tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Härmän lukio

Härmän lukio on Kauhavalla toimiva oppilaitos. Se sijaitsee Alahärmän keskustassa. Lukion lisäksi samoissa tiloissa toimii Alahärmän yhtenäiskoulu.
Lukion rehtorina toimii historian ja yhteiskuntaopin opettaja Toni Uusimäki ja vararehtorina Sari Saari.
Vuoteen 2008 saakka koulutuksen järjestäjänä toimi Alahärmän kunta. Vuoden 2009 alusta Kauhavan kaupunki.
Liuskakääpä

Liuskakääpä ("Osteina obducta", syn. "Oligoporus obductus") on yksivuotinen kääpälaji, joka aiheuttaa ruskolahoa ennen kaikkea puutavaralle. Se on harvinainen, ja esiintymisalue on lähinnä Euraasian havumetsissä. Suomesta laji on löydetty vain Paraisilta kesällä 2018.
Liuskakäävän itiöemä on vaalea, joskus kellansävyinen, aluksi nahkamaisen pehmeä, mutta vanhemmiten muuttuu luumaisen kovaksi. Alapinta on valkoinen. Itiöemän liuskat pyrkivät kääntymään torvimaisiksi, ja niiden pillit ovat pieniä. Laji ei ole ruokasieni.
Khalifan kansainvälinen stadion

Khalifan kansainvälinen stadion (, ) on Al-Rayyanissa Qatarissa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion.
Stadionin yleisökapasiteetti on noin 48 000, ja se on nimetty Khalifa ibn Hamad Al Thanin mukaan. Stadion toimii Qatarin jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Stadionilla järjestettiin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019, ja se oli myös yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista.
Historia.
Stadion avattiin vuonna 1976, jolloin siellä pelattiin enimmäkseen jalkapallo-otteluita, mutta stadionilla pystyttiin järjestämään eri urheilulajeihin sopivia tapahtumia. Vuonna 2005 stadion kunnostettiin ja laajennettiin vuoden 2006 Aasian kisoja varten. Stadionin länsipuolelle rakennettiin katto ja itäpuolelle rakennettiin iso kaari, jota hyödynnettiin kisojen avajaisseremoniassa.
Vuonna 2014 stadion meni remonttiin, joka valmistui toukokuussa 2017. Remontissa stadionin itäpuolen katsomot katettiin, liiketilaa laajennettiin ja stadionille rakennettiin ilmastointijärjestelmä.
Francis Uzoho

Francis Odinaka Uzoho (s. 28. lokakuuta 1998 Nwangele) on nigerialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Deportivo de La Coruñaa. Uzoho on voittanut Nigerian maajoukkueessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden.
Maajoukkueura.
Uzoho oli mukana varamaalivahdin roolissa 14-vuotiaana alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013, jossa Nigeria voitti maailmanmestaruuden.
Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Nigerian paidassa 14. marraskuuta 2017 harjoitusottelussa Argentiinaa vastaan.
Kesäkuussa 2018 Uzoho valittiin Nigerian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän toimi myös maansa ykkösmaalivahtina.
Minna Grusander

Minna Grusander (s. 22. maaliskuuta 1989 Salo) on suomalainen vapaaottelija. Hän ottelee hiukkassarjassa () eli alle 47,6-kiloisissa. 
Ura.
Grusander aloitti vapaaotteluharrastuksen vuonna 2012 ilman aiempaa kamppailulajitaustaa. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa amatöörinä huhtikuussa 2014 ja voitti seuraavan vuoden heinäkuussa kultaa International Mixed Martial Arts Federationin (IMMAF) järjestämissä amatöörien maailmanmestaruuskilpailuissa Las Vegasissa. Hän voitti kilpailujen ensimmäisessä ottelussaan brittiläisen Amy O’Maran teknisellä tyrmäyksellä, toisessa yhdysvaltalaisen Codie Warehamin käsilukolla ja kolmannessa, loppuottelussa, italialaisen Maria Vittoria Colonnan tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Hän oli voittanut aiemmin samana vuonna myös amatöörien suomenmestaruuden. Grusander otteli tuohon aikaan korsisarjassa () eli alle 52,2 kiloisissa. 
Grusander otteli ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena lokakuussa 2015 Fight Night Finlandin FNF 10 -tapahtumassa. Hän voitti ruotsalaisen Iman Darabin tuomariston hajaäänin. Seuraavista viidestä ottelustaan hän voitti neljä ja hävisi yhden. Ainoa tappio tuli helmikuussa 2017 Pancrase-organisaation Pancrase 284 -tapahtumassa japanilaista Syuri Kondoa vastaan. Grusander hävisi ottelun tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Helmikuussa 2018 hän teki kuuden ottelun sopimuksen yhdysvaltalaisen Invicta Fighting Championships -organisaation kanssa. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa Invictassa maaliskuun 2018 Invicta FC 28 -tapahtumassa Salt Lake Cityssä ja voitti brasilialaisen Fernanda Priscila Barros Pinheiron teknisellä tyrmäyksellä. Ottelu oli myös Grusanderin ensimmäinen uudessa painoluokassa, hiukkassarjassa. 
Heinäkuussa 2018 Grusander otteli Invictan hiukkassarjan mestaruudesta Invicta FC 30 -tapahtumassa Kansas Cityssä yhdysvaltalaista Jinh Yu Freyta vastaan. Hän hävisi ottelun tuomariston yksimielisellä päätöksellä, pistein 46–49, 47–48 ja 47–48. 
Grusanderin seura on turkulainen Finnfighter’s Gym. Häntä valmentavat Aleksi Kainulainen ja Sami Sakko.
Yksityiselämä.
Grusander asuu Turussa ja hänellä on kaksi lasta. Vapaaottelun lisäksi Grusander on harrastanut muun muassa koripalloa ja uintia. Hän on ollut koripallossa myös erotuomari.
Levomefoolihappo

Levomefoolihappo eli 5-metyylitetrahydrofolaatti (C20H25N7O6) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Levomefoolihappo on foolihapon biologisesti aktiivinen muoto.
Muodostuminen elimistössä ja biologinen rooli.
Ihmisen elimistössä foolihappo metaboloituu ensin 5,10-metyleenifoolihapoksi, jonka metyleenitetra­hydro­folaatti­reduktaasientsyymi pelkistää levomefoolihapoksi. Elimistö käyttää levomefoolihappoa ja homokysteiiniä metioniinisyntaasin katalysoimassa reaktiossa, jossa muodostuu metioniinia ja tetrahydrofoolihappoa. Levomefoolihappo myös pelkistää haitallisia peroksinitriittejä. Levomefoolihappoa on tutkittu käytettäväksi masennuksen hoidossa apuaineena masennuslääkkeiden lisäksi. Yhdistettä on tutkittu myös ilman masennuslääkkeitä, mutta tällöin se ei ole tehokas.
Taiwanin kansallinen keskuskirjasto

