tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Richard Bona

Richard Bona (s. 28. lokakuuta 1967 Minta) on kamerunilainen muusikko. Hänet tunnetaan pääasiassa jazzbasistina, laulajana ja lauluntekijänä. Musisoimisen hän aloitti kuitenkin balafonilla, vain 4-vuotiaana. Hän soittaa useita eri lyömäsoittimia, kitaraa sekä etnisiä puhaltimia. Ensimmäisen kitaransa hän rakensi pingottamalla mopotankin yli jarrukaapeleita, jotka hän varasti kylän pyöräkaupasta. Hänen lahjakkuutensa huomattiin varhain. Suurena musiikillisena vaikuttajana hänellä toimivat isoisä ja oma äiti. 
Luotuaan mainetta ja uraa kotikylässään Bona muutti vuonna 1980 pääkaupunkiin Doualaan. Hän työskenteli kitaristina, mutta kuunneltuaan levyltä Jaco Pastoriuksen soittaman 'Portrait of Tracy' -kappaleen, hän alkoi soittaa myös bassoa. Työskenneltyään Doualassa 9 vuotta hän lähti Saksan kautta Ranskaan, Pariisiin, ja sieltä vuonna 1995 New Yorkiin, jossa hän edelleen asuu. 
Richard Bona on luonut mainetta ympäri maailman ja valloittanut sekä yleisöä että muusikkopiirejä musikaalisuudellaan, taidoillaan ja karismallaan. Hän yhdistää musiikissaan kamerunilaisia juuriaan kuten makossaa sekä jazzia ja fuusiota. Hänen tavaramerkkejään ovat taitava rytmiikan käyttö ja "timing", pehmeä bassosoundi sekä lauluäänen heleä falsetti. Hän laulaa useilla eri kielillä, enimmäkseen äidinkielellään doualaksi. Hän on tehnyt neljä nimeään kantavaa albumia sekä soittanut sadoissa levytyksissä. Vuonna 2005 julkaistiin hänestä kertova dvd 'African Tale'. 
Lista Bonan yhteistyökumppaneista on nimekäs. Siihen kuuluvat mm. Joe Zawinul, Harry Belafonte, Pat Metheny, Paul Simon, Vinnie Colaiuta ja Salif Keita. Hän on kiertänyt maailmaa oman sekstettinsä kanssa sekä konsertoinut viime aikoina muun muassa Steps Aheadin ja Jaco Pastorius Big Bandin riveissä sekä kitaristi Mike Sternin yhtyeessä.
Rob Niedermayer

Rob W. Niedermayer (s. 28. joulukuuta 1974 Cassiar, Brittiläinen Kolumbia) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut pitkän uran NHL-liigassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Uransa viimeisenä vuotena Niedermayer edusti Sveitsin National League A:ssa pelaavaa HC Luganoa.
Ura.
Niedermayer pelasi juniorivuotensa WHL-seura Medicine Hat Tigersissä. Florida Panthers varasi hänet NHL:ään vuoden 1993 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla viisi. Niedermayer nousi Floridan pelaavaan kokoonpanoon heti kaudella 1993–1994.
23. kesäkuuta 2001, kahdeksan kauden ja 266 Panthers-tehopisteen jälkeen Niedermayer siirrettiin Calgary Flamesiin yhdessä toisen kierroksen varausoikeuden kanssa vaihdossa Valeri Bureen ja Jason Wiemeriin. Calgaryssä Niedermayer ei viihtynyt pitkään, ja jo vuonna 2003 hänen uudeksi osoitteekseen tuli Mighty Ducks of Anaheim (nykyinen Anaheim Ducks). 
Kaudella 2002–2003 Niedermayer auttoi Mighty Ducksin ensimmäistä kertaa seuran historiassa Stanley Cupin finaaliin. Voitto karkasi tuolloin käsistä seitsemännessä pelissä. Kaudella 2006–2007 Anaheim Ducksiksi muuttunut joukkue, johon kuuluivat nyt molemmat Niedermayerin veljekset (Scott Niedermayer, toimi kapteenina), eteni finaaliin ja peittosi Ottawa Senatorsin taistelussa Stanley Cupista.
Sepseskaf

Sepseskaf hallitsi Egyptiä vuosina 2503–2498 eaa. Hän saattoi olla Egyptin neljännen dynastian viimeinen faarao, ellei hänen seuraajanaan sitten ollut eräs Djedefptah, jonka olemassaolosta on viitteitä kirjallisuudessa. 
Sepseskaf poikkesi perinteistä ja rakennutti hautapaikakseen tasakattoisen mastaban Saggaraan, eikä pyramidia kuten esi-isänsä. Mastaba oli suuri, lähes sata kertaa 75 metriä, ja pohjois-etelä-suunnassa.
Force majeure

Force majeure (, ) eli ylivoimainen este tai tapahtuma on sopimusoikeudessa käytettävä termi, joka tarkoittaa sopimuksen osapuolista riippumatonta, odottamatonta poikkeuksellista tapahtumaa, joka estää sovitun velvollisuuden täyttämisen. Ylivoimainen este on esimerkiksi hirmumyrsky, kapina, liikekannallepano, maanjäristys, meteoriitti, tulivuorenpurkaus, sota sekä suorituksen estävä viranomaisen toimi, kuten tuontikielto ja takavarikko. Rahavelvoitteiden yhteydessä myös maksuliikenteen tai yleisen liikenteen keskeytys katsotaan ylivoimaiseksi esteeksi. Lakko ei sen sijaan ole ylivoimainen este, ellei sopimuksessa ole tällaista ehtoa. Poikkeuksen tekee kuitenkin yleislakko. Kustannustason nousu ja inflaatio jäävät käsitteen ulkopuolelle, ellei niitä ole otettu mukaan sopimusehtojen vastuunrajoituslausekkeisiin.
Ylivoimaisen esteen lähikäsitteitä ovat mahdottomuus ja liikavaikeus. Mahdottomuus on sopimussuorituksen estävä häiriö, jonka yhteydessä ei kiinnitetä huomiota syihin, vaan vain vaikutuksiin. Liikavaikeus ei estä suoritusta, mutta aiheuttaa kohtuuttomia vaikeuksia. Asiaan liittyviä käsitteitä ovat myös sopimuksen sovittelu ja sosiaalinen suorituseste.
Ylivoimaisen esteen tärkein oikeusvaikutus on se, että siihen vetoamalla osapuoli voi kokonaan vetäytyä sopimuksesta tai hän saa lykkäystä velvoitteidensa täyttämiseen. Se rajoittaa myös vahingonkorvausvastuuta, ja rahavelallinen vapautuu sen perusteella viivästyskorosta ja viivästyksen aikaisesta valuuttakurssiriskistä.
Divisioonan määrävahvuus

Divisioonan määrävahvuus oli määritelty ennen talvisotaa vuonna 1939 seuraavanlaiseksi.
Kalusto.
Määrävahvuisessa divisioonassa vuonna 1939 olisi pitänyt olla muun muassa: 
Käytännössä Suomen Armeijan kalustotilanne oli siinä määrin heikko, että mainittuja määrävahvuuksia ei saavutettu yhdenkään YH:ssa perustetun divisioonan osalta.
Yksiköt.
Määrävahvuiseen Divisioonaan kuului vuonna 1939 muun muassa seuraavat yksiköt (numerointi suluissa):
Intendentuurivarustus.
Intendentuurivarustukseen kuuluvien varusteiden osalta divisioonan määrävahvuudet jäivät lähes kaikilta osiltaan erittäin puutteelliseksi. Mainittuun varustukseen kuuluivat muun muassa vaatetus- ja muut varusesineet sekä esimerkiksi ruoanvalmistuksen kalusto. Sodan aikana tuli käyttöön puutteellisen varustuksen nimitys Malli Cajander.
Divisioonan sotavarustuksen arvo.
Perushankintaohjelmassa vuodelta 1939 jalkaväkidivisioonan sotavarustuksen arvoksi laskettiin noin 101 miljoonaa tuolloista markkaa. Vuoden 2006 rahaksi muutettuna kyseessä on noin 30 miljoonan euron summa.
Helsingin Vihreät

