanismi on tuntematon, eikä taudinaiheuttajaa tunneta.
Taudin nimi mycosis fungoides (ns. sienimäinen sienitauti) on harhaanjohtava, koska kyseessä ei ole sienitauti lainkaan vaan pahanlaatuinen kasvain tai sen esiaste. Ensimmäisenä taudin kuvasi tieteelle ranskalainen dermatologi Jean-Louis-Marc Alibert vuonna 1806. ICD-10-koodi on C84.0.
Nord (Grönlanti)

Nord on sotilas- ja tutkimusasema Kap Prins Knudin itäosassa Kronprins Christian Landin alueella Grönlannin pohjoisosassa. Nord on Tanskan armeijan kaukaisin kohde, sillä sieltä on pohjoisnavalle ainoastaan 933 kilometriä. Nordilla on merkittävä rooli sekä tieteessä että armeijan toiminnassa. Aseman motto on ”"Lonely but strong"”.
Historia.
Nord rakennettiin amerikkalaisille vuosina 1952–1953 kylmän sodan aikaiseksi sääasemaksi. Samoihin aikoihin asema palveli myös kiitotienä sekä pohjoisnavan yli lentäviä siviililentokoneita että Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneita varten. Historiansa aikana Nordiin on tehty kaksi hätälaskua, jotka ovat olleet onnistuneita. Kiitotie saatiin vuonna 1956 lopullisesti valmiiksi. Aseman rakennustyöt tekivät tanskalaiset yrittäjät ja työt maksoi Tanskan hallitus. Grönlannin luoteisrannikolle oli hiljattain valmistunut tukikohta Thule Air Base, josta käsin Yhdysvallat avusti laitteiden kuljetuksessa Nordiin. Osa Yhdysvaltain ilmavoimien paikalle toimittamista laitteista on yhä käytössä asemalla.
Huhtikuussa 1971 Yhdysvallat ilmoitti lähtevänsä Nordista, jonka jälkeen Tanskan hallitus päätti sulkea aseman, koska sen toiminnassa pitäminen ilman Yhdysvaltain tukea olisi tullut liian kalliiksi. Asema suljettiin lopulta kesäkuussa 1972. Muun muassa tieteellinen yhteisö protestoi sulkemista vastaan.
Nord avattiin uudelleen elokuussa 1975. Siitä lähtien asema on toiminut porttina Grönlannin pohjoisosiin. Asemalla on nykyisin päivittäin kolmen Tanskan armeijaan kuuluvan henkilön miehitys. Asemalla on myös viisi vapaaehtoista, jotka palvelevat Nordissa ainakin vuoden. Yleisin palveluaika on kaksi vuotta.
Tehtävät.
Nordin tehtävänä on tukea Tanskan ilmavoimia Grönlannissa, valjakkopartio Siriusta sekä lähettää päivittäin säätietoja Danmarks Havnin sääasemalle. Nordin kiitotie pidetään avoimena vuoden aikana niin pitkään kuin mahdollista eli noin 300 päivää. Kiitotien aukipitämiseen on asemalla kaksi lumiauraa ja kaksi suurta lumilinkoa. Talvisin aseman henkilökunta ylläpitää rakennuksia ja kulkuneuvoja. Työ tehdään kokonaan sisätiloissa. Kesäisin asemalla on hektistä, koska muun muassa glasiologeja, biologeja ja geologeja saapuu asemalle. 
Tanskan kuningas Frederik on vieraillut ja yöpynyt asemalla. Myös prinssi Henrik ja kuningatar Margareeta II ovat vierailleet asemalla.
Ilmasto.
Nordissa vallitsee tundrailmasto (Köppen: ET). Kylmin kuukausi on maaliskuu, jonka keskilämpötila on −28,9°C ja lämpimin taas heinäkuu, jonka keskilämpötila on 4,2°C
Adam Vinatieri

