Suojelukoulu

Suojelukoulu oli Suomen puolustusvoimien suojelualan koulutusta tarjoava Keuruulla sijainnut sotilasopetuslaitos, joka yhdistettiin 1. lokakuuta 1992 Keski-Suomen pioneeripataljoonan ja Keski-Suomen viestipataljoonan kanssa Keski-Suomen rykmentiksi. Vuoden 2003 lopussa suojelukoulu lakkautettiin ja yhdistettiin 1. tammikuuta 2004 pioneerikouluun, jolloin muodostui pioneeri- ja suojelukoulu.
Koulussa annettiin suojelu- ja sääalojen koulutusta varusmiehille miehistö- ja aliupseerikursseilla sekä kantahenkilökunnalle henkilökunnan opetustilaisuuksissa. Suojelukursseja järjestettiin myös upseerikokelaille.
Historia.
Puolustuslaitosasetuksella numero 213/29.6.1933 annettiin määräys Kaasusuojelukoulun perustamisesta. Asetuksen perusteella annettiin seuraavana päivänä käsky koulun sijoittamisesta Armeijakunnan alaisuuteen Viipuriin. Henkilökunnan kouluttamisen jälkeen koulu aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1934 Viipurin keskuskasarmilla johtajanaan majuri Kai Savonius. Kaasusuojelukoulu määrättiin 9. lokakuuta 1939 lakkautettavaksi ja henkilöstö piti siirtää koulutuskaluston kanssa Vaasaan perustettuun Kaasusuojelutäydennyskeskukseen.
Kaasusuojelutäydennyskeskuksen olemassa olo jäi kuitenkin lyhyeksi, kun Vaasaan perustettiin 22. joulukuuta 1939 Palosaaren kansakoulun tiloihin kaasusuojelukoulutuskeskus. Siihen kuuluivat kaasusuojelutäydennyskomppania ja 15. kaasusuojelukomppania. Talvella 1940 koulu siirrettiin Alavudelle, missä sen nimi palautettiin päämajan käskyllä 10. toukokuuta 1940 kaasusuojelukouluksi. Koulu siirrettiin 7. heinäkuuta 1940 yhteydenpito ongelmien vuoksi Santahaminaan. Nimi muutettiin 17. kesäkuuta 1941 jälleen kaasusuojelukoulutuskeskukseksi. Viikkoa myöhemmin keskus siirrettiin Oravaisiin ja edelleen 13. syyskuuta takaisin Santahaminaan. Puolustusvoimain komentaja käski siirtää koulun heinäkuun 1961 aikana Upinniemeen, jonne se siirtyi 20. heinäkuuta.
Keskus siirrettiin 10. huhtikuuta 1944 Niinisaloon, jossa se lakkautettiin 3. joulukuuta. Seuraavana päivänä aloitti samoissa tiloissa Niinisalosa toimintansa Pääesikunnan alainen kaasusuojelukoulu. Puolustusvoimien uudelleen järjestelyn yhteydessä koulu päätettiin lakkauttaa 30. marraskuuta 1952, jolloin sen tehtävät siirrettiin Puolustusvoimien tutkimuskeskukselle. Suojelukoulu uudelleen perustamisesta annettiin käsky 15. maaliskuuta 1958, jolloin se oli alistettuna tutkimuskeskuksen johtajalle. Koulu perustettiin 7. heinäkuuta 1958 Linnankujalla Helsingissä johtajanaan kapteeni Mauno Kuosa. Koululla oli lisäksi tiloja merikasarmilla, taivallahdessa ja Santahaminassa.
Suojelukoulu ja Tikkakoskella ollut keskussääasema yhdistettiin 1. syyskuuta 1985 Tikkakoskelle suojelupäällikön alaiseksi suojelu- ja sääkouluksi. Koulutus käskettiin hajottaa 1. lokakuuta 1992 mennessä kolmelle paikkakunnalle: suojelukoulutus Keuruulle ja ballistisen sääpalvelun koulutus Niinisaloon Tykistöprikaatin Tiedustelupatteristoon. Lentosääkoulutus jäi Tikkakoskelle Ilmasotakoulun (tuolloin Ilmavoimien viestikoulu) aliupseerikurssille. Suojelukoulu aloitti 1. lokakuuta 1992 toimintansa Keuruulla samana päivänä perusetussa Keski-Suomen rykmentissä (myöh. Pioneerirykmentti) joukkoyksikkönä. Rykmentin muut joukkoyksiköt olivat Keski-Suomen pioneeripataljoona ja Keski-Suomen viestipataljoona. Vuoden 2003 lopussa suojelukoulu lakkautettiin ja yhdistettiin 1. tammikuuta 2004 pioneerikouluun, jolloin muodostui pioneeri- ja suojelukoulu.
Koulunjohtajat.
Koulunjohtajat:
Koulun viimeinen johtaja oli everstiluutnantti Kyösti Tomperi, joka siirtyi joukko-osaston myötä Suojelukoulun johtajaksi Keuruulle. Joukko-osaston komentajana toimi häntä ennen everstiluutnantti Markku Hämäläinen.