Taiwanin kansallinen keskuskirjasto (, pinyin: "Guójiā Túshūguǎn") on Taipein kaupungissa toimiva Taiwanin kansalliskirjasto. Se on eräs VIAF-auktoriteettitunnisteita laativista kansalliskirjastoista.
Historiaa.
Kirjaston alkuvuodet Manner-Kiinassa (1933-1949).
Kansallinen keskuskirjasto perustettiin vuonna 1933 Kiinan tasavallan Nanjingissa ja samana vuonna kansallisen keskuskirjaston valmistelua varten vuokrattiin tilat. Kiinassa painettujen kirjojen vapaakappaleita koskava laki säädettiin. Helmikuussa 1936 kirjasto muutti uusiin tiloihin ja syyskuussa 1936 toiminnot avattiin yleisölle.
Elokuussa 1937 japanilaisten ilmahyökkäyksen seurauksena kirjasto lopetti palvelutoimintansa; keskeisimmät kirjat pakattiin säilytyslaatikoihin ja vietiin turvaan salassa pidettyyn arkistoon nyttemmin Nanjingin kaupunginmuseona toimivan palatsirakennukseen (; "Cháotiān Gōng"). Saman vuoden marraskuussa tuli käsky kokoelman siirtämisestä länteen. Ainoastaan puolet aineistosta saatiin valmistelluksi siirtoa varten; nämä siirrettiin Kiinan lounaisosaan, ja ne saapuivat Chongqingiin helmikuussa 1938. Myös maan kansallismielinen hallitus siirtyi samaan kaupunkiin. Toistuvien Japanin ilmavoimien hyökkäysten seurauksena kokoelmat evakuoitiin Jiangjinin piirikunnan Baishan kaupunkiin. Heinäkuussa kansallisen keskuskirjaston valmisteluvaihe katsottiin päättyneeksi ja kansallinen keskuskirjasto virallisesti perustetuksi. Kansallinen hallitus sääti 16. lokakuuta 1938 säännöstön kansalliselle keskuskirjastolle, jolloin kirjaston laillinen perusta oli luotu. 
Japania vastaan käytyjen sotavuosien aikana kirjastolle hankittiin yli 15 000 nimikettä harvinaisia kiinankielisiä kirjoja. 
Keisarillisen Japanin antautumisen jälkeen (syyskuussa 1945) kansallinen keskuskirjasto keräsi sodan seurauksena hajautuneita aineistojaan ja uutta aineistoa eri tahoilta, mukaan luettuna Japanin hallitukselta. Kirjasto palasi Nanjingiin, jossa toiminnot avattiin toukokuussa 1946.
Manner-Kiinan lähteiden mukaan Taiwaniin siirrettiin 130 000 harvinaista kiinankielistä nimikettä. Jäljelle jäänyt kirjasto Nanjingissa siirtyi kommunistisen Nanjingin sotatilahallinnon valvontaan.
"(Artikkeli on keskeneräinen. Artikkelin pohjaversiosta uupuu toistaiseksi muun muassa historia ja tilat Taiwanin saarella.)"
Ruandan kansalliskirjasto

Ruandan kansalliskirjasto (, ) on Ruandan pääkaupungissa Kigalissä toimiva kansalliskirjasto. Se on perustettu vuonna 1989. Kansalliskirjasto oli hallinnollisesti Ruandan urheilu- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimineen Ruandan kirjastopalvelujen () osana vuoteen 2014 asti. Kansalliskirjaston johtajana toimi Janepher Turatsinze (2013).
Vuonna 2014 säädettiin laki Ruandan arkisto- ja kirjastopalveluviraston (, lyh. RALSA) perustamisesta. Tämä viraston vastaa toimivat maan kansallisarkiston, kansalliskirjaston ja julkisten kirjastopalvelujen tuottamisesta. Viraston perustamisvaiheen kotipaikaksi määrättiin Kigali, mutta RALSA:sta vastaavaa ministeriötä ei laissa asetettu.
Kansalliskirjaston toiminta on vuodesta 2012 lähtien keskittynyt samana vuonna käyttöön otettuun uudisrakennukseen, joka tunnetaan yleisesti nimellä Kigalin yleinen kirjasto (). Tämän kirjaston synnyttämisessä paikallisella rotary-yhdistyksellä on ollut merkittävä rooli, ja rakennus pystytettiin osin koti- ja ulkomaisin keräysvaroin. 
Kirjaston käyttäjiltä edellytetään liittymismaksun maksamista (10 000 Rwf, vuonna 2015). Maksu oikeuttaa lainaamaan kolme teosta kahdeksi viikoksi ja käyttämään nopeampaa laajakaistayhteyttä rakennuksen Internet-kahvilassa päivittäin kolmen tunnin ajan. 
Vuonna 2013 kansalliskirjaston kokoelmissa oli noin 96 000 teosta.
Yli 15-vuotiaista ruandalaisista lukutaitoisia oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 70,5 prosenttia vuonna 2015.
Grid-verkko

Grid-verkko tai Grid-laskenta () on tietotekniikassa ja tietojärjestelmätieteessä nimitys tieteelliseen laskentaan käytettävälle tietokoneryhmälle. Carl Kesselman ja Ian Foster ovat määritelleet grid-verkkoa vuonna 1998: "laitteiston ja ohjelmiston infrastruktuuri, joka tuottaa luotettavia, täsmällisiä ja edullisia pääsyjä korkeatasoisiin laskennallisiin ominaisuuksiin".
Verkkoa voi määritellä sanoilla:
Grid-verkon kehitykseen ovat vaikuttaneet rinnakkaislaskennan ja hajautetun laskennan tutkimukset.
CERN toimii grid-laskentaverkon "tier 0" -keskuksena. Raakadata ja esikäsitelty data välitetään yhdelletoista eri maissa sijaitseville 1-tason "tier 1" -keskukselle.
Peppi Pitkätossu seitsemällä merellä

Peppi Pitkätossu seitsemällä merellä on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut lastenelokuva.
Juoni lyhyesti.
Peppi, Tommi ja Annika löytävät rannalta pullopostin, jossa Pepin isä, kapteeni Pitkätossu, kertoo olevansa merirosvo Veri-Sventen vankina. Peppi ystävineen lähtee seitsemälle merelle pelastamaan hänet.
Iran Aseman Airlinesin lento 746

Iran Aseman Airlinesin lento 746 oli Iran Aseman Airlinesin Iranin sisäinen reittilento Esfahanista Teheraniin. Lennolla 12. lokakuuta 1994 käytetyn Fokker F28-1000:n molemmat moottorit sammuivat äkillisesti 35 minuuttia lentoonlähdön jälkeen. Kone joutui sen seurauksena hallitsemattomaan syöksyyn ja törmäsi 47 sekunnin kuluttua vuoreen. Koneen hylky levisi 300 neliömetrin alueelle.
Lennolla oli 59 matkustajaa ja seitsemän miehistön jäsentä, ja kaikki kuolivat onnettomuudessa. Se on toiseksi pahin Fokker F28:lle sattunut onnettomuus.
Sambian kansallinen kirjastopalvelu

Sambian kansallinen kirjastopalvelu () on Sambian pääkaupungissa Lusakassä toimiva kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston johtavana kirjastonhoitajana toimi Robinson K. Bwato (10/2017).
Vuonna 2013 kansalliskirjaston kokoelmissa oli noin 500 000 teosta.
Vuonna 2015 Sambian aikuisväestöstä oli lukutaitoisia YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 63,4 prosenttia.
Peppi Pitkätossu (televisiosarja)

Peppi Pitkätossu () on vuonna 1969 ensiesityksensä saanut televisiosarja.
Irti arjesta

Irti arjesta ("Get Real") on yhdysvaltalainen draamasarja, jota esitettiin vuosina 1999–2000. Sarja kertoo Mitch ja Mary Greenen arjesta, jotka asuvat kolmen teini-ikäisen lapsen ja Maryn vasta leskeksi jääneen äidin kanssa saman katon alla San Franciscossa.
Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa Foxilla 8. syyskuuta 1999 ja viimeinen 12. huhtikuuta 2000. Suomessa sarjaa alettiin esittää MTV3:lla 19. toukokuuta 2002 ja päätösjakso esitettiin 30. tammikuuta 2003.
Danganronpa

