tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gene Hunt

Gene Hunt on BBC Onen televisiosarjassa "Life on Mars" ja sen jatko-osassa / spin-offissa "Ashes To Ashes"
esiintyvä osittain korruptoitunut poliisi jota esitti alkuperäissarjassa Philip Glenister ja "Life on Marsin" amerikkalaisversiossa Harvey Keitel.
Life on Mars.
1970-luvulle sijoittuvassa scifi/poliisisarjassa Gene Hunt kuvataan poliittisesti epäkorrektina ja diktaattorimaisena poliisipäällikkönä mutta hahmo kehittyy sarjan aikana. Gene Huntin kuulustelumetodeihin kuuluvat muun muassa"Syyllinen, kunnes toisin todistetaan" ja "Lyö ensin, puhu sitten". Hän on muutenkin perinteisen sankarihahmon melkein täydellinen vastakohta: rasistinen ja sovinistinen, äkkipikainen ja ennakkoluuloinen, herkästi sekä väkivaltaan että viskipulloon turvautuva. Kaikessa hänen toiminnassaan on perimmältään silti tavoitteena viattomien suojeleminen ja omalle tiimilleen hän on viimeiseen saakka lojaali. Aluksi Gene ja Sam Tyler paheksuvat toistensa toimintatapoja syvästi mutta sarjan edetessä alkavat vähitellen ymmärtää toisiaan ja jopa ottaa oppia toisistaan. Genen mainitaan olevan naimisissa, mutta hänen vaimonsa ei koskaan esiinny sarjassa.
Ashes to Ashes.
1980-luvulle sijoittuvassa sarjassa Gene Hunt on eronnut vaimostaan ja siirtynyt tiimeineen Lontooseen. Uudeksi alaisekseen hän saa kauniin ja älykkään rikospsykologi Alex Draken. Tästä seuraa varsinainen tahtojen taistelu, mutta räjähtävien riitojen lisäksi työskentely Alexin kanssa tuo Genestä esiin myös uusia piirteitä. Sarjan lopussa paljastuu Genen todellinen rooli joka on jotain aivan muuta, kuin kukaan olisi osannut odottaa.
Jackpot (televisio-ohjelma)

Jackpot oli syksyllä 2008 esitetty viihdeohjelma, jota juonsivat Marco Bjurström ja Matias Hangasmaa. Ohjelma perustui japanilaiseen Happy Family Plan -formaattiin. Se on toteutettu useissa maissa ja saavuttanut niissä suuren suosion: ohjelma on muun muassa palkittu Montreux’n tv-festivaalien Kultaisella Ruusulla. Samaan formaattiin perustui myös TV2-kanavalla esitetty Mahdoton tehtävä. 
Vaikka Jackpottia esitettiin prime timessa kello 20-21, se ei saavuttanut suurta suosiota. Sarjan katsojaluvut jäivät reilusti alle puoleen miljoonaan per jakso. Jackpotin viimeinen jakso nähtiin 29. marraskuuta 2008.
Sarjan idea.
Lapsiperheen isä, äiti tai jopa molemmat saavat vaikealta vaikuttavan tehtävän. Vanhemmat harjoittelevat tehtävän suorittamista viikon ajan ja perheen lapset kuvaavat harjoittelua videokameralla. Parhaat palat perheiden harjoittelemisesta nähdään televisiossa.
Viikon harjoitteluajan jälkeen perhe saapuu tv-studioon live-yleisön eteen. Siellä isä tai äiti yrittää suorittaa tehtävän, ja jos tehtävä onnistuu, perhe voittaa palkinnon.
Tehtävät voivat olla fyysisiä, esimerkiksi jalkapallon pomputtamista, muistamista – kuten ”opiskele kaikkien valtioiden liput” tai vaikka aistien harjoittamista – kuten ”tunnista 50 suomalaista linnun ääntä”. 
Ohjelmaan valitaan 26 lapsiperhettä, joiden valintakriteereitä on kolme: perheessä on oltava vähintään kaksi kouluikäistä lasta, vanhempien pitää olla valmiita harjoittelemaan haastetta viikon ajan ja koko perheen pitää olla juonessa mukana. 
Sarjan yhdessä jaksossa seurataan kahta perhettä.
Harppauskerros

Harppauskerros, välivesi eli metalimnion, on meressä tai järvessä oleva vesimassojen välinen vaihettumisvyöhyke, jossa jokin veden ominaisuus muuttuu nopeasti syvyyssuunnassa. Harppauskerros estää yläpuolisen päällysveteen sekoittumista alapuoliseen alusveteen.
Harppauskerroksia on erityyppisiä:
Kasvatushakkuu

Kasvatushakkuu on metsänhakkuutapa. Tällöin hakkuussa kaadetaan tiheässä kasvavista puista vain osa, jolloin jäljelle jäävillä on enemmän tilaa kasvaa. Jäljelle jätetään puuyksilöt, joilla on jatkossa parhaimmat mahdollisuudet kasvaa. Huomiota kiinnitetään latvan eheyteen, puun suoruuteen sekä muihin sellaisiin seikkoihin. Puut kilpailevat keskenään auringon valosta. Liian tiheässä metsässä puut kasvattavat korkeuttaan saadakseen lehtiä toisten puiden yläpuolelle. Tällaisessa kasvussa puun runko jää ohueksi, eikä se ole metsätaloudellisesti kannattavaa.
Kasvatushakkuiden puumäärä lasketaan metsätaloudessa metsän kokonaistuottoon mukaan. Kasvatushakkuita tehdään yleensä kaksi kertaa ennen päätehakkuuta.
Metsälain viidennen pykälän mukaan puuston hakkuu voidaan tehdä alueelle jäljelle jäävän puuston kasvattamista edistävällä tavalla, jolloin kyseessä on kasvatushakkuu. Se on tehtävä niin, että hakkuualueelle jää tarpeeksi kasvatuskelpoista puustoa.
Sekä kasvatushakkuussa että uudistushakkuussa voidaan erityiskohteissa poiketa normaaleista hakkuutavoista eli toteuttaa hakkuu metsälain kuudennen pykälän mukaisena erityishakkuuna.
Jonas Bane

 
Jonas Viktor Bane (s. 14. syyskuuta 1987) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt vuodesta 2007 Kim Dahlbergin roolissa Ruotsin television draamasarjassa "Andra Avenyn".
Hukanputki

Hukanputki ("Aethusa cynapium") on erittäin myrkyllinen syksyisin kukkiva sarjakukkaiskasvi. Se muistuttaa koiranputkea sekä keväällä kasvukauden alkupuolella syötäviä yrttejä, kuten persiljaa ja kirveliä. Hukanputken kaikki osat ovat tuoreina myrkyllisiä. Kasvi sisältää muun muassa koniinia ja etusiinia. Hukanputki aiheuttaa pahoinvointia ja on Euroopassa aiheuttanut jopa kuolemaan johtaneita myrkytyksiä. Hukanputki on Suomessa muinaistulokaskasvi.
Hukanputken Suomessa kasvavia muunnoksia ovat: rikkahukanputki ("Aethusa cynapium" var. "cynapium"), pikkuhukanputki ("Aethusa cynapium" var. "agrestis"), tarhahukanputki ("Aethusa cynapium" var. "domestica") ja isohukanputki ("Aethusa cynapium" var. "gigantea").
Franjo Mihalić

Franjo Mihalić (, 9. maaliskuuta 1920 Kutina – 14. helmikuuta 2015 Belgrad, Serbia) oli kestävyysjuoksija, joka edusti urallaan Jugoslaviaa.
Mihalić saavutti vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa hopeaa maratonilta Alain Mimounin jälkeen juostuaan ajan 2.26.32,0. Olympialaisissa hän oli mukana lisäksi vuosina 1952 ja 1960. Lisäksi hän voitti vuonna 1958 Bostonin maratonin ajalla 2.25.54.
Mihalić voitti 22. marraskuuta 1953 Brysselin kansainväliset maastojuoksukilpailut. Hän voitti 1. tammikuuta 1955 São Paulon uudenvuoden juoksun.
Paolo De Ceglie