Adam Matthew Vinatieri (s. 28. joulukuuta 1972 Yankton, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan potkaisija, joka on edustanut vuodesta 2006 NFL-seura Indianapolis Coltsia. Hän on voittanut Super Bowlin mestaruuden neljästi ja pelannut sen loppuottelussa viidesti, useammin kuin kukaan muu potkaisija NFL:n historiassa.
Ura.
Ennen ammattilaisuraansa Vinatieri pelasi neljä vuotta South Dakota State Universityn amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa. Kesäkuussa 1996 hän teki varaamattomana vapaana agenttina sopimuksen NFL-seura New England Patriotsin kanssa. Sitä ennen hän oli pelannut lyhyen aikaa World League of American Footballin hollantilaisseura Amsterdam Admiralsin riveissä.
Vinatieri edusti Patriotsia kymmenen kauden ajan. Hän voitti seuran riveissä kolme Super Bowlin mestaruutta, vuosina 2002, 2004 ja 2005. Hän pelasi loppuottelussa myös tulokaskautensa Super Bowlissa tammikuussa 1997, jolloin joukkue hävisi mestaruuden. 2002 joukkue voitti loppuottelussa St. Louis Ramsin 20–17, 2004 Carolina Panthersin 32–29 ja 2005 Philadelphia Eaglesin 24–21. Vuoden 2002 Super Bowlissa Vinatieri teki aivan ottelun viime hetkillä kolmen pisteen potkumaalin 48 jaardista, mikä ratkaisi Patriotsin voiton. Samaan tyyliin ratkesi myös vuoden 2004 loppuottelu, jossa hän teki potkumaalin 41 jaardista, kun otteluaikaa oli jäljellä neljä sekuntia.
Viimeisellä kaudellaan New England Patriotsissa Vinatieri nousi seuran kaikkien aikojen parhaaksi pisteidentekijäksi. Tämä tapahtui 4. joulukuuta 2005 ottelussa New York Jetsiä vastaan, jonka Patriots voitti luvuin 16–3. Vinatieri ohitti Gino Cappellettin pistemäärän 1130 tehtyään ottelussa kolme potkumaalia ja noustuaan näin 1134 pisteeseen Patriots-urallaan. Kaikkiaan hän teki NFL:n runkosarjassa 1158 pistettä, kun edusti Patriotsia. Muista joukkueen seuraennätyksistä hänen hallussaan on muun muassa potkumaaliennätys, 263 potkumaalia NFL:n runkosarjassa. 
Vinatieri siirtyi maaliskuussa 2006 rajoittamattomana vapaana agenttina Indianapolis Coltsiin. Jo ensimmäisellä kaudellaan seurassa hän voitti uransa neljännen Super Bowl -mestaruuden. Colts pääsi Super Bowliin voitettuaan 21. tammikuuta 2007 ssa Vinatierin entisen seuran New England Patriotsin 38–34. Super Bowlissa Colts voitti Chicago Bearsin luvuin 29–17 ja Vinatieri teki ottelussa kolme kolmen pisteen potkumaalia ja kaksi touchdownin jälkeistä lisäpistettä. Hän teki kauden 2006–2007 pudotuspeleissä yhteensä 49 pistettä, enemmän kuin kukaan muu NFL-pelaaja on tehnyt yhden pudotuspelikauden aikana. Ennätys oli häntä ennen Terrell Davisin hallussa.. Samana pudotuspelivuonna Vinatierista tuli eniten pisteitä ja kolmen pisteen potkumaaleja NFL:n pudotuspeleissä tehnyt pelaaja, kun hän ylitti Gary Andersonin aiemmat ennätykset.
Vinatieri on pelannut NFL:n tähdistöottelussa Pro Bowlissa kahtena vuonna, vuosina 2003 ja 2005. 
Yksityiselämä.
Vinatierilla on kaksi lasta, poika Adam Jr. ja tytär Allison, vaimonsa Valerien kanssa, jonka kanssa hän on ollut naimisissa vuodesta 2001.
Kenian jalkapallomaajoukkue

Kenian jalkapallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Keniaa jalkapallon maaotteluissa. Sitä hallinnoi Kenian jalkapalloliitto. Kesäkuun 2019 FIFA-rankingissa Kenia on sijalla 105.
Arvokisamenestys.
Kenia ei ole selviytynyt kertaakaan maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Ensimmäisen kerran se osallistui karsintoihin 1974 kisoihin ja on joka kerta ollut karsinnoissa mukana siitä lähtien. Afrikan mestaruusturnaukseen se on selviytynyt kuudesti (1972, 1988, 1990, 1992, 2004 ja 2019), mutta joka kerralla taival on katkennut alkulohkoon. Itä- ja Keski-Afrikan mestaruusturnauksen (CECAFA Cup) se on kyennyt voittamaan seitsemän kertaa.
Rangaistukset.
Vuonna 2004 kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA sulki Kenian kolmeksi kuukaudeksi ulos kansainvälisestä jalkapallosta, koska se katsoi maan hallituksen sekaantuneen jalkapalloliiton toimintaan. Sittemmin rangaistus poistettiin. Lokakuussa 2006 sama toistui, kun FIFA katsoi ettei Kenia ollut kyennyt täyttämään sille tammikuussa annettuja ehtoja jalkapalloliiton ongelmien ratkaisemiseksi. FIFA ilmoitti Kenian olevan pannassa kunnes asiat on pantu kuntoon.
FC Vaduz

