tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paavo Fossi

Paavo Matti Fossi (14. tammikuuta 1904, Ilmajoki – 1979) oli Ilmajoella asunut maanviljelijä, toimittaja ja kirjailija.
Fossi oli Ilmajoki-lehden päätoimittajana 15 vuoden ajan ja hän kirjoitti lehteen myös säännöllisesti pakinoita. Fossin kirjallinen tuotanto koostuu yli 150 novellista joita julkaistiin eri lehdissä. Kahdeksan novellin kokoelma ilmestyi vuonna 1958 kirjana nimeltä "Kertomuksia". Fossi voitti 1954 Helsingin Sanomien järjestämän kansainvälisen novellikilpailun Suomen sisällissotaa kuvaavalla novellillaan "Hetkiä". Fossin novellikokoelma "Toisia kertomuksia" on ilmestynyt Ilmajoki-seura ry:n kustantamana ja Maire Paltareen toimittamana 2017. Teos sisältää 45 novellia.
Fossi oli vuonna 1962 yksi Pohjanmaan Kirjailijat ry:n neljästätoista perustajajäsenestä. 
Fossi oli innokas valokuvaaja ja hänen valokuviaan on ollut esillä eri näyttelyissä.
Dovre Group

Dovre Group Oyj on suomalainen vuonna 1983 perustettu projektihenkilöstöä ja projektinhallinnan konsultointipalveluita tarjoava yhtiö. Yhtiön suurimpia asiakkaita ovat energia-alan, erityisesti öljy- ja kaasualan toimijat.
Historia.
Ohjelmistoyhtiö Proha listautui Helsingin pörssiin lokakuussa 1999, niin sanotun IT-kuplan alla. Yhtiön henkilökunnan määrä, liikevaihto ja osakekurssi nousivat räjähdysmäisesti niin yritysostojen kuin orgaanisen kasvunkin kautta. Listautumisannista saaduilla varoilla Proha hankki muun muassa yhdysvaltalaisen ohjelmistoyhtiö Artemis Management Systemsin elokuussa 2000. Kauppa toteutettiin osakevaihdolla ja kauppahinnaksi ilmoitettiin noin 50 miljoonaa dollaria. Artemis jatkoi toimintaansa Prohan itsenäisenä tytäryhtiönä. Samana vuonna Prohan liikevaihto kuusinkertaistui ja seuraavana vuonna se vielä kaksinkertaistui. Vuosina 2003 ja 2004 Proha listattiin Suomen nopeimmin kasvavaksi teknologiayritykseksi.
Proha tiedotti maaliskuussa 2006 myyvänsä osuutensa Artemiksesta yhdysvaltalaiselle ohjelmistoyhtiö Trilogylle. Proha omisti Artemiksesta 53 % ja sai kaupasta noin 10,7 miljoonaa euroa. Artemiksen osuus Prohan liikevaihdosta oli tuolloin peräti 58,5 %, mutta se myös aiheutti suurimman osan yhtiön tappioista. Kaupan toteutumisen jälkeen Proha jatkoi öljy- ja kaasusektorin projektinjohtamisesta vastanneen Dovre Consulting &amp; Services -liiketoimintaryhmän laajentamista.
Prohasta Dovre Groupiksi.
Proha vaihtoi maaliskuussa 2011 uudeksi nimekseen Dovre Group. Aiemmin Dovre Group -nimitys oli käytössä Prohan Oil &amp; Gas Services -liiketoimintaryhmässä, joka muodosti vuonna 2010 yli 90 % Proha-konsernin liikevaihdosta. Dovre Group ilmoitti vuoden 2012 lopussa myyvänsä konsernin ohjelmistoliiketoiminnasta vastanneen norjalaisen tytäryhtiönsä Safran Software Solutions AS:n noin viiden miljoonan euron kauppahinnalla SNA Holding AS:lle.
Patrick von Essen nimitettiin Dovre Groupin toimitusjohtajaksi joulukuussa 2013 aiemman toimitusjohtajan Janne Mielckin siirtyessä yhtiön hallituksen asettamiin kehitystehtäviin. Von Essen aloitti toimitusjohtajan tehtävässä 1. huhtikuuta 2014.
Dovre Group osti keväällä 2015 norjalaisen öljy- ja kaasualan henkilöstöpalveluihin keskittyneen "Norwegian Petroleum Consultants"-yhtiön (NPC). Vuonna 2014 NPC:n liikevaihto oli noin 67 miljoonaa euroa. Yrityskauppa toteutettiin osakevaihdolla ja rahavastikkeella, NPC:n osakkeet siirtyivät Dovre Groupille ja vastineeksi Dovre Group antoi suunnatulla annilla NPC:n omistajille uusia osakkeita yhteensä 36,5 prosenttia Dovre Groupin osakkeista ja äänistä.
Syyskuussa 2018 von Essen ilmoitti siirtyvänsä Neste Engineering Solutionsin toimitusjohtajaksi. Arve Jensen aloitti Dovre Groupin uutena toimitusjohtajana 1. marraskuuta 2018. Hän oli toiminut jo aiemmin konsernin johtoryhmän jäsenenä eri tehtävissä vuodesta 2001.
Suurimmat omistajat.
Dovre Groupin viisi suurinta osakkeenomistajaa toukokuun 2019 lopussa:
Trifon Ivanov

Trifon Ivanov (bu: Трифон Иванов, 27. heinäkuuta 1965 Lipnitsa, Bulgaria – 13. helmikuuta 2016) oli bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ivanov, joka tunnettiin usein lempinimellä ”Bulgarialainen susi” hänen karvaisen ulkonäkönsä takia, aloitti uransa Veliko Tărnovossa. Myöhemmin hän pelasi muun muassa TsSKA Sofiassa kausilla 1994–1995 ja 1997–1998 ja itävaltalaisessa Austria Wienissä ja Rapid Wienissä sekä espanjalaisessa Real Betisissä.
Ivanov oli mukana Bulgarian maajoukkueessa vuoden 1994 MM-kisoissa, joissa Bulgaria tuli neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Ruotsille. Hän edusti Bulgariaa myös vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa.
Ivanov valittiin Bulgarian vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1996. Hän kuoli helmikuussa 2016, 50-vuotiaana, sydänkohtaukseen.
David Zogg

David Zogg (18. joulukuuta 1902 Azmoos, Wartau, St. Gallenin kantoni, Sveitsi – 26. heinäkuuta 1977 Arosa, Graubünden, Sveitsi) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä ja kolminkertainen maailmanmestari.
Zogg voitti kaikkien aikojen ensimmäisen miesten pujottelun maailmanmestaruuden, kotimaassaan Sveitsin Mürrenissä järjestetyissä, historian ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa 1931. Vuonna 1934 järjestettiin MM-kilpailut jälleen Sveitsissä, St. Moritzissa, jossa Zogg voitti maailmanmestaruudet syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä. Syöksylaskun hopeaa Zogg saavutti Cortinan kisoista 1932 ja Innsbruckin kisoista 1933 sekä pujottelun hopeaa St. Moritzista 1934 ja Mürrenistä 1935.
1930-luvulla Zogg esiintyi kolmessa talviurheiluun liittyvässä elokuvassa.
Sydänääni