Helsingin Vihreät (lyh. HeVi, aiemmin Helsinki-liike) on Vihreän liiton Helsingin vaalipiirin piirijärjestö. Sen puheenjohtaja on Venla Monter ja toiminnanjohtaja Kati Lommi. Vihreillä on Helsingin vaalipiiristä neljä kansanedustajaa. Helsingin piiri on puolueen jäsenmäärältään suurin piirijärjestö.
Historiaa.
Helsingin Vihreät perustettiin alun perin Helsinki-liikkeen nimellä vuonna 1976. Liikkeen perustamiseen osallistunut myöhempi kansanedustaja ja Vihreiden puheenjohtaja Kalle Könkkölä on muistellut, että liikkeen synnyn taustalla oli tuskastuminen autoliikenteen ylivaltaan, vanhojen rakennusten hävittämiseen ja ylipäätään kaupunkisuunnittelun vaihtoehdottomuuteen. Vuoden 1976 kunnallisvaaleissa liikkeen asettama kunnallisvaaliehdokaslista sai 1,7 prosenttia helsinkiläisten äänistä eikä ketään valittu kaupunginvaltuustoon. Vuonna 1979 Helsinki-liikkeelle antoi uutta pontta Koijärvi-liike ja Lepakon valtaus. Vuoden 1980 kunnallisvaaleissa valtuustoon valittiin ensimmäisenä vihreänä Ville Komsi.
Rahoitus.
Helsingin Vihreiden merkittävimmät tulot koostuvat Vihreän Liiton piiri- ja kaupunkijärjestöille jakamista tuista sekä Helsingin kaupungin luottamustehtävissä vihreiden kautta toimivilta sekä kansanedustajilta kerättävistä puolueveroista. 
Helsingin Vihreät on vastaanottanut puoluerahoitusta yksityishenkilöiltä ja järjestöiltä. Tukea Helsingin Vihreille ovat antaneet mm. Espoon Vihreät, Etelä-Helsingin Vihreät, Helsingin Vihreä seura, Helsingin Vihreät naiset, Helsingin Vihreät nuoret, Kallion seudun Vihreät, Uudenmaan Vihreät, Vihreät Naiset sekä Viite – Tieteen ja teknologian vihreät.
Vaalit.
Kunnallisvaalien lähde:
LATAM Brasil

LATAM Brasil (vuoteen 2016 "TAM Linhas Aéreas") on LATAM Airlines Groupiin kuuluva brasilialainen vuonna 1961 perustettu lentoyhtiö, jonka kotikenttä sijaitsee São Paulossa. Se on maan suurin kotimaan- ja ulkomaanlentoja lentävä yhtiö.
LATAM Brasil on listattu Bovespaan ja New Yorkin pörssiin nimellä "TAM".
TAM Linhas Aéreas ja chileläinen LAN Airlines yhdistyivät vuonna 2012 muodostaen LATAM-yritysryhmän. Vuonna 2015 ilmoitettiin, että molemmat brändit yhdistetään LATAM-nimen alle.
Laivasto.
TAM Linhas Aereasin laivasto huhtikuussa 2016:
1-pentanoli

1-pentanolin kemiallinen kaava on C5H12O ja rakennekaava CH3(CH2)3CH2OH. 1-pentanolista käytetään myös nimityksiä "n-amyylialkoholi", "n-butyylikarbinoli" ja "n-pentyylialkoholi".
Se kuuluu primääristen alkoholien aineryhmään, sillä alkoholin OH-ryhmää kantava hiiliatomi on liittyneenä vain yhteen hiiliatomiin.
1-pentanoli on normaaliolosuhteissa väritön neste, jolla tunnusomainen haju. 1-pentanolin moolimassa on 88,2 g/mol, sulamispiste −79 °C, kiehumispiste 138 °C, suhteellinen tiheys 0,8 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 33 °C c.c., itsesyttymislämpötila 300 °C ja CAS-numero 71-41-0.
1-pentanolia esiintyy useiden kasvien tuoksuissa kuten esimerkiksi lukuisissa kämmekkäkasvien ("Orchidaceae") ja kaktuskasvien("Cactaceae") heimojen lajeissa. 1-pentanoli toimii myös semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
1-pentanoli on pentanolin (C5H11OH) isomeerinen muoto.
Valmistus ja käyttö.
1-pentanolia valmistetaan pääasiassa katalyyttisellä buteenin hydroformylaatiolla. Hydroformylaatiossa muodostuu valeraldehydiä, joka pelkistetään vedyttämällä 1-pentanoliksi. Katalyytteinä käytetään koboltti- tai rodiumyhdisteitä. 1-pentanolia käytetään liuottimena, vaahdotusprosessien apuaineena, fosforihapon ja metallikloridien erotus- ja puhdistusprosesseissa, nestekiteiden valmistuksessa ja useiden yhdisteiden, kuten pentyyliestereiden, isoindoliinijohdannaisten, pyridiini- ja pyratsiinijohdannaisten ja aromiaineiden valmistukseen.
VASP

Viação Aérea São Paulo S/A (suom. "São Paulon lentoyhtiö") oli brasilialainen kotikenttäänsä São Paulossa pitänyt lentoyhtiö. Parhaimmillaan yhtiö oli markkinaosuudeltaan maan toiseksi suurin lentoyhtiö. Yhtiö lopetti lentotoimintansa vuonna 2005 menetettyään toimilupansa taloudellisten ongelmien seurauksena.
Team Unique

Team Unique on suomalainen muodostelmaluistelujoukkue. Se on perustettu vuonna 1993. 
Joukkue on vuoden 2013 maailmamestari Yhdysvaltain Bostonissa, hopeamitalisti vuosilta 2009 Kroatian Zagrebissa. ja 2025 Helsingissä ja pronssimitalisti vuodelta 2023 Lake Placidissä. Tällä hetkellä (keväällä 2025) se on kansainvälisen luisteluliiton (ISU) rankingissa toisena. Joukkue voitti myös ISU:n Challenger-sarjan vuonna 2020. Samana vuonna joukkue valittiin edustamaan Suomen maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta koronaepidemian takia kilpailut peruttiin.
Team Unique on hallitseva suomenmestari (2025), minkä se on voittanut vuosina 2013, 2016, 2023 ja 2025. 
Joukkue edustaa Helsingfors Skridskoklubbina (HSK). Seuran SM-tason juniorijoukkue on Team Mystique.
Mediaesiintymiset.
Team Uniquen luistelijat esiintyivät taustalla Jenni Vartiaisen joulukuussa 2013 ilmestyneessä "Selvästi päihtynyt" -musiikkivideossa.
Aitosudenkorennot

Aitosudenkorennot (Anisoptera), aikaisemmalta nimeltään erilaissiipiset, ovat sudenkorentojen toinen alalahko, toisen ollessa hentosudenkorennot (Zygoptera). Alalahkon lajit ovat keskikokoisia tai suuria hyönteisiä, joilla on kaksi siipiparia, pidentynyt takaruumis ja suuret silmät. Aitosudenkorennot erottaa hentosudenkorennoista helposti: siivet pidetään levossa useimmiten levitettyinä, verkkosilmät ovat suuret, ruumis on tukeva ja etu- ja takasiipien tyvet ovat erilaiset. Myös siipisuonitus on aitosudenkorennoilla erilaistuneempi.
Kuten muutkin sudenkorennot, myös aitosudenkorennot ovat kaikki petoja. Toukkavaihe on kaikilla eurooppalaisilla lajeilla vedessä elävä, aikuiset ovat hyviä lentäjiä. 
Aitosudenkorennot ovat hentosudenkorentoja nuorempi ja suurempi alalahko.
Family Fun Fitness