Paolo De Ceglie (s. 17. syyskuuta 1986 Aosta) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelasi Italian Serie A:ssa vuosina 2007–2015 ja Ranskan Ligue 1:ssä kaudella 2015–2016.
Seurajoukkueura.
De Ceglie pelasi useita vuosia torinolaisen Juventuksen riveissä. Hän liittyi seuraan pienenä poikana ja on pelannut muun muassa Campionato Primaverassa sekä Coppa Italia Primaverassa. De Ceglie teki Inter Milania vastaan hattutempun Coppa Italia Primaveran pelissä, kun Juventus voitti Interin 5-1.
Edustusjoukkueessa De Ceglie debytoi 6. syyskuuta 2006 1–1-tulokseen päättyneessä ottelussa Napolia vastaan. Hän tuli vaihdosta sisään Nicola Legrottaglien tilalle 55 minuutilla. Ensimmäisen edustusjoukkuemaalinsa De Ceglie teki toisessa pelissään Lecceä vastaan, jonka Juventus voitti 4–1. Hän pelasi lopulta kaudella 2006–2007 8 ottelua. Kauden päätteeksi De Ceglie myytiin puoliksi Sienaan. Sienassa hän sai arvokasta kokemusta Serie A:sta. 9. kesäkuuta 2008 De Ceglie palasi kasvattajaseuraansa. Juventus maksoi siirrosta Sienalle 3,5 miljoonaa euroa.
De Ceglie pelasi lainalla tammi-kesäkuussa 2014 Genoassa, syyskuusta 2014 tammikuuhun 2015 Parmassa ja kaudella 2015–2016 ranskalaisseura Olympique de Marseillessa. Hän pelasi vuonna 2018 sveitsiläisessä Servettessä ja päätti pelaajauransa Yhdysvalloissa Miami Beachin joukkueessa.
Maajoukkueura.
Hyvien otteiden ansiosta Sienassa De Ceglie nostettiin Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän teki debyyttinsä 12. joulukuuta 2006 Luxemburgia vastaan käydyssä ottelussa. Siitä lähtien hän oli mukana aloittavassa kentällisessä, yleensä vasempana puolustajana. Hän pelasi Italian olympiajoukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008.
Firefly Studios

Firefly Studios on Lontoossa vuonna 1999 perustettu tietokonepelejä kehittelevä yhtiö. Yhtiö on keskittynyt etenkin historiallisien strategiapelien kehittämiseen.
Firefly Studios on ollut vuodesta 2021 Devolver Digitalin omistuksessa.
Jozefina Topalli

Jozefina Çoba Topalli (s. 26. marraskuuta 1963 Shkodra, Albania) on albanialainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän opiskeli Shkodërin Luigj Gurakuqi -yliopistossa, Padovan yliopistossa ja Tiranan yliopistossa.
Topalli on ollut Albanian parlamentin jäsenenä vuodesta 1997, ja hänestä tuli sen puheenjohtaja vuonna 2005.
Paperilentokone

Paperilentokone on paperista taiteltu lennokki. Lennokkeja on useita erilaisia; temppulentokoneet, nopeuslentokoneet ja tasapainolentokoneet. Paperilentokoneet pysyvät ilmassa niihin taiteltujen siipien ansiosta. Paperilennokkien ilmassa pysymisen maailmanennätys on nykyään japanilaisen Takuo Todan tekemä 27,9 sekuntia, kun taas nykyistä pituusennätystä pitää hallussaan yhdysvaltalainen Joe Ayoob heitettyään 69,14 metriä (sisätiloissa) John Collinsin suunnittelemalla "Susanne"-lennokilla. Edellinen ilmassa pysymisen ennätys, 27,6 sekuntia, oli yhdysvaltalaisen Ken Blackburnin nimissä. Hän teki ennätyksen 8. lokakuuta 1998 Georgia Domessa Atlantassa. Suomen paperilennokkiseuran 26. heinäkuuta 2008 järjestämissä lajin ensimmäisissä SM-kilpailuissa paperilennokkia heitettiin pisimmillään 41 metrin päähän.
Tennis kesäolympialaisissa 2008

Tenniksessä kilpailtiin vuoden 2008 kesäolympialaisissa 10. – 17. elokuuta Olympic Green Tennis Centerissä, Pekingissä.
Miehet.
Kaksinpeli.
Suomea edusti Jarkko Nieminen. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 voittanut Nicolás Massú puolusti mestaruutta. Hän sai ns. villin kortin kisoihin, koska hänen ATP-sijoituksensa ei oikeuttanut suoraa pääsyä kisoihin. Miesten turnauksen voitti Rafael Nadal.
DHTML

DHTML (Dynamic HTML) on sateenvarjotermi tekniikoille, joilla lisätään staattiseen HTML-rakenteeseen toiminnallisuutta. Tyypillisimpiä tekniikoita ovat:
Sandžak

Sandžak on Serbian ja Montenegron rajamailla sijaitseva historiallis-maantieteellinen alue. Se on entinen Ottomaanien valtakunnan hallintoalue ja saanut nimensä turkkilaisesta lippua merkitsevästä sanasta "sancak", joka oli Osmanien valtakunnan aikana yleisesti hallintopiirien nimityksenä. Nykyisin alueella ei ole hallinnollista asemaa. 
Sandžakin suurin kaupunki on Serbian puolella sijaitseva Novi Pazar (55 000 as.) ja aluetta kutsutaankin usein alkuperäisen osmanivallan aikaisella nimellä Novi Pazarin sancak. Muita merkittäviä kaupunkeja ovat Pljevlja (23 800 as.) ja Priboj (19 600 as.) 
Sandžak on hyvin monikulttuurinen alue. Suurin yksittäinen kansallisuus ovat bosniakit, joiden keskuudessa on esiintynyt myös itsehallintohaluja.
Sofoklís Schortsanítis

Sofoklís Schortsanítis (; s. 22. kesäkuuta 1985 Tiko, Kamerun) on kreikkalainen koripalloilija. Schortsanítis on tunnettu isosta koostaan ja hänen lempinimensäkin on Big Sofo.
Schortsanítis oli mukana Kreikan koripallomaajoukkueessa voittamassa MM-hopeaa vuonna 2006 ja EM-pronssia vuonna 2009. Hänet valittiin myös Pekingin olympialaisiin Kreikan maajoukkueeseen.
Nuoruus.
Sofoklís Schortsanítisin kreikkalainen isä Konstantínos Schortsanítis lähti 1980-luvulla Kreikasta työasioiden vuoksi Kameruniin. Siellä hän tapasi Sofoklísin kamerunilaisen äidin, Georgetten. Perheeseen syntyi poikavauva 22. kesäkuuta 1985 Tikon kaupungissa Kamerunissa. Poika sai nimekseen Sofoklís.
Perhe muutti pian isän työasioiden perässä takaisin Kreikkaan, Alexandroúpoliin. Sieltä perhe muutti vielä Xánthin kautta Kaválaan. Kaválassa 12-vuotias Sofoklís aloitti koripallon pelaamisen. Hän oli ikäisekseen erittäin suuri ja voimakas. Hänen taitonsa sekä suuri kokonsa huomattiin nopeasti ja hän pääsikin pelaamaan junioreiden maajoukkueisiin.
Steve Klosterman