Sydänääniä kuullaan stetoskoopilla yleensä kaksi. Ensimmäinen sydänääni johtuu eteis-kammioläppien sulkeutumisesta kammioiden systolen alkupuolella. Toinen sydänääni johtuu kammio-valtimoläppien sulkeutumisesta kammioiden systolen lopulla. 
Toisen sydänäänen kesto on lyhyempi, mutta sen taajuus on korkeampi. Ensimmäinen ja toinen sydänääni ovat normaaleja sydänääniä. Lisäksi voidaan kuulla terveestä sydämestä heikko systolinen sivuääni, joka kuuluu ensimmäisen sydänäänen jälkeen. Kolmas sydänääni kuuluu kammioiden diastolen alussa ja se johtuu kammioiden nopeasta täyttymisestä. Kolmas sydänääni on normaali hevosella, jonka sydämestä yleensä kuuluu Aorttaläpän ja keuhkovaltimoläpän sulkeutuminen erillisinä. Koirillakin ne voivat kuulua erillisinä sisäänhengityksen aikana sykkeen ollessa hidas. Pieneläimillä ja ihmisellä kolmas ääni on merkki sydämen vajaatoiminnasta. Neljäs sydänääni johtuu eteisten supistumisesta ja sekin on hevosella normaali ääni, mutta ihmisellä epänormaali.
Boris Rung

Boris Rung (16. tammikuuta 1925 Helsinki – 11. kesäkuuta 2003 Porvoo) oli suomalainen moottoriurheilun parissa työskennellyt johtohenkilö. Hän oli yksi European Rallycross Associationin (ERA) perustajajäsenistä, ja vuosina 1980–1985 hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana. Helsingin UA:n jäsenenä Rung oli mukana tuomassa rallicrossia myös Suomeen, ja hän edusti Autourheilun Kansallista Keskusliittoa (AKK) FISA:n, ja myöhemmin FIA:n Off-Road Commissionissa.
Rung kuoli vuonna 2003 jättäen jälkeensä vaimo Maj-Lisin, tytär Jenniferin ja poika Peterin.
The Jerusalem Post

The Jerusalem Post on israelilainen englannin- ja ranskankielinen tabloid-sanomalehti. Lehden perusti Gershon Agron 1. joulukuuta 1932 nimellä "The Palestine Post". Vaikka The Jerusalem Post tavoittaa päivittäin kymmeniätuhansia lukijoita, lukijamäärät eivät silti ole yhtä suuria kuin isommilla hepreankielisillä sanomalehdillä. "The Jerusalem Postin" lukijakunta koostuu kuitenkin paljolti erilaisista lukijoista, kuten israelilaisista poliitikoista, ulkomaisista journalisteista ja turisteista. Lehteä toimitetaankin ympäri maailman. 
Historia.
Nykyinen "The Jerusalem Post" perustettiin alkujaan nimellä "The Palestine Post". Perustaja Gershon Agron oli yhdysvaltalainen journalisti sekä lehtitoimittaja, joka asui Palestiinan mandaatissa. Alkujaan lehti kannatti juutalaisten valtion syntyä Palestiinaan sekä avoimesta vastusti Ison-Britannian yrityksiä vastustaa juutalaisten maahanmuuttoa mandaatin aikana.
Aikaisemmin "The Jerusalem Post" kannatti Israelin työväenpuoluetta ja lehden poliittinen näkemys olikin liberaali tai keskusta-vasemmistolainen. Vuonna 1989 Hollinger Inc. osti "The Jerusalem Postin". Kanadalaisen konservatiivisen lehden, ja sen johtajan Condrad Blackin hallinnon alaisena "The Jerusalem Postin" poliittinen kanta siirtyi keskusta-oikeistolaiseksi ja lehti rupesi kannattamaan Likudia.
Nykyisyys.
Tällä hetkellä "The Jerusalem Postin" katsotaan kallistuvan maltilliseen oikeistoon poliittisessa kannassaan, vaikkakin vasemmistomyönteisiä kolumneja esiintyykin toimituksen sivuilla. "The Jerusalem Post" kannattaa talouspolitiikkaa, joka lähentelee neoliberalismia.
Muiden israelilaisten lehtien tapaan "The Jerusalem Post" ilmestyy sunnuntaista perjantaihin. Lehti ei ilmesty lauantaisin sapatin takia.
Rudolf Rominger

Rudolf ”Rudi” Rominger (21. elokuuta 1908 Fextal, Sveitsi – 8. marraskuuta 1979) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä ja nelinkertainen maailmanmestari.
Rominger voitti kultaa syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä sekä pronssia pujottelussa Innsbruckin maailmanmestaruuskilpailuissa 1936. Sveitsin Engelbergissä 1938 järjestetyissä MM-kilpailuissa Rominger voitti pujottelun mestaruuden ja alppiyhdistetyn hopeaa. Pujottelun maailmanmestaruuden hän voitti toistamiseen vuonna 1939 Zakopanessa, jossa hän sijoittui myös alppiyhdistetyssä pronssille.
Pertti Mäki-Hakola

Pertti Eerik Mäki-Hakola (s. 11. heinäkuuta 1951 Nurmo) on suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja Vaasan vaalipiiristä vuosina 1999–2003. Mäki-Hakola on Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2009. Hän on Seinäjoen Energia Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Ura.
Ennen eduskuntaa Mäki-Hakola työskenteli metsänhoitajana 1977–1990, piirimetsänhoitajana 1990–1996 ja piiripäällikkönä 1997–1999.
Mäki-Hakola on toimi Suomen Painiliiton puheenjohtajana vuosina 1999–2000.
Yksityiselämä.
Myös Mäki-Hakolan isä Pentti Mäki-Hakola oli kansanedustaja.
Helmikuussa 2009 Mäki-Hakola jäi kiinni rattijuopumuksesta. Maaliskuussa Seinäjoen käräjäoikeus tuomitsi hänet 40 päiväsakkoon ja kolmen kuukauden ajokieltoon. Hän syyllistyi rattijuopumukseen toistamiseen huhtikuussa 2010 ja sai rangaistukseksi 35 päiväsakkoa ja 8 kuukautta ajokieltoa.
Mäki-Hakola vierailee mielellään Vihtori Kosolan talossa.
Miguel Pate

Miguel Pate (s. 13. kesäkuuta 1979, St. Francisville, Louisiana) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä.
Pate sijoittui 2001 Yhdysvaltain mestaruuskisoissa toiseksi tuloksella 835 ja Edmontonin MM-kisoissa neljänneksi. Hän voitti samana vuonna Universiadit. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen NCAA-mestaruuden sekä sisäratojen Yhdysvaltain-mestaruuden kisaennätyksellä 859. Maansa ulkoratamestaruuskilpailuissa hän oli toinen. Vuonna 2003 hän voitti maansa sisäratojen mestaruuden ja MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän loukkaantui vakavasti ja oli sivussa koko loppukauden sekä suurimman osan vuodesta 2004. Vuonna 2005 hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden, mutta karsiutui Helsingin MM-kisoissa. Kauden lopussa hän oli toinen.
Pate voitti pronssia Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa 2006. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui viidenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa ja hyppäsi kymmenenneksi Osakan MM-kisoissa. Kauden lopussa hän oli kahdeksas. Vuonna 2008 hän sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa kolmanneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa. hän oli kuudes. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui loppukilpailusta.
Luettelo nykyisistä kardinaaleista

Tämä on luettelo katolisen kirkon elossa olevista kardinaaleista.
Kardinaalit.
Kardinaalipiispat.
"Päivitetty 21. huhtikuuta 2025". Lähde:
Kardinaalipapit.
"Päivitetty 21. huhtikuuta 2025". Lähde:
Kardinaalidiakonit.
"Päivitetty 21. huhtikuuta 2025". Lähde:
Riitta Jalonen

