Königswinter

Königswinter on kaupunki Rhein-Siegin piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Reinin laaksossa, joen itärannalla sijaitseva Königswinter on osa Bonnin kaupunkiseutua: vastarannalla sijaitsee Bonnin Bad Godesbergin kaupunginosa.
Maantiede.
Königswinter sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa noin 35 kilometriä Kölnin keskustasta kaakkoon ja noin 9 kilometriä Bonnin keskustasta kaakkoon. Königswinterin kantakaupunki on rakennettu Reinin itärannalle ja se on kasvanut kiinni Bonnin Beuelin kaupunginosaan, joka sijaitsee Königswinterin luoteispuolella. Königswinterin hallinnollinen alue ulottuu Reinin varrelta itään Westerwaldin vuorimaahan saakka. Kantakaupungin itäpuolella on Siebengebirgen vuorimaa. Idässä Königswinter rajoittuu Rheinland-Pfalziin.
Königswinterissä on sekä alankoa että vuorimaata: Königswinterer Altstadt eli vanhakaupunki on noin 57 metriä mpy, Königswinterin korkein kohta on Großer Ölberg 461 metriä mpy.
Königswinter koostuu yhdeksästä kaupunginosasta, joista Königswinter, Niederdollendorf ja Oberdollendorf sijaitsevat Reinin rantamilla kaupungin läntisimmässä osassa. Stieldorf sijaitsee kaupungin pohjoisosassa, Heisterbacherrott, Thomasberg ja Oberpleis keskiosassa, Ittenbach eteläosassa ja Eudenbach kaakkoisosassa.
Historia.
Königswinterin nimi saattaa johtua Kaarle Suuren kuninkaallisesta viininviljelytilasta, joka sijaitsi Drachenfelsissä nykyisen Königswinterin lounaiskulmassa. Pitäviä todisteita ei kuitenkaan ole. Varhaisin asiakirjamaininta Königswinteristä on vuodelta 1015 muodossa Winetre. Vuonna 1342 se oli muuntunut muotoon Kuoningwinteren. Vaikka Königsbergiä ympäröi muuri, se ei täyttänyt kaupungille asetettuja vaatimuksia, vaan sitä nimitettiin kauppalaksi. Ranskan joukot polttivat kauppalan 1689. Königswinteristä tuli osa Bergin herttuakuntaa 1806 ja Preussiin se liitettiin 1815. Viininviljely, louhinta ja metsätalous olivat Königswinterin tärkeitä elinkeinoja. Paikkakunta kehittyi voimakkaasti 1800-luvulla, siitä tuli turistikeskus, jonne kohosi useita hotelleja.
Huhtikuussa 1944 Königswinter koki Siebengebirgen alueen tuhoisimman pommituksen. 1900-luvun suursotien ja niiden välisen epävakaan aikakauden jälkeen Königswinter hyötyi asemastaan uuden pääkaupungin eli Bonnin naapurina. Toisen maailmansodan läntisten voittajavaltioiden komissiolla oli toimipaikka Petersbergin vuorella sijaitsevassa linnassa Königswinterin keskustan itäpuolella. Königswinter kuului Bonnin enklaaviin, joka perustettiin 1949 ja lakkautettiin 1955. Nykyinen Königswinter syntyi kuntaliitosten myötä elokuussa 1969. Vanhaankaupunkiin rakennettiin kävelykeskusta 1990-luvun alussa. Königswinterin väkiluku kasvoi vuodesta 1970 vuoteen 2020 noin kolmanneksen.
Königswinterin kylistä osa on vanhempia kuin kantakaupunki. Dollendorf mainitaan ensi kerran 966, Ittenbach 992 ja Oberpleis jo 859.
Drachenfelsin rauniolinnan lisäksi Königswinterin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Schloss Drachenburg ja Hirschburg 1880-luvulta. Petersbergin linna toimii hotellina.
Talous ja liikenne.
Turismi on Königswinterin keskeinen elinkeino. Kaupunki sijaitsee rataosuudella Köln–Wiesbaden ja sen alueella kulkee Bonnin lähiliikennejärjestelmään kuuluva Siebengebirgsbahn. Moottoritie BAB 3 halkoo Königswinteriä etelä–pohjoissuuntaisesti ja Bonnista Darmstadtiin vievä Bundesstraße 42 on rakennettu Königswinterin keskustan kautta. Reinin yli on lauttaliikennettä ja kaupungin jalankulun ja pyöräilyn verkosto on hyvä.