Kim Peek

Laurence Kim Peek (11. marraskuuta 1951 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat – 19. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen savant, joka tunnettiin poikkeuksellisesta muististaan. Hän esimerkiksi muisti ulkoa kaikki lukemansa 12 000 kirjaa.
Peek nousi kansainväliseen kuuluisuuteen vuonna 1988 ilmestyneen menestyselokuvan "Sademies" myötä, jonka toinen päähahmo perustui osittain Peekiin. Sen jälkeen Peek kiersi maailmaa puhumassa yleisötilaisuuksissa erilaisuuden tunnistamisen ja hyväksymisen puolesta.
Nuoruus.
Laurence Kim Peek syntyi Salt Lake Cityssä vuonna 1951. Hän sai ensimmäisen etunimensä näyttelijä Laurence Olivierin mukaan ja toisen etunimensä Rudyard Kiplingin romaanihahmon mukaan. Hänen päänsä oli laajentunut, ja niskassaan hänellä oli pesäpallon kokoinen aivotyrä, joka myöhemmin kuitenkin vetäytyi itsekseen sisään ja peittyi kallon luulla. Peek todettiin vauvaiässä jälkeenjääneeksi, mutta hänen vanhempansa eivät laittaneet häntä neuvoista huolimatta laitokseen vaan kasvattivat hänet kotona. He lukivat hänelle kirjoja, ja Peek kykeni heti painamaan ne mieleensä kertakuulemalta. Hän alkoi pian itsekin lukea ahkerasti ja oli erityisen kiinnostunut numeroista ja puhelinluetteloista.
Peek oppi kävelemään vasta nelivuotiaana, ja hänellä oli sen jälkeenkin vaikeuksia silmän ja käden koordinaation ja tasapainonsa kanssa. Hän tarvitsi aikuisenakin isänsä apua jokapäiväisessä pukeutumisessa ja peseytymisessä.
Peek aloitti koulun kuusivuotiaana. Hän kuitenkin osoittautui liian hyperaktiiviseksi käymään tavallista koulua, joten hänet laitettiin kotikouluun, jossa häntä opettivat eläkkeelle jääneet peruskoulun opettajat kahdesti viikossa. Peek sai suoritettua kaikki lukio-opintonsa 14 vuoden ikään mennessä. Koulun jälkeen Peek toimi palkanlaskijan apulaisena. Hän alkoi myös kulkea isänsä mukana tämän matkoilla. Isä ja poika osallistuivat henkisesti jälkeenjääneiden järjestön konferensseihin, jossa isä-Peek työskenteli vapaaehtoisena.
Kehityshäiriö ja savant-kyvyt.
Peekille tehtiin ensimmäiset aivokuvaukset vasta aikuisiällä. Niissä havaittiin, että hänen päänsä oli kolmasosan suurempi kuin normaali pää. Hänellä ei ollut lainkaan aivokurkiaista, joka yhdistää ihmisen aivopuoliskot toisiinsa. Hänen aivopuoliskonsa eivät olleet kuitenkaan täysin toisistaan erillisiä, vaan niiden välillä oli useita yhteyksiä. Myös muita yhdistäviä aivorakenteita puuttui, ja pikkuaivoissa oli laajoja vaurioita, etenkin oikealla puolella. Peekin älykkyysosamääräksi mitattiin 87, mutta osa-alueittain hänen älylliset kykynsä vaihtelivat jälkeenjääneestä hyvin älykkääseen. Hänellä diagnosoitiin kehityshäiriö mutta ei autismia, vaikka kehityshäiriö olikin aiheuttanut hänelle joitain autisteille tyypillisiä tapoja.
Peek muisti ulkoa yli 12 000 kirjaa. Hän luki yhden sivun alle kymmenessä sekunnissa, minkä jälkeen se oli pysyvästi hänen muistissaan. Peek luki koko aukeaman kerrallaan, vasemmanpuoleisen sivun vasemmalla silmällään ja oikeanpuoleisen sivun oikealla silmällään. Peekillä olikin tietosanakirjamaiset tiedot lukemattomista aihepiireistä. Hän tunnisti useimmat klassisen musiikin sävellykset ja tiesi niihin liittyvät julkaisutiedot. Hän oli opetellut ulkoa myös monenlaista numerotietoa, kuten kaikki Yhdysvaltain postinumerot, ja hän osasi ulkoa kaikki Yhdysvaltain kartat.
Iän myötä Peek oppi myös ymmärtämään omaksumansa tiedon entistä paremmin, mistä seurasi kyky yhdistellä tietoja. Hän osoittautui viisaaksi, nokkelaksi ja huumorintajuiseksi, ja hänen keksimänsä sanaleikit ja faktojen assosiaatiot olivat usein niin vaativia, että harvat ymmärsivät niitä ilman selitystä.
"Sademies" ja kiertueet.
Vuonna 1984 Peek tapasi käsikirjoittaja Barry Morrow’n, joka vaikuttui kohtaamisesta. Morrow käsikirjoitti Peekin inspiroimana vuonna 1988 ilmestyneen elokuvan "Sademies", jossa savant-hahmoa Raymond Babbittia näyttelee Dustin Hoffman ja hänen veljeään Tom Cruise. Elokuva palkittiin muun muassa parhaan käsikirjoituksen Oscarilla ja Hoffman parhaan miespääosan Oscarilla.
"Sademies" muutti Peekin elämän. Hänestä tuli uuden kuuluisuutensa myötä paljon aiempaa sosiaalisempi, ja hän ryhtyi kiertämään Yhdysvaltoja isänsä kanssa hyvin ahkerasti. Hän osallistui vuosittain satoihin tapahtumiin, joissa ihmiset pääsivät näkemään hänen kykynsä ja juttelemaan hänen kanssaan. Kim puhui kiertueillaan aina erilaisuuden tunnistamisen ja hyväksymisen puolesta. Hän esiintyi myös useissa television keskusteluohjelmissa niin Yhdysvalloissa kuin muuallakin maailmassa, ja hänestä julkaistiin monia dokumentteja.
Loppuelämä.
Vuonna 2002 Peek innostui soittamaan pianoa, ja hän osoitti ymmärtävänsä musiikin rakenteen, tyylit ja muut säännöt. Hänen huono koordinaatiokykynsä esti häntä kuitenkin kehittymästä kovin taitavaksi soittajaksi.
Peek oli ollut terve, mutta hän kuoli ennalta-arvaamatta sydänkohtaukseen 19. joulukuuta 2009.