Danganronpa (ダンガンロンパ) on japanilainen pelisarja, jonka on kehittänyt Spike Chunsoft ja julkaissut Nippon Ichi Software. Sarjan nimi on koottu sanoista 弾丸 (dangan, luoti) ja 論破 (ronpa, kumota). Pelisarja koostuu kolmesta täysmittaisesta pelistä, joista ensimmäinen tuli markkinoille vuonna 2010, ja seitsemästä spin-offista. Danganronpan franchiseen kuuluu lisäksi kaksi animesarjaa ja useita mangoja.
Juoni.
Pelit pyörivät kuvitteellisen koulun, Hope's Peak Academyn, ympärillä, jonne valitaan vuosittain alansa huipulla olevia "ultimate" oppilaita (超高校級 "chō-kōkō-kyū", kirjaim. superlukiotaso). Kouluelämä kuitenkin häiriintyy, kun robotti nimeltä Monokuma ilmestyy, ja kertoo, että oppilaitoksesta "valmistaudutaan" tappamalla joku ja selviämällä luokan kesken käydystä oikeudenkäynnistä. Monokuma antaa myös erilaisia motiiveja murhiin.
Pelaaminen.
Täysmittaisissa peleissä pelaaminen on jaettu kuuteen eri lukuun, joissa on kussakin kolme eri osiota: Daily Life ("suom. Päivittäinen elämä"), Deadly Life ("Kuolettava elämä") ja Class Trial ("Luokan oikeudenkäynti"). 
Daily Life-osio seuraa tyypillistä visual novel-tyyliä; pelaaja pystyy osion aikana tutkimaan koulun tiloja, keskustelemaan hahmojen kanssa ja etenemään tarinassa. Daily Life-osiossa on myös osia, joissa pelaaja pääsee keskustelemaan itse valitsemansa hahmon kanssa, saaden näin uusia taitoja, joita voi käyttää Class Trial-osiossa.
Deadly Life-osio alkaa kun joku oppilaista löydetään murhattuna. Osion ideana on tutkia tapahtunutta murhaa sekä etsiä todisteita ja johtolankoja tulevaan Class Trial-osioon.
Class Trial on osio, jossa oppilaat yrittävät keksiä murhan syyllisen. Osio sisältää useita minipelejä, ja sen päätteeksi syylliseksi todettu teloitetaan animoidussa kohtauksessa.
Mikko-Olavi Seppälä

Mikko-Olavi Seppälä (s. 1975) on suomalainen historiantutkija ja teatteritieteen dosentti. Hän on kirjoittanut useita tieteellisiä ja yleistajuisia teatteri- ja kulttuurihistoriaa käsitteleviä teoksia. Hän teki väitöskirjansa vuonna 2007 suomalaisen työväenteatterin varhaisvuosista.
Seppälä on runoilija Aale Tynnin tyttärenpoika. Seppälä on kirjoittanut äitinsä Riitta Seppälän kanssa Tynnin elämäkerran "Aale Tynni: hymyily, kyynel, laulu."
Baikal Airlinesin lento 130

Baikal Airlinesin lento 130 oli Baikal Airlinesin Venäjän sisäinen reittilento Irkutskista Moskovaan. Lennolla 3. tammikuuta 1994 käytetyn Tupolev Tu-154M:n vioittunut starttimoottori sytytti nousun aikana tulipalon, joka vaurioitti koneen hydraulijärjestelmiä. Miehistö menetti lopulta koneen hallinnan, ja se syöksyi maatilalle Mamonyn kylässä Irkutskin alueella.
Lennolla oli 115 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat maahansyöksyssä. Lisäksi onnettomuudessa kuoli yksi maatilan työntekijä, eli yhteensä 125 ihmistä. Se on Venäjän neljänneksi pahin lento-onnettomuus.
Lentokone.
Onnettomuuskone oli Tupolevin vuonna 1989 valmistama Tu-154M (rekisteritunnus RA-85656, valmistenumero 89A801). Se toimitettiin Aeroflotin Itä-Siperian osastolle 23. toukokuuta 1989, ja se siirtyi Neuvostoliiton hajottua Baikal Airlinesille vuonna 1992.
Tapahtumat.
Moottorien käynnistäminen ennen onnettomuuslentoa kesti lähes 17 minuuttia, ja epäonnistuneita käynnistysyrityksiä tehtiin viisi. Keskimmäistä moottoria käynnistettäessä sen turbokompressori lähti pyörimään kahdesti, vaikka miehistö ei ollut kytkenyt sitä päälle. Moottorien käynnistämisen jälkeen ohjaamossa syttyi starttimoottorin vikatilasta kertova varoitusvalo, joka ei sammunut, vaikka miehistö käytti starttimoottorin sammutuskytkintä. Tu-154:n toimintaohjeisiin ei ollut kirjattu toimenpiteitä tällaisen tilanteen varalle, ja miehistö päättelikin varoituksen olevan virheellinen, koska he uskoivat, että starttimoottori voi käydä vain moottoreita käynnistettäessä. Todellisuudessa starttimoottorin paineilmaventtiilin oli rikkonut moottoriin joutunut vierasesine, ja moottorista tuleva kuuma ilma pyöritti starttimoottorin turbiinia yli 40 000 kierrosta minuutissa.
Moottorien toiminta käynnistyksen jälkeen vaikutti normaalilta, ja lento 130 lähti Irkutskista kello 11.59 paikallista aikaa. Koneen noustua 4 000 metriin starttimoottorin turbiini hajosi räjähdysmäisesti 3 minuuttia 45 sekuntia lentoonlähdön jälkeen. Se vaurioitti keskimmäisen moottorin ilma-, polttoaine- ja öljyletkuja sekä hydraulijärjestelmiä. Polttoaineen virtaus moottoriin loppui, jolloin moottori sammui. Lisäksi moottorissa syttyi tulipalo, jota vuotava polttoaine ja öljy ruokkivat. Miehistö käytti moottorin palonsammutusjärjestelmää, mutta kun palo ei sammunut, he päättivät tehdä pakkolaskun Irkutskiin.
Koneen lähestyessä Irkutskia kaikki kolme vaurioitunutta hydraulijärjestelmää tyhjenivät, jolloin koneen hallintalaitteet lakkasivat toimimasta. Miehistö ilmoitti kello 12.07.40 menettäneensä koneen hallinnan, ja se syöksyi 12.08.38 maahan maatilalla Mamonyn kylässä Irkutskin alueella. Koneella oli tällöin nopeutta 510 kilometriä tunnissa. Kaikki 115 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä kuolivat maahansyöksyssä, minkä lisäksi myös yksi maatilan työntekijä ja kymmeniä lehmiä sai surmansa.
Nairobin yliopisto

Nairobin yliopisto (, lyhennys UoN) on Kenian pääkaupunki Nairobissa toimiva julkinen yliopisto. Yliopisto perustettiin alkujaan vuonna 1956 kuninkaallisena teknillisenä oppilaitoksena (Royal Technical College) ja on vuodesta 1970 tunnettu nykynimellään Nairobin yliopistona.
Yliopistossa opiskelee noin 80 000 opiskelijaa. Opetuksesta vastaa noin 2 000 ihmistä. Lisäksi henkilökuntaan kuuluu myös noin 5 500 teknisessä tai hallinnollisessa tehtävässä toimivaa. 
Nairobin yliopisto luetaan Afrikan yliopistojen kärkijoukkoon. Esimerkiksi THE-yliopistoranking luokitteli yliopiston vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja maailmassa jaetulle 801.–1000. sijalle.
Bakun olympiastadion

Bakun olympiastadion () on Bakussa Azerbaidžanissa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadionin yleisökapasiteetti 68 700 ja se toimii Azerbaidžanin jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Se oli vuoden 2015 Euroopan kisojen päänäyttämö, jolla järjestettiin kisojen yleisurheilukilpailut, avajais- ja päättäjäisseremoniat. Stadion oli yksi vuoden 2020 Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen pelipaikoista.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2020.
Bakun olympiastadion oli yksi niistä stadioneista, joilla pelattiin jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2020 otteluita.
Stadionilla pelattiin seuraavat ottelut:
Maatalousyrittäjien eläkelaitos

Maatalousyrittäjien eläkelaitos eli Mela () hoitaa maatilayrittäjien sekä apurahansaajien sosiaaliturvaa. Mela huolehtii lakisääteisistä työeläke- ja työtapaturmavakuutuksista, minkä lisäksi se hoitaa vapaa-ajan tapaturmavakuutusta, ryhmähenkivakuutusta, luopumistukea, Mela-sairauspäivärahaa, maatalouslomitusta ja antaa työhyvinvointi- ja työturvallisuusopastusta. Melalla on 73 000 työelämässä olevaa asiakasta ja 91 000 eläkkeen- tai tuensaajaa. 
Rahoitus.
Valtio myöntää eläkkeiden ja muiden etuuksien hoitamiseen vuosittain 823 miljoonaa euroa. Tämän lisäksi valtiolta tulee maatalouslomituksen hoitamiseen 123 miljoonaa euroa. Vakuutusmaksuja kertyy vuodessa 189 miljoonaa euroa. Muut eläkelaitokset maksavat korvausta muualta kertyneistä eläkkeistä 84 miljoonaa euroa. Sijoitustuotto on keskimäärin 24 miljoonaa euroa vuodessa.
Puolalainen nuotiolaulu

Puolalainen nuotiolaulu tai Nuotiolaulu ("Płonie ognisko i szumią knieje") on usein kansansävelmäksi merkitty puolalaisen Jerzy Braunin säveltämä nuotiolaulu, josta on tullut hyvin suosittu myös muun muassa Suomessa partiolaisten ja muiden leireille osallistuvien lasten ja nuorten yhteislauluna. Tuntemattoman sanoittajan suomalaisteksti alkaa sanoilla Meill’ on metsässä nuotiopiiri.
Suomalaiset levytykset.
Laulusta on useita suomenkielisiä levytyksiä. Tapiolan yhteiskoulun nuorisokuoro ja yhtye levytti sen vuonna 1977 Esa Niemisen sovituksena, ja esitys on julkaistu useilla lastenlaulualbumeilla. Sibelius-Akatemian koulumusiikkiosaston kuoro laulaa sen Finnlevyn useiden esittäjien albumilla "Lapsille" vuodelta 1980. Topias, Eevamaija ja Tuomo Kangas esittävät kappaleen nimellä ”Nuotiolaulu” vuoden 1992 albumilla "Anni Tannin kesälaulut". Neljäs levytys on helsinkiläisten yritysjohtajien harrasteyhtye Åttopoikien esitys ”Puolalainen nuotiolaulu” albumilla "Iltanuotiolla" vuodelta 2005.
Walter Lampén

Walter Erik Lampén (11. helmikuuta 1862 Viipuri – 13. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja yksi Suomen autoilun pioneereista jonka arvellaan ostaneen vuonna 1904 Suomen ensimmäisen uuden auton.
Walter Lampénin vanhemmat olivat teologian tohtori, lääninrovasti ja tuomiokapitulin asessori Johan Kristian Lampén (1821–1882) ja Selma Adolfina Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1880 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1886. Lampén vihittiin papiksi 1887.
Stockmannin historiateos kertoo että liike myi apupappi Lampénille vuonna 1904 5 000 markan hintaisen oletettavasti Ford Model A-merkkisen auton. Kaupan mukana tuli "chauffeuri" Waldemar Bergström. Stockmannin historiateoksen mukaan auto paloi pari vuotta myöhemmin autotallina toimineen ladon mukana. Lampén saattoi sen jälkeen ostaa toisen Ford Model F-mallisen auton joskaan tämä ei ole täysin varmaa. Lampénin vuonna 1904 tekemää autokauppaa koskevat asiakirjat ovat kadonneet. 
Lampén oli viimeinen elossa ollut Ylioppilaskunnan Laulajat-kuoron perustajajäsen ja hän osallistui kuoron 75-vuotisjuhliin 1958.
Lampén toimi Helsingin suomalais-ruotsalaisen seurakunnan 3. komministerinä vuodesta 1900 alkaen ja oli vt. kirkkoherrana 1902–1905. Hän oli Sörnäisten ruotsalaisen seurakunnan kappalaisena 1918–1952 ja Helsingin kirkkomusiikkiopiston inspehtorina vuodesta 1901 lähtien sekä toimi Helsingin kaupunkilähetyksen johtokunnan puheenjohtajana. Lampén sai rovastin arvon 1922. 1950-luvun alussa Lampén oli Suomen vanhin virassa oleva pappi. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Walter Lampénin veljiä olivat lehtori, matkakirjailija Ernst Lampén ja aluemetsänhoitaja Arvid Emil Lampén (1876–1952).
Ibadanin yliopisto

Ibadanin yliopisto (, lyh. UI) on Nigerian Ibadanissa toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1948 ja oli Lontoon yliopistoon ("University College London") kytkeytyvä college, kunnes vuonna 1962 sai itsenäisen yliopiston aseman.
Vuonna 2017 yliopistossa opiskeli 26 700 opiskelijaa. Noin puolet heistä suoritti alempaa korkeakoulututkintoa ja puolet maisteri- tai tohtoritutkintoa.
Ibadanin yliopisto luetaan Afrikan yliopistojen kärkijoukkoon. Esimerkiksi Times Higher Education lehden yliopistoranking luokitteli Ibadanin vuoden 2018 listallaan jaetulle 11. sijalle Afrikassa ja jaetulle 801.–1000. sijalle maailmassa.
Alex Dostie

Alex Dostie (s. 13. huhtikuuta 1997 Drummondville, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL-liigan Bietigheim Steelersissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Dostie osaa pelata myös laidassa.
Ura.
Seuraura.
Gatineau Olympiques varasi Dostien koko QMJHL:n varaustilaisuuden kymmenentenä pelaajana kesällä 2013. Dostie liittyi joukkueeseen heti seuraavaksi kaudeksi ja teki tulokkaana 48 ottelussa tehot 9+16=25 sekä keräsi 18 rangaistusminuuttia. Kaudella 2014–2015 hän teki 68 ottelussa 22+32=54 ja kaudella 2015–2016 54 ottelussa 25+48=73 tehopistettä. Kauden 2016 päätteeksi Anaheim Ducks valitsi Dostien 115. pelaajana .
Kauden 2016–2017 Dostie aloitti Olympiquesissa, jossa hän ehti pelata 32 ottelua ennen kuin hänet kaupattiin tammikuussa 2017 Charlottetown Islandersiin. Islandersissa Dostie teki 31 runkosarjaottelussa 15 maalia sekä 20 syöttöpistettä eli yhteensä 35 tehopistettä. 13 pudotuspeliottelussa syntyi tehot 8+8=16.
Kauden päätteeksi Dostie teki kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet varanneen Anaheim Ducksin kanssa. Tulokaskaudellaan 2017–2018 pelasi Ducksin AHL-farmiseura San Diego Gullsissa, jossa teki 41 ottelussa 10 tehopistettä.
Kaudeksi 2024–2025 Dostie siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue JYPiin. Kauden jälkeen maaliskuussa 2025 seura tiedotti, että hänen sopimuksessaan ollutta optiota ei käytetä.
Dostie siirtyi kaudeksi 2025–2026 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL-liigan Bietigheim Steelersiin.
Maajoukkueura.
Dostie edusti Canada Québecin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Angelo Read