Riitta Elisabet Jalonen (o.s. "Aho", s. 22. toukokuuta 1954 Kuusjärvi) on suomalainen kirjailija.
Elämä ja ura.
Jalonen valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1978 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Hän opiskeli myös tiedotusoppia, sosiaalipolitiikkaa, taidehistoriaa kotimaista kirjallisuutta ja käytännöllistä filosofiaa. Jalonen työskenteli Hämeen Kansan toimittajana 1981–1986 ja STT:n toimittajana 1987–1992.
Jalosen esikoisteos "Enkeliyöt" ilmestyi vuonna 1990. Hän voitti teoksella Tammen nuortenkirjakilpailun 1990 ja Topelius-palkinnon 1991. Jalonen sai Hämeen taidetoimikunnan taidepalkinnon 1999. Vuonna 2004 hän sai Finlandia Junior -palkinnon teoksella "Tyttö ja naakkapuu". Jalonen sai Runeberg-palkinnon 2006 teokesta "Kuvittele itsellesi mies". Hän toimi taiteilijaprofessorina viisivuotiskauden 2012–2016. Hänen teoksensa "Kirkkaus" oli Runeberg-ehdokas 2016. Vuonna 2021 Jalonen sai Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon. Jalosen teoksia on käännetty 14 kielelle. Tasavallan presidentti myönsi Jaloselle vuonna 2022 Pro Finlandia -mitalin.
Jalonen on naimisissa kirjailija Olli Jalosen kanssa.
Hänen suuri rakkautensa

Hänen suuri rakkautensa () on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1933. Elokuvan käsikirjoitti Edith Fitzgerald William Faulknerin tarinan pohjalta, ja sen ohjasi Howard Hawks yhdessä Richard Rossonin kanssa. Elokuvan pääosia näyttelevät Joan Crawford, Gary Cooper, Robert Young ja Franchot Tone. Elokuva on mustavalkoinen ja kestää 113 minuutin, eli tunnin ja 53 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 14. huhtikuuta vuonna 1933 ja Suomeen elokuva tuli teattereihin lokakuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1933.
Crawford ja Tone tapasivat ensi kertaa elokuvan kuvauksissa. He menivät myöhemmin naimisiin, mutta erosivat vuonna 1939.
Juoni.
"Hänen suuri rakkautensa" sijoittuu ensimmäisen maailmansodan aikaiseen Englantiin vuoteen 1916. Se kertoo Crawfordin esittämästä englantilaistyttö Dianasta, joka joutuu kolmiodraaman keskushenkilöksi.
Pro Tools

Pro Tools on MIDI- ja audiosekvensseri-ohjelmistosarja, jota ammattilaiset käyttävät laajasti musiikin tuottamisessa, muokkaamisessa sekä elokuvan ja televisio-ohjelmien äänileikkauksessa ja -miksauksessa. Ohjelman on tehnyt Digidesign, osa Avid Technologya.
"Pro Toolsin" kaltaisista audiotyöasemista käytetään nykyisin myös lyhennettä DAW (). Se oli yksi ensimmäisiä ohjelmia, joka tuki CD-laatuista (16 bittistä ja 44.1 kHz) digitaalista ääntä, ja siksi siitä tuli suosittu. Ohjelma toimi aluksi Macintoshissa ja myöhemmin siitä julkaistiin myös Windows-versio. Digidesign sai Oscar-palkinnon ansioistaan Pro Toolsin kehittämisestä vuonna 2004.
Peter Poreku Dery

Peter Poreku Dery (10. toukokuuta 1918 – 6. maaliskuuta 2008) oli ghanalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Gérard Bertrand 11. helmikuuta 1951, ja hänet nimitettiin Wan hiippakunnan piispaksi 16. maaliskuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes XXIII, jota avustivat Napoléon-Alexandre Labrie ja Fulton John Sheen. Dery osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
18. marraskuuta 1974 Dery nimitettiin Tamalen hiippakunnan piispaksi. 30. toukokuuta 1977 alkaen Tamale oli arkkihiippakunta ja Dery sen arkkipiispa. 26. maaliskuuta 1994 hän jäi eläkkeelle, ja 24. maaliskuuta 2006 hänet valittiin kardinaaliksi. Hänet asetettiin Santa Elena fuori Porta Prenestinan kardinaalidiakoniksi 28. maaliskuuta. Kardinaaliksi tullessaan Dery oli jo liian iäkäs ollakseen oikeutettu äänestämään konklaaveissa. Hän kuoli kahden vuoden kuluttua valinnastaan.
Alice Coltrane

Alice Coltrane, syntynyt nimellä Alice McLeod, () oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, urkujen ja harpun soittaja, säveltäjä ja swamini.
Alice Coltrane syntyi Detroitissa vuonna 1937 Solon ja Annie McLeodin musikaaliseen perheeseen. Hän oli kuudesta sisaruksesta toiseksi nuorin. Coltranen musiikillisuus alkoi näkyä jo hyvin nuorena. Hän opiskeli klassista musiikkia seitsemänvuotiaasta ja säesti uruilla jumalanpalveluksissa Mount Oliven baptistikirkossa yhdeksänvuotiaasta. Coltranen ammattimainen musisointi alkoi 1960-luvun alussa, kun hän alkoi esiintyä Detroitissa yhtyeensä kanssa. Avioiduttuaan jazzvokalisti Kenny "Pancho" Hagoodin kanssa hän muutti Pariisiin, jossa hän opiskeli musiikkia ja keikkaili. Pariskunnalle syntyi tytär, mutta avioliitto päättyi nopeasti eroon. Coltrane palasi tyttärensä kanssa Detroitiin, jossa hän alkoi esiintyä vibrafonisti Terry Gibbsin kanssa. Vuonna 1962 Coltrane muutti New Yorkiin, jossa hän tapasi tulevan puolisonsa saksofonisti John Coltranen. Pari avioitui kolme vuotta myöhemmin. Jazzin lisäksi Alice ja John Coltranea yhdisti terveiden elämäntapojen vaaliminen sekä kiinnostus uskontoja ja hengellisyyttä kohtaan. Alice Coltrane korvasi pianisti McCoy Tynerin John Coltranen yhtyeessä, mikä herätti pahennusta, koska se tulkittiin nepotismiksi.Coltranet saivat kolme poikaa ennen John Coltranen ennenaikaista kuolemaa maksasyöpään 40-vuotiaana vuonna 1967.
John Coltranen kuoleman jälkeen Alice Coltrane aloitti harpun soittamisen. Vuoden 1968 kesäkuussa uusi instrumentti oli jo omaksuttu niin hyvin, että Coltrane saattoi aloittaa ensimmäisen sooloalbuminsa nauhoitukset. Bluesia ja itämaisia vaikutteita yhdistänyt debyyttialbumi "A Monastic Trio" julkaistiin vielä samana vuonna.Seuranneena kymmenenä vuotena hän julkaisi yhteensä 13 albumia, jotka ammensivat vaikutteita Intian eri musiikkiperinteistä.
Alice Coltranen arvostetuimpina albumeina on pidetty vuosina 1970-71 julkaistua kolmikkoa "Ptah, the El Daoud", "Journey in Satchidananda" ja "Universal Consciousness". Näistä maineikkain, "Journey in Satchidananda", aloitti hänen musiikilliset tutkimuksensa jazzin ulkopuolelle.
Hengellisyys vähensi Alice Coltranen keskittymistä musiikkiin 1970-luvun lopulla. John Coltranen kuoleman jälkeen Alice Coltranella oli alkanut hengellisesti merkittävä ajanjakso, jona hän meditoi, paastosi ja rukoili. Hän tapasi intialaisen gurun Swami Satchidanandan vuonna 1970, minkä jälkeen hän matkusti Intiaan ja koki uskonnollisen herätyksen. Silloin Coltrane otti käyttöön nimen Turiyasangitananda. Vuonna 1975 Coltrane perusti Kaliforniaan Vedanta-keskuksen. 1980-luvun alussa Coltrane hankki maata Kalifornian Agoura Hillsistä ja perusti sinne ashramin.
Coltrane äänitti ashram-yhteisön tovereidensa kanssa hengellistä hinduperinteeseen pohjautuvaa musiikkia 1970-luvun lopulta 1990-luvun alkuun asti. Näissä sovituksissa hän käytti rohkeasti syntetisaattoria, laulaen itse myös monia päälauluosuuksia. Näitä äänitteitä julkaistiin alun perin vain pieninä kasettipainoksina, mutta ne ovat jälkikäteen internetin ja uusintajulkaisujen myötä saaneet laajempaa arvostusta.
Alice Coltrane menehtyi 12.1.2007.
Ernesto Corripio y Ahumada