Family Fun Fitness (myös nimellä Family Trainer ja Power Pad) on Nintendo Entertainment System -pelikonsolille julkaistu nykyisiä tanssimattoja muistuttava peliohjain. Japanissa laite tunnetaan nimellä Family Trainer (ファミリートレーナー). Laitteen kehitti ja julkaisi Bandai.
Laite on tunnettu eri nimillä eri markkinoilla sekä nimetty uudelleen Nintendon ostettua oikeudet siihen. Laite oli myynnissä nimellä "Family Fun Fitness" yhdysvalloissa ja nimettiin uudelleen "Power Pad": "Family Fun Fitness: Stadium Events" julkaistiin myös uudelleen nimellä "World Class Track Meet".
Ohjain asetetaan lattialle, ja pelaaja astuu maton eri kohtiin liikuttaakseen pelihahmoa. Laite on kahdeksannäppäiminen.
Spede Pasasen "Speden Spelit" -ohjelmassa kilpailtiin Familyn Fun Fitness -peliohjaimella Athletic World-peliä.
Pelejä, jotka toimivat Family Fun Fitnesillä ovat "Athletic World", "Dance Aerobics", "Short Order / Eggsplode", "Stadium Events", "Street Cop", "Super Team Games" ja "World Class Track Meet.
Total War

Total War on brittiläisen The Creative Assemblyn kehittämä strategiapelisarja, jonka ensimmäinen osa, "", julkaistiin vuonna 2000. Peliä on sittemmin seurannut useita jatko-osia.
Kaikki sarjan pelit ovat vuoropohjaisia ja ne ovat ilmestyneet ainoastaan tietokonealustoille (Linux, macOS, Windows).
Pelaaminen.
Pelissä on kaksi erilaista tilaa: taistelu- ja hallintotila. 
Hallintotila.
Hallintotilassa omia provinsseja hallitaan muun muassa rakentamalla erilaisia fasiliteettaja. Lisäksi tilassa sekä koulutetaan että liikutetaan sotajoukkoja. Tila on vuoropohjainen. Vanhemmissa "Total Wareissa" armeijoita liikutettiin provinssi kerrallaan. "ista" lähtien yksiköiden liikkuminen on perustunut ”liikkumispisteisiin”, joita ratsuväellä on luonnollisesti jalkaväkeä ja piirityskoneita enemmän.
Taistelutila.
Taistelutilassa taistellaan itse pelaten reaaliaikaisesti. Mahdollisuutena on myös antaa tietokoneen ratkaista taistelu, jolloin lopputulos pohjautuu muun muassa joukkojen suuruuteen ja laatuun sekä kenraalin kokemuksen määrään, joka merkitään tähtinä kenraalin vieressä. Taistelussa vaikuttavina tekijöinä ovat muun muassa moraali, maasto ja sääolosuhteet.
Simulaatio-ominaisuudet.
Pelimoottori mallintaa jokaisen ammuksen erikseen.
Gokayama

Gokayama () on kylä Nanton kaupungissa, Japanissa. Se koostuu gasshō-zukuri tyylisistä olkikattoisista taloista, jotka ovat tyyliltään lähes ainutlaatuisia Japanissa. Gokayama liitettiin osaksi UNESCOn maailmanperintöluetteloa vuonna 1995 yhdessä Gifun prefektuurissa sijaitsevan Shirakawa-gōn kylän kanssa. Tarkemmin määriteltynä Gokayaman luetteloon kuuluvat osat ovat Ainokuran ja Suganuman kylät.
Valtaosa taloista on rakennettu Edo-kauden lopun ja Meiji-kauden alun aikoihin. Talojen rakentamiseen on käytetty ainoastaan hirsiä, olkia ja köyttä. Harjakattojen kulma on yleensä 60°, jonka ansiosta kylmällä alueella sijaitsevat talot kestävät paremmin raskaan lumen painon ja jyrkkä kulma edistää sen valumista maahan. Katon alle jää käyttökelpoinen vintti, jota käytettiin usein silkkimatojen kasvattamiseen. Olkikatot on uusittava 40–50 vuoden välein, jolloin koko kylä kerääntyy työskentelemään uuden katon valmistamiseksi.
Gokayama sijaitsee eristäytyneenä Shōgawa-joen yläjuoksulla. Sijaintinsa vuoksi kylä säilytti pitkään perinteiset elintapansa muun Japanin modernisoituessa.
Verikorento

Verikorento ("Sympetrum sanguineum") on pienikokoinen syyskorentolaji, jota tavataan Suomessa paikoittain, enimmäkseen maan eteläosissa.
Koko ja ulkonäkö.
Verikorento on pienikokoinen syyskorento, sen pituus on vain noin 34–39 mm. Se muistuttaa ulkonäöltään erityisesti hyvin yleistä punasyyskorentoa, mutta eroaa tästä kokonaan mustien jalkojensa, leventyneen takaruumiin kärjen ja kirkkaiden, tyvestään oranssinsävyisten siipien avulla. Verikorennon nimi on peräisin sen väristä. Yleisestä elokorennosta lajin erottaa erilaisten jalkojen ja pienempien siipien keltaisten alueiden avulla.
Korennon väri muuttuu punaiseksi yksilön vanhetessa, nuoret koiraat ovat keltaisempia. Naaraassa on koirasta vähemmän punaista, ja niiden väritys vaihtelee keltaisesta koiraan kaltaiseen.
Levinneisyys.
Verikorennon päälentoaikaa on heinä-syyskuu, mutta äärihavainnot ovat kesä- ja lokakuulta. Laji on Euroopan yleisimpiä syyskorentoja ja on levinnyt melkein koko Manner-Eurooppaan ja eteläiseen Skandinaviaan sekä Pohjois-Afrikkaan ja Aasiaan. Suomessa lajia tavattiin ennen vain Ahvenanmaalla, mutta vuoden 2005 jälkeen se on levinnyt nopeasti myös Suomen eteläosiin, jossa se esiintyy nykyään vähälukuisena rehevien vesien äärellä. Tunnetun levinneisyysalueen pohjoisraja kulkee suunnilleen Joensuun kohdalla.
Elinympäristö.
Lajin elinympäristöjä ovat kaikenlaiset rehevät ja runsaskasvustoiset seisovat vedet. Se voi elää myös lievästi suolaisissa vesistöissä.
No Matter What

No Matter What oli alun perin kappale Andrew Lloyd Webberin musikaalista "Whistle Down the Wind", jonka irlantilainen poikabändi Boyzone levytti musikaalin konseptialbumille ja julkaisi myös singlenä. Se nousi Britannian singlelistan kärkeen, myi platinaa ja valittiin yleisöäänestyksellä Record of the Year -palkinnon voittajaksi Britanniassa.
Stephen Gately valitsi "No Matter What" -laulun alun perin useista Lloyd Webberin kappaleista ja yhtye viittasikin siihen usein nimityksellä "Stephen's baby". He esittivät kappaleen Lloyd Webberin 50-vuotisjuhlallisuuksissa Royal Albert Hallissa vuonna 1998 ja se julkaistiin pian tapahtuman jälkeen, koska yleisön reaktio oli ollut odotettua positiivisempi. Kappale oli suosittu myös Britannian ulkopuolella ja nousi hitiksi ympäri Eurooppaa. Laulun sanoituksissa voi nähdä homoseksuaalisia viittauksia, joskaan yhtyeen jäsenet eivät ole tätä kommentoineet. Myös Meat Loaf on levyttänyt kyseisen kappaleen ja se julkaistiin albumilla "The Very Best of Meat Loaf" nimellä "Home By Now / No Matter What" vuonna 1998.
Rob Levin

Robert "Rob" Levin (16. joulukuuta 1955 – 16. syyskuuta 2006) joka tunnettiin myös käyttäjätunnuksellaan "lilo", oli IRC-verkko freenoden perustaja sekä PDPC:n ainut työntekijä. Hän ohjelmoi vuodesta 1968 alkaen ja työskenteli sovellusohjelmoijana vuodesta 1978. Vuodesta 1994 hän kehotti vapaiden ja avoimien ohjelmistojen kehittäjiä käyttämään IRCiä työssään.
Levin joutui 12. syyskuuta 2006 liikenneonnettomuuteen auton törmätessä hänen polkupyöräänsä. Hän kuoli saamiinsa vammoihin 16. syyskuuta.
"lilo"-nimi tuli John Varleyn science fiction -kirjasta "The Ophiuchi Hotline", jossa esiintyy Lilo-niminen hahmo.
Virgin Express