Fussball Club Vaduz on jalkapalloseura Liechtensteinin pääkaupungista Vaduzista. Seura perustettiin vuonna 1932 
Seuran edustusjoukkue pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Challenge Leaguessa.
Historia.
Fussball Club Vaduz perustettiin 14. helmikuuta 1932. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Johann Walser. Ensimmäisen ottelunsa Vaduz pelasi toista uutta liechtensteinilaisseuraa, FC Balzersia, vastaan ja voitti kamppailu maalein 2–1. Vuosina 1932–1933 seura pelasi Itävallan sarjoissa, kunnes 1933 siirtyi pelaamaan Sveitsin sarjoihin. Ensimmäisen kerran joukkue voitti Liechtensteinin cupin vuonna 1949. 
Eurokentille Vaduz pääsi ensimmäisen kerran vuonna 1992, jolloin se sai Cup-voittajien cupissa selkäsaunan ukrainalaiselta Tšornomorets Odessalta yhteismaalein 1–12. 1996 Vaduz saavutti ensimmäisen eurocup-otteluvoittonsa selviydyttyään otteluparista jatkoon latvialaista Universitatea vastaan. Sittemmin joukkue on esiintynyt useita kertoja eurokentillä, koska se on maansa ainoa täysammattilaisjoukkue ja voittaa lähes joka vuosi Liechtensteinin cupin, jonka voittajan UEFA laskee Eurooppa-liigan (vuoteen 2009 asti UEFA-cup) karsintakierroksille. Kaikkiaan seuralla on Liechtensteinin cupin voittoja 38 kappaletta.
Aldershot Town FC

Aldershot Town Football Club on jalkapalloseura Aldershotista, Englannista. Kaudella 2025–2026 Aldershot pelaa Englannin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla Kansallisliigassa, jonne se putosi vuonna 2013 pelattuaan viisi kautta yhtä sarjatasoa ylempänä Kakkosliigassa.
Historia.
Aldershot Town Football Club perustettiin vuonna 1992, kun kaupunki jäi kyseisen vuoden keväänä ilman jalkapalloseuraa Aldershot Football Clubin mentyä konkurssiin kesken kauden, ensimmäisenä liigaseurana sitten Accrington Stanleyn kolmekymmentä vuotta aikaisemmin.
Joukkue joutui aloittamaan taipaleensa Isthmian Leaguen kolmosdivisioonasta, viisi sarjaporrasta liigatasoa alempaa. Seuran otteluissa kävi kuitenkin paljon yleisöä ja kahtena kautena peräkkäin joukkue ylsi sarjanousuun. Vuodet 1994–1998 se pelasi "Isthmian Leaguen" ykköstasolla kunnes nousi "Isthmian League Premier Division" -sarjaan, ja sieltä kaudeksi 2003–04 konferenssitasolle. Kauden 2007–2008 Aldershot voitti konferenssin pääsarjan mestaruuden ja nousi ensi kertaa historiansa aikana Englannin liigan sarjoihin, kakkosliigaan, jossa se pelasi viisi kautta.
Aldershot Townin tunnuskuvana on sen historiaa symboloiva liekeistä nouseva feenikslintu.
Punasavikka

