tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Patronaattioikeus

Patronaattioikeus (, ’suojelusherruus’) merkitsi aateliselle aiemmin kuulunutta oikeutta ottaa pappi seurakuntaan, jossa hänellä oli säteritila. Alun perin niissä seurakunnissa, joissa joku varakas henkilö, useimmiten aatelinen, oli tehnyt kirkolle huomattavan lahjoituksen, hän oli saanut patronaattioikeuden eli oikeuden seurakunnanpapin nimittämiseen. Patronaattioikeus muodostui keskiajalla ja se oli laajassa käytössä Ruotsin suurvaltakaudella 1600-luvulla. Kustaa II Adolf vahvisti nämä oikeudet vuonna 1612 antamassaan aatelin privilegiossa. Aatelin vallan kasvaessa patronaattioikeus muutti yhä enemmän luonnettaan siihen suuntaan, että jo pelkkä asuinpaikka voitiin tulkita oikeudeksi papin valintaan, vaikka lahjoituksia ei olisi tehtykään.
Patronaattioikeudesta oli haittaa kahdella tavalla: toisaalta se kavensi seurakunnan mahdollisuuksia vaikuttaa papin valintaan samoinkuin piispan ja tuomiokapitulin mahdollisuuksia valvoa virkoihin nimettävien kelpoisuutta; toisaalta se houkutteli pappeja moraalisesti epäilyttävään patronusten mielistelyyn virkapaikkojen toivossa. Pappi saattoi joutua alentavaan riippuvuuteen jo aatelin voudista, joka pienen herran tavoin käyttäytyi mielellään isännän elkein. Näitä epäkohtia kasvatti papinvaalijärjestelmän yleinen epämääräisyys.
Petri Karosen mukaan patronaattioikeuden merkitystä on liioiteltu ja pappien nimittämisessä oli usein kyse aikakaudelle tyypillisestä patronus-klientti-suhteesta. Suurvalta-ajalla seurakuntien pappismiesten määrä kaksinkertaisui. Suurin osa Suomen seurakunnista oli "konsistoraalisia", joihin tuomiokapituli ja seurakuntalaiset yhdessä valitsivat papin. 
Käytännössä oikeus johtui siitä, että kartano edusti taloudellista kykyä rakentaa kirkkoja, kappeleita tai rukoushuoneita, jolloin kirkkoherran, kappalaisen tai papiston apulaisen, saarnaajan asettaminen vaikutti kohtuulliselta.
Suomessa uusien patronaattioikeuksien jakaminen kiellettiin vuonna 1867, jolloin oikeus oli jäljellä neljällä aateliskartanolla kahdeksan seurakunnan alueella. Viimeisinä Suomessa patronaattioikeuksista luopuivat Åminnen kartano Halikossa vuonna 1896 ja Louhisaaren kartano Askaisissa vuonna 1910. Ennen vuotta 1865 evankelis-luterilaiset seurakunnat Suomessa vastasivat myös paikallishallinnosta ennen kuin maaseudulla kunta-asetuksella erotettiin maallinen kunta evankelis-luterilaisesta seurakunnasta, mihin saakka seurakunnan kirkkoherra toimi myös kunnanjohtajana.
Troijalaiset

Troijalaiset () on Hector Berliozin säveltämä ooppera, joka sai kantaesityksensä vuonna 1863. Säveltäjän laatima libretto pohjautuu Vergiliuksen runoelmaan "Aeneis".
Oopperan synty.
Berlioz kirjoitti "Troijalaisia" yli kolme vuotta, joiden aikana hän ehti kirjoittaa siitä kaksi versiota. Ooppera kantaesitettiin Pariisissa 1863.
Pianokonsertto nro 1 (Brahms)

Johannes Brahmsin pianokonsertto nro 1 d-molli op. 15 on yksi romantiikan musiikin tunnetuimpia konserttoja.
Taustaa.
Brahms työsti ensimmäistä pianokonserttoaan vuodesta 1855 vuoteen 1859. Alun perin teoksesta piti tulla sonaatti kahdelle pianolle, mutta Brahms päättikin tehdä siitä sinfonian. Kun tämäkin kokeilu epäonnistui, säveltäjä sai idean luoda materiaalista pianokonserton. Lopullinen teos kantaesitettiin tammikuussa 1859 Hannoverissa. Brahms itse soitti kantaesityksessä pianoa ja kapellimestarina toimi Joseph Joachim.
Ensimmäinen pianokonsertto kuuluu Brahmsin varhaistuotantoon mutta se on sävellyksenä hyvin kypsä. Konsertto sai aluksi huonon ja ristiriitaisen vastaanoton, mutta vuosia myöhemmin sitä alettiin pitää mestariteoksena. 
Rakenne.
Konsertossa on kolme osaa:
I’m Gonna Roll

”I’m Gonna Roll” / ”Come ’Round Betty” on lyhytikäisen suomalaisen rock-yhtye Rock’n’Roll Bandin keväällä 1975 julkaistu ensisingle. ”I’m Gonna Roll” -raita oli poikkeuksellisesti basisti Pave Maijasen laulama. Siitä kuitenkin nousi yhtyeen ainut varsinainen hitti. Molemmat singlen kappaleet sisältyvät yhtyeen esikoisalbumiin "Everybody Needs Dancemusic Sometimes".
Thomas Joachim Legler

Thomas Joachim Legler (11. huhtikuuta 1806 Trondheim, Norja – 15. joulukuuta 1873 Turku) oli norjalaissyntyinen taidemaalari ja piirustusmestari. 
Leglerin vanhemmat olivat leipuri Joachim Legler ja Magdalena Legler o.s. Petersen. Hänen puolisonsa oli Charlotta Vendela (tai Wendla Charlotta) o.s. Fattenborg. Hän pysyi Norjan kansalaisena kuolemaansa saakka.
Legler opiskeli kaksi vuotta H. Reuschin johdolla Bergenissä Norjassa ja lisäksi Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa (Konglige Akademiet for de Skønne Kunster) Kööpenhaminassa sekä Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) Tukholmassa. Hänen teoksiaan oli ensi kerran näyttelyssä esillä 1847. Ateneumin taidemuseossa on hänen maalauksensa "Strand vid Vierwaldstättersjön". Hän toimi piirustuksenopettajana oppikoulussa 1833–1851.
Johan Erik Lindh

Johan Erik Lindh (11. lokakuuta 1793 Harg, Roslagen, Ruotsi – 21. tammikuuta 1865 Helsinki) oli ruotsalainen taidemaalari, entinen koristemaalari, joka muutti Suomeen. Ainoana 1830-luvun taiteilijoista hän pystyi elättämään itsensä taiteella. Hänet tunnetaan erityisesti muotokuvistaan.
Elämäkerta.
Hänen vanhempansa olivat sotamies Eerik Lindh ja Maja Greta Lindh o.s. Wattman. Hänen puolisonsa oli Hedvig Kristina Lindh o.s. Liljeberg.
Lindh opiskeli Ruotsin Kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) Tukholmassa ja E. Limnellin johdolla. Hän valmistui Tukholman maalariammattikoulusta kisälliksi 1814. Teoksia oli ensi kerran näyttelyssä esillä 1847.
Ateneumin taidemuseossa on kahdeksan kappaletta Lindhin teoksia, lisäksi niitä on Kansallismuseossa, Cygnaeuksen galleriassa, Helsingin kaupunginmuseossa ja Turun historiallisessa museossa sekä lukuisissa maakuntamuseoissa ja kartanoissa. Hän on maalannut Kokkolan, Munsalan, Oravaisten ja Tenholan kirkkojen alttaritaulut. 
Lindh on maalannut myös satoja muotokuvia säätyläisistä ja aatelisista. Hän oli hyvin suosittu muotokuvamaalari, koska hän teki malleistaan aina kirkasihoisia sekä maalasi heidän vaatteensa ja korunsa tarkasti. Lisäksi hänen hintansa olivat edullisia. Lindhin tekemiä säilyneitä muotokuvia tunnetaan nykyään yli 200 kpl.
Lindh muutti 1817 Kokkolaan ja koristi maalauksin Vaasan hovioikeuden ja sai siitä työstä mestarikirjan 1822. Vuonna 1827 hän muutti Turusta Helsinkiin.
Chicago White Sox

Chicago White Sox on Major League Baseball -joukkue Chicagosta. Se pelaa American Leaguen Keskisessä divisioonassa. Joukkuetta valmentaa tällä hetkellä joukkueen entinen shortti Ozzie Guillén. White Sox pelaa kotiottelunsa Rate Field -stadionilla.
White Soxin lisäksi Chicagosta on kotoisin toinen Major League Baseball -joukkue, National Leaguessa pelaava Chicago Cubs. Molemmat joukkueet ovat liigojensa perustajajäseniä. White Sox perustettiin vuonna 1893 alasarjajoukkueena nimellä Sioux City Cornhuskers. Nykyisellä nimellään joukkue alkoi pelata 1904 käytettyään vuosina 1900-03 nimeä White Stockings.
Chicago White Sox menestyi kohtalaisesti American Leaguen alkuaikoina, 1900-luvun alkupuolella, se oli kahdeksan joukkueen AL:n paras 1901, 1906, 1917 ja 1919. Liigamestaruuksien (pennant) välillä se kuitenkin monesti kuului liigan huonoimpiin joukkueisiin. Seuran alkuaikojen suurin saavutus koettiin vuonna 1906, kun "Hitless Wonders" -nimellä tunnettu kokoonpano otti joukkueen historian ensimmäisen World Series -mestaruuden paperilla huomattavasti paremmasta Chicago Cubsista otteluvoitoin 4–2. Vuonna 1917 joukkue otti seuraavan World Series -mestaruuden kukistamalla New York Giantsin finaalissa voitoin 4–2. 
Joukkueen onni kuitenkin kääntyi seuraavina vuosina. Päästyään 1919 finaaleihin, jonka joukkue hävisi Cincinnati Redsille 3–5, monet joukkueen pelaajat osallistuivat nyttemmin nimellä "Black Sox" tunnettuun sopupeliskandaaliin. Skandaalista johtuen monet joukkueen parhaista pelaajista erotettiin sarjasta. Tunnetuin heistä oli Shoeless Joe Jackson, jota pidetään nykyisin eräänä pelin parhaista pelaajista skandaalia edeltävältä ajalta. Sopupelillä hävitty finaali jäikin vuoteen 1959 joukkueen ainoaksi visiitiksi ns. "Fall Classiciin".
1959 White Soxilla oli pitkästä aikaa nuori, lahjakas joukkue. Voitettuaan oman liigansa pennantin joukkue kuitenkin törmäsi finaalissa parempaan Los Angeles Dodgersin joukkueeseen, joka voitti otteluin 4-2. Tappion jälkeen joukkue pysyi kilpailukykyisenä seuraavat kymmenkunta vuotta, jonka jälkeen se taas putosi liigan pohjalle. 1990-luvulle tultaessa joukkue oli vain kerran onnistunut pääsemään liigansa pudotuspeleihin, 1983. 1990-luvulla joukkue kuitenkin alkoi olla selvästi kilpailukykyisempi, se voitti divisioonansa vain kerran, mutta oli toinen 6 kertaa. Finaalipaikkaa joukkue kuitenkin sai odottaa vuoteen 2005. 
Kausi 2005 alkoi White Soxin kannalta loistavasti. Kauden puolivälissä sillä oli liigansa eniten voittoja. Loppukaudesta joukkue oli menettää sijoituksiaan, mutta onnistui kuitenkin voittamaan divisioonansa 6 voiton erolla. Pudotuspeleissä joukkue löysi uuden vaihteen ja suoriutui finaaleihin häviämällä vain yhden pelin kahdella ensimmäisellä kierroksella. Finaalissa joukkuetta vastaan asettui Houston Astros. Finaali oli tiukka, yhtään peliä ei voitettu yli kahdella juoksulla ja kaksi peliä ratkaistiin viimeisessä vuoroparissa. Kuitenkin White Sox onnistui olemaan parempi vastustaan jokaisessa ottelussa, voittaen mestaruuden otteluin 4-0.
Wolfgang Van Halen

Wolfgang William "Wolfie" Van Halen (s. 16. maaliskuuta 1991) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänen isänsä oli kuuluisa kitaristi Eddie Van Halen. Wolfgang Van Halen oli Van Halen -yhtyeen basisti. Hän korvasi Michael Anthonyn vuonna 2006. Wolfgang Van Halen on ollut myös vierailevana kitaristina Van Halenin vuoden 2004 kiertueella. Nimensä hän on saanut isänsä ihaileman klassisen musiikin säveltäjän, Wolfgang Amadeus Mozartin mukaan. Van Halenin v. 1991 julkaisemalta "F.U.C.K." -levyltä löytyy kitarainstrumentaalikappale nimeltään "316", joka on saanut nimensä Wolfgangin syntymäpäivän (16.3.1991) mukaan. Tarina kertoo, että Edward näppäili kitarallaan tätä kyseistä sävelmää raskaana olleen vaimonsa Valerie Bertinellin vatsan lähettyvillä hänen odottaessaan heidän esikoistaan Wolfgangia ja vauva sattui aina potkimaan tämän kappaleen aikana, joten Eddie myöhemmin päätti lisätä sen levylle ja nimetä sen ainoan poikansa syntymäpäivän mukaan.
Diskografia.
Van Halen
Tremonti
Mammoth WVH
vieralilijana
Berliinin piiri

Berliinin piiri oli 1920- ja 30-luvuilla pääosin Berliinissä kokoontunut joukko tieteenfilosofiaan keskittyneitä filosofeja, joita yhdisti looginen empirismi. Piirin kuului sellaisia filosofeja ja tiedemiehiä kuin Hans Reichenbach, Carl Gustav Hempel, David Hilbert, Kurt Grelling ja Richard von Mises.
Historia.
Berliinin piirin perusti 1920-luvun lopulla Hans Reichenbach. Piirin alkuperäinen nimi oli "Die Gesellschaft für empirische Philosophie", Empiirisen filosofian seura. Piiri julkaisi yhdessä Wienin piirin kanssa julkaisua "Erkenntnis" (Tieto), jota toimittivat Rudolf Carnap ja Reichenbach. Piiri järjesti useita tieteenfilosofisia kongresseja ja kollokvioita, joista ensimmäinen järjestettiin Prahassa vuonna 1929.
Berliinin piirillä oli paljon yhteistä Wienin piirin kanssa, mutta piirien filosofeilla oli näkemyseroja joissakin asioissa, esimerkiksi koskien todennäköisyyttä ja konventionalismia. Reichenbach vaati filosofiaansa kutsuttavan loogiseksi empirismiksi, erottaakseen sen Wienin piirin loogisesta positivismista. Nykyään tätä eroa ei useinkaan tehdä, ja näitä termejä käytetään merkitsemään samaa filosofista suuntausta.
Berliinin piirin jäsenet analysoivat aktiivisesti erityisesti nykyaikaisessa fysiikassa tapahtuneen edistyksen, erityisesti suhteellisuusteorian, aikaansaamia seurauksia filosofialle ja logiikalle. Samalla he hylkäsivät Wienin piirin tavoin metafysiikan ja muun perinteisen filosofian pätevyyden, ja katsoivat, että monet filosofiset ongelmat ovat merkityksettömiä.
Kansallissosialismin nousun jälkeen useat piirin jäsenet muuttivat muihin maihin. Muun muassa Reichenbach muutti Turkkiin vuonna 1933 ja myöhemmin Yhdysvaltoihin vuonna 1938. Hempel muutti Belgiaan vuonna 1934 ja myöhemmin samoin Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Grelling puolestaan kuoli keskitysleirillä. Tämä merkitsi piirin toiminnan loppua, mutta se vaikutti suureen joukkoon 1900-luvun filosofeja, ja sen menetelmät vaikuttivat suuresti analyyttisen filosofian kehitykseen.
Solin

Solin on kaupunki Kroatiassa. Se sijaitsee noin 8 kilometrin päässä Splitistä Adrianmeren rannalla. Solin sijaitsee samalla paikalla kun antiikin aikainen Salona, joka oli Rooman valtakunnan Dalmatian provinssin pääkaupunki ja keisari Diocletianuksen oletettu syntymäpaikka. Kaupunki tuhoutui 600-luvulla avarien ja slaavien hyökkäysten aikana ja kaupungin väestö muutti asumaan Diocletianuksen palatsin lähistölle, josta myöhemmin muodostui Splitin kaupunki. Keskiajalla Solin oli yksi Kroatian tärkeimmistä kaupungeista.
Nykyisin Solinissa on noin 24 000 asukasta.
Ruben Jaari

Ruben Jaari (vuoteen 1936 Robert Jankeloff; 22. tammikuuta 1906 Helsinki – 15. elokuuta 1991 Helsinki) oli suomenjuutalainen kauppaneuvos (1969), Pukeva-tavaratalon perustaja.
Ruben Jaarin vanhemmat olivat Samuel ja Lena Jankeloff. Jankeloffin suku muutti Helsinkiin Venäjältä 1860-luvulla. Ruben Jaarin isoäiti piti vaatekojua Narinkka-torilla Helsingin Kampissa nykyisen Simonkadun varrella ja isä Samuel Jankeloff vaatekauppaa Annankadulla. Jankeloffeilla oli neljä poikaa, Sender, David, Ruben ja Fabian (Fajo). Sender muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin. Ruben kouluttautui sähköinsinööriksi Saksassa ja Ranskassa. Ensimmäisen maailmansodan ajaksi perhe muutti Kööpenhaminaan, mutta palasi 1920-luvulla Suomeen. Hän muutti nimensä "Jankeloffista" 1930-luvulla "Jaariksi".
Jaari perusti Kappa-Keskus-nimisen vaatekaupan vuonna 1933. Hän myi Helsingin Vuorikadulle perustetussa kaupassa veljensä Fajo Jaarin kanssa perustamansa tehtaan Mallion valmistamia naisten takkeja. Fajo osti Mallion myöhemmin kokonaan itselleen, Ruben jatkoi Kappa-Keskuksen kehittämistä. Ruben Jaari teki puolisoineen merkittäviä lahjoituksia Suomen Olympiakomitealle, Suomen Punaiselle Ristille, Mannerheimin Lastensuojeluliitolle ja Liikesivistysrahastolle. Jaarin perhe tuki myös Suomen Kulttuurirahastoa.
Jaarin puoliso oli vuodesta 1939 latvianjuutalainen Irene o.s. Friedländer. Muu Friedländerin suku tuhottiin juutalaisvainoissa toisen maailmansodan aikana. Jaarit saivat kolme lasta, joista Rea (s. 1940), asuu psykologina Englannissa, Ray (1943–1991) kuoli auto-onnettomuudessa, ja Ralph (1949–2020) toimi Tallinnassa rakennusalalla. Pukeva meni konkurssiin vuonna 1993 laman ja Kaisaniemen metroaseman rakennustöiden seurauksena. 
Ruben Jaari on haudattu Helsingin juutalaiselle hautausmaalle.
Michela Figini

Michela Figini (s. 7. huhtikuuta 1966 Prato Leventina) on sveitsiläinen entinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Figini voitti olympiakultaa syöksylaskussa vuoden 1984 olympialaisissa ollessaan vasta 17-vuotias. Calgaryn olympialaisissa neljä vuotta myöhemmin hän saavutti hopeaa supersuurpujottelusta. Maailmanmestaruuden hän voitti syöksylaskussa vuonna 1985.
Figini voitti maailmancupin kokonaiskilpailun vuosina 1985 ja 1988. Lisäksi hänellä on neljä syöksycupin voittoa sekä yksi suurpujottelucupin ja yksi supersuurpujottelucupin voitto. Hänellä on maailmancupista yhteensä 26 osakilpailuvoittoa, joista suurin osa on syöksylaskusta.
Uransa Figini lopetti vuonna 1990 ollessaan vain 24-vuotias.
Carl Gustav Hempel

Carl Gustav Hempel () oli saksalainen tieteenfilosofi ja merkittävä 1900-luvun loogisen empirismin edustaja, joka kuului Berliinin piiriin. Hänet tunnetaan ennen kaikkea tieteellisen selittämisen deduktiivis-nomologisen mallin puolustamisesta ja korppi-paradoksista. 
Teoksia.
Tärkeimpiä teoksia:
Esseitä:
Kolmoishermo

Kolmoishermo () on viides aivohermo ja se on aivohermoista suurin. Kolmoishermo toimii kasvojen tuntohermona ja puremalihasten liikehermona. Sen nimi tulee siitä, että se jakautuu kolmeen haaraan: alaleukahermo, yläleukahermo ja silmähermo. Alaleukahermo hermottaa alaleuan aluetta, yläleukahermo yläleuan aluetta ja silmähermo otsan aluetta.
Herpesvirus voi vesirokon jälkeen jäädä piileväksi kolmoishermosolmuun ja aiheuttaa myöhemmin vyöruusun. Kolmoishermoon liittyvää neuropaattista kipua kutsutaan kolmoishermosäryksi.
Enheduanna

Enheduanna (n. 2285–2250 eaa., sumeriksi 𒂗𒃶𒌌𒀭𒈾, ”"Taivaan ylipapitar"”) oli sumerilainen tai akkadilainen papitar, jota pidetään historian ensimmäisenä nimeltä tunnettuna kirjailijana ja runoilijana. Hänen jumalatar Inannan palvomiseksi kirjoittamansa sumerinkieliset hymnit sisältävät ensimmäisen kirjallisen kuvauksen jumalattaresta ja ensimmäisen kuvauksen yksilön sisäisestä elämysmaailmasta.
Sukutausta ja elämäkerta.
Enheduannan isä oli etniseltä taustaltaan akkadilainen ja äiti puolestaan sumerilainen. Hänen äitinsä on saattanut olla myöskin papitar, joka olisi auttanut Enheduannaa nousemaan samaan asemaan.
Enheduannan isän uskotaan olleen Sargon Akkadilainen, vaikkakaan ei ole täyttä varmuutta siitä, oliko Sargonin ja Enheduannan isä–tytär-suhde biologinen vaiko vain kuvainnollinen.
Enheduannan elämästä ei tiedetä käytännössä mitään ennen hänen nousuaan papittareksi. Sargonin uskotaan nostaneen Enheduannan korkeaan asemaan pitääkseen Urin kaupungin omien sukulaistensa alaisuudessa. Ur oli yksi rikkaimmista Sargonin valloittamista kaupungeista, ja merkittävä osa kaupungin vauraudesta oli kiinni temppelissä. Lisäksi kapinan todennäköisyyden valloitetussa Urissa uskottiin laskevan, kun sen temppeliä johti joku, joka oli uskollinen nimenomaan Sargonille..
Enheduannan oletettu elinaika oli 2285–2250 eaa.
Kirjallinen tuotanto.
Enheduannan tuotannosta suurin osa, joka on säilynyt, on ylistysvirsiä Inannalle.
Enheduanna kirjoitti aikana, jolloin kirjoitustaito oli hyvin harvinainen ja kirjurit olivat suurimmaksi osaksi miehiä. Merkittävää on myös se, että Enheduanna on mainittu nimeltä.
Kamae

Kamae () on japanilainen budokäsite joka tarkoittaa valmiusasentoa. Käsitteenä kamae sisältää lukuisia erilaisia budolajeissa käytettäviä asentoja sekä aseilla että ilman. Kamae on staattisen liikkeen "pysäytyskuva". Kamaelle on ominaista joko puolustuksellisuus, jolloin se on yleensä budokan keskilinjaa suojaava tai hyökkäävyys. Jälkimmäisessä tapauksessa budokan keskilinjalla usein ilmenee suki, eli aukkopaikka, osoituksena kyseessä olevan kamaen valinneen budokan sutemista, eli hyökkäykseen sitoutumisesta.
Ase kamaet.
Peruskamaet miekalla.
Kendo no Kata-sarjassa bokkenilla tehtävät peruskamaet "tachille" :
Jōdan No Kamaesta on olemassa sekä oikeanpuoleinen ("migi"-) että vasemmanpuoleinen ("hidari"-) muoto
Hassō No Kamaesta on olemassa sekä oikeanpuoleinen ("migi"-) että vasemmanpuoleinen ("hidari"-) muoto
Muita valmiusasentoja
Peruskamaet jōdō:lla.
ZNKR jōdō katasarjassa tehtävät jōn peruskamaet "shijō"lle :
Armovuosi

Armovuosi ( ) oli Suomessa Ruotsin vallan ajalta periytyvä tapa, jonka mukaan kuolleen virkamiehen perhe saa yhden vuoden ajan nauttia miehen palkkaetuja. Varