Jämsän ryhmä

Jämsän ryhmä oli Suomen sisällissodan valkoisen armeijan sotilasryhmittymä, jonka komentajana toimi Karl Fredrik Wilkman (myöh. Wilkama). Ryhmästä käytettiin myös nimeä Wilkmanin osasto. Jämsän ryhmä perustettiin ylipäällikön käskystä 18. helmikuuta 1918, jossa hän antoi tehtävän Jyväskylän piiripäällikölle, että hänen tuli koota Jämsään suojeluskuntalaisista 1 500 miehen ryhmittymä. Käskyn mukaan joukot tuli jakaa pataljooniin, joissa kussakin oli kolme komppaniaa ja lisäksi oli perustettava kolme konekiväärikomppaniaa, joissa kussakin oli kaksi konekivääriä. Eversti Wilkman saapui 2. maaliskuuta 1918 esikuntineen Jämsään ja ilmoitti 4. maaliskuuta päämajoitusmestari, eversti Hannes Ignatius päämajasta, että Jämsän ryhmän vahvuus oli määrätty 2 300 mieheen ja konekiväärien määräksi 10 ja lisäksi ryhmä saisi 4 tykkiä. Jotta tähän miesmäärään päästäisiin, oli Jämsän ryhmään liitettävä jo olemassa olevien joukkojen lisäksi Uudenmaan rakuunat ja pataljoonat Seinäjoelta, Vaasasta ja Perä-Pohjolasta sekä kenttälennätinosasto. Maaliskuun 13. päivänä eversti Wilkman sai tiedon kapteeni Ingelbergiltä, että Pohjois-Hämeen rykmentti oli tullut muodostetuksi Jyväskylän piirin miehistä ja Lapuan komppanioista sekä hämäläisistä pakolaisista. Rykmentti käsitti kolme pataljoonaa, joissa oli kahdeksan komppaniaa. Kyseisen uuden rykmentin komentajaksi Wilkman määräsi väliaikaisesti everstiluutnantti L. Bergströmin.
Esikuntapäällikkö: majuri E. Grafström
Etappipäällikkö: kapteeni F. Hj. Ingelberg
Intendentti: tehtailija J. Vuolle-Apiala
Yhteysupseerina: tohtori E. Fieandt
Komendantti: luutnantti E. von Essen
Joukko-osastot.
Pohjois-Hämeen rykmentti.
Komentaja: everstiluutnantti O. A. Wilkman
Vaasan krenatööripataljoona.
Komentaja: majuri Sixten Öberg
Perä-Pohjolan pataljoona (Tornion pataljoona).
Pataljoonan komentajana toimi jääkärikapteeni Aarne Silvio Heikinheimo ja hänen apulaisenaan jääkäri Ragnar Heikel (Heikel toimi pataljoonassa ensisijaisesti konekivääriupseerina).
Pataljoona koostui kolmesta komppaniasta, joista kaksi 1. ja 2. komppania siirrettiin rintamalle 14. maaliskuuta 1918 ja kolmas komppania vasta 4. huhtikuuta ja se oli tullessaan Oulun 3. rintamakomennuskunta ja se liittyi pataljoonaan Lempäälässä ja sai järjestysnumeroksi 3. Pataljoonan miehistö oli jo saanut sotakokemusta, olihan se osallistunut jo aikaisemmin Tervolassa ja Torniossa käytyihin alkutaisteluihin. Näistä joukoista kokosi jääkärikapteeni Heikinheimo pataljoonan Kemin rautatieasemalla 5. helmikuuta. Tässä vaiheessa pataljoonaan kuului vain kaksi komppaniaa. Pataljoonan miehistö koostui suurimmalta osalta tavallisista siviilimiehistä komppanianpäälliköt mukaan lukien, muutamin poikkeuksin, ja ne olivat muutamat Vöyrin sotakoulun käyneet, yksi Saksassa jääkärikoulutuksen saanut jääkäri ja yksi ruotsalainen aliupseeri (tosin Suomen kansalainen). Pataljoona osallistui taisteluihin Länkipohjassa 16. maaliskuuta. Pataljoona pysyi sotatoimien aikana yhtenäisenä ja kiinteänä, siitäkin huolimatta, että sen päällystö koki kovia menetyksiä. Menetyksiä paikkaamaan luutnantti Broman toi pataljoonalle täydennystä huhtikuun alussa 40 miehen verran. Pataljoonaan kuului aikakautensa jättiläinen, hän näkyy kulmamiehenä viereisessä valokuvassa.
Suomen Valkoisen armeijan rykmenttijaotteluun siirtymisen myötä pataljoona sijoitettiin 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmenttiin 2. pataljoonaksi
Seinäjoen pataljoona.
Komentaja oli majuri Torsten Carl Otto Aminoff ja v.t. komentaja oli kapteeni B. G. L. Schauman.
Uudenmaan rakuunarykmentti.
Komentaja oli ratsumestari Gaston Ahrenberg.