Ernesto Corripio y Ahumada (29. kesäkuuta 1919 – 10. huhtikuuta 2008) oli roomalaiskatolisen kirkon meksikolainen kirkonmies. Hän syntyi Tampicossa, Tamaulipasin osavaltiossa. 
Corripio y Ahumada sai pappisvihkimyksensä 25. lokakuuta 1942 ja ylennyksen kardinaaliksi 30. kesäkuuta 1979. Hän toimi muun muassa Méxicon arkkipiispana vuodesta 1977, kunnes erosi 75-vuotiaana 29. syyskuuta 1994. 
Corripio y Ahumada ennätti olla kardinaalina lähes 29 vuotta. Siitä huolimatta hänellä ei ollut mahdollisuutta osallistua ainoaankaan konklaaviin; vuoden 1978 konklaavit olivat juuri menneet ohi, eikä kardinaali voinut vuonna 2005 äänestää korkean ikänsä johdosta. Hän oli viettänyt 80-vuotispäiväänsä kesäkuussa 1999. 
Corripio y Ahumada kuoli Meksikossa 88 vuoden ikäisenä.
Paul Joseph Phạm Đình Tụng

Paul Joseph () Phạm Ðình Tụng (15. kesäkuuta 1919 – 22. helmikuuta 2009) oli vietnamilainen katolisen kirkon kardinaali. Hänet ylennettiin kyseiseen arvoon 26. maaliskuuta 1994.
Tụng sai pappisvihkimyksensä 6. kesäkuuta 1949 ja toimi Hanoin arkkipiispana vuosina 1994–2005.
Neu!

Neu! (saksan kielen sana "Uusi!", IPA: ) oli saksalainen krautrock-yhtye. Yhtye menestyi kaupallisesti erittäin huonosti ollessaan aktiivinen, mutta jälkeenpäin heidän musiikkinsa on toiminut useiden yhtyeiden ja artistien vaikuttajana, kuten PiL, Joy Division, David Bowie, Stereolab, Gary Numan, Ultravox ja Simple Minds.
Albumi "Neu! '75" (1975) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Tuotanto.
Livealbumit.
Levy-yhtiöt Astralwerks ja Grönland Records uudelleenjulkaisivat kaikki yhtyeen Brain Recordsin albumit vuonna 2001.
Tomáš Špidlík

Tomáš Špidlík (17. joulukuuta 1919 – 16. huhtikuuta 2010) oli tšekkiläinen kardinaali. Hän oli pappisvihkimyksensä 22. elokuuta 1949 saanut jesuiitta. 
Špidlík ylennettiin kardinaaliksi 21. lokakuuta 2003. Hän oli silloin jo 83-vuotias, joten hänellä ei ollut koskaan mahdollisuutta äänestää konklaavissa uuden paavin valinnassa.
Lancia Formula 1 -sarjassa

Lancia on italialainen autonvalmistaja, joka osallistui Formula 1 -sarjaan kausina ja . Tallin autoilla saavutettiin yksi palkintokorokesija, kaksi paalupaikkaa, kahdeksan MM-pistettä ja yksi nopein kierros.
Historia.
Tallin perustaja Vincenzo Lancia työskenteli uransa alkuaikoina oppipoikana sekä testikuljettajana Ceiranon veljesten omistamassa autopajassa, josta tuli myöhemmin osa Fiatin konsernia. Vuonna 1906 Lancia perusti oman autoyrityksensä, jonka johtoon nousi hänen poikansa Gianni Lancia.
Lancia ilmoittautui Formula 1 -sarjaan kaudella 1954, mutta Vittorio Janon suunnitteleman Lancia D50 -auton rakennustöiden viivästymisen vuoksi Alberto Ascari ja Luigi Villoresi ajoivat väliaikaisesti Maseratilla. D50 teki ensiesiintymisensä kauden päätösosakilpailussa Espanjan osakilpailussa, missä Ascari ajoi paalupaikalle, mutta hän joutui keskeyttämään kilpailun kytkinvikaan.
Kaudella 1955 talli voitti MM-sarjan ulkopuolisista osakilpailuista Napolin ja Torinon osakilpailut. Ascarin ja Villoresin lisäksi talli autoilla ajoivat myös Eugenio Castellotti ja Louis Chiron. Monacon osakilpailussa Ascari ajoi kilpailun voitosta Mercedeksen kuljettajien Juan Manuel Fangion ja Stirling Mossin keskeytettyä kilpailun teknisiin ongelmiin, mutta hänen autonsa ajautui mereen radan satama-alueella ja hän joutui keskeyttämään kilpailunsa. Kilpailun voitti Ferrarin Maurice Trintignant, mutta Ascarin tallikaverit Castellotti ja Villoresi sijoittuivat toiseksi ja viidenneksi. 
Monacon menestyksestä huolimatta Lancian talousvaikeudet lisääntyivät ja tallin kuljettaja Ascari kuoli testatessaan Ferrarin autoa. Lancia osallistui vielä Belgian osakilpailuun, missä Castellotti ajoi paalupaikalle, mutta hänen kilpailunsa päättyi vaihdelaatikkovian aiheuttamaan keskeytykseen. Kilpailun jälkeen Lancian myi autonsa Ferrarille ja kauppaan sisältyivät myös Castellotti sekä autonsuunnittelija Jano.
Saavutukset.
Palkintokorokesijat
Paalupaikat
Nopeimmat kierrokset
Choose to Be Me

Choose To Be Me on Sunrise Avenuen seitsemäs single yhtyeen vuonna 2006 julkaistulta "On the Way to Wonderland" -albumilta.
Kappale valittiin syksyllä 2007 Saksan Big Brotherin tunnusmusiikiksi.
Käpinkäiset

Käpinkäiset (Campephagidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä löytyy luonnonvaraisina subtrooppisilta ja trooppisilta alueilta Afrikasta Aasiasta ja Australaasiasta. Useimpien käpinkäisten höyhenpeite on harmaa, mutta esimerkiksi minivettien höyhenpeite on puna-kelta-musta. Linnut elävät puissa ja ne ovat pitkiä ja hoikkarakenteisia lintuja. Käpinkäiset syövät pääosin hyönteisiä, mutta niiden on nähty syövän myös pieniä selkärankaisia ja hedelmiä, siemeniä ja muuta kasviravintoa. Käpinkäisiä näkee riippuen suvusta joko yksin tai pareittain tai pienenä ryhmänä, esimerkiksi minivettejä näkee yleisemmin pieninä ryhminä kuin yksin. Puussa olevaan kuppimaiseen pesään naaras munii yleensä 4 munaa, jota se hautoo noin kaksi viikkoa.
Käpinkäisiin kuuluu 11 sukua ja 85 lajia. Suurin suku on harmaakäpinkäisten suku, johon kuuluu 21 lajia.
ShopHQ

ShopHQ on yhdysvaltalainen ostoskanava, jonka omistaa iMedia Brands.
Kanava tunnettiin aikaisemmin nimellä ValueVision, joka aloitti lähetyksensä maanlaajuisesti lokakuussa 1991, tätä ennen kanavan ohjelmistoa lähetettiin omana paikallistelevisio-ohjelmana vuonna 1990. ValueVision vaihtoi nimekseen ShopNBC 2000-luvun alussa. Monien nimenmuutosten jälkeen kanavan nimi muuttui nykyiseen muotoonsa vuonna 2019. ShopHQ:n suurimmat kilpailijat ovat Home Shopping Network (HSN) ja QVC.
ShopHQ tunnetaan erityisesti sen myymistä korutuotteista. Kanava on hiljattain laajentanut valikoimaansa myös kotitaloustuotteisiin, tietokoneisiin, laajakuvatelevisioihin ja ihonhoitotuotteisiin.
Favourite Worst Nightmare