Punasavikka ("Oxybasis rubra") on yksivuotinen ruohovartinen savikkakasveihin kuuluja kasvilaji. Sen 5–70 senttimetriä korkea, kellertävä varsi on pysty tai koheneva. Sen epäsäännölliset ja liuskamaiset lehdet kasvavat kierteisesti varressa, ja sen kukinto on tavallisesti tähkämäinen. Lajin pääaluetta on Euroopan keskiosat Britanniasta Keski-Venäjälle. Lisäksi sitä kasvaa myös Keski-Aasiassa, Afrikassa ja Amerikassa. Se kasvaa erityisesti kulttuurialueilla, kuten puutarhoissa ja pelto- sekä kaupunkialueilla.
Ulkonäkö ja koko.
Punasavikka kasvaa 5–70 senttimetriä korkeaksi. Varsi on kellertävä, pysty tai koheneva ja tavallisesti tyviosasta kohenevahaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja ne vaihtelevat väriltään vihreästä punaiseen. Lehtilapa on paksuhko, 2–8 senttiä pitkä ja vaihtelee muodoltaan kolmiomaisesta puikeasta neliömäisen puikeaan. Lapa on epäsäännöllisesti liuskamaisen isohampainen etenkin tyviosasta, hampaat ovat tavallisesti teräviä. Kukinto on pitkälti lehdekäs ja tavallisesti tähkämäinen. Kukinnon sykeröt ovat tiheitä. Sykerön kärkikukka on kaksineuvoinen. Sen kehä on 4–5-lehtinen, ja heteitä on 3–5 kappaletta. Muut kukat ovat enimmäkseen emikukkia, joiden kehä on kolmilehtinen ja heteitä on korkeintaan yksi. Suomessa punasavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on pystyasennossa lukuun ottamatta kärkikukkia, joissa se on vaaka-asennossa. Väriltään se on punaruskea, 0,6–1 millimetriä pitkä, ympärykseltään pyöreähkö ja tylppäreunainen.
Levinneisyys.
Punasavikan päälevinneisyysalue ulottuu Euroopassa Ranskasta ja Englannista läpi Keski-Euroopan Keski-Venäjälle. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Etelä-Ranskaan, Pohjois-Italiaan, Pohjois-Balkanille ja Etelä-Ukrainaan. Pohjoisessa laji on puolestaan levinnyt Keski-Ruotsiin, Etelä-Suomeen ja Viroon saakka. Satunnaisemmin lajia tavataan Euroopassa muun muassa Pyreneiden niemimaalla, Irlannissa, Norjassa, Keski-Suomessa sekä Pohjois-Venäjällä ja Kaukasuksen alueella. Aasian puolella lajin levinneisyysalue jatkuu yhtenäisenä Keski-Aasiaan ja Etelä-Siperiaan. Punasavikkaa tavataan harvinaisena myös Pohjois-Afrikassa ja eteläisessä Afrikassa. Pohjois-Amerikassa se on levinnyt laajalle mantereen pohjoisosissa. Lisäksi lajia tavataan myös Meksikossa ja Etelä-Amerikassa.
Suomessa punasavikka on maan eteläisimmissä osissa muinaistulokas ja pohjoisempana uustulokas, joka paikoitellen on myös vakiintunut lajistoon. Lajia kasvaa monin paikoin linjan Pori–Tampere–Lappeenranta eteläpuolella. Pohjoisempana sitä kasvaa lähinnä Pohjanlahden rannikolla Tornion korkeudelle saakka.
Elinympäristö.
Punasavikka on kulttuurin seuralainen ja kasvaa vanhastaan rehevillä paikoilla puutarhoissa, lähellä navettoja ja sokerijuurikaspelloilla, sekä kaupunkialueilla ratapihoilla, satamissa, kaatopaikoilla ja uudisnurmikoilla ja -istutuksilla. Sen uusia kantoja on levinnyt typekkäiden puhdistamolietteiden mukana. Laji on kuitenkin harvinaistunut viime vuosikymmeninä muun muassa Suomessa ja Ruotsissa.
Käyttö.
Useiden muiden savikkakasvien tapaan myös punasavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
Natalja Baranova-Masalkina

 
Natalja Baranova-Masalkina (s. 25. helmikuuta 1975 Krivošeino, Tomskin alue) on venäläinen entinen hiihtäjä.
Baranova-Masalkina voitti olympiakultaa Venäjän viestijoukkueessa 2006 Torinossa. Vuotta aiemmin Oberstdorfin MM-kisoissa hän saavutti viestihopeaa ja pronssia 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailusta. Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa hän ylsi parhaimmillaan kolme kertaa kolmossijalle.
Vuonna 2002 Baranova-Masalkina kärähti EPO-hormonin käytöstä ja kärsi kahden vuoden kilpailukiellon.
Gauliga

Gauliga oli Saksan jalkapallon korkein sarjataso vuosina 1934–1945. Liiga oli jaettu useisiin alueellisiin sarjoihin.
Historia.
Gauliga-systeemi otettiin käyttöön vuonna 1933 kansallissosialistien tultua valtaan Saksassa. "Gau" on vanha jo keskiajalla käytössä ollut osa-alueen nimitys, jonka Saksan hallinto otti nimityksenä uudelleen käyttöön uudistaessaan aluehallintoa ja -jakoa. Alueelliset jalkapallosarjat, joita oli kaikkiaan 16 kappaletta, oli jaettu näiden alueiden mukaan. Gauliga korvasi Weimarin tasavallan aikaisen Bezirksliga-jaon. Systeemi ei ollut mieleen saksalaisille jalkapalloihmisille, kuten maajoukkuevalmentajille Otto Nerzille ja Sepp Herbergerille, jotka olivat toivoneet koko maan kattavan pääsarjan perustamista muiden Euroopan maiden tapaan. Koko liittovaltion laajuinen sarja, Bundesliiga, käynnistyi Saksassa vasta vuonna 1963. Sittemmin toisen maailmansodan aikana monet Gauligat jaettiin vielä pienempiin alueellisiin lohkoihin, koska matkustaminen oli sota-aikana hankalaa.
Sarjajako.
Aluksi 1933 Gauliigoja oli 16, mutta niitä tuli lisää 1938 alkaen kun Itävalta ja Sudeetit liitettiin Saksaan. Sodan alkamisen jälkeen Gauliigoja tuli vielä lisää sekä Gaujakoja muutettiin. Liigojen mestarit osallistuivat Saksan mestaruuskilpailuun. Kauden 1944/45 Gauliigoista loppuun pelattiin vain Gau Hamburg (mestari Hamburger SV) sekä mestari saatiin Gau München-Oberbayern (Südbayern) liigasta (Bayern München)
Jälkivaikutukset.
Sodan jälkeen monilla alueilla kesti aina vuoteen 1947 ennen kuin jalkapallotoiminta saatiin uudelleen käynnistyttyä, kun taas maan eteläosissa jalkapalloa ruvettiin pelaamaan jo vuonna 1945. Gauliga-systeemi korvattiin Oberliga-jaolla niillä alueilla mitä Saksasta enää oli jäljellä. Oberliigat olivat nimeltään Pohjoinen (Nord), Länsi (West), Lounainen (Südwest), Etelä (Süd) sekä näihin rinnastettava Stadtliga Berlin. Myös DDR:n pääsarjaa nimitettiin Oberligaksi. Oberliga säilyi Saksan korkeimpana tasona aina Bundesliigan perustamiseen saakka. Nykyisin Oberliga on Saksan 5. sarjatason nimitys.
Nykyaikana Gauliga-nimitys on käytössä Saksassa mm. voimistelussa ja nyrkkipallossa.
Kaikki kuninkaan miehet (vuoden 1949 elokuva)

Kaikki kuninkaan miehet ("All the King's Men") on vuonna 1949 ensi-iltansa saanut Robert Rossenin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu Robert Penn Warrenin Pulitzer-palkittuun samannimiseen romaaniin, jonka inspiraationa oli yhdysvaltalainen poliitikko Huey Long. Elokuva kertoo poliitikko Willie Starkin (Broderick Crawford) etenemisestä urallaan ja samanaikaisesta muuttumisesta ihmisenä.
"Kaikki kuninkaan miehet" oli ensimmäisiä yhdysvaltalaisia elokuvia, jotka käsittelivät realistisesti päivänpolitiikkaa. Poliittista draamaa olivat siihen asti sellaiset ”hyväntuuliset” elokuvat kuten "Mr. Smith lähtee Washingtoniin" (1939). "Kaikki kuninkaan miehet" oli esikuvana lukuisille muille elokuville, etenkin Watergate-skandaalista kertovalle "Presidentin miehet" -elokuvalle.
Elokuva sai kolme Oscar-palkintoa: paras elokuva, miespääosa (Broderick Crawford) ja naissivuosa (Mercedes McCambridge).
Vuonna 2001 "Kaikki kuninkaan miehet" valittiin Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Kaikki kuninkaan miehet (vuoden 2006 elokuva)