Steve Klosterman (s. 1984) on yhdysvaltalainen lentopalloilija. Hän teki kaudella 2007 Yhdysvaltojen yliopistosarjan kaikkien aikojen piste-ennätyksen. Häntä pidetään Yhdysvalloissa yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista yliopistopelaajana. Kaudella 2008 hänet valittiin Puerto Ricon superliigan parhaaksi pelaajaksi. Klostermanin pituus on 200 cm. Hän pelaa hakkurina.
Ura.
High school -aika.
Klosterman pelasi high school -vuosinaan koulun edustusjoukkueissa eri lajeja. Hän kuului Marina Huntington Beachin koulun lentopallon, koripallon ja jalkapallon edustusjoukkueisiin. Hänen koulunsa saavutti kolme kertaa peräkkäin osavaltion mestaruuden, ja hänet valittiin osavaltion parhaaksi pelaajaksi. 
College-aika.
Ensimmäisellä kaudellaan Yhdysvaltojen yliopistosarjassa Klosterman valittiin vuoden tulokkaaksi, ja "Volleyball Magazine" valitsi hänet parhaaksi amerikkalaiseksi hakkuriksi. Toisella kaudellaan yliopistosarjassa Klosterman pelasi läpi kauden olkapäävaivaisena ja sai olkapään kuntoon vasta kauden jälkeen. Kauden 2006 alussa Klosterman loukkaantui, ja joukkue oli historiansa pahimmassa tappioputkessa. Klostermanin toivuttua varsin pian loukkaantumisesta joukkue saavutti neljäntoista peräkkäistä voittoa ja Yhdysvaltojen mestaruuden asti. Hänet valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi ja allamerican-joukkueen hakkuriksi. Klosterman pelasi kauden aikana muutaman huippupelin ja teki yli 40 pistettä. AVCA ja MPSF valitsivat hänet viikon pelaajaksi.
Kaudella 2007 hän pelasi Kalifornian yliopiston joukkueessa. Joukkue saavutti toistamiseen Yhdysvaltojen mestaruuden, ja hän itse teki sarjassa piste-ennätyksen. Lisäksi hän sijoittui pistepörssissä yliopistosarjassa neljänneksi, kun hän teki kolmen collegevuoden aikana 1 513 pistettä. Lisäksi hänet valittiin kunniajäseneksi yliopistosarjassa
Puerto Rico.
Klosterman pelasi kauden 2007–2008 Puerto Ricon kovatasoisessa lentopalloliigassa. Hänen joukkueensa oli Naranjito Changos. Joukkue saavutti Puerto Ricon superliigan mestaruuden, ja hänet valittiin kauden päätteeksi Puerto Ricon pääsarjan parhaaksi pelaajaksi.
A-maajoukkue.
Miesten maajoukkue.
Klosterman kuuluu Yhdysvaltojen miesten lentopallomaajoukkueeseen. Hänellä ei kuitenkaan vielä ole A-maaotteluja miesten maajoukkueessa.
Nuorten maajoukkue.
Steve Klosterman kuului juniorina Yhdysvaltojen nuorten maajoukkueeseen. Joukkue sai kolme nuorten olympiakultaa, ja Klosterman valittiin kahdesti nuorten olympialaisten parhaaksi pelaajaksi.
Jussi-Pekka Taavitsainen

Jussi-Pekka Taavitsainen (myös: J.-P. Taavitsainen; s. 26. syyskuuta 1951 Helsinki) on suomalainen arkeologi. Hän työskenteli Turun yliopiston arkeologian professorina vuosina 1995–2017. Taavitsainen on tutkinut erityisesti Suomen esihistoriaa ja keskiaikaa. 2000-luvulla Taavitsainen on tutkinut erityisesti Turun tuomiokirkon keskiaikaisia reliikkejä. Taavitsainen on vuodesta 2000 Suomen Historiallisen Seuran tutkijajäsen ja vuodesta 2004 Suomalaisen Tiedeakatemian varsinainen jäsen.
Ahojäkkärä

Ahojäkkärä ("Omalotheca sylvatica", synonyymi "Gnaphalium sylvaticum") on asterikasvien heimoon kuuluva tähkäjäkkärä. Ahojäkkärä kasvaa kuivahkoilla niityillä ja pientareilla, tienvarsilla, metsänreunoilla ja nummilla sekä hiekkakuopissa. Ahojäkkärän kukinta-aika on heinä–elokuussa. Ahojäkkärä on yleinen lähes koko Suomessa; vain Lapissa se on harvinainen. Ahojäkkärän lisäksi Suomessa kasvavia jäkkäröitä ovat ahojäkkärää muistuttava norjanjäkkärä, savijäkkärä ja Lapissa kasvava lumijäkkärä.
Tuntomerkit.
Ahojäkkärän kukinto on tähkämäinen ja tiheä, yleensä kolmasosa varresta. Torvimaiset laitakukat ja kehräkukat muodostavat mykerön ja ovat kellanvalkoisia–punertavia. Kukkien teriöt koostuvat viidestä yhteenkasvaneesta lehdestä. Hedelmä on kellanruskea, soikea pähkylä, jonka hapsihaiveninen pappus on hieman ruskehtava tai punertava. Lehtiasento on kierteinen. Aluslehdet ovat suikeita, lyhytruotisia ja varsilehdet tasasoukkia, ruodittomia. Lehtilavat ovat yksisuonisia, harvoin epäselvästi kolmisuonisia, päältä himmeänvihreitä ja alta tiheään valkokarvaisia. Varsi on jäykän pysty ja yleensä tiheään karvainen.
Joachim Johansson

Joachim Johansson (s. 1. heinäkuuta 1982 Lund) on ruotsalainen entinen tennispelaaja. Hän on oikeakätinen ja lyö rystylyönnin yhdellä kädellä.
Johanssonin lempinimi on "Pim-Pim". Hänen veljensä kutsui lapsena häntä tällä nimellä koska ei osannut sanoa "Joachim".
Ura.
Johanssonin suurimmat voitot ovat kolme ATP-kisan voittoa vuosina 2004–2005 sekä nelinpelin turnausvoitto Båstadissa vuonna 2005. Hänen voittoisat ATP-kisansa käytiin Memphisissä vuonna 2004 sekä vuonna 2005 Adelaidessa sekä Marseillessa. Maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan yhdeksäs helmikuussa 2005.
Grand Slam -turnauksissa Johanssonin huippuhetki osui vuoden 2004 Yhdysvaltain avoimeen turnaukseen. Tuolloin hän voitti puolivälierissä rankinglistalla toisena olleen Andy Roddickin eräluvuin 6–4, 6–4, 3–6, 2–6, 6–4. Välierissä hän hävisi Lleyton Hewittille lukemin 4–6, 5–7, 3–6. Neljännelle kierrokselle Johansson ylsi Wimbledonissa 2004 ja Australian avoimissa 2005 sekä kolmannelle kierrokselle Australiassa 2004 ja Wimbledonissa 2005.
Johansson loukkasi oikean kätensä kahteen otteeseen vuonna 2005. Tämän jälkeen hän pelasi jonkin aikaa lähes ilman harjoittelua kunnes ilmoitti lopettavansa uransa. Vuoden 2007 alussa hänen kätensä operoitiin, minkä jälkeen hän keskittyi valmentamiseen.
Johansson päätti kuitenkin yrittää jatkaa uraansa vuonna 2009, vaikka oli aikaisemmin ilmoittanut toista.
Vuonna 2011 hän pelasi Davis Cupissa, jossa hän voitti Venäjää vastaan molemmat pelaamansa ottelut. Sen jälkeen hän kuitenkin ilmoitti lopettavansa uransa toistamiseen.
Kolmen vuoden ajan Johansson asui yhdessä entisen pikajuoksija-tyttöystävänsä Jenny Kallurin kanssa, mutta elokuussa 2008 ilmoitettiin, että pari on eronnut. Hänen nykyinen vaimonsa on Johanna Westerberg, joka pelaa golfia Europatourilla. Pari meni kihloihin huhtikuussa 2009 ja naimisiin vuonna 2010. Heillä on Leo-niminen poika. Johansson on myös valmentanut Henri Kontista.
Eva Mendes