Favourite Worst Nightmare on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin toinen studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2007.
Albumi äänitettiin Lontoon Miloco-studioilla James Fordin ja Mike Crosseyn tuottamana. Ennen albumin julkaisua julkaistiin single ”Brianstorm” 16. huhtikuuta 2007. 
Ensimmäisellä viikollaan albumi myi kotimaassaan yli 220 000 kappaletta, ja nousi Britannian albumilistalla listaykköseksi, vaikka se myikin vähemmän kuin yhtyeen debyyttialbumi. Yhdysvalloissa albumi debytoi Billboard 200 -listan seitsemännellä sijalla myyden noin 44 000 kappaletta ensimmäisellä viikollaan. Sittemmin albumi on myynyt kaksinkertaista platinaa. Britanniassa se oli myös ehdokkaana vuoden 2007 Mercury Prize -palkinnon saajaksi.
Kappaleet.
Kappaleet kirjoittanut Alex Turner, ellei toisin mainita.
José Tomás Sánchez

José Tomás Sánchez (17. maaliskuuta 1920 – 9. maaliskuuta 2012) oli katolinen kirkonmies Filippiineillä. Hän syntyi Pandanissa, Catanduanesissa, ja sai pappisvihkimyksensä 12. toukokuuta 1946.
Sánchez toimi Nueva Segovian arkkipiispana vuosina 1982–1986.
Sánchezista tehtiin kardinaali 28. kesäkuuta 1991, ja hän toimi "Congregatio pro Clericis" -kongregaation prefektinä vuoteen 1996. Hän menetti äänioikeutensa paavin valitsevissa konklaaveissa täytettyään 80 vuotta maaliskuussa 2000.
Eddie Johnson

Eddie Johnson (s. 31. maaliskuuta 1984 Bunnell, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija.
Johnson edusti muun muassa Englannin valioliigan Fulhamia, jonne hän siirtyi Kansas City Wizardsista tammikuussa 2008. Aiemmin urallaan hän edusti yhdysvaltalaisjoukkue FC Dallasia.
Johnson edusti Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta vuoden 2006 MM-kisoissa, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. Kaikkiaan hän on pelannut 63 maaottelua ja tehnyt niissä 19 maalia vuosina 2004–2014.
Geraldo Majella Agnelo

Geraldo Majella Agnelo (19. lokakuuta 1933 Juiz de Fora, Minas Gerais, Brasilia – 26. elokuuta 2023 Londrina) oli brasilialainen kardinaali. Hän toimi São Salvador da Bahian arkkipiispana ja siten koko Brasilian priimaksena vuosina 1999–2011.
Agnelo syntyi Juiz de Forassa, Minas Geraisin osavaltiossa ja sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1957. Piispaksi hänet nimitettiin 14. toukokuuta 1978 ja São Salvador da Bahian arkkipiispaksi 13. tammikuuta 1999. Johannes Paavali II nimitti Agnelon kardinaaliksi 21. helmikuuta 2001, ja hän osallistui näin uuden paavin valinneeseen konklaaviin vuonna 2005. Agnelo jäi eläkkeelle arkkipiispan virastaan 12. tammikuuta 2011.
Kangaslammin rautatieasema

Kangaslammin rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla Pieksämäki–Joensuu-radalla Varkauden kaupungin Kangaslammilla. Asema sijaitsee 18 kilometriä Varkauden rautatieaseman itäpuolella.
Kangaslampi avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1939. Asemarakennus valmistui jo 1935, ja sen suunnitteli Thure Hellström. Miehitys Kagaslammilla päättyi 31. toukokuuta 1970 ja tavaraliikenne lakkautettiin 1981. Henkilöliikenne lakkautettiin 28. toukokuuta 1989.
Asemarakennus on yksityiskäytössä. Sivuraide on vieläkin jäljellä, mutta se on peitetty 2001–2002 Varkaus–Joensuu-rataosuuden perusparannuksesta ylijääneellä raidesepelillä. Liikennepaikalla on ollut myös kampiasetinlaite ja siipiopastimet.
Toni Braxton

Toni Michelle Braxton (s. 7. lokakuuta 1966 Severn, Maryland) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja televisiopersoona. Hänet tunnetaan etenkin vuoden 1996 kappaleestaan ”Un-Break My Heart”. Braxton on voittanut seitsemän Grammy-palkintoa.
Elämä ja ura.
Braxton on kuusilapsisen perheen vanhin. Hän kasvoi uskonnollisessa ympäristössä ja lauloi äitinsä ja sisartensa kanssa kirkkokuorossa. Hän aloitti opiskelut musiikinopettajaksi, mutta jätti opintonsa kesken, kun lauluntekijä Bill Pettaway löysi Braxtonin sisaruksineen ja he saivat levytyssopimuksen vuonna 1990. Toni Braxtonin sooloura alkoi seuraavana vuonna, kun hän pääsi laulamaan Eddie Murphyn elokuvan ääniraidalle ja julkaisi sooloalbumin vuonna 1993. Se nousi kärkeen sekä pop- että R&amp;B -myyntilistoilla, ja sitä myytiin yhteensä kahdeksan miljoonaa kappaletta.
Yksityiselämä.
Braxtonilla on entisen aviomiehensä kanssa vuosina 2001 ja 2003 syntyneet pojat. Pojista nuoremmalla on todettu autismi. Pari oli naimisissa 2001–2013. Braxton on myöhemmin seurustellut rap-artisti Birdmanin kanssa.
Gilberto Agustoni

Gilberto Agustoni (26. heinäkuuta 1922 Schaffhausen – 13. tammikuuta 2017 Rooma) oli katolinen sveitsiläinen kirkonmies. Hän sai pappisvihkimyksensä Baselissa 20. huhtikuuta 1946 ja toimi kardinaalina vuodesta 1994.
Agustoni syntyi uskonnolliseen perheeseen Schaffhausenissa. Hänellä oli neljä veljeä ja yksi sisko. 
Agustoni toimi Apostolisen signatuurin prefektinä vuosina 1992–1998. Hän ei voinut osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005, sillä oli menettänyt äänioikeutensa täytettyään 80 vuotta kesällä 2002.
Cláudio Hummes

 
Cláudio Hummes (8. elokuuta 1934 Montenegro, Brasilia – 4. heinäkuuta 2022) oli brasilialainen katolisen kirkon kardinaali. Hän työskenteli kardinaalin tehtäviensä lisäksi "Congregatio pro Clericis" -kongregaation prefektinä. Hummes oli myös fransiskaanien jäsen. Sukujuuriltaan Hummes oli saksalais-brasilialaista sukua. 
Pappisvihkimyksen Hummes sai 1958. Hän opiskeli nuoruudessaan muun muassa filosofiaa, mitä hän opetti myös fransiskaaniseminaarissa. Vuonna 1996 hänestä tuli paavi Johannes Paavali II:n päätöksellä Fortalezan arkkipiispa, ja 1998 hänet siirrettiin São Pauloon. 21. helmikuuta 2001 Johannes Paavali II teki Hummesista kardinaalin. 
Vuoden 2005 konklaavissa Hummes mainittiin useasti yhtenä mahdollisena seuraajaehdokkaana Johannes Paavali II:lle. Valituksi tuli kuitenkin saksalainen kardinaali Joseph Ratzinger, joka otti nimekseen Benedictus XVI:n.
Finias ja Ferb