Kaikki kuninkaan miehet () on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006. Se kertoo poliitikko Willie Starkin etenemisestä urallaan ja samanaikaisesta muuttumisesta ihmisenä. Elokuva perustuu löyhästi Robert Penn Warrenin Pulitzer-palkittuun romaaniin "Kaikki kuninkaan miehet". Saman kirjan pohjalta tehtiin vuonna 1949 Oscareita voittanut elokuva "Kaikki kuninkaan miehet".
Pariisin lumoissa

Pariisin lumoissa (tunnetaan myös nimellä Amerikkalainen Pariisissa, "An American in Paris") on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Vincente Minnelli. Elokuvassa on useita näyttäviä tanssinumeroita, joiden koreografian on suunnitellut Gene Kelly, joka näyttelee myös miespääosaa. Elokuvan lopussa oleva 16-minuuttinen balettikohtauksen inspiraationa oli Michel Powellin ja Emeric Pressburgerin balettielokuvasta "Punaiset kengät" (1948). Kelly esittikin "Punaiset kengät", joka oli ollut yleisö- ja arvostelumenestys, lukuisia kertoja MGM:n johtajille, jotta olisi saanut luvan "Pariisin lumoissa" -elokuvan tekoon.
"Pariisin lumoissa" oli suuri yleisömenestys ja se sai kuusi Oscaria: parhaasta elokuvasta, lavastuksesta, (väri)kuvauksesta, vaatesuunnittelusta, musiikista ja käsikirjoituksesta.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Viherrakentaminen

Viherrakentaminen on viheralueiden eli puistojen, koristepuutarhojen, hautausmaiden, golfkenttien, pihojen sekä katu- ja tiealueiden rakentamista. Viheralueiden rakentamiseen lasketaan mukaan yleensä kasvillisuusrakenteiden lisäksi myös päällysteiden, vesirakenteiden ja muiden ulkovarusteiden rakentaminen ja asentaminen. Viherrakentamisen tavoitteena on tehdä asuinympröistöistä sekä viihtyisiä, kauniita että toimivia.
Viherrakentamisen merkitys ja suosio ovat kasvussa, mihin osaltaan vaikuttaa ympäristö- ja ilmastotietoisuuden lisääntyminen. Avainkäsitteitä nykyajan kaupunkisuunnittelussa ovat latvuspeitteisyys, viherkatot, hulevesien hallinta ja ylipäänsä kaupunkirakentamisen ympäristövaikutusten minimoiminen. Esimerkiksi lehtipuiden avulla voidaan vähentää merkittävästi kaupunkien lämpösaarekeilmiötä: lehtipuut varjostavat kesähelteellä, mutta talvella ne päästävät auringonsäteet läpi.
Viherrakentaminen työllistää Suomessa vuosittain 11 000 vakituista työntekijää ja arviolta 6500 kausityöntekijää. Yksityisiä viheralan urakoitsijoita on noin 400. Viherrakentamista tekevät kuntien ja kaupunkien omat viherorganisaatiot (esim. katu- ja puisto-osastot) sekä yksityiset viherrakennusyritykset.
Viherrakentamista voi opiskella käsi- ja taideteollisuusalalla artesaanikoulutuksessa. Myös puutarhurin perustutkintoon kuuluu viherrakentamista, ja puutarhuriopinnoissa voi suuntautua viheralan osaamisalalle. Tutkinnonperusteiden mukaan viheralan puutarhuri "osaa rakentaa ja ylläpitää turvallisia ja viihtyisiä ympäristöjä". Lisäksi viheralan puutarhuri tuntee viherrakentamisessa käytetyt materiaalit ja osaa lukea viherrakentamisen ja viheralueiden kunnossapidon asiakirjoja (esim. istutussuunnitelmat ja viheralueiden ylläpitosuunnitelmat ja hoito-ohjeet). Hän osaa myös käyttää viheralueiden rakentamisessa ja ylläpidossa käytettäviä työvälineitä, koneita ja laitteita.
Érico Veríssimo