Angelo Read (22. toukokuuta 1854 – 15. heinäkuuta 1926) oli kanadalainen säveltäjä ja urkuri. Hän suoritti varhaiset opintonsa St Catharinesissa ja Yhdysvalloissa. 1880-luvun alussa hän vietti useita vuosia Leipzigissa, jossa hänen opettajinaan toimivat Robert Papperitz, Carl Reinecke, Alfred Richter ja Salomon Jadassohn. Tänä vuonna hän vietti vuoden Wienissä.
Read työskenteli St Catharinesissa kirkossa ja musiikinopettajana ennen asettumistaan Buffaloon vuonna 1894. Hän toimi molemmissa kaupungeissa myös kuoronjohtajana ja oli Buffalon konservatorion musiikillisena johtajana 1920-luvun alussa.
Readin merkittävien teosten joukossa ovat kantaatit "A Song of the Nativity", "David’s Lament" ja "It Is Finished", B-duurimessu ja useat konserttialkusoitot.
Jerzy Braun

Jerzy Braun (1. syyskuuta 1901 Dabrowa Tarnówska – 17. lokakuuta 1975 Rooma) oli puolalainen poliitikko, kirjailija ja teologi. Hänet tunnetaan muun muassa jo 17-vuotiaana kirjoittamastaan partiolaulusta, jota suomeksi lauletaan sanoilla ”Meill’ on metsässä nuotiopiiri...”.
Braun syntyi virkamiesperheeseen ja kiinnostui partioliikkeestä jo oppikoulussa. Partionjohtajana Tarnówissa hän kirjoitti tunnetun laulunsa. Sen jälkeen hän opiskeli Jagellon yliopistossa Krakovassa kunnes joutui Puolan ja Neuvosto-Venäjän väliseen sotaan vuonna 1920. Hän kirjoitti 1920-luvulla muitakin partiolauluja, runokokoelmia, romaaneja ja näytelmiä. 1930-luvulla hänestä tuli messianismiksi kutsutun kristillisen filosofian puolestapuhuja. Toisen maailmansodan aikana Braun taisteli vastarintaliikkeessä sekä saksalaisia että neuvostomiehittäjiä vastaan ja sai vuonna 1951 jälkimmäisestä elinkautisen vankeustuomion. Hänet armahdettiin huonon terveydentilan takia ja rehabilitoitiin vuonna 1958. Vuodesta 1966 kuolemaansa 1975 asti hän asui Roomassa ja työskenteli Vatikaanin radiolle ja "Osservatore Romano" -sanomalehdelle.
Drew Lynch

Andrew "Drew" Lynch (s. 10. elokuuta 1991) on stand-up-koomikko, joka tunnetaan osallistumisestaan America's Got Talentin kymmenennelle kaudelle, jossa hän sijoittui toiseksi. Lynchillä on änkytys, jonka aiheutti softball-pallon osuma kurkkuun, mikä vahingoitti hänen äänihuuliensa hermostoja. Hän osallistui ohjelmaan tarkoituksenaan tehdä negatiivisista asioista positiivisia stand-up-komiikan kautta.
America's Got Talent.
Lynch koe-esiintyi "America's Got Talent" ohjelmaan vuonna 2015. Howie Mandel valitsi Lynchin suoraan puolivälieriin Radio City Music Halliin. Lynch osallistui sekä puolivälieriin että välierään ja sai tarpeeksi yleisöääniä, mikä vei hänet aina finaaliin asti. Lynch sijoittui lopulta toiseksi vatsastapuhuja Paul Zerdinin jälkeen.
YouTube-kanava.
Lynchillä on oma YouTube-kanava, johon hän lataa videoita esimerkiksi keikoiltaan sekä podcast-nauhoituksista. Lynch latasi kanavalleen usein videoita avustajakoiransa Stellan kanssa ennen koiran kuolemaa vuonna 2022. Lynchin kanavalla on yli 2,5 miljoonaa tilaajaa ja 160 miljoonaa katselukertaa.
Charles Adkins

Charles ”Chuck” Adkins (27. huhtikuuta 1932 Gary, Indiana – 8. heinäkuuta 1993 Gary, Indiana) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Adkins voitti 63,5 kilograman painoluokassa olympiakultaa Helsingissä 1952. Loppuottelussa hän voitti neuvostoliittolaisen Viktor Mednovin.
Thomas Conway

Thomas Conway (27. helmikuuta 1735 Irlanti – n. vuonna 1800) oli Irlannissa syntynyt sotilas, joka palveli Ranskan sekä itsenäistymässä olleen Yhdysvaltain armeijassa.
Varhaiset vaiheet Euroopassa.
Conway syntyi Irannissa vuonna 1735, mutta hän muutti 6-vuotiaana Ranskaan. Conway liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1749, jossa hän oli vuoteen 1772 mennessä kohonnut everstiksi.
Vaiheet Yhdysvalloissa.
Conway muutti vuonna 1777 Yhdysvaltoihin taistellakseen Yhdysvaltain itsenäistymistä ajaneiden joukkojen puolella. Yhdysvalloissa Conwaysta tehtiin aluksi prikaatikenraali ja tässä roolissa hän osallistui Brandywinen ja Germantownin taisteluihin.
Vaikka Conwayta pidettiinkin taitavana sotilaana, niin osa yhdysvaltalaisista – mukaan lukien siirtokuntien armeijan ylin komentaja George Washington – vastusti hänen ylentämistään kenraalimajuriksi. Tämän vuoksi Conway jätti eroanomuksensa siirtokuntien kongressille, joka kuitenkin joulukuussa 1777 hylkäsi Conwayn eropyynnön ja ylensi hänet Washingtonin vastustuksesta huolimatta kenraalimajuriksi. Lisäksi siirtokuntien kongressi nimitti Conwayn siirtokuntien armeijan "inspector generaliksi". 
Kenraalimajuriksi ylenemisen jälkeen Conway uskoi, että siirtokuntien kongressi oli menettämässä uskoaan Washingtoniin siirtokuntien armeijan ylimpänä komentajana. Conway lähetti tämän jälkeen toiselle siirtokuntien armeijan kenraalille, Horatio Gatesille, kirjeitä, joissa hän kritisoi Washingtonia. Washington sai kuitenkin tietää kirjeenvaihdosta ja hän paljasti niiden sisällön siirtokuntien kongressille. Paljastuksen jälkeen Washingtonin kannatus kongressissa voimistui huomattavasti ja vaatimukset Washingtonin korvaamisesta toisella johtajalla haihtuivat. Yhdysvalloissa Washingtonin syrjäyttämistä vaatinut ryhmittymä tunnetaan edelleen "Conwayn salaseurana" (), vaikka Conwayn oma osuus epäonnistuneessa syrjäyttämiseen tähdänneessä hankkeessa olikin vähäinen.
Huhtikuussa 1778 Conway jätti kongressille uuden eropyynnön uskoen, että kongressi hylkäisi eropyynnön jälleen. Conwayn yllätykseksi kongressi kuitenkin hyväksyi tällä kertaa hänen eropyyntönsä, minkä seurauksena Conwayn täytyi luopua urastaan siirtokuntien armeijassa.
4. heinäkuuta 1778 Conway osallistui kaksintaisteluun, jossa hän haavoittui. Conway uskoi kuolevansa saamaansa vammaan, minkä vuoksi hän kirjoitti pitkän anteeksipyyntökirjeen Washingtonille. Lopulta Conway kuitenkin selvisi vammastaan hengissä ja muutti takaisin Ranskaan.
Viimeiset vaiheet.
Ranskaan palattuaan Conway liittyi takaisin Ranskan armeijaan. Ranskan armeijassa hän palveli ensin Flandersissa ja Intiassa, kunnes hän Ranskan vallankumouksen alkamisen vuoksi palasi takaisin Ranskaan. Vallankumouksessa Conway oli Ranskan monarkistien puolella, minkä vuoksi hän joutui vuonna 1793 pakenemaan maasta.
Conwayn kuoli maanpaossa ollessaan noin vuonna 1800.
André Villeneuve

André Villeneuve (s. 10. maaliskuuta 1956 Québec City) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Kanadassa Guy Bourassan sekä sävellystä Clermont Pépinin johdolla. Jatko-opetusta hän sai Ranskassa ja Bruce Matherin johdolla McGillin yliopistossa. Villeneuve on muun muassa säveltänyt teoksen "Vers la quatrième terre" (1987), joka valmistui tilaustyönä cembalisti Catherine Perrinille.
Summerland (kirja)

Summerland on Hannu Rajaniemen vakoiluaiheinen jännityskirja. Kirja on ilmestynyt suomeksi elokuussa 2018 nimellä "Kesämaa".
Tausta.
Vuonna 1938 kuolemanjälkeisen elämän löytymisen jälkeen Brittiläinen imperiumi on laajentanut otettaan Kesämaahan, joka on äskettäin kuolleiden metropoli. Mutta myös Neuvostoliitolla on vakoilijansa Kesämaassa.
Bill Phillips

William "Bill" Phillips (s. 19. syyskuuta 1937 Guelph, Ontario) on kanadalainen trumpetisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän opiskeli Joseph Umbricon johdolla Torontossa ja Maurice Andrén johdolla vuonna 1970 Pariisin konservatoriossa. Myöhemmin hän sai sävellysopetusta Edmund Rubbralta ja John Whitelta sekä orkesterinjohdonopetusta Alexander Gibsonilta ja Neville Marrinerilta Britanniassa. Hän työskenteli lukuisissa orkestereissa, perusti vuonna 1972 oman Classical Brass -kokoonpanonsa ja johti vuodesta 1978 Toronton juutalaista kansankuoroa. 
Vuonna 1973 Phillips perusti myös Kanadan uuden kamariorkesterin, joka esiintyi vuoteen 1987 saakka. Sen vierailevina kapellimestareina toimivat muiden muassa John Avison, Alexander Brott, Neville Marriner ja Klaro Mizerit. Sen nimikkosäveltäjänä oli Milton Barnes. Phillipsin sävellysten joukossa ovat Vaskitrio (1969), Vaskikvintetto (1973) ja "Peace" jousiorkesterille (1975).
Phillips johti säännöllisesti Plattsburghin sinfoniaorkesteria vuosina 1979–1985.
Brenton Price Dutton

Brenton Price Dutton (s. 20. maaliskuuta 1950 Saskatoon) on kanadalainen säveltäjä, tuubansoittaja ja musiikkipedagogi. Hän valmistui Oberlinin musiikkikonservatoriosta musiikin kandidaatin arvolla 1975 ja maisterin arvolla 1976. Hän soitti tuubaa muun muassa Québecin sinfoniaorkesterissa ennen liittymistään San Diegon sinfoniaorkesteriin vuonna 1981. Hän on opettanut useissa eri opinahjoissa, kuten San Diegon osavaltionyliopistossa.
Duttonin tuotantoon kuuluu "Tuubasarja" (1983), useita sinfonioita ja "Carnival of Venice" vaskikvintetille (1983).
Bill Richards

William Francis Caven "Bill" Richards (28. maaliskuuta 1923 Ottawa – 28. helmikuuta 1995 Scarborough) oli kanadalainen viulisti, säveltäjä ja sovittaja. Hän opiskeli pianonsoittoa Herbert Sandersin johdolla Ottawassa sekä viulunsoittoa David Shuttleworthin ja Jack Cavillin johdolla Torontossa. Torontossa hän myös suoritti jatko-opintoja viulunsoitossa Broadus Farmerin johdolla vuonna 1939, Elie Spivakin johdolla 1946 ja Albert Pratzin johdolla 1950-luvun puolessavälissä. Hän aloitti ammattimaisen uransa 8-vuotiaana soittamalla viulusooloja radiossa. Vuonna 1942 hän liittyi laivastoon, ja vuosina 1943–1945 hän oli orkesterin jäsenenä "Meet the Navy" -sarjassa. 
Myöhemmin Richards työskenteli monissa CBC:n tuotannoissa säveltäjänä, juontajana, sovittajana, orkesterinjohtajana ja musiikillisena johtajana. Hän sävelsi myös muun muassa huilukvarteton (1964). Häntä kuullaan Moe Koffmanin, Catherine McKinnonin, Anne Murrayn ja Gordon Lightfootin levytyksillä. Hänen tyttärensä on Judi Richards.
Pat Riccio

Patrick Joseph "Pat" Riccio (3. joulukuuta 1918 Port Arthur – 23. elokuuta 1982 Toronto) oli kanadalainen altto- ja baritonisaksofonisti, huilisti, sovittaja sekä säveltäjä. Hän varttui Torontossa ja aloitti uransa vuonna 1939. Hän palveli asevoimissa toisen maailmansodan aikana ja palasi sodan jälkeen Torontoon.
Riccio oli John Weinzweigin ja Gordon Delamontin oppilas. Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat Bert Niosin, Mart Kenney, Art Hallman, Wally Koster, Patti Lewis, Norma Locke, Bill O'Connor ja muut. Häneen omiin alkuperäisiin sävellyksiinsä kuuluu lauluja, jazzteemoja ja musikaali "Pauline". 
Riccio voitti saksofonistina CBC:n radion "Jazz Unlimited" -sarjan parhaan alton (1947) ja parhaan baritonin (1949) kilpailut. Hän johti myöhemmin big bandeja ja pieniä jazzkokoonpanoja Toronton seudulla. Hän esiintyi myös Euroopassa ja Lähi-idässä.
Yhdystie 2402

Yhdystie 2402 on Suomen Salossa sijaitseva yhdystie. Se kulkee Muurlan Ruotsalasta, Inkereen kautta Perttelin Kaivolaan. Se on kokonaan päällystetty. Tie alkaa Muurlassa valtatien 1 eritasoliittymästä. Yhdystie 2402 risteää Inkereellä yhdystien 2401 kanssa ja päättyy Perttelissä yhdystien 2403 risteykseen.
Tim Brady

Timothy Wesley John "Tim" Brady (s. 11. heinäkuuta 1956 Montreal) on kanadalainen säveltäjä ja kitaristi. Hänen opettajiaan olivat Claude Dyotte, Mick Goodrick, Thomas McKinley, James McKay ja Odaline de la Martinez. Hän on vaikuttanut monissa eri tyylilajeissa sarjallisuudesta minimalismiin sekä jazzin ja elektroakustisen musiikin parissa.
Brady on johtanut monia jazzkokoonpanoja ja esiintynyt solistina eri maanosissa. Hänen sävellystensä joukossa ovat "Jousikvartetto nro 1" ja "Piano Fantasy in Three Movements".
Emmanuel Niyonkuru

Emmanuel Niyonkuru (20. heinäkuuta 1962 Gashingwa – 1. tammikuuta 2017 Bujumbura) oli burundilainen poliitikko. Hän toimi maansa ympäristöministerinä ennen kuin joutui ampumalla suoritetun henkirikoksen uhriksi kotimatkallaan maansa pääkaupungissa. Burundin tilanne oli ollut suhteellisen rauhallinen murhaa edeltäneinä kuukausina. 54-vuotiaana kuollut Niyonkuru oli ensimmäinen maan levottomuuksissa surmattu istuva hallituksen ministeri.
Donovan Mitchell

Donovan Mitchell jr. (s. 7. syyskuuta 1996 Elmsford, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Pelaajaura.
Heittävänä takamiehenä pelaava Mitchell pelasi yliopistokoripalloa Louisvillen yliopistossa kaudet 2015–2017. Denver Nuggets varasi Mitchellin NBA:han 13. varausvuorolla , mutta hän siirtyi nopeasti Utah Jazziin osana vaihtokauppaa.
Mitchellin tulokaskausi oli historiallinen: hänet muun muassa valittiin kauden aikana neljä kertaa peräkkäin (joulu–maaliskuu) kuukauden tulokkaaksi. Joulukuun alussa hän heitti New Orleans Pelicansia vastaan 41 pistettä, mikä oli ensimmäinen tulokaspelaajan 40 pisteen ylitys sitten Blake Griffinin vuoden 2011 suorituksen. Mitchellin pistemäärä rikkoi myös Jazzin vuodesta 1981 voimassa olleen tulokkaiden seuraennätyksen. Mitchell onnistui tulokaskaudellaan 187 kertaa kolmen pisteen heitossa, mikä oli NBA:n ennätys. Hän oli ensimmäinen NBA:n tulokaspelaaja sitten kauden 1989–1990 ja David Robinsonin, joka oli yli 45 runkosarjavoittoa kauden aikana ottaneen joukkueen paras pisteidentekijä. Mitchell valittiin kauden päätteeksi .
Kyle Kuzma

Kyle Alexander Kuzma (s. 24. heinäkuuta 1995 Flint, Michigan) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Pelaajaura.
Isona laitahyökkääjänä pelaava Kuzma pelasi yliopistokoripalloa Utahin yliopistossa kaudet 2014–2017. Brooklyn Nets varasi Kuzman NBA:han 27. varausvuorolla , mutta hän siirtyi nopeasti Los Angeles Lakersiin osana vaihtokauppaa.
Kuzma valittiin tulokaskaudellaan marraskuussa kuukauden tulokkaaksi ja oli tulokkaista kauden toiseksi paras pisteidentekijä. Kuzma oli NBA:n historian ensimmäinen tulokaspelaaja, joka kirjautti kauden aikana vähintään 1 200 pistettä, 450 levypalloa ja 150 kolmen pisteen koria ja Lakersin historian toinen kyseiset lukemat saavuttanut pelaaja Kobe Bryantin lisäksi. Kuzma valittiin kauden päätteeksi .
Lomat

Lomat (myös "loomat, logomat, tomat") ovat mandelaista loman kieltä puhuva kansa Liberiassa ja Guineassa. Heitä on arvioitu olevan 320 000 henkeä, joista lähes kaksi kolmasosaa asuu Liberiassa.
Lomat asuvat Liberian luoteisosassa Lofan piirikunnassa ja Guinean kaakkoisosassa Macentan prefektuurissa. He jakautuvat useisiin alaryhmiin, joista bundeja pidetään usein omana kansanaan. Kieleltään ja kulttuuriltaan lomat ovat lähellä bandeja. Loman kieltä varten laadittiin 1930-luvulla omaperäinen tavukirjoitus, mutta nykyään käytetään latinalaista kirjaimistoa.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maniokki, fonio, maissi, durra, bataatti ja maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja karjanhoitoa. Käsityöammatteja ovat kutominen, punonta, savenvalanta, metallin käsittely ja puunleikkaus. Pienet kylät koostuvat pyöreistä palmunlehdillä katetuista asumuksista, joiden keskellä on suuri kokoustalo. Ruokavalio koostuu etupäässä maustetuista puuroista ja vihanneskeitoista. Nykyaikainen vaatetus on lainattu mandinkoilta ja Liberian afroamerikkalaisilta.
Patrilineaariset suurperheet muodostavat eksogamisia sukuyhteisöjä. Avioliitto on patrilokaalinen ja polygynia on yleistä. Vaikutusvaltaisilla salaseuroilla on ankarat initiaatioriitit. Suurin osa lomista harjoittaa perinteistä uskontoa. Liberiassa noin viidesosa on kristittyjä ja Guineassa pieni osa sunnimuslimeja.
Manot

Manot eli mat ovat mandelaista manon kieltä puhuva kansa Liberiassa Lofa- ja Cavallajokien yläjuoksulla sekä rajaseudulla Guineassa. Heitä on arvioitu olevan 220 000 henkeä, joista valtaosa asuu Liberiassa.
Kansan pääelinkeino on trooppinen maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maniokki, bataatti, taaro, maissi, durra, hirssi, fonio ja maapähkinä. Puutarhoissa kasvatetaan öljypalmua, banaania ja papaijaa. Käsityöammatteja ovat puunveisto, kutominen, punonta ja savenvalanta. Monet käyvät ansiotöissä plantaasiviljelmillä.
Pyöreät, savella vuoratusta oksapunoksesta rakennetut asumukset on katettu kartiomaisella palmunlehvä- ja heinäkatolla. Ne sijaitsevat tiheissä ryhmissä kukkuloilla. Perinteinen asuste on koristeltu tunika. Ruokavalio koostuu etupäässä kasviksista.
Suurperheet muodostavat eksogamisia sukuryhmiä. Avioliitto on patrilokaalinen ja polygynia on yleistä. Manot harjoittavat perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien ja luonnonhenkien palvontaa.
Pierre Boutet

Pierre André Boutet (6. marraskuuta 1925 Québec City – 27. lokakuuta 2010 Charlesbourg) oli kanadalainen tenori ja radiotuottaja. Hän aloitti lauluopintonsa vuonna 1943 Émile Larochellen johdolla ja piti ensimmäisen resitaalinsa 17-vuotiaana. Tämän jälkeen hän kävi säännöllisesti tunneilla Columbian yliopistossa stipendin turvin (1947–1948). Hän opiskeli myös The Royal Conservatory of Musicissa George Lambertin ja Herman Geiger-Torelin johdolla.
Boutet voitti useita kilpailuja ja lauloi muun muassa "Matteus-passion" esityksessä Toronton Mendelssohn-kuoron kanssa. Vuonna 1950 hän debytoi Canadian Opera Companyn oopperajuhlilla Ottavion roolissa oopperassa "Don Giovanni", minkä lisäksi hän esiintyi "Faustin" nimiroolissa. Mendelssohn-kuoron kanssa hän esiintyi myös "Missa solemniksen" ja Giuseppe Verdin "Requiemin" tulkinnoissa. Vuosina 1951–1953 hän jatkoi opiskelua New Yorkissa Paul Althousen ja Cesare Sturanin johdolla. 
Vuonna 1964 Boutet aloitti uran CBC:n tuottajana, ja vuonna 1983 hän perusti 24 nuoren muusikon CBC Sinfonietta -orkesterin. Sen johdon hän uskoi Gilles Augerin käsiin. Hän tilasi orkesterille teoksia sellaisilta säveltäjiltä kuin Denis Bédardilta, Daniel Bolducilta, Denys Boulianelta, Denis Dionilta, Bruno Fecteaulta, Alain Gagnonilta ja Mario Parentilta. Boutet oli vuodesta 1990 Kanadan ritarikunnan jäseneksi. Benoît ja René Boutet ovat hänen poikiaan.
Benoît Boutet

Benoît Boutet (s. 1. heinäkuuta 1960 Québec City) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään Pierre Boutet'lta. Sittemmin häntä opettivat Donna Klimoska, Louise André, Léopold Simoneau ja Patricia Kern. Hän voitti Québecin musiikkikilpailun vuonna 1981 ja oli kahdesti finalistina Nuorten kanadalaislaulajien Mozart-kilpailussa Torontossa. Hän esiintyi oopperoissa muun muassa Montrealin oopperan jäsenenä ja teki kansainvälisen debyyttinsä lavalla San Franciscossa vuonna 1989 Fentonin roolissa "Falstaffissa". Hänen ohjelmistoonsa kuuluu myös oratorioita ja taidelauluja.
Boutet'n veli on laulaja René Boutet.
Arsène Lupin (elokuva)

Arsène Lupin (televisioesityksessä käytetty myös nimeä Mestarivaras Arsène Lupin; ransk., esp. ja engl. "Arsène Lupin"; ) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Jean-Paul Salomén ohjaama ranskalais-italialais-espanjalais-brittiläinen ranskankielinen ryöstö- ja toimintaseikkailuelokuva, jonka nimiroolia näyttelee Romain Duris. Muita pääosia näyttelevät Kristin Scott Thomas ja Pascal Greggory. Elokuva perustuu Maurice Leblancin Arsène Lupin -rikosromaanisarjaan, erityisesti romaaniin "Cagliostron kreivitär – Arsène Lupinin nuoruudenseikkailu" ("La Comtesse de Cagliostro", 1924). Salomé ja Laurent Vachaud sovittivat elokuvan käsikirjoituksen, ja Stéphane Marsil oli elokuvan tuottajana.
Juoni.
"Arsène Lupin" sijoittuu 1800- ja 1900-lukujen vaihteen pariisilaisseurapiirien salakavaliin ja juonitteleviin maailmoihin. Ollessaan nuori Arsène Lupin varastaa kaulakorun, jota Marie Antoinette aikoinaan käytti. Lupin pakenee lakia vielä aikuisenakin ja palaa lapsuudenkotiinsa. Väärennetyn nimen turvin hän saa töitä taistelulajien opettajana. Eräänä iltana hän vakoilee rojalistijuonittelijoita, kun he kokoontumisessaan tuomitsevat Cagliostron kreivittären kuolemaan. Lupin pelastaa hänet, ja siitä lähtien heidän kohtalonsa alkavat kietoutua toisiinsa.
Tuotanto.
Romain Duris valmistautui rooliaan varten harjoittelemalla muun muassa ratsastusta, valssia ja nyrkkeilyä kolmen kuukauden ajan.
"Arsène Lupinin" kuvaukset alkoivat 11. elokuuta ja päättyivät 23. joulukuuta 2003. Elokuva kuvattiin kokonaan Ranskassa, jossa sen kuvauspaikkoina olivat Pariisin lisäksi Oisen departementissa sijaitsevat Chantillyn, Senlis’n, Chamblyn ja Pontpoint’n kunnat, Seine-et-Marnen departementissa sijaitsevat Nandyn ja Ferrières-en-Brien kunnat, Seine-Maritimen departementissa sijaitseva Étretat’n kunta, Val-d’Oisen departementissa sijaitseva Mérielin kunta, Saint-Ouenin kunnassa Seine-Saint-Denis’n departementissa sijaitsevat studiot ja Ardèchen departementti. Noin 18-21 miljoonan euron budjetilla tuotetun elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Hugo Films, TF1 Films Production ja M6 Films sekä italialainen RAI Cinemafiction, espanjalainen Vertigo Films ja brittiläinen Poisson Rouge Pictures.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Arsène Lupin" sai maailmanensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla 17. syyskuuta 2004. Teatteriensi-iltansa elokuva sai Ranskassa 13. lokakuuta 2004, Espanjassa 13. toukokuuta 2005 ja Britanniassa 9. syyskuuta 2005. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat SND Films Ranskassa, Vertigo Films Espanjassa ja Cinefile Britanniassa. "Arsène Lupin" sai teatterikierroksensa aikana Ranskassa 1 184 240, Espanjassa 78 670 ja Britanniassa 4 021 katsojaa. Italiassa ja Suomessa elokuva ei saanut teatterilevitystä, mutta 01 Distribution julkaisi sen DVD:lle Italiassa 23. marraskuuta 2005 ja Sandrew Metronome Distribution Suomessa 13. syyskuuta 2006. "Arsène Lupin" tuotti maailmanlaajuisesti lähes 9,7 miljoonan dollarin lipputulot.
"Arsène Lupinin" pukusuunnittelija Pierre-Jean Larroque oli ehdolla parhaan puvustuksen Césarin saajaksi vuoden 2005 gaalassa.
Kaksi karttaa

Kaksi karttaa on Laura Voutilaisen toinen studioalbumi vuodelta 1996. Esikoisalbumin balkanilaissävellysten ja Turkka Malin sanoitusten sijasta sävellykset ovat yhtä lukuun ottamatta Kassu Halosen ja sanoitukset valtaosin Vexi Salmen ja Hectorin käsialaa. Halonen on myös sovittanut kaikki kappaleet.
"Kaksi karttaa" ylsi kultalevyn myyntimääriin kolmessa päivässä ja sai vielä julkaisuvuonnaan platinalevyn. Albumi ylsi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle ja pysyi listalla yhteensä yksitoista viikkoa.
Voutilainen palkittiin vuonna 1996 toistamiseen vuoden naissolistina vuoden 1994 voiton jälkeen.
"Helsingin Sanomien" Pirkko Kotirinnan mukaan Voutilaisen kakkosalbumille on haettu nostetta yli tavanomaisimman iskelmäkuvion: ”Solisti vetää hyvin osuutensa, mutta teksteissä ja biiseissä viiletetään välillä alamäkeä.” Hänestä tanssipoptyyliset kappaleet sopivat Voutilaiselle hyvin, mahtipohtisempi euroviisulinja huonommin, mutta kokonaisuus pysyy silti kasassa mollivoittoisten hitaiden kappaleiden ansiosta.
Albumilta julkaistiin single ”Kaksi karttaa” / ”Prinsessa”. Syksyllä 1996 Voutilainen teki albumin nimeä kantavan, ensimmäisen konserttisalikiertueensa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet lukuun ottamatta raitoja 1 ja 4 on säveltänyt Kassu Halonen. Hän on myös sovittanut kaikki kappaleet, raidan 9 yhdessä Juha Björnisen kanssa.
Riisit

Aitoriisit eli riisit ("Oryza") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20 luonnonvaraista ja kaksi viljeltyä lajia, joista tunnetuin on viljelykasvina laajalti käytetty, alkujaan aasialainen riisi ("Oryza sativa"). Toinen sukuun kuuluva viljelykasvi on afrikanriisi ("Oryza glaberrima"), mutta sen merkitys on jäänyt paikalliseksi.
Kyyntähkät

Kyyntähkät ("Parapholis") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kuusi tai seitsemän lajia. Piiskaheinät ("Hainardia") voidaan yhdistää kyyntähkiin.
Air Mauritanien lento 625

Air Mauritanien lento 625 oli Air Mauritanien Mauritanian sisäinen reittilento Nouakchottista Tidjikjaan. Lennolla 1. heinäkuuta 1994 käytetty Fokker F28-4000 ajautui ulos kiitotieltä laskeuduttuaan Tidjikjaan liian kovaa hiekkamyrskyssä. Myrskyn vuoksi miehistö oli jo joutunut hylkäämään useita lähestymisyrityksiä. Onnettomuuteen päättyneellä yrityksellä kone osui kiitotiehen liian kovaa, ja laskutelineet pettivät. Kone liukui ulos kiitotieltä, törmäsi kivikkoon ja syttyi tuleen.
Lennolla oli 89 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuolivat kaikki miehistön jäsenet sekä 76 matkustajaa, eli yhteensä 80 ihmistä. Se on pahin Fokker F28:lle sattunut onnettomuus ja Mauritanian historian pahin lento-onnettomuus.