Finias ja Ferb (engl. "Phineas and Ferb") on kaksi kertaa Emmy-ehdokkuuden saanut Disneyn tuottama ja Dan Povenmiren sekä Jeff Marshin luoma animaatiosarja. Sarja kertoo Finiasista ja Ferbistä, jotka ovat velipuolia. Finias ja Ferb ovat luonteeltaan seikkailunhaluisia, ja he pystyvät melkein mihin tahansa. Ensimmäisessä sarjan jaksossa Finias ja Ferb tekevät vuoristoradan omalle takapihallensa, kun heidän äitinsä on ostoksilla. Finiaksella ja Ferbillä on myös teini-ikäinen isosisko Candace, joka yrittää saada heidät kiinni itse teossa, mutta epäonnistuu joka kerta. Sarjan päähahmot asuvat Yhdysvaltojen itärannikolla.
Äänirooleissa.
Listassa ovat vain merkittävimmät hahmot.
Sarjan tunnuslaulun esittää Bowling for Soup -yhtye, ja suomenkielisen version laulaa Antti L. J. Pääkkönen.
Sardiniankerttu

Sardiniankerttu ("Curruca sarda") on kerttujen sukuun kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 12 cm, siipien kärkiväli 13-17,5 cm ja paino keskimäärin 10,5 g. Pienikokoinen kerttu, jolla on pitkähkö pyrstö ja oranssit koivet. Höyhenpuku on harmaa, koiraalla siniharmaa, vain siipi- ja pyrstösulat ovat tummanharmaat. Nokan tyviosa on punainen ja kärki tumma. Koiraan iiris on punainen. Nuoren linnun selässä on ruskehtava sävy ja nokan punainen alue on kellahtava.
Vanhoilla linnuilla on kesällä täydellinen sulkasato. Talvella kaikilla sardiniankertuilla on osittainen ruumiinhöyhenten sulkasato.
Esiintyminen.
Sardiniankerttu esiintyy Sardiniassa ja Korsikassa. Baleaareilla esiintyvä baleaarienkerttu luokiteltiin aikaisemmin sardiniankertun alalajiksi. Laji on osittaismuuttaja, jonka kannasta osa muuttaa talveksi Pohjois-Afrikkaan, lähinnä Tunisiaan. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Lajin esiintymisalueen laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Euroopassa elää 98 000–310 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö.
Laji elää vuorenrinteiden ja kallioalueiden pensaikoissa.
Lisääntyminen.
Pesintä tapahtuu maaliskuun lopulta toukokuun alkupuolelle. Pesä on matalalla (90-120 cm) pensaassa ja molemmat puolisot osallistuvat rakentamiseen. Se on kuivista ruohoista, lehdistä ja korsista hyvin rakennettu kuppi. Naaras munii tavallisesti 3 tai 4 munaa. Muna painaa 1,52 g. Naaras hautoo 12-15 päivää. Emot huolehtivat poikasista yhdessä ja ne lähtevät pesästä noin 12 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Pääravintoa ovat hyönteiset, hämähäkit ja muut pienet selkärangattomat.
Aloysius Matthew Ambrozic

Aloysius Matthew Ambrozic (alun perin Alojzij Matej Ambrožič (27. tammikuuta 1930 – 26. elokuuta 2011) oli katolinen kirkonmies, joka toimi Toronton arkkipiispana vuosina 1990–2006. Paavi Johannes Paavali II nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1998.
Lapsuus ja koulutus.
Ambrozic syntyi Gabrjessa nykyisessä Sloveniassa toisena vanhempiensa seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä oli nimeltään Aloysius Ambrozic ja äitinsä Helen Pecar. Hän suoritti peruskoulunsa Dobrovassa ja siirtyi sitten lukioon Ljubljanaan. Toukokuussa 1945 koko perhe pakeni Itävaltaan, jossa he majailivat eri pakolaisleireillä Vetrinjissä, Peggezissä ja Spittal an der Draussa. Leireillä Ambrozic suoritti loppuun lukio-opintonsa.
Syyskuussa 1948 perhe muutti Kanadaan ja asettui lähelle Torontoa. Pian tämän jälkeen Ambrozic alkoi opiskella St. Augustine’s Seminaryssä filosofiaa ja teologiaa. 4. kesäkuuta 1955 kardinaali James Charles McGuigan vihki hänet papiksi Toronton arkkihiippakuntaan.
Pappisura.
Ensimmäisen pappisvuotensa Ambrozic palveli apulaispappina Pyhän Teresan seurakunnassa Ontarion Port Colbornessa. Sen jälkeen hän opetti vuoden latinaa Torontossa St. Augustine’s Seminaryssä. Vuodet 1957–1960 hän suoritti jatko-opintoja Roomassa, missä hän suoritti teologian lisensiaatin tutkinnon sekä Pyhien kirjoitusten lisensiaatin tutkinnon. Palattuaan Torontoon hän opetti Raamatun kirjoituksia St. Augustine’s Seminaryssä vuodet 1960–1967. Vuonna 1967 hän lähti Saksaan jatkamaan opintojaan, valmistuen teologian tohtoriksi Würzburgin yliopistosta vuonna 1970. Vuodet 1970–1976 hän toimi Uuden testamentin eksegetiikan professorina Toronton teologisessa koulussa, toimien samalla St. Augustine’s Seminaryn dekaanina vuosina 1971–1976.
27. toukokuuta 1976 hänet vihittiin Toronton arkkihiippakunnan apulaispiispaksi. Hänen vastuualueeseensa kuului hiippakunnan keskiosan sekä etnisten yhteisöjen pastoraalinen hoito. Lukuvuoden 1984–1985 aikana hän vieraili arkkihiippakunnan kaikissa 43 katolisessa high schoolissa vahvistaakseen ja tukeakseen uskonnonopetusta. Hän oli aktiivisesti mukana uudistamassa kanadalaista katekismusta. 22. toukokuuta 1986 hänet asetettiin arkkipiispan sijaiseksi ja 17. maaliskuuta 1990 hänestä tuli Toronton arkkipiispa.
Hänet nimitettiin Paavilliseen neuvostoon maasta muuttavien ja matkalla olevien sielunhoitoa varten kesäkuussa 1990. Helmikuussa 1991 hänet nimitettiin Rooman kuurian Papiston kongregaatioon, vuonna 1993 tuli nimitys Paavilliseen kulttuurineuvostoon ja vuonna 1999 Liturgian ja sakramenttijärjestyksen kongregaatioon. Hän isännöi myös suurinta katolista nuortentapahtumaa Kanadan historiassa, vuoden 2002 katolisia nuortenpäiviä, jotka huipentuivat paavi Johannes Paavali II:sen toimittamaan messuun yli 750 000 hengelle.
Paavi Johannes Paavali II nimitti hänet kardinaaliksi 18. tammikuuta 1998. Hän osallistui konklaaviin, joka valitsi paaviksi Benedictus XVIn huhtikuussa 2005. Joulukuussa 2007 paavi hyväksyi kardinaali Ambrozicin jäämisen eläkkeelle.
Kuolema.
Ambrozic menehtyi pitkän sairauden jälkeen 26. elokuuta 2011, 81-vuotiaana.
Thomas Christopher Collins

Thomas Christopher Collins (s. 16. tammikuuta 1947) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hän syntyi Guelphissa, Kanadan Ontariossa, ja sai pappisvihkimyksensä 5. toukokuuta 1973.
Collins nimitettiin vuonna 2006 Aloysius Matthew Ambrozicin seuraajaksi Toronton arkkipiispana. Hän astui uuteen virkaansa 30. tammikuuta 2007 toimittuaan aiemmin Saint Paulin piispana (1997–1999) ja Edmontonin arkkipiispana (1999–2006). Vuonna 2012 hänet ylennettiin kardinaaliksi. Hän jäi eläkkeelle 11. helmikuuta 2023.
Udu