Érico Veríssimo (17. joulukuuta 1905 Cruz Alta, Rio Grande do Sul Brasilia – 28. marraskuuta 1975 Porto Alegre Brasilia) on brasilialainen kirjailija. Hänen isänsä oli rikkaan suvun perillinen mutta menetti varallisuutensa pojan lapsuudessa. Veríssimo työskenteli apteekissa ennen pääsyään kirjankustantamo Editora Globoon, jossa hän käänsi ja julkaisi muun muassa Aldous Huxleyn teoksia. Toisen maailmansodan aikana hän muutti Yhdysvaltoihin. Tätä elämänvaihetta hän on kuvannut eräissä kirjoissaan, kuten "Gato Preto em Campo de Neve", "A Volta do Gato Preto" ja "História da Literatura Brasileira", jossa on hänen UCLAssa pitämiään luentoja. Hänen teoksensa "O Tempo e o Vento" on Brasilian kirjallisuuden mestariteoksia. 
myös Veríssimon poika Luis Fernando Veríssimo on merkittävä kirjailija.
Vihreä bruttokansantuote

Vihreä bruttokansantuote on bruttokansantuotteen rinnalle kehitetty vihreän talouden tunnusluku, joka yrittää ottaa huomioon taloudellisen kasvun ympäristövaikutukset. Siinä näkyvät ympäristössä tapahtuneet muutokset ja tulojen jakautuminen eri väestöryhmien kesken. Kiinassa kokeiltiin vihreää bruttokansantuotetta virallisena mittarina, mutta siitä luovuttiin 2007.
Muita bruttokansantuotetta laajakatseisempia mittausjärjestelmiä on Herman Dalyn ja John B. Cobbin vuonna 1989 kehittämä kestävän taloudellisen hyvinvoinnin indeksi ("Index of Sustainable Economic Welfare", ISEW) sekä siitä jatkokehitetty aidon kehityksen mittari ("Genuine Progress Indicator", GPI). Jonkinlaista ympäristöasiat huomioon ottavaa kirjanpitojärjestelmää käytetään jo viidessäkymmenessä maassa.
YK on kehittänyt Inhimillisen kehityksen indeksin eli HDI:n, joka kuvaa kansalaisten elintasoa. Ympäristöasiat näkyvät siinä lähinnä välillisesti kansalaisten elinajanodotteen kautta.
Editora Globo

Editora Globo on arvostettu brasilialainen kirjankustannusyritys, jonka omistaa Fundação Roberto Marinho. Sen toiminta alkoi, kun Laudelino Pinheiro de Barcellos ja Saturnino Alves Pinto perustivat joulukuussa 1883 kirjakaupan Livraria do Globo Porto Alegreen.
Yritys myytiin 1986 Rio Gráfica Editoralle.
Palestiinan jalkapallomaajoukkue

Palestiinan jalkapallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Palestiinalaishallintoa jalkapallon maaotteluissa. Joukkuetta hallinnoi Palestiinan jalkapalloliitto. 
Heinäkuussa 2014 Palestiina oli FIFA-rankingissa 85:s, joka on sen korkein sijoitus toistaiseksi.
Palestiina pelaa kotiottelunsa tavallisesti Qatarissa. 26. lokakuuta 2008 se pelasi ensimmäisen virallisen kotiottelun Länsirannalla sijaitsevalla stadionilla. Ottelu Jordaniaa vastaan päättyi 1–1-tasapeliin. 
Historia.
Vuosina 1934–40 Israel pelasi myös nimellä "Palestiina". Sekä Palestiinan että Israelin joukkueet laskevat kyseisen joukkueen ottelut tilastoihinsa, samoin kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA. Palestiinan jalkapalloliitto perustettiin jo vuonna 1928, mutta FIFA tunnusti sen vasta vuonna 1998 Palestiinalaishallinnon perustamisen jälkeen.
Arvokisamenestys.
Palestiina ei ole koskaan selviytynyt maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Aasian-mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa se pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2015. Vuoden 1999 Pan-arabialaisista kisoista joukkue saavutti pronssia pitkäaikaisen valmentajan, Israelin arabin Azmi Nassarin valmennuksessa. Nassarin kuoltua syöpään vuonna 2007 joukkueen nousukurssi laantui. Länsi-Aasian mestaruuskilpailuihin se on osallistunut vuodesta 2000, turnauksen perustamisesta, lähtien, mutta joka kerralla taival on katkennut alkuotteluihin. 2010 MM-kisojen karsinnoissa joukkue putosi Singaporelle.