Eva Mendes (s. 5. maaliskuuta 1974 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Training Day", "Hitch – Lemmentohtori", "Ghost Rider – aaveajaja", "Paha poliisi – määräsatama New Orleans" ja "The Place Beyond the Pines". Hän aloitti näyttelemisen vuonna 1998. 
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen jälkipuoliskolla Mendes kohosi pienten sivuosaroolien esittäjästä pääosanäyttelijäksi. Hänet on nähty usein uskaliaissa rooleissa. Esimerkiksi elokuvassa "Paha poliisi – määräsatama New Orleans" hän esittää huumeriippuvaista hienostoprostituoitua, joka on poliisin tyttöystävä. Vuonna 2007 hän näytteli Renny Harlinin "Cleaner"-elokuvassa.
Elokuvaroolien ohella Mendes on tehnyt myös mallin töitä. Vuonna 2008 hän esiintyi Calvin Kleinin hajuvesimainoksessa.
Mendes sai syyskuussa 2014 tyttären kumppaninsa Ryan Goslingin kanssa. Toinen tytär syntyi huhtikuussa 2016. Pariskunta alkoi seurustella syksyllä 2011 esiinnyttyään yhdessä elokuvassa "The Place Beyond the Pines".
Manuel Chaves González

Manuel Chaves González (s. 7. heinäkuuta 1945 Ceuta) on espanjalainen sosialistisen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1990–2009 Andalusian itsehallintoalueen presidenttinä ja on ollut sosialistisen työväenpuolueen puheenjohtajana vuosina 2000–2012.
Viktors Koržeņevičs

Viktors Koržeņevičs (s. 9. heinäkuuta 1986) on latvialainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2009 Rovaniemen Santasportin riveissä. Hän kuuluu myös Latvian A-maajoukkueeseen.
Ura.
Koržeņevičs aloitti uransa Latvian pääkaupungissa Riiassa jo nuorena. Hän nousi maan juniorimaajoukkueisiin ja sitä kautta tunnetuksi lahjakkuudeksi. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Latvian pääsarjassa 17-vuotiaana nuorukaisena pääkaupungin lentopalloylpeyden SK Rīgan riveissä. Hän on pelannut Latvian liigan lisäksi Baltian maiden liigassa. Palkintokaappiin on tullut yksi Latvian mestaruus sekä kaksi Cupin mestaruutta. SK Rīgassa Koržeņevičs pelasi aina kauden 2008 loppuun asti. Kaudella 2009 hän pelaa Rovaniemen Santasportin riveissä.
A-maajoukkue.
Koržeņevičs kuuluu Latvian miesten lentopallomaajoukkueeseen. Hän on pelannut nuorena myös maan juniorimaajoukkueissa useita maaotteluja.
Muuta.
Koržeņevičs on opiskellut pelaamisen yhteydessä ahkerasti hänen alueensa on liikuntapedagogiikka yliopistossa.
Juopunut metsä

Juopunut metsä on metsä, jonka puut kaatuilevat, kallistuvat ja nojaavat toisiinsa ikiroudan sulamisen seurauksena. Juopunut metsä koostuu juopuneista puista.
Óscar Carmona

António Óscar de Fragoso Carmona (24. marraskuuta 1869 Lissabon, Portugali – 18. huhtikuuta 1951 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen kenraali, poliitikko ja Portugalin 11. presidentti ja diktaattori. 
Carmona huomasi tilaisuuden tarttua valtaan toukokuun 28. vallankaappauksen jälkeen 1926. Ensimmäisen tasavallan ajan päättänyt sotilasvallankaappaus oli hauras ja sitä seurasi useita uusia vallankaappausyrityksiä. Presidenttinä toiminut kenraali Gomes da Costa joutui luopumaan vallasta ja sotaministerinä toiminut konservatiivisten upseereiden johtaja Carmona nousi pääministeriksi. Presidentiksi hänet vihittiin vielä samana vuonna. 
Carmona oli vallassa vuosina 1926 – 1951. António de Oliveira Salazarin valtakaudella (1932–1968) Carmona edusti jatkuvuutta.
Britannic (elokuva)

Britannic on vuonna 2000 valmistunut draamaromanttinen tv-elokuva. Se kertoo RMS Titanicin varjoon jääneestä sisaraluksesta HMHS Britannicista.
Juoni.
12.11.1916 sairaalalaiva "HMHS Britannic" lähtee Southamptonista. Laivaan astuu miehistön, sotilaiden ja hoitajien lisäksi rouva Lewis (Jacqueline Bisset) poikansa Williamin (Archie Daves) sekä tyttärensä Sarahin (Eleanor Oakley) kanssa laivaan. Laivaan astuu myös nuori Vera Campbell (Amanda Ryan).
Yöllä Veraa piinaa painajaisuni muistosta Titanicilla. Vera on nukkumassa kun alus törmää jäävuoreen. Vera pääsee ulos aluksesta mutta alus uppoaa.
Britannicin tyyrpuurin puolella oleva saksalainen sukellusvene yrittää kahdesti ampua torpedon laivan kylkeen. Toinen menee kuitenkin täpärästi ohi ja perämies ampuu konekiväärillä toisen. Sotalaiva "HMS Victoria" tuhoaa veneen miehistöineen.
Laivalla alkaa tapahtua kapinointia, joka johtaa useisiin ampumavälikohtauksiin. Muun muassa kapteeni Bartlettia uhataan aseella.
21.11.1916 kello 8.10 laivan "miehistön jäsen" saksalainen vakooja, ja Veran rakastettu Reynolds, (Edward Atterton) joka on saanut tehtäväkseen upottaa laivan, räjäyttää alkoholipullon tehden laivaan reiän paapuurin puolelle, Veran yrittäessä estää häntä. Rouva Lewisin poika William lähtee pelastamaan Veraa, mutta menettää tajunsa etsiessään tätä. Vera saa tietää Williamin kadonneen. Vera ja Reynolds etsivät uppoavasta laivasta Williamia. Samaan aikaan kapteeni Bartlett (John Rhys-Davies) käynnistää laivan moottorin ja yrittää ajaa laivaa Kéaan 7 mailin päähän, joka nopeuttaa laivan uppoamista. Reynolds ja Vera löytävät Williamin ja herättävät hänet. Samaan aikaan toinen mäntäkoneista räjähti, jolloin Reynolds putoaa tulvivaan alakannen huoneeseen, pystymättä liikkumaan. Vera vie Williamin pelastusveneeseen ja rouva Lewis lapsineen käskee myös Veran veneeseen. Vera kuitenkin päättää mennä pelastamaan ansassa olevaa Reynoldsia. Vera onnistuu vapauttamaan Reynoldsin, mutta kaksikon on myös päästävä ulos laivasta. He menevät pitkin veden vallassa olevia laivan sisätiloja, kunnes pääsevät tuuletusluukusta ulos. Pintaan päästyään Reynolds ja Vera kiipeävät puoliksi vedessä olevaan pelastusveneeseen. Samaan aikaan yksi pelastusvene tuhoutuu matkustajineen jouduttuaan potkureihin. Lähistöllä oleva pelastusvene heittää köyden ja Reynolds työntää Veran köyden varassa veteen. Silloin köydet katkeavat ja Reynolds saa surmansa jouduttuaan potkureihin. "Britannic" kaatuu kyljelleen ja uppoaa. Sotalaiva "HMS Victoria" tulee paikalle pelastaen Veran, Lewisin ja kaikki muut eloonjääneet.
Päämaja (elokuva)