Virgin Express oli Richard Bransonin Virgin Groupin osana ollut lentoyhtiö. Se lentää lähinnä Etelä-Eurooppaan Brysselin Zaventemin lentoasemalta. Lipunmyynti tapahtuu pääasiassa internetissä, tosin muista halpalentoyhtiöistä poiketen se tarjoaa jatkolentoyhteyksiä. Vuonna 2007 Virgin Express yhdistettiin SN Brussels Airlinesin kanssa Brussels Airlinesiksi.
Laivasto.
Elokuussa 2006:
Virgin Australia

Virgin Australia, alun perin Virgin Blue, on 2000 perustettu australialainen lentoyhtiö. Sen perusti englantilaisen Richard Bransonin Virgin Group ja nykyään yhtiön enemmistöomistaja on Toll Holdings. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Queenslandin Brisbanessa. Yhtiön kovin kilpailija Qantas vastasi Virgin Bluen luomaan haasteeseen luomalla oman halpalentoyhtiön, Jetstar Airwaysin.
1. huhtikuuta 2010 Virgin Blue ilmoitti tilaavansa Boeingilta yli 100 uutta Boeing 737-konetta, tilaus on Boeingille suurin puoleentoista vuoteen.
Päästyään entisen Virgin Atlantic-osakkaan Singapore Airlinesin kanssa sopimukseen "Virgin"-tuotemerkin käytöstä Australian ulkopuolella, toukokuussa 2011 Virgin Blue ja tytäryhtiöt Pacific Blue (Uusi-Seelanti) and V Australia (pitkän matkan lennot) yhdistettiin uudelle nimelle Virgin Australia. Samalla yhtiö ilmoitti siirtyvänsä pois halpalentoyhtiö-mallista "uuden maailman lentoyhtiöksi" ("New World Carrier")
Laivasto.
Virgin Australian laivasto koostuu seuraavasti (syyskuussa 2014):
Jani Lakanen

Jani Ensio Lakanen (s. 11. joulukuuta 1976 Lohjan maalaiskunta) on suomalainen suunnistaja ja maailmanmestari. 
Hänen suunnistusuransa alkoi kasvattajaseurassa Rasti-Vihdissä. Lakanen asuu Jyväskylässä Reetta-vaimonsa kanssa. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta liikuntatieteiden maisteriksi vuonna 2006. Hänen pikkuveljensä Jonne Lakanen on myös suunnistaja.
Vuonna 2010 Lakanen valittiin Suunnistusliiton yhdeksi päätoimiseksi valmentajaksi. Hän oli mukana nuorten maajoukkuevalmennuksessa ja liiton valmentajakoulutuksessa. Sittemmin Lakanen on valmentanut Kooveessä, Helsingin Suunnistajissa ja Jämsän Retki-Veikoissa.
Urheilu-ura.
Jani Lakanen on saavuttanut urallaan kaksi suunnistuksen maailmanmestaruutta, viisi MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin. Lisäksi hän on voittanut kaksi Euroopan-mestaruutta sekä useita Suomen-mestaruuksia. Hän voitti myös suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun vuonna 2000 sekä Jukolan Viestin Kooveen joukkueessa 2016. Lakanen lopetti kansainvälisen suunnistusuransa vuonna 2010 mutta palasi arvokisaedustajaksi kahden välivuoden jälkeen kesällä 2013.
Arvokisamitalit.
Ensimmäisen aikuisten MM-mitalinsa Jani Lakanen otti vuonna 1999 viestissä. Vuonna 2001 Lakanen otti ensimmäisen maailmanmestaruutensa viestissä. Samana vuonna hän otti MM-hopeaa normaalimatkalla. Vuonna 2003 Lakanen otti viestissä MM-hopeaa ja vuonna 2005 sprintissä pronssia. 2006 hän voitti MM-kultaa pitkällä matkalla ja otti hopeaa viestissä. Sotkamossa 2013 hän saavutti 36-vuotiaana pitkällä matkalla MM-hopeaa. Hänen EM-kultansa tulivat viestissä 2002 ja pitkällä matkalla 2006. Hän on myös ottanut PM-hopeaa ja -pronssia sekä kaksi MM-pronssia nuorten sarjassa normaalimatkalla.
SM-mitalit.
Jani Lakasella on 39 suunnistuksen SM-mitalia aikuisten sarjassa, joista 21 kultaista. Hän on voittanut pitkän matkan SM-kilpailun yhdeksän kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1997. Viestissä hän on voittanut SM-kultaa yhdeksän kertaa (1999, 2000, 2002, 2003, 2005, 2006, 2011, 2013, 2016). Viestimestaruudet ovat tulleet suunnistusseura Deltan, Vaajakosken Terän ja Kooveen joukkueissa. Hänellä on SM-kultaa myös pikamatkalta (2000) ja yösuunnistuksesta (2003, 2015). Nuorten sarjoissa Lakasella on kymmenen henkilökohtaista SM-mitalia, joista kahdeksan kultaa.
Yleisurheilu.
Jani Lakanen on sijoittunut maastojuoksun SM-kilpailuissa 12 kilometrin matkalla seitsemänneksi, vuosina 2004 Porvoossa ja 2005 Varkaudessa. Joukkuekilpailussa hän otti SM-kultaa 2004 ja hopeaa 2005. Yleisurheilussa hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijat -seuraa. Aikaisemmin hän on edustanut Sjundeå IF ja Karhulan Katajaiset -seuroja.
Niclas Alexandersson

Niclas Alexandersson (s. 29. joulukuuta 1971 Halmstad, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Alexandersson edusti urallaan Halmstadia ja IFK Göteborgia sekä Englannissa Sheffield Wednesdayta, Evertonia ja West Hamia.
Alexandersson pelasi Ruotsin maajoukkueessa 109 ottelua ja teki seitsemän maalia vuosina 1993–2008. Hän on kuulunut Ruotsin joukkueeseen muun muassa vuoden 2000 EM-kisoissa, vuoden 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Perhe.
Myös Alexanderssonin poika Noah pelaa IFK Göteborgissa.
Daniel Andersson

Daniel Andersson (s. 28. elokuuta 1977, Borgeby, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen isänsä Roy ja vanhempi veljensä Patrik ovat entisiä huippupelaajia.
Andersson edusti pitkään Malmö FF:ää. Hän on edustanut urallaan Italiassa Baria, Veneziaa, Chievoa ja Anconaa.
Andersson pelasi Ruotsin maajoukkuessa 74 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 1997–2009. Hän on kuulunut Ruotsin joukkueeseen muun muassa vuoden 2000 EM-kisoissa, vuoden 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Anders Svensson

Anders Svensson (s. 17. heinäkuuta 1976 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Svensson edusti urallaan Elfsborgia sekä englantilaista Southamptonia.
Svensson lukeutui Ruotsin maajoukkueen vakionimiin. Hän on kuulunut Ruotsin joukkueeseen muun muassa vuoden 2002 MM-kisoissa, vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi 148 maaottelua, mikä on ruotsalaisista eniten. Maaottelumaaleja hän teki 21. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 1999 ja viimeisen vuonna 2013.
Petter Hansson

Carl Johan Petter Hansson (s. 14. joulukuuta 1976 Söderhamn, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Hansson edusti muun muassa kotimaassaan Söderhamn FF:ää ja Halmstads BK:ta, Alankomaissa SC Heerenveeniä sekä Ranskan Ligue 1:ssä Stade Rennes'tä, jonka kapteeniksi hänet nimettiin kaudeksi 2008–2009.
Hansson pelasi Ruotsin maajoukkueessa 43 ottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 2001–2009. Hän on kuulunut Ruotsin joukkueeseen muun muassa vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Hämeen Sosialidemokraatit

Hämeen Sosialidemokraatit on SDP:n piirijärjestö Hämeen vaalipiirissä, Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakuntien alueella. Piirijärjestö perustettiin 8. joulukuuta 1906. Hämeen vaalipiiristä valittiin vuoden 2011 vaaleissa neljä sosiaalidemokraattista kansanedustajaa.
Päijät-Hämeen hyvinvointialueen sosialidemokraattiset valtuutetut 2025.
Mika Kari on kansanedustaja, joka ei asettunut ehdokkaaksi enää 2025. Joukkotiedonvälityksessä on ollut keskustelua siitä, onko hyvä se, että kansanedustajat ovat aluevaltuutettuja tai kunnanvaltuutettuja tai sekä aluevaltuutettuja että kunnanvaltuutettuja.
Lähteet.
Virgin Group

Virgin Group on erikseen hallinnoitujen yritysten muodostama yhtymä, joista jokainen käyttää julkkismiljärdööri Sir Richard Bransonille kuuluvaa Virgin-brändiä. Ydinliiketoiminta-alueita ovat matkailu, viihde ja lifestyle, tosin yritys toimii myös useilla muillakin aloilla.
Vaikka Bransonille kuuluukin kokonaan Virgin-brändin omistus- ja hallinta, yhtymään kuuluvien yritysten omistus- ja hallintorakenne vaihtelee. Kaikki Virgin-nimen alla toimivat yhtiöt ovat erillisiä kokonaisuuksia. Jotkut yhtiöt Branson omistaa kokonaan ja joistain ainoastaan vähemmistön. Välillä hän myös ainoastaan lisensoi brändin (esimerkiksi Virgin Radio). Virgin Group omistaa muun muassa Virgin Atlantic-, Virgin Blue-, Virgin America- (nykyään osa Alaska Airlinesia ) ja Polynesian Blue -lentoyhtiöt ja Virgin Voyages -risteilyalusyhtiön.
Videopelien julkaisu on ollut vuonna 1983 perustetussa Virgin Games -yrityksessä, jonka nimi on muuttunut useaan kertaan perustamisen jälkeen.
Avaruustoimintaan keskittyviä ovat Virgin Galactic ja Virgin Orbit. Jälkimmäinen on vienyt avaruuteen Cubesat-satelliitteja Boeing 747:n alta laukaistavalta raketilla. Huhtikuussa 2023 Virgin Orbit päätyi konkurssiin sen jälkeen, kun se epäonnistui yrityksessä laukaista satelliitti aikaisemmin samana vuonna. 
Virgin Racing oli kilpa-autoiluun keskittyvä talli.
Oriana Fallaci

Oriana Fallaci (29. kesäkuuta 1929 Firenze, Italia – 15. syyskuuta 2006 Firenze, Italia) oli italialainen toimittaja ja kirjailija. Hän asui viime vuodet ennen kuolemaansa New Yorkissa, mutta kuoli kotiseuduillaan Firenzessä, Italiassa, 77 vuoden ikäisenä. 
Fallaci nousi maineeseen toimittajana, jonka haastatteluista ei kukaan uskaltanut kieltäytyä. Hän oli uransa alkupuolella sotakirjeenvaihtajana Vietnamissa ja Libanonissa. Libanonista hän kirjoitti myös laajan kirjan. Fallaci on myös kirjoittanut uutistapahtumien ympärille kietoutuvia esseitä ja romaaneja.
Hänen haastattelemiaan maailmanpolitiikan huippunimiä olivat Henry Kissinger, Ngyen Van Thieu, General Giap, Golda Meir, Jasser Arafat, Jordanian kuningas Hussein, Indira Gandhi, Ali Bhutto, Ajatollah Ruhollah Khomeini, Willy Brandt, Pietro Nenni, Mohammad Reza Pahlavi, arkkipiispa Makarios III, Sheikh Mujibur Rahman ja Alexandros Panagoulis.
Uransa alkupuolella Fallaci kävi Suomessa markkinoimassa kirjaansa.
Syyskuun 11. iskujen jälkeinen kausi.
Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Fallachistä tuli äänekäs islamin vastustaja. Fallacin tavaramerkiksi muodostunut rohkeus sai uusia ulottuvuuksia ja uusia kuulijoita, kun hän vuosien hiljaisuuden jälkeen alkoi puhua islamin vaaroista. Muutama viikko New Yorkin World Trade Centerin tuhon jälkeen syksyllä 2001 hän julkaisi pamfletin "La rabbia e l'orgoglio" (Raivo ja ylpeys). Kirjaa myytiin Italiassa yli miljoona kappaletta, mutta se herätti syytöksiä rasismista ja vihan lietsonnasta muslimeja vastaan. Pamfletissa Fallaci kirjoitti, että muslimit "lisääntyvät kuin rotat" ja sanoi että "Allahin lapset viettävät aikaansa takapuoli pystyssä, rukoillen viisi kertaa päivässä". 
Vuonna 2004 ilmestyi kirja "La forza della ragione (Järjen voima"), jossa Fallaci lanseerasi käsitteen "Eurabia" ja sanoi, että maanosa on myynyt itsensä ja myy itseään viholliselle kuin prostituoitu. Italiassa ja Sveitsissä Fallacia syytettiin kiihottamisesta uskonryhmää vastaan.
Fallacista tuli viimeisinä vuosinaan vakaamuksellinen sosiaalikonservatiivi, joka vastusti aborttia (poislukien raiskauksesta aiheutuneen raskauden keskeytyksessä), eutanasiaa, samaa sukupuolta olevien avioliittoa ja samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeutta.
Aiheesta muualla.
Oriana Fallacin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
New Yorker, The Agitor
Lamppu

Lamppu on keinovalon lähde.
Eräitä lampputyyppejä:
Harri Ylönen

Harri Ylönen (s. 21. joulukuuta 1971 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja, mutta kykeni pelaamaan myös keskellä. Hän toimi viimeksi kasvattajaseuransa Kuopion Palloseuran apuvalmentajana.
Ylönen edusti Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa kausina 1991–92, 2007–09 sekä Hakaa kausina 1993–98, 2002–04 ja 2006. Hän saavutti Hakan riveissä kolme Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen Cupin voittoa. Veikkausliigassa Ylönen pelasi yhteensä 278 ottelua, joissa maaleja kertyi 18. Mitaleita Ylöselle kertyi kaikkiaan kuusi. Suomen maajoukkueessa hän esiintyi 45 kertaa.
Ulkomailla Ylönen edusti norjalaista SK Brannia vuosina 1999–2001 ja saksalaista Sportfreunde Siegeniä vuosina 2005–2006. Norjassa Ylönen voitti pronssia ja hopeaa, Saksassa hän puolestaan saavutti nousun 2. Bundesliigaan.
Ylönen valittiin lokakuussa 2009 Veikkausliigan 20-vuotistähdistöjoukkueeseen.
Markus Lehtinen

Markus Lauri Kristian Lehtinen (s. 11. joulukuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kapellimestari ja pianisti sekä Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksen professori. Hän on johtanut oopperaa ja balettia myös Saksassa.
Lehtinen suoritti 1985 Sibelius-Akatemiassa diplomit pianonsoitossa Meri Louhoksen ja orkesterinjohdossa Jorma Panulan oppilaana. Hän opiskeli myös sävellystä Aulis Sallisen ja Einojuhani Rautavaaran johdolla. Hän voitti Tukholmassa 1987 Pohjoismaisen kapellimestarikilpailun ja kiinnitettiin Kööpenhaminan kuninkaalliseen oopperaan kapellimestariksi 1988–1993. Lehtinen on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperassa 1985–1988 ja 1992–1997 ja sen jälkeen aiemmin vierailevana kapellimestarina. Jyväskylä Sinfonian ylikapellimestarina Markus Lehtinen toimi vuosina 1999–2002 ja hän oli myös Malmön sinfoniaorkesterin päävierailija. Hän järjesti mestarikursseja Kim Borgin kanssa ja on pitänyt kapellimestarikursseja muualla Pohjoismaissa. Sibelius-Akatemian professorina hän on ollut vuodesta 2004 lähtien.
Lehtinen on toiminut myös liedpianistina ja levyttänyt muun muassa Finlandia Recordsille ja Ondinelle, jolle hän on levyttänyt muun muassa Einojuhani Rautavaaran "Aleksis Kivi" -oopperan.
Vuonna 2012 hän debytoi Wienin valtionoopperan kapellimestarina. Kansallisoopperassa hän johtanut viimeksi vuonna 2006 "Lokin".
Mikko Paatelainen

Mikko Paatelainen (s. 24. marraskuuta 1980 Valkeakoski) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Paatelainen aloitti uransa Valkeakosken Hakassa ja Veikkausliiga-tasolla hän on edustanut myös Atlantis FC:tä, AC Allianssia, FC KooTeePeetä ja FF Jaroa. 
Kauden 2004 Paatelainen pelasi FC KooTeePeessä lainasopimuksella AC Allianssista. Hän siirtyi kauden jälkeen skotlantilaisseuraan Aberdeen FC, josta palasi vuonna 2005 Veikkausliigaan Pietarsaaren Jaroon. FF Jarossa Paatelainen teki syyskaudella 2005 pelaamassaan kymmenessä ottelussa kahdeksan maalia. Hän pääsi liigahistoriaan tekemällä ennätykselliset viisi maalia yhdessä ottelussa entistä seuraansa FC KooTeePeetä vastaan. Tammikuussa 2006 Paatelainen siirtyi lainalle skotlantilaiseen Cowdenbeathiin, josta palasi Jaroon maaliskuussa 2006. Turun Palloseuraa hän edusti vuodet 2007–2009. IFK Mariehamniin hän siirtyi joulukuussa 2009. Talvikaudella 2011 hän sai vakavan polvivamman ja joutui tämän vuoksi lopettamaan pelaajauransa. 
Hänen isänsä Matti Paatelainen sekä veljensä Mixu Paatelainen ja Markus Paatelainen ovat myös tunnettuja jalkapalloilijoita.
Sotilaskapellimestari

Sotilaskapellimestari on Suomen puolustusvoimien sotilasmusiikkialan johtavassa virassa oleva erikoisupseeri.
Sotilaskapellimestariksi voidaan nimittää sotilaskapellimestariopinnot (musiikin maisteri) Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa ja Puolustusvoimien sotilasmusiikkikoulussa suorittanut henkilö.
Historia.
Vuonna 1919 Puolustusvoimien joukko-osastot nimettiin uudelleen, jolloin soittokuntien kapellimestarit saivat ensimmäiset musiikkiupseerin arvot. Keväällä 1920 soittokuntien kapellimestarit pitivät ensimmäisen yhteisen kokoontumisen. Musiikkiupseerit olivat tuolloin isojen soittokuntien kapellimestareina. Pienempien soittokuntien johtajina toimivat vääpelin arvoiset henkilöt.
Ylikapellimestari.
Puolustusvoimien ylikapellimestarina virkaan nimitetään henkilö, joka on ollut päällikkönä eri soittokunnissa ja omaa pitkän kokemuksen sotilasmusiikkialalta. Ylikapellimestarin toimipaikkana on pääesikunnasta, mistä hän johtaa kaikkia puolustusvoimien soittokuntia. Puolustusvoimien ylikapellimestareina ovat olleet:
Muita Puolustusvoimien kapellimestareita ovat muiden muassa
Infernum

Infernum on Puolan Wrocławissa vuonna 1992 perustettu black metal -yhtye. 
Infernumin ensimmäinen demo oli "The Dawn Will Never Come" (1993). Muutaman kuukauden päästä julkaistiin toinen, "Damned Majesty". Vuonna 1994 ilmestyi ensimmäinen täyspitkä albumi "Taur-Nu-Fuin". Sittemmin yhtyeen aktiivisuus hiipui, mutta se perustettiin uudelleen 2002. 
Laulaja-kitaristi Grzegorz Jurgielewicz teki itsemurhan huhtikuussa 2004. Yhtye päätti kuitenkin jatkaa. Se solmi lokakuussa 2005 levytyssopimuksen Sound Riot Recordsin kanssa, ja helmikuussa 2006 ilmestyi uusi albumi "The Curse".
Kari Kuuva

Kari Olavi Kuuva (20. helmikuuta 1946 Tampere – 21. marraskuuta 2018 Riihimäki) oli suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja.
Elämä.
Tampereella syntyneen Kari Kuuvan perhe muutti Helsinkiin vuonna 1963 isän saatua uuden työpaikan. Hän opiskeli Helsingin Normaalilyseossa, mutta erosi koulusta jo seuraavana keväänä. Kuuva työskenteli mainospiirtäjänä soittaen Willy and The Wanderers -yhtyeessä ja laulaen folktriossa Raili Leppälän ja Riitta Forssin kanssa. Heidän kanssaan Kuuva julkaisi kaksi singleä, joista jälkimmäisen b-puoli ”Tango pelargonia” nousi hitiksi vuonna 1965. Kuuvan yhtye julkaisi useita singlejä ja soitti muun muassa The Rolling Stonesin lämmittelijänä Yyterin juhannusjuhlilla 1965. Samalla hän teki myös kappaleita muille artisteille. Vuonna 1970 Kuuva esiintyi Tapio Suomisen esikoiselokuvassa "Narrien illat" yhdessä iskelmälaulaja Markku Suomisen kanssa. Ensimmäisen oman albuminsa hän julkaisi vasta 1974.
Kuuvan tekemiä menestyskappaleita ovat muun muassa Jarno Sarjasen levyttämät kantrikappaleet ”Nukkekoti” (1968) ja ”Pienen pojan haaveet” (1971) Sammy Babitzinin vuoden 1972 Syksyn sävel -voittokappale ”Daa-da daa-da” sekä Frederikin ”Jos jotain yrittää (Harva meistä on rautaa)” (1970). Myöhemmästä tuotannosta menestystä on saavuttanut esimerkiksi Meiju Suvaksen ”Pure mua” -hitin tekstisuomennos vuodelta 1991.
Kari Kuuva kuoli keuhkosyöpään marraskuussa 2018.
Ferenc Fricsay

Ferenc Fricsay (9. elokuuta 1914 Budapest, Itävalta-Unkari – 20. helmikuuta 1963 Basel, Sveitsi) oli arvostettu unkarilainen kapellimestari.
Fricsay teki nopean nousun kuuluisuuteen. Hän johti ensimmäisen kerran orkesteria 15-vuotiaana. Fricsaystä tuli vuonna 1949 juuri muodostettun saksalaisen RIAS-sinfoniaorkesterin ja vuonna 1954 Houstonin sinfoniaorkesterin ohjaaja. Hän vietti suurimman osan elämästään 1950-luvulta lähtien Saksassa Baijerin osavaltion oopperan ja uudestaan Berliinissä RIASin, Deutsche Oper Berlinin ja Berliinin filharmonikkojen johtajana. Hän levytti Deutsche Grammophon -levy-yhtiölle 50-luvulta kuolemaansa asti.
Fricsayn viimeiseksi konsertiksi pidettiin 7. joulukuuta 1961, jolloin hän johti Lontoon filharmonista orkesteria Ludwig van Beethovenin seitsemännessä sinfoniassa. Fricsay kärsi läpi elämänsä sairauksista ja kuoli Sveitsissä syöpään 48-vuotiaana.
Obtest

Obtest on liettualainen black metal -yhtye. Se perustettiin Vilnassa 1992.
Obtest on julkaissut tähän mennessä neljä täyspitkää studioalbumia: "Tūkstantmetis" (1997), "Auka seniems Dievams" (2001), "Iš kartos į kartą" (2005) ja "Gyvybės medis" (2008). Yhtyeen sanoitukset ovat lähes yksinomaan liettuaksi, mutta jotakin materiaalia on julkaistu myös englanniksi. 
Obtest on osallistunut vuosina 2000 ja 2002 kahdelle Euroopan-kiertueelle ja esiintynyt kotimaansa lisäksi Saksassa, Suomessa, Alankomaissa, Sloveniassa, Venäjällä, Virossa ja Latviassa.
Sigurd II Munn

Sigurd II Munn ("Sigurd Haraldsson", 1133–1155) oli Norjan kuningas 1136–1155. Sigurd oli Harald Gillen ja Tora Guttormsdottirin poika. 
Sigurd tuli kuninkaaksi vuonna 1136 isänsä Haraldin murhan jälkeen ollessaan vasta kolmivuotias. Samaan aikaan myös hänen nuorempi veljensä Inge valittiin kuninkaaksi. Vuodesta 1142 kuninkuuden jakoi myös vanhempi velipuoli Östen. Lapsikuninkaiden ollessa alaikäisiä sijaishallitsijoina olivat Tjostulv Åleson, Gregorius Dagsson ja Erling Skakke.
Sigurdin hallintokauden alkua leimasivat taistelut Sigurd Slembeä ja Maunu Sokeaa vastaan. Heidät lyötiin vuonna 1139, jonka jälkeen seurasi muutaman vuoden rauhallinen aika. Vuonna 1152 maassa vieraili paavin legaatti Nicholas Breakspear (tuleva paavi Hadrianus IV), jonka aloitteesta Norjasta muodostettiin oma arkkihiippakuntansa, keskuksenaan Nidaros. 
Veljesten välille alkoi kehittyä jännitteitä, ja vuonna 1155 he kokoontuivat Bergeniin sopiakseen vallanjaosta. Yksi Sigurdin henkivartijoista surmasi neuvottelujen välillä Ingen henkivartijan. Gregorius Dagsson neuvoi silloin Ingeä surmaamaan veljensä, ja 6. helmikuuta 1155 Ingen miehet tappoivat Sigurdin Bergenissä.
Lapset.
Sigurd vaikutti historiaan avioliiton ulkopuolella syntyneiden lastensa kautta. Näitä olivat ainakin Haakon Harteikas ja Sigurd Markusfostre. Myös Sverre Sigurdinpoika sanoi olevansa Sigurdin poika, mutta sekä aikalaiset että myöhemmät tutkijat ovat epäilleet tätä. Saagat mainitsevat hänen lapsikseen myös Cecilia-tyttären ja jaarli Eirikin.
Vueling Airlines

Vueling Airlines on espanjalainen halpalentoyhtiö. Yhtiö lentää Espanjan sisäisiä lentoja sekä lentoja Espanjasta muualle Eurooppaan. Sen päätukikohtana on Barcelonan lentoasema ja muita solmukohtia ovat Valencian ja Madridin lentoasemat. Yhtiö aloitti toimintansa 2004 ja siihen sulautettiin vuonna 2009 toinen espanjalainen halpalentoyhtiö Clickair. Yhtiön osakekannasta noin 46 prosenttia on Iberian omistuksessa.
Toukokuussa 2013 yhtiö aloitti lennot Barcelonan ja Helsingin välillä.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 8,8 vuotta.
Ian Levine

Ian Levine (s. 22. kesäkuuta 1953 Blackpool, Englanti) on englantilainen lauluntekijä, musiikkituottaja ja DJ. 
Musiikkiura.
Levine tunnetaan parhaiten hänen työstään pop-, soul-, disko- ja Hi-NRG-musiikin parista. Hän ja toinen laulunkirjoittaja Fiachra Trench kehittivät osaltaan Hi-NRG-genreä kirjoittamalla ja tuottamalla kappaleet "So Many Men So Little Time" (Miquel Brown) ja "High Energy" (Evelyn Thomas). 1980- ja 1990-luvuilla hän miksasi useita pop-dance-hittejä artisteille kuten Pet Shop Boys, Erasure, Kim Wilde, Bronski Beat, Bananarama, Tiffany, Dollar, Hazell Dean ja perusti omia yhtyeitään: Seventh Avenue ja Bad Boys Inc. Hän myös kirjoitti ja tuotti brittiläiselle poikabändille Take That ja The Pasadenasille. Lisäksi hän on tehnyt moniin TV-ohjelmiin tunnusmusiikkia: "Discomania", "Gypsy Girl", "ITV Celebrity Awards Show", "Christmasmania" ja "Abbamania".
Aiemmin urallaan hän oli DJ:nä Blackpool Meccassa ja alkoi keräillä soul-, R&amp;B- ja northern soul-vinyylilevyjä. 1970-luvun puolivälissä hän oli innostunut myös diskosta ja kehitti sitä myöhemmin Hi-NRG-gendreksi.
Levine työskenteli myös vakituisesti DJ:nä Lontoon tunnetussa homoseksuaalien suosimassa yökerhossa Heaven, joka oli vastaus New Yorkin yökerholle The Saint.
Vuonna 1987 Levine alkoi levyttää entisille Motown-artisteille. Vuonna 1989 projekti oli kasvanut suuriin mittoihin ja 60 entistä Motown-tähteä kerääntyi Hitsville-rakennuksen eteen Detroitissa, mikä keräsi paljon mediahuomiota ja asiasta mainittiin yli 40 yhdysvaltalaisessa uutislähetyksessä ja keskusteluohjelmassa. Motorcity Records pantiin alulle. Kun projekti päättyi 1990-luvun puolivälissä, 108 entistä Motown-laulajaa oli levyttänyt yhteensä 850 kappaletta. Kaikkein suosituin single oli artistilta, joka ei ollut levyttänyt 23 vuoteen, Frances Nero. Hänen kappaleensa "Footsteps Following Me" oli Levinen ja Ivy Jo Hunterin kirjoittama. Jälkimmäinen nimi löytyy myös Martha &amp; the Vandellasin hitin "Dancing In The Street" -takaa.
Matti Pitko

Matti Pitko (s. 18. syyskuuta 1942 Valkeakoski) on vapaa toimittaja, Aamulehden kolumnisti ja pakinoitsija. 
Koulutus.
Matti Pitko kirjoitti ylioppilaaksi Valkeakosken yhteiskoulusta ja opiskeli Tampereen yliopistossa toimittajatutkintoa.
Ura.
Pitko oli Valkeakosken Sanomien toimittaja 1965–1968, Tampella-Tamrockin tiedotuspäällikkö, Tamrock Newsin päätoimittaja 1969–1976, Suomen Työnantajain keskusliitossa STK:ssa toimittajana 1976-78, tamperelaisen Aamulehden politiikan toimittaja vuosina 1978–2011, Helsingin toimituksen ja ajankohtaistoimituksen esimies 1989-1998, erikoistoimittaja 1998-2011. Hän on vapaa toimittaja, kolumnisti ja pakinoitsija. Pitkon palsta ilmestyi Aamulehdessä 1986-2022. Siinä hän käsitteli ajankohtaisia aiheita. Satiiriseen tyyliin kirjoitetuissa teksteissä annettiin kyytiä erityisesti poliitikoille. Paavo Väyrynen lienee ollut useimmin Pitkon maalitauluna. Pitkon viimeinen pakina "Aamulehdessä" julkaistiin 17. syyskuuta 2022. Silloin hänen säännöllisesti ilmestyneitä pakinoitaan oli julkaistu lehdessä 36 vuoden ajan.
Pitko oli Julkisen sanan neuvoston jäsen 1993–1996. Hämeenkyrön Sanomien ja Präntti Oy:n hallitus 2012-.
Urheilijana.
Pitko on pelannut jalkapalloa SM-sarjassa (nykyisessä liigassa) Hakassa , Kiffenissä ja Ilves-Kissoissa, muissa sarjoissa Tampellan Palloilijoissa ja Toijalan Pallossa. Hän pelasi A-maajoukkueessa, B-maajoukkueessa, nuorten ja poikien maajoukkueissa 1960–1967. Hän on Suomen mestari 1962 ja 1965 sekä sai hopeaa 1963, pronssia 1961 ja 1966. Hän on Toijalan Pallon Killan perustajajäsen vuodelta 2003.
Yksityiselämä.
Hän asuu Hämeenkyrössä puolisonsa toimittaja Pirkko Pitkon (o.s. Raipala) kanssa. Heillä on yhteensä neljä lasta ja kuusi lastenlasta. Näytteli jalkapalloilijaa viimeisessä Turhapuro-elokuvassa 2004. Yle TV2:n Tuomio-sarjassa tuomarina. Taidenäyttelyt Hämeenkyrön Maisemakahvilassa 2007–2018. Yhteisnäyttely pilapiirtäjä Juha Sihdon kanssa Aamulehdessä 2017.
Pitkolta ilmestyi muistelmateos "Puolikarkeat muistelmat" syksyllä 2013.
Allāhu akbar

Allāhu akbar (), johon viitataan myös termillä "takbīr" (; johdettu sanan "ʾakbar" juurikonsonanteista k-b-r), on arabiankielinen lause, joka tarkoittaa ”Jumala on suurempi”. "ʾAkbar" on adjektiivin niin sanottu elatiivimuoto, joka ilman vertailukohtaa käytettäessä voi tarkoittaa myös "suurin" tai "mitä suurin".
"Allāhu akbar" on rituaalinen rukous ("dhikr," ), jollaiset ovat tavallisia erityisesti suufilaisuudessa. Kyse on Jumalan muistamisesta siten, että toistetaan hänen nimiään. "Dhikr" kehittyi joukoksi formuloita, kuten "lā ʾilāha ʾilla llāh" (ei ole muuta jumalaa kuin Jumala) "Allāhu akbar," (Jumala on suuri), "al-ḥamdu lī-llāh," (ylistetty olkoon Jumala) tai "bismillah" (Jumalan nimeen). Näitä lauseita toistetaan ääneen tai hiljaa mielessä. 
"Allāhu akbar" on rukouksena erityisen yleinen, sillä se esiintyy useita kertoja kolmesta viiteen kertaa päivässä tehtävässä rukouksessa kaikissa islamin suuntauksissa. Lause on islamilaisessa kulttuurissa muutenkin yleinen, ja sitä käytetään tilanteissa, jotka eivät suoraan liity uskontoon. 
Länsimaissa ”"Allahu akbar"” tunnetaan suuren yleisön keskuudessa sen takia, että muslimiterroristit käyttävät sitä sotahuutona.
Historiallista taustaa.
Israelilainen jihadismin tutkija David Bukay selostaa takbirin taustaa seuraavasti. Lausahdus tunnettiin myös aikana ennen islamin profeetta Muhammedia. Monijumalaiset (pakanat) tarkoittivat huudolla "Allāhu ʾakbar" sitä, että Allah on suurempi kuin yksikään muu jumala, jota Arabian niemimaalla palvottiin. Allah oli tuolloin sama kuin Kuun jumala Hubal, joka oli arabialaisen pantheonin ylijumala. Mekassa sijaitsevassa Kaabassa ja sen ympärillä oli aikana ennen islamia 360 erilaista mies- tai naispuolista jumalpatsasta, joiden joukossa Musta kivi edusti Kuun jumalaa. 
Bukayn selostus vastaa etenkin USA:n evankelikaanipiireissä 1900-luvun lopulla levinnyttä käsitystä, että islamin Jumala Allah olisi ollut arabien kuunjumala. Bukayn tarina ei saa tukea varhaisimmasta Muhammed-elämäkerrasta, joka kirjoitettiin 800-luvulla (Ibn Ishaq/Ibn Hisham) eikä liioin länsimaisesta nykytutkimuksesta, joka koskee Kaaban luonnetta. Sen sijaan "Allah akbar!" esiintyy Ibn Ishaqin varhaisessa Muhammed-elämäkerrassa useita kertoja sekä sotahuutona että rukouksena.
Jaakko Borg

Jaakko Grels Borg (20. syyskuuta 1927 Helsinki – 15. lokakuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja levytuottaja. Borg toimi 1950-luvun alusta alkaen Musiikki-Fazerilla studiopäällikkönä, vastaten useiden levytysten sovituksista. Hän myös ideoi MTV3:n "Syksyn sävel" -ohjelman vuonna 1968. Tunnettuja Borgin sävellyksiä ovat muun muassa ”Uudelleen jos luokses tulla voisin”, ”Kevätunta” ja ”Kuulen sydämen ääntä”. Borg teki paljon sovituksia venäläisistä kansanlauluista. Hän käytti useita salanimiä, muun muassa V. Salanov. 
1970-luvulta lähtien Borg alkoi keskittyä enemmän taidemusiikkiin, ja tuotti muun muassa ensimmäiset kokonaiset suomalaiset oopperaäänitteet. Hän toimi tuolloin Finlandia Records -yhtiön taiteellisena johtajana ja jatkoi tehtävässä 1980-luvun lopulle. Finlandia Recordsin tuotantopäällikkönä Jaakko Borgin jälkeen jatkoi Jari Tiessalo, joulukuusta 1990 aina kevääseen 2004 asti, jolloin Warner Musicin levypuolen ulkomaisten omistajamuutosten jälkeen levymerkin aktiivinen ja säännöllinen julkaisutoiminta lopetettiin.
Borgille myönnettiin valtion säveltaidepalkinto vuonna 1985, Suomen Leijonan ritarimerkki vuonna 1987, Sibelius-mitali vuonna 1988 ja levytuottajien kunniapalkinto Kultainen Emma vuonna 1997.
Jaakko Borgin veljiä olivat oopperalaulaja Kim Borg ja arkkitehti Olli Borg.
Borg on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Offenbach am Main

Offenbach am Main, lyhyemmin Offenbach, on kaupunki Hessenin osavaltiossa, Saksassa. Offenbach sijaitsee Mainjoen varrella Frankfurt am Mainin kaakkoispuolella ja on osa Reinin-Mainin metropolialuetta. Kaupungissa on arviolta 123 734 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 44,89 neliökilometriä.
Historia.
Offenbach mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 977. 1800-luvulla teollisuuden kasvaessa voimakkaasti koko Saksassa Offenbachin asukasluku lähti nopeaan nousuun. Kaupunki oli myös aikoinaan Saksan nahkateollisuuden keskus, ja tuosta ajasta kaupungissa on vielä muistona Saksan nahkamuseo. Kaupungissa myös järjestetään kansainvälisiä nahkamessuja. 
Liikenne.
Kaupunkirautatieverkosto Reinin-Mainin S-Bahn kattaa Offenbachin kaupungin.
William Brade

William Brade (1560 – 26. helmikuuta 1630) oli englantilainen säveltäjä, viulisti ja viola da gamban soittaja. Hän vaikutti myöhäisen renessanssin ja varhaisen barokin ajalla. Suurimman osan ammattiurastaan hän vietti Saksassa. 
William Brade lähti vuoden 1590 tienoilla kotimaastaan Saksaan. Hän työskenteli muun muassa Brandenburgissa ja vuosina 1594–1596 Kristian IV:n palveluksessa Tanskassa. Vuodet 1606–1608 hän vietti Bückeburgissa ja vuodet 1608–1610 Hampurissa. Vuonna 1610 hän palasi Bückeburgiin. Hän vietti viimeiset vuotensa Hampurissa, eikä hänen tiedetä enää palanneen Englantiin.
Suurin osa William Braden musiikista on jousisoittimille sävellettyä tanssimusiikkia. Hänen varhaisemmassa tuotannossaan, kuten vuonna 1609 Hampurissa julkaistussa kokoelmassa, on vaikutteita englantilaisesta musiikista, kuten Peter Philipsin ja John Dowlandin tuotannosta. Myöhemmin hän otti mallia italialaisesta musiikista ja sävelsi muun muassa canzonan.