Udu on nigerialainen keramiikasta valmistettu rumpusoitin, jota on käytetty igbo- ja hausakansojen musiikissa. Kun ruukun kyljessä olevaan reikään lyödään kämmenellä, syntyy pehmeitä, matalia ääniä kun ruukussa oleva ilma purkautuu toisesta aukosta ulos. Aukkoa voidaan peittää osittain jolloin ääni muuttuu. Udu on yleistynyt ympäri maailmaa ja niitä myydään nykyisin soitinliikkeissä muuallakin kun Afrikassa.
Marlborough (Englanti)

Marlborough on pikkukaupunki Englannissa, Wiltshiren kreivikunnassa Lontoosta Bathiin vievän tien varrella. Vuonna 2001 siellä eli hiukan yli kahdeksantuhatta asukasta.
Kaupungissa toimii Marlborough College, hyvämaineinen sisäoppilaitos 13–18 -vuotiaille nuorille.
1970-luvulle asti kaikki Lontoon ja Bristolin välinen liikenne kulki koulun kaarisillan alta; ohikulkutie valmistui 1971. 
Yksi Englannin suurimmista sotapäälliköistä, John Churchill, sai vuonna 1702 Marlborough'n herttuan arvon Espanjan perimyssotaan liittyvien tapahtumien takia. 
Marlborough on antanut nimensä monelle muulle paikalle Yhdysvalloissa ja Uudessa Seelannissa.
Olimme kuin veljet

Olimme kuin veljet () on S. E. Hintonin romaani vuodelta 1971. Siitä tehtiin vuonna 1985 elokuva "Se oli silloin, nyt on toisin" (), jonka pääosassa näyttelee Emilio Estevez. Hän on myös elokuvan käsikirjoittaja.
Juoni.
Kirja kertoo Bryon-nimisestä pojasta ja tämän hyvästä, velimäisestä ystävästä Markista, joka asuu Bryonin ja tämän äidin kanssa samassa talossa. Markin äiti ja isä tappoivat toisensa, mutta hän ei tuntunut välittävän. Kirja kertoo näiden kahden nuoren elämästä – koulusta, bileistä, tappeluista, naisista ja huumeista. Bryon on melko hyvin koulussa pärjäävä poika, joka osaa taivutella naiset aina itselleen. Mark puolestaan on poika, joka ei osaa erottaa oikeaa ja väärää. Hän on kerran jäänyt kiinni auton varastamisesta, ja huijaa Bryonin kanssa ihmisiä usein korttipeleissä ja biljardissa. Kirjan myöhemmässä vaiheessa Mark alkaa välittää huumeita ja joutuu sen takia nuorisovankilaan. Mark on melko vahva ja ”kova” nuori, ja Bryon ajatteleekin olevansa onnekas, kun hänellä on sellainen ystävä. Sivuhenkilönä on myös poika nimeltä ”M&amp;M”, joka on saanut lempinimensä syömistään M&amp;M-karkeista. Hän on 13-vuotias ja hippi. Cathy on M&amp;M:n isosisko, johon Bryon on ihastunut.
Isohierronsisilisko

Isohierronsisilisko ("Gallotia simonyi") on sisiliskojen heimoon kuuluva liskolaji, joka elää Kanariansaariin kuuluvalla El Hierron saarella. Laji on vaarantunut.
Isohierronsisilisko voi kasvaa yli puoli metriä pitkäksi. Se on yleisväriltään ruskeanharmaa, vanhemmiten lähes musta. Sen kyljissä on kaksi riviä oransseja pilkkuja. Pää on iso, ja leuan alla roikkuu helttamainen nahka. Lisko syö sekä kasveja että hyönteisiä.
Aurinkojäähdytys

Aurinkojäähdytys hyödyntää aurinkoenergiaa jäähdyttämiseen. Jäähdytys saadaan aikaan välillisesti Auringon energialla siten, että lämmöllä regeneroidaan absorptioreaktiolla jäähdyttävää materiaalia tai sitten käytetään hyödyksi faasimuutosta, kuten lämpöputkissa. Absorptiotekniikkaa käytettiin aikaisemmin yleisesti jääkaapeissa, mutta faasimuutosta hyödyntävä tehokkaampi kompressoritekniikka syrjäytti sen. Absorptiotekniikalla ja aurinkoenergialla toimiva jääntuotanto esiteltiin Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1878.
Käytännössä sovelletuin jäähdytysratkaisu on tuottaa aurinkokennoilla sähköä ja käyttää sillä normaalia jäähdytyskompressoria. Tyypillisen lämpöisellä alueella, esimerkiksi USA:n etelävaltioissa sijaitsevan talon jäähdytyskompressorin tehon tarve on noin 7 kW. Tällaisen tehon saaminen aurinkokennoilla vaatii noin 30 neliömetriä aurinkokennoja. Koska jäähdytystä tarvitaan pilvisinä päivinä ja öisinkin, niin aurinkokennot eivät yksin riitä. Aurinkojäähdytyksen energiatarvetta voidaan pienentää käyttämällä passiivista aurinkojäähdytystä, joka on rakennusten suojaamista suoralta aurinkonpaisteelta ja talojen parempaa eristämistä ulkoilman lämmöltä.
Edut.
Aurinkojäähdytyksen kilpailuetu on runsas auringonpaiste, kun jäähdytystarve on suurin. Aurinkojäähdytyksellä voidaan parantaa perinteisen jäähdytyksen haittoja: suuri energiankulutus, kalliit huippukuormat. Ympäristölle haitallisten jäähdytysaineiden suhteen aurinkojäähdytys ei tuo etuja, koska siinä käytetään samoja aineita. Wuppertal-instituutin mukaan (2007) energiansäästö on 40–60 % aurinkojäähdytyksessä. ESTIFin mukaan yhdistettynä biomassalämmittimeen 100 % uusiutuva jäähdytys on mahdollista.
Käyttö.
Aurinkojäähdytyksen asennus oli vuonna 2007 2–2,5 kertaa kalliimpaa kuin tavanomainen jäähdytys. Kokonaiskustannukset ovat 1,2–1,5-kertaiset. Wuppertal-instituutin mukaan hinta on ollut suurin rajoite menetelmän yleistymiseen. He arvioivat tekniikan hinnan laskevan standardoinnin kautta tulevaisuudessa. ESTIFin mukaan merkittävä hinnanlasku lähitulevaisuudessa on todennäköistä. Tyypillinen jäähdytysjärjestelmä sisältää myös veden ja rakennuksen lämmitysjärjestelmän. Siksi niitä kutsutaan Solar Combi+-järjestelmiksi. ESTIFin mukaan biomassan rajallisuus tekee aurinkojäähdytyksestä ainoan realistisen vaihtoehdon.
Euroopassa oli vuonna 2007 120 isoa jäähdytysjärjestelmää. Pienempiä kotitalouksien järjestelmiä kehitetään. Käyttökohteisiin sisältyy toimistorakennuksia, julkisia rakennuksia, hotelleja, tehtaita, sairaaloita jne.
Lainsäädäntö.
EU:lla ei toistaiseksi ole ollut velvoitteita uusiutuvaan jäähdytykseen (2007). EU:n Parlamentti on pyrkinyt sektorikohtaisiin tavoitteisiin (sähkö, lämmitys, jäähdytys, biopolttoaineet). ESTIFin mukaan aurinkojäähdytys tulisi sisältyä Energy Performance in Buildings -direktiiviin. Direktiivit on uusiutuvaan sähköön ja polttoaineisiin. Euroopan komission ehdotuksessa 23.1.2008 huomioitiin aiempaa enemmän rakentaminen ja lämmitys. Komissio ehdottaa uusiutuvaa velvoitetta yli 5 MWth laitoksiin. Komission mukaan tiedotusta ja koulutusta on tarpeen mukaan täydennettävä.
Allie DeBerry

Alexandria ”Allie” DeBerry (s. 26. lokakuuta 1994 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Disney Channelin televisiosarjassa "A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit".
DeBerry debytoi "The Way She Moves" -televisioelokuvassa vuonna 2001. Hän esiintyi pienissä televisiorooleissa muun muassa "I'm with Herissä" vuonna 2003, "True Jackson, VP:ssä" 2009 ja "Shake It Upissa" 2010. "A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit" -sarjassa DeBerry näytteli Lexi Reedin parasta ystävää Paisley Houndstoothia 31 jaksossa vuosina 2011–2013.
DeBerryn ensimmäinen elokuvarooli oli vuoden 2007 romanttisessa komediassa "Love and Mary". Vuonna 2015 hän näytteli naispääosaa tieteiskomediaelokuvassa "Lazer Team".
Juliet Campbell

Juliet Campbell (s. 17. maaliskuuta 1970 Kingston, Jamaika) on jamaikalainen entinen pikajuoksija, jonka päämatka oli 200 metrin juoksu.
Campbell karsiutui Barcelonan olympialaisissa 1992 400 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 52,12. Seuraavana vuonna hän voitti matkan NCAA-mestaruuden. Stuttgartin MM-kisoissa hän oli 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs ajalla 51,40. Hän oli samoissa kisoissa mukana Jamaikan viestijoukkueissa, jotka sijoittuivat 4 x 400 metrin viestijuoksussa neljänneksi ja voittivat 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-pronssia. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja oli 4 x 400 metrin viestissä neljäs. Kauden lopussa hän juoksi GP-finaalissa 400 metrillä viidenneksi ajalla 50,72.
Campbell karsiutui Ateenan MM-kisoissa 1997 200 metrin välierissä ajalla 22,94. Seuraavana vuonna hän voitti Keski-Amerikan mestaruuskisoissa hopeaa 200 metrillä sekä Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 200 metrillä ja 4 x 100 metrin viestissä. Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 hän sijoittui 200 metrillä viidenneksi ja myöhemmin samana vuonna Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa matkan kahdeksanneksi ajalla 22,64. Kauden lopussa hän juoksi GP-finaalissa seitsemänneksi. Campbell karsiutui seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa alkuerissä. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti kultaa 200 metrin henkilökohtaisessa kisassa ajalla 22,64 ja oli mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti viestissä MM-hopeaa. Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi ja oli voittamassa MM-pronssia 4 x 100 metrin viestissä. Kauden lopussa hän juoksi GP-finaalissa kolmanneksi.
Campbell voitti 2002 Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 200 metrillä ajalla 22,54. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän karsiutui alkuerissä.
Hamed Karoui

Hamed Karoui (; 30. joulukuuta 1927 Sousse – 27. maaliskuuta 2020) oli tunisialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä ennen Muhammad al-Ghannušia vuosina 1989–1999.
Soussessa syntynyt Karoui oli ennen pääministeriyttään toiminut jalkapalloseura ES Sahelin puheenjohtajana (1961–1981), sekä maansa nuoriso- ja urheilu- (1986–1987) sekä oikeusministerinä (1988–1989). Hän edusti RCD-puoluetta.
Senegalin jalkapallomaajoukkue

Senegalin jalkapallomaajoukkue on Senegalin jalkapalloliiton ("Fédération Sénégalaise de Football") hallinnoima joukkue, joka edustaa Senegalia miesten kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Maajoukkue tunnetaan lempinimellä "Terangan leijonat".
Senegal on selviytynyt kolmesti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin. Japanin ja Etelä-Korean kisoissa 2002 se eteni puolivälieriin saakka. Seuraavan kerran Senegal oli MM-lopputurnauksessa mukana Venäjällä 2018, jolloin se putosi jatkosta alkulohkovaiheessa. Se oli mukana myös vuonna 2022 Qatarissa. Afrikan-mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa Senegal on pelannut 16 kertaa. Vuosina 2002 ja 2019 joukkue sijoittui toiseksi ja vuoden 2021 turnauksessa, joka pelattiin tammi-helmikuussa 2022, se voitti ensimmäisen mestaruutensa. Vuoden 2002 loppuottelussa Senegal hävisi Kamerunille rangaistuspotkukilpailun jälkeen ja vuonna 2019 Algerialle 0–1. Vuoden 2021 kisojen loppuottelussa Senegal voitti Egyptin rangaistuspotkukilpailussa.
Senegal pelasi ensimmäisen maaottelunsa 31. lokakuuta 1961, jolloin se hävisi Dahomeylle 3–2. Kaikkien aikojen suurimman voittonsa Senegal on saavuttanut 13. helmikuuta 1984, jolloin se voitti Mauritanian 7–0. Suurin tappio on 0–6.
MM-kilpailut 2002.
Senegal aloitti vuoden 2002 MM-kilpailut yllättävällä 1–0-voitolla hallitsevasta maailmanmestarista, entisestä siirtomaaisännästään Ranskasta. Ottelun ainoan maalin teki Papa Bouba Diop. Seuraavaksi Senegal pelasi 1–1 Tanskaa vastaan Salif Diaon tasoitettua pelin toisella jaksolla. Alkulohkon päätöspelissä Senegal ja Uruguay pelasivat 3–3-tasapelin Khalilou Fadigan tehtyä yhden ja Bouba Diopin kaksi maalia. Senegal sijoittui lohkossa toiseksi Tanskan jälkeen.
Ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Senegal kohtasi Ruotsin. Henrik Larsson vei Ruotsin johtoon 11. minuutilla, mutta Henri Camara tasoitti pelin 37 minuutin kohdalla ja teki Senegalin 2–1-voittomaalin jatkoajalla, ottelun 104. minuutilla. Puolivälieräottelussa Senegal kärsi jatkoaikatappion 0–1 Turkille İlhan Mansızin tehtyä ainoan maalin 94. minuutilla.
Senegalin lisäksi Afrikan maista on MM-kisojen puolivälieriin yltänyt vain Kamerun Italian MM-kisoissa 1990 ja Ghana Etelä-Afrikan kisoissa 2010.
Kuuluisia pelaajia.
Senegalin kenties suurimmat tähdet ovat Saksan Bundesliigan FC Bayern Münchenissä kesästä 2022 alkaen pelannut hyökkääjä Sadio Mané, Englannin Valioliigan Chelsean maalivahti Edouard Mendy, Newcastle Unitedin hyökkääjä Papiss Cissé ja İstanbul Başakşehirin Demba Ba. Demba Ba on syntynyt Ranskassa, mutta hänellä on kaksoiskansalaisuus ja hän on pelannut Senegalin maajoukkueessa vuodesta 2007. Cissé ja Ba ovat olleet tehokkaita valioliigassa ja ovat täten tärkeä apu myös Senegalin maajoukkueelle. Myös laitapuolustaja Armand Traore oli merkittävä nimi senegalilaisessa jalkapalloilussa. Hän on Ban tavoin ranskalaissyntyinen ja pelannut juniorimaajoukkueissa Ranskan paidassa. Hän pelasi Valioliigassa edustaen lontoolaista Arsenalia 2006 - 2011, josta hän siirtyi toiseen lontoolaisseuraan Queens Park Rangersiin.
Nan Martin

Nan Martin (15. heinäkuuta 1927 Decatur, Illinois, Yhdysvallat – 4. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi sekä elokuvissa että televisiossa. 
Martin näytteli muun muassa George Roy Hillin ohjaamassa elokuvassa "Rikotut leikit" (1963) ja Larry Peercen ohjaamassa elokuvassa "Ikkuna taivaalle". Hän myös vieraili televisiosarjassa "Star Trek – uusi sukupolvi".
Martin avioitui vuonna 1948 Broadway-säveltäjä Robert E. Dolanin kanssa, ja heille syntyi poika Casey Martin. Toisen miehensä, arkkitehti Harry Gesnerin kanssa Nan Martinilla oli vuonna 1970 syntynyt poika, näyttelijä Zen Gesner.