Päämaja on Matti Kassilan ohjaama sotahistoriallinen elokuva vuodelta 1970. Se perustuu Ilmari Turjan näytelmään "Päämajassa" (1966) ja kuvaa Suomen armeijan päämajan tunnelmia Mikkelissä kesällä 1944 Kannaksen läpimurron aikaan.
Joel Rinne tekee tässä elokuvassa Mannerheimina viimeisen elokuvaroolinsa. Jussi Jurkka näyttelee päämajoitusmestari A. F. Airoa, jonka rooliin kaavailtiin ensin näyttelijä Olavi Ahosta. Jurkka sai roolisuorituksestaan parhaan miesnäyttelijän Jussin. Mukana on myös paljon Turun kaupunginteatterin näyttelijöitä, muun muassa eversti Markovillan esittäjä Kapo Manto, toimittajan esittäjä Matti Pihlaja ja Jarmo Alonen, kapteeni Hinderin esittäjä. Tamara Lund on lotan roolissa.
Juoni.
Marsalkka Mannerheim on viettämässä 77-vuotispäiviään, eikä kukaan usko Neuvostoliiton suurhyökkäykseen lukuun ottamatta kenraalimajuri Airoa, joka hankkii lisätäydennyksiä Kannakselle. Mukaan on liitetty lotan ja eversti Markovillan rakkaustarina.
Tuotanto.
Ohjaaja Kassilalla ja pääosan Rinteellä oli paljon näkemyseroja Marskin osuudesta.
Jäkäläautio

Jäkäläautio on alue, josta esimerkiksi happamoitumiselle tai raskasmetalleille herkät jäkälälajit ovat hävinneet. Jäkäläautioita onkin usein kaupunkien keskustoissa ja teollisuuslaitosten läheisyydessä. Herkät jäkälät ovat tällä tavoin hyviä bioindikaattoreita.
William Nylanderin havainnot.
Helsingissä kasvoi jäkäliä runsaasti vielä 1850-luvulla. Helsingin yliopiston ensimmäinen kasvitieteen professori William Nylander julkaisi vuonna 1852 ensimmäisen tutkimuksen Helsingin ja sen lähialueen jäkälistä. Tuolloin Helsingissä kasvoi vielä raidankeuhkojäkälää keskustassakin. Raidankeuhkojäkälä sietää huonosti rikkidioksidia (SO2) ja vielä herkempi laji on riippunaava jota myös löytyi tuolloin Helsingin keskustasta. Nylander oli myös ensimmäinen Suomessa joka kiinnitti huomiota puiden rungoilla epifyyteinä kasvavien jäkälien ja ilmansaasteiden yhteyden.
Tutkimukset 1900-luvun alkupuolella.
Seuraavan tutkimuksen teki vuonna 1933 kasvitiedettä opiskeleva Vilho Vaarna. Hän halusi selvittää puiden ja pensaiden rungoilla kasvavien jäkälien määrän ja kunnon. Hän ajatteli tutkimuksestaan olevan hyötyä seuraaville tutkijoille vertailuaineistona. Hänen tutkimusalueensa ylettyi pohjoisessa Pasilaan joten siinä ei ollut puhtaita luonnontilaisia alueita mukana.
Tuolloin jäkäläautio ulottui Helsingin alueella kantakaupungista Taka-Töölöön lännessä ja idässä Hermannin kaupunginosaan. Suunnilleen Pitkänsillan kohdalla oli kaistale jossa kituvat lehtijäkälät toimivat jäkäläaution saastuneimman alueen rajana. Siitä keskustaan päin ei kasvanut puiden rungoilla jäkäliä. Esimerkiksi keskellä oleva Vanha kirkkopuistossa ei puissa kasvanut ollenkaan jäkäliä rungoilla ja niiden kaarna oli nokista. Keskustassa saastuneinta aluetta ei puiden rungoilla kasvanut ollenkaan jäkäliä olivat Vaarnan mukaan Eteläsatama, Esplanadin puisto, Heikinkatu (nykyisin Mannerheimintie), Rautatiealue, Eläintarhanlahti. Kituvien lehtijäkälien ja kituvien pensasjäkälien vyöhykkeet ympäröivät jäkäläautiota rengasmaisena vyöhykkeenä.
Myöhemmin 1950-luvulla Helsingin seudun jäkälistä tehtiin kaksi pro gradu -opinnäytetyötä. Teuvo Nyberg tutki itäisen kantakaupungin jäkäliä ja tuolloin oli jäkäläautio laajentunut huomattavasti. Se ulottui tuolloin Kaivopuistosta Pasila-Kumpula-Vanhankaupunginlahti -linjalle. Marjatta Waris teki toisen tutkimuksen Munkkiniemessä missä ei tuolloin ollut jäkäläautiota. Sen länsikärjessä olevassa Lankiniemessä oli tuolloin niin sanotun normaalivyöhykkeen raja.
1980-luvun alun jälkeen.
Ilman laatu on parantunut 1980-luvun alun jälkeen Helsingin keskustassa ja jäkälät ovat palanneet sinne. Vilkaasti liikenneöidyt liikenneväylien varret ovat edelleen alueita, joilta ei jäkäliä löydy. Liikenteen päästöjen vuoksi kaarna on liian happamoitunut jäkälille. Helsingin keskusta on osin muuttunut kituvien lehtijäkälien alueeksi ja esimerkiksi Vanha kirkkopuistossa kasvaa ainakin 20 eri jäkälälajia. Niistä runsalukuisin on sormipaisukarve. Kuitenkin sen vieressä kulkevan Lönnrotinkadun vieressä kasvavat puut ovat edelleen autojen päästöjen vuoksi happamoituneita.
Kaukokulkeutuminen

Kaukokulkeutuminen tarkoittaa haitallisten aineiden, kuten happamoittavien ilmansaasteiden, lyijyn, radioaktiivisen saasteen tai muiden epäpuhtauksien, leviämistä päästölähteistä pitkiä matkoja laajoille alueille. 
Yleisimmin kaukokulkeutumisella tarkoitetaan ilman epäpuhtauksien leviämistä. Sitä koskee Genevessä vuonna 1979 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission puitteissa tehty yleissopimus, joka tuli voimaan vuonna 1983 ja jonka Suomikin on ratifioinut. Valtiosta toiseen tapahtuvalla ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisella tarkoitetaan sopimuksessa sellaisten haitallisten aineiden leviämistä, jotka fyysisesti ovat kokonaan tai osittain peräisin tietyn valtion kansallisen lainkäyttövallan alueelta ja joiden haitalliset vaikutukset ulottuvat toisen valtion lainkäyttövallan alueelle niin kauas, ettei yksittäisten päästölähteiden tai -lähderyhmien vaikutuksia voi erottaa toisistaan.
Kaukokulkeutumisen yleissopimusta on täydennetty useilla lisäpöytäkirjoilla, joissa säädetään muun muassa epäpuhtauksien tarkkailua ja arviointia koskevasta laajasta eurooppalaisesta yhteistyöohjelmasta (EMEP). Ohjelma on ollut erityisen menestyksekäs happamoittavan laskeuman vähentämisen kannalta. 
EMEPin kaukokulkeumamallien tulosten mukaan esimerkiksi Tampereen seudun nitraattityppilaskeumasta noin 80 % ja kokonaistyppilaskeumasta noin 75 % on ulkomaisten päästöjen eli kaukokulkeutumisen aiheuttamaa. Kokonaistyppilaskeuma oli Tampereen seudulla keskimäärin lähes 0,6 g(N)/m² vuonna 1999. Typen vuosittainen kokonaislaskeuma on Etelä-Suomessa nykyisin 0,4–0,6 g/m² eli 4–6 kg/ha, josta suurin osa on kaukolaskeumaa. Laskeuma ylittää monin paikoin herkimmille metsämaille ja vesistöille määritellyt kriittiset kuormitusarvot. Voimakas typpilaskeuma rehevöittää metsien kasvustoa, ja heikommat lajit kärsivät.
Typpilaskeuman ohella kaukokulkeutuminen vaikuttaa Suomessa merkittävästi etenkin pienhiukkasten ja otsonin pitoisuuksiin. Pienhiukkasten viipymäajat ilmakehässä ovat sateettomissa oloissa vuorokausista viikkoihin ja kulkeutumismatkat sadoista tuhansiin kilometreihin. Esimerkiksi pääkaupunkiseudulla keskimäärin vain alle puolet ilman pienhiukkasista on peräisin paikallisista lähteistä, ja suurin osa on kaukokulkeutuneita hiukkasia.
Audi Q3

Audi Q3 on Audin vuodesta 2011 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Se sijoittuu nykyisessä mallistossa pienemmän Q2:n ja suuremman Q5:n väliin.
Audi Q3 Typ 8U (2011–2018).
Ensimmäisen sukupolven Q3 perustuu samalle Volkswagen Groupin A5-pohjalevylle kuin esimerkiksi Audi A3, Volkswagen Golf V ja Tiguan. Euroopassa myytävät autot valmistettiin SEATin tehtaalla Espanjassa.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Q3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013 esiteltiin suorituskykyisimmäksi malliksi RS Q3, jonka moottorina oli aluksi 310 hevosvoiman tehoinen turboahdettu viisisylinterinen 2,5 TFSI -bensiinimoottori ja vaihteistona seitsemänportainen "S tronic" -kaksoiskytkinvaihteisto.
Syksyllä 2014 mallin ulkonäköä uudistettiin muun muassa uudelleenmuotoillulla etusäleiköllä. Xenon-ajovalot lisättiin vakiovarusteeksi ja uutena lisävarusteena oli valittavana LED-ajovalot. RS Q3:n moottorin teho nousi 340 hevosvoimaan. 
Audi Q3 Typ F3 (2018–).
Toisen sukupolven Q3 esiteltiin heinäkuussa 2018. Se perustuu Volkswagen Groupin modulaariselle MQB-pohjalevylle ja on edeltäjäänsä 97 millimetriä pidempi kokonaispitudeltaan ja 78 millimetriä akseliväliltään. Leveys kasvoi 18 milimetrillä, mutta toisen sukupolven malli on ensimmäistä viisi millimetriä matalampi.
Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä Q3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorit ovat turboahdetut 1,5- (148 hv) ja 2,0-litraiset (187/227 hv). Dieselmoottorina on 2,0 TDI (148/187 hv). Pienimmän bensiinimoottorin ja pienitehoisemman dieselmoottorin yhteydessä vetotapana on etuveto, muut ovat nelivetoisia. 
Kesällä 2019 esiteltiin Q3 Sportback, jossa on viistompi coupéa muistuttava peräosa.
Eder (täsmennyssivu)

Éder tai Eder voi tarkoittaa seuraavia:
Muukalainen (elokuva)

Muukalainen on Jukka-Pekka Valkeapään esikoisohjaus, 30. tammikuuta 2009 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva.
Kuvailu.
"Muukalainen" on enemmän visuaalisuuden kuin dialogin varaan rakentuva kertomus puhumattomasta pojasta (Vitali Bobrov) ja tämän jalkavaivaisesta äidistä (Emilia Ikäheimo), joiden eristynyttä elämänmenoa järkyttää turvaa hakeva haavoittunut muukalainen (Pavel Liška). Vähitellen muukalainen asettuu taloksi, mikä ei ole pojan vankilaan suljetun, väkivaltaisen isän (Jorma Tommila) mieleen.
Ohjaaja J-P Valkeapään mukaan elokuvan syvin tavoite oli ”sellaisen kokemuksen elokuvallistaminen, jota en saanut sanoiksi puettua. Sellaisen, miten itse koin maailman lapsena”.
Tuotanto.
JP Valkeapää ja toinen käsikirjoittaja Jan Forsström saivat idean "Muukalaiseen" vuonna 2003. Seuraavana vuonna Valkeapää haki yhdeksänsivuisen synopsiksen ja lyhytelokuvansa "Keinun" tuella Cannesin elokuvajuhlien järjestämään "Cinéfondation organisation Résidence du Festival" -ohjelmaan. Hänet valittiin mukaan viiden muun nuoren elokuvantekijän kanssa. Cinefondationin residenssin turvin hän laati käsikirjoituksen ensimmäisen version Pariisissa neljässä ja puolessa kuukaudessa.
Tuottaja Alain de la Mata oli mukana residenssistä päättäneessä tuomaristossa ja tuli sitä kautta myös elokuvan tuottajaksi. Hän ehdotti nimirooliin omaa suosikkiaan, tšekkinäyttelijä Pavel Liskaa. Liska veti roolinsa korvakuulolta. Äidin rooliin löytyi entinen malli ja nykyinen valokuvaaja Emilia Ikäheimo, joka oli aiemmin esiintynyt vain lyhytelokuvissa. Päärooliin löydettiin 800:n koekuvatun pojan joukosta Vitali Bobrov.
Kuvaukset alkoivat vuonna 2007. Lavastuksessa ja kuvauksessa käytettiin esikuvina Andrew Wyethin maalauksia ja Josef Koudelkan valokuvia. 
"Muukalainen" oli Valkeapään lopputyö Taideteollisen korkeakouluun. Elokuvan tekeminen oli Valkeapäälle traumaattinen kokemus. Tuotannon aikana hän koki burnoutin ja sairastui masennukseen.
Vastaanotto.
Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla. "Muukalainen" voitti Göteborgin elokuvajuhlien pääpalkinnon ("Nordiska filmpriset") sekä palkinnon parhaasta kuvauksesta, mutta menestyi Suomen elokuvateattereissa huonosti. Ensi-iltaviikonloppunaan elokuva sai vain 365 katsojaa. Kaikkiaan katsojia oli 1 961. Tältä joukolta elokuva keräsi 14 155 euron pääsylipputulot.
Elokuvan vaisu kriitikkovastaanotto herätti keskustelua. Elokuva pääsi teatterilevitykseen marraskuussa 2009 myös Saksassa nimellä "Der Besucher".
Vuonna 2010 "Muukalainen" sai kaksi Jussi-palkintoa: kuvauksesta ja leikkauksesta.
"Muukalainen" on Suomen viimeisiä filmille kuvattuja elokuvia. Sen alkuperäisnegatiivi joutui kadoksiin, kun filmin kehittänyt laboratorio lopetti toimintansa vuonna 2011. Negatiivi löytyi viimein vuonna 2020. Negatiivia säilytetään vastedes Espoon Otaniemessä KAVIn lämpösäädellyssä varastossa, jonne talletetaan kaikkien suomalaisten elokuvien alkuperäiskappaleet.
Kosmopoliitti (biologia)

Kosmopoliitti on eliölaji, joka on levinnyt hyvin laajalle alueelle tai jopa lähes koko maapallolle.
Kosmopoliittisia lajeja ovat esimerkiksi:
Christiane Rochefort

Christiane Rochefort (17. heinäkuuta 1917 Pariisi − 24. huhtikuuta 1998 Pradet) oli ranskalainen kirjailija. Joissain teoksissaan hän käytti myös salanimeä Dominique Féjos. 
Rochefort aloitti kirjoittamisen runoilijana, mutta hänen tuotantonsa pääosa koostuu romaaneista. Hän opiskeli Sorbonnen yliopistossa useita aineita ja harrasti kuvataiteita. 
Soturin lepo.
"Soturin lepo" (1958) on Rochefortin ensimmäisiä romaaneja. Se on kuvaus ”hullusta rakkaudesta” ja alkoholismista mutta myös sopeutumisesta yhteiskuntaan. Romaanin päähenkilö on nuori yliopisto-opiskelija Geneviève, joka asettaa koko entisen elämänsä vaakalaudalle rakastuttuaan Jean-Renaud’hon, irrallista elämää viettäneeseen tyhjäntoimittajaan. 
Romaani jakautuu kahteen osaan. Ensimmäinen osa kuvaa Genevièven intohimoista, vastarakkautta vaille jäävää rakkautta ja hänen nöyrtymistään yhä syvemmälle Renaud´n oikkujen edessä. 
Toisen osan alussa psyykeltään kompleksinen Renaud joutuu lopulta tunnustamaan oman rakkautensa, mikä ainakin väliaikaisesti tasapainottaa suhdetta. Romaanin lopussa he tutustuvat poikatyttömäiseen Raphaëleen, joka on eräänlainen Renaud´n alter ego. Toisessa osassa Renaud myös luopuu lopulta itsetuhoisesta hybriksestään ja nöyrtyy osaansa ihmisenä. Onko loppuratkaisu päähenkilöitten suhteen tasapainoinen, riippuu siitä tavasta, millä lukija tulkitsee koko romaanin aloittavan, moniselitteisen aloituskappaleen. 
Romaani on saanut nimensä monologista, jossa Renaud kuvaa suhdettaan Genevièveen (s. 193):
"Soturin lepo" herätti ilmestyessään pahennusta seksuaalisuuden kuvauksellaan. Romaanille myönnettiin "Prix de la Nouvelle Vague" -palkinto, vaikka sen yhteydet aikansa uuteen romaaniin ovat vähäiset. Roger Vadim ohjasi 1962 teoksen pohjalta elokuvan "Sotilaan lepo" ("Le Repos de guerrier"), pääosassa Genevièven roolissa Brigitte Bardot.
Crossover (auto)

Crossover on englanninkielinen automarkkinoilla käytetty nimitys kuvaamaan tila-autoista ja katumaastureista (SUV) vaikutteita lainanneita automalleja. Usein yhtäläisyydet niihin jäävät mielikuvatasolle, sillä esimerkiksi nelivetoa ei ole kaikkiin crossovereihin välttämättä edes saatavissa. Crossovereista on vaihtelevasti käytetty lyhenteitä XUV ja CUV ("crossover utility vehicle"). Yhdysvalloissa crossoverit ja katumaasturit erotellaan sen mukaan, rakennetaanko ne erilliselle rungolle vai itsekantavalle korille.
Hyvin usein crossover-malli on autonvalmistajan jonkin tunnetun mallin versio, joka on varustettu teippauksilla, erikoisilla korinosilla, suurilla vanteilla ja korkealla maavaralla. Crossoverien tekniset ratkaisut perustuvat yleensä hyvin pitkälle malliin, josta se on kehitetty. Valmistuskustannuksien kurissa pitämiseksi osat ja rakenteet ovat yleensä samoja kuin ne, joita käytetään esimerkiksi sedan-mallisessa autossa.
Cogumelo Records

Cogumelo Records on brasilialainen levy-yhtiö, joka on keskittynyt underground metal ja punk -levyjen julkaisemiseen. Tunnetuimpia yhtiölle levyttäneitä yhtyeitä ovat Sepultura, Sarcófago ja Holocausto. Levy-yhtiön nimi "cogumelo" tarkoittaa suomeksi sientä.
Historia.
Cogumelo aloitti rocklevyjä myyneenä kauppana vuonna 1980. Vuonna 1985 se aloitti myös levy-yhtiönä ja toimi nimellä Cogumelo Records. Ensimmäinen levymerkin nimen alla tehty levy oli samana vuonna julkaistu Overdosen ja Sepulturan split-albumi "Século XX". Splitin sisältämät Sepulturan kappaleet on myöhemmin julkaistu Bestial Devastation -nimellä. Seuraavana vuonna Cogumelo julkaisi Sepulturan Morbid Visionsin ja toisen split-albumin Warfare Noise I:n joka sisälsi Sarcófagon, Chakalin, Holocauston and Mutilatorin kappaleita. Vuoden loppuun mennessä levy-yhtiö oli saanut vankan aseman Brasilian underground-metalliskenessä, kriitikoiden ylistämän Sepulturan toimiessa sen lippulaivana.
Cogumelo Records on tuottanut paitsi albumeja myös musiikkivideoita. Lisäksi se on aloittanut vanhojen vinyylilevyjen uudelleenjulkaisun CD-muodossa. Yhdysvalloissa sen julkaisemia levyjä levittää Relapse Records.
Cogumelolle levyttäneitä yhtyeitä.
Luettelo sisältää Cogumelon sivuilla listatut yhtyeet. Listan täydellisyydestä ei ole tietoa.
Lahopuu

Lahopuu on kuollutta ja lahoavaa puuta. Monet eliölajit tarvitsevat lahopuita elääkseen. 
Lahoamisen edetessä eri lahottajaeliöt seuraavat toinen toistaan muodostaen ekologisen sukkession ja tämän seurauksena lahoamisen eri vaiheissa lahopuulla elävät eri eliöt. Lahopuilla esiintyvistä lajeista monet ovat harvinaistuneet metsätalouden tehostuessa. 
Suomen metsälajeista on arvioitu lahopuusta riippuvaisiksi noin neljännes, noin 5 000 lajia. Lahopuun määrä luonnontilaisessa metsässä on noin 20–120 kuutiometriä hehtaarilla riippuen metsätyypistä, mutta talousmetsässä Etelä-Suomessa vain nelisen kuutiometriä hehtaarilla.
Laidunnus

Laidunnus on ekologiassa tapahtuma, jossa saalistaja ei kuluta ravintokohdettaan loppuun, vaan syö vain osan siitä. Esimerkiksi verta imevä hyttynen ja ruohoa syövä lehmä ovat laiduntajia. Kaikki laiduntajat ovat kuluttajia.
Karjataloudessa ja perinnebiotooppien hoidossa, samoin kuin suomen yleiskielessä laiduntaminen tarkoittaa erityisesti karjan laiduntamista joko laitumeksi aidatulla pellolla tai luonnonlaitumilla, joita ovat esimerkiksi hakamaat ja metsälaitumet tai niiton ohella usein myös ainakin osan vuotta laidunnukseen käytetyt erilaiset niityt.
Karjan laiduntaminen metsässä on ikivanha käytäntö Suomessa. Metsälaitumet olivat aitaamattomia, jossa paimenet vahtivat karjaa. Hyvistä metsälaitumista muodostui valoisia hakamaita, joissa puuston sijasta kasvoi pensaita ja leveälehtisiä kasveja. Metsien puuston rahallisen arvon noustessa metsäammattilaiset todistivat sitovasti laiduntamisen aiheuttaneen suunnattomia vahinkoja puustolle. Erityistä tuhoa karja aiheuttaa kuusen ja männyn taimille, koivuntaimet eläimet syövät kokonaan. Metsälaitumella puustosta vaurioituu noin 68,5 %. Metsien yksityisomistuksen ja puuston vaurioitumisen vuoksi laitumia ryhdyttiin aitaamaan, joka puolestaan aiheutti suuria kustannuksia karjankasvattajille. Vuonna 1939 Suomessa oli 700 000 km aitaa, jonka kustannusarvo oli 3 miljardia markkaa.
Metsälaitumien jälkeen alettiin perustaa erityisiä viljelylaitumia. Laidun perustettiin navetan läheisyyteen pellolle, toisarvoiselle joutomaalle tai rantaniitylle. Maa muokattiin ja lannoitettiin erityisesti laiduntamista varten. Viljelylaitumilla karjan ravinnonsaanti on paremmin turvattu kuin luonnonlaitumilla. Viljelylaitumilla tarvittiin maata vain 0,25–0,30 ha lehmää kohden, kun metsälaitumilla tarvittiin metsänlaadusta riippuen 3–40 ha lehmää kohden.
Hitra

Hitra on kunta ja saari Trøndelagin läänissä Norjassa. Saaren suurin taajama on Fillan, joka on myös kunnan hallinnollinen keskus. Kunta koostuu pääsaaresta ja pienemmistä saarista ja luodoista, joista suurin osa on asumattomia. Lisäksi siihen kuuluu alue entistä Snillfjordin kuntaa mantereen puolelta. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 5 281 asukasta.
Hitran kunta perustettiin 1837. Frøyan kunta erotettiin siitä omaksi kunnakseen vuonna 1877. Suurimman saaren Hitran kolme pitäjää erotettiin myöhemmin myös omiksi kunnikseen (Fillan vuonna 1866, Kvenvær vuonna 1913 ja Sandstad vuonna 1914), mutta ne yhdistettiin takaisin Hitran kuntaan vuoden 1964 alussa.
Maantiede.
Hitran saari on Norjan seitsemänneksi suurin saari (lukuun ottamatta Huippuvuoria) ja suurin Lofoottien eteläpuolella. Saaren pinta-ala on 571,5 km², kun taas kunnan kokonaisala on 680 km². Korkein kohta on Mørkdalstuva, 345 merenpinnan yläpuolella ja se sijaitsee saaren länsipuolella.
Saarella asustaa Pohjois-Euroopan suurin saksanhirvikanta, ja maanomistajat ovatkin saaneet 1800-luvulta lähtien hyvää sivutuloa metsästyslupien myynnillä. Vuosittain ammutaan jopa 1 000 eläintä.
Elinkeinoelämä.
Saaren elinkeinoelämä on perinteisesti perustunut meren ja kalastuksen ympärille, mutta nykypäivänä on turismi hyvin tärkeä tulonlähde. Saarella oli myös aikanaan valaankalastusasema.
Syksyllä 2004 perustettiin saarelle siihen aikaan Norjan suurin tuulimyllypuisto Eldsfjellet. Puistossa on 24 tuulimyllyä, joista kukin yltää keskimäärin 150 GWh vuosituottoon.
Historia.
Saarella tehtyjen arkeologisten kaivausten perusteella saarella on ollut asutusta jo kivikaudelta lähtien.
Liikenneyhteydet.
Saarelle pääsee mantereelta merenalaista Hitratunnelia pitkin. Tunneli oli avautuessaan vuonna 1994 maailman syvin merenalainen tunneli (264 metriä merenpinnan alapuolella), pituutta tunnelilla on 5 645 m. Maanteitse matkaa Trondheimin kertyy noin 120 km.
Saarelta johtaa myös toinen merenalainen tunneli Frøya-naapurisaarelle. Frøyatunneli on 5 305 m pitkä ja syvimmillään 164 m merenpinnan alapuolella. Tunneli avattiin liikenteelle vuonna 2000.
Saarelle on myös katamaraaniyhteys Trondheimista ja Kristiansundista kolme kertaa päivässä. Matka Trondheimiin kestää 1 h 35 min ja Kristiansundiin 1 h 40 min.
Media.
Hitrassa ilmestyy paikallislehti "Hitra-Frøya".
Leväkukinta

Leväkukinta tarkoittaa yleensä loppukesäisin järvissä ja merissä tapahtuvaa planktonleväkasvuston runsasta kasvua. Suurin osa leväkukinnoista on syanobakteerien massaesiintymisiä, vaikka ne eivät ole leviä.
Suomen sisävesissä sinileväkukintoja muodostavat seuraavien sukujen lajit: Dolichospermum (Anabaena), Aphanizomenon Microcystis, Woronichinia Planktothrix ja Itämeressä Anabaena, Aphanizomenon ja Nodularia.
Valdemar Salmelo

Valdemar Salmelo ent. Sundqvist (29. elokuuta 1892 Helsinki – 1. joulukuuta 1939) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat rautatienesimies Karl Sundqvist ja Maria Ulrika Lindros. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Tyyne Yliojan kanssa, joka kuoli vuonna 1927 ja toisen kerran Salmelo avioitui vuonna 1936 apteekkari Eeva Johanna Ervastin kanssa. Molemmat on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön.
Opinnot.
Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Rovaniemen yhteiskoulussa vuonna 1923. Taistelukoulun kapteenikurssin vuosina 1931 - 1932.
Jääkärikausi.
Tämä helsinkiläinen konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 20. lokakuuta 1915 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Hän kuului myös pataljoonan soittokuntaan.
Suomen sisällissota.
Hän saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi ensin 7. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja 31. maaliskuuta 1918 alkaen 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Salmelo palveli sisällissodan jälkeen nuorempana upseerina 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, josta myöhemmin muodostettiin Kajaanin sissipataljoona. Hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 Lapin 2. rajavartiopataljoonan lähettiupseeriksi, josta hänet määrättiin 1. huhtikuuta 1919 Lapin rajavartioston 2. komppanian päälliköksi ja edelleen 22. tammikuuta 1921 nuoremmaksi upseeriksi Petsamon komppaniaan. Ivalon komppanian päälliköksi hänet siirrettiin 30. elokuuta 1921 ja Rovaniemen komppanianpäälliköksi 1. toukokuuta 1924 sekä 4. komppanianpäälliköksi 16. kesäkuuta 1925. Nuoremmaksi esikuntaupseeriksi Rajavartiostojen esikuntaan hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1935, mistä hänet siirrettiin 3. lokakuuta 1936 Lapin rajavartioston 3. komppanian päälliköksi. Hän hoiti tilapäisesti Lapin rajavartioston komentajan tehtäviä ja oli 1. joulukuuta 1930 - 25. heinäkuuta 1931 välisen ajan varsinaisen toimensa ohella Petsamon ja Inarin suojeluskuntain aluepäällikkönä. Talvisotaan Salmelo osallistui komppanianpäällikkönä Petsamon Harjoituskeskuksessa. Salmelo ampui itsensä 1. joulukuuta kovien paineiden alla käskettyään polttaa Petsamonvuonon kylät ja sen jälkeen arvioituaan toimintansa liian hätiköidyksi.
Luottamustoimet.
Salmelo toimi Lapin rajavartioston kunnianeuvoston jäsenenä vuonna 1929 ja puheenjohtajana vuonna 1930 ja varapuheenjohtajana vuonna 1931 sekä 5. paikallisen rajantarkistuskomitean suomalaisen valtuuskunnan jäsenenä vuosina 1928 - 1935. Petsamon kunnan palolautakunnan puheenjohtajana hän toimi vuosina 1933 – 1934.
TAG Heuer

TAG Heuer on sveitsiläinen vuonna 1860 perustettu luksuskellojen valmistaja.
Historiaa.
Yhtiön historia alkaa vuodesta 1860, jolloin Edouard Heuer perusti kellopajan Saint-Imieriin, Biel/Biennen länsipuolelle. 1800-luvun lopulta alkaen Heuer erikoistui ajanottokelloihin ja 1920-luvulla Heuerin kelloista tuli monessa urheilulajissa virallinen ajanottokello. Nimi TAG Heuer syntyi vuonna 1985, kun saudiarabialainen TAG (Techniques d'avant-garde) osti Heuer-Leonidas-yhtiön. 
Vuonna 1999 TAG Heuer siirtyi ranskalaisen ylellisyystuotteita valmistavan LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton S.A:n omistukseen. Vuonna 2009 TAG Heuer ja Zenith yhdistyivät LVMH Swiss Manufactures SA:ksi, jonka itsenäinen osa (, ) TAG Heuer edelleen on.
Vuodesta 2003 alkaen TAG Heuerin tuotanto ja vuodesta 2007 alkaen TAG Heuerin kotipaikka on ollut La Chaux-de-Fondsissa. Vuonna 2010 TAG Heuerilla oli Sveitsissä 250 työntekijää.
TAG Heuerin tuotteet.
TAG Heuer valmistaa kellojen lisäksi muun muassa aurinkolaseja. Yhtiön mannekiineina on ollut Formula 1 -kuljettajia, kuten Kimi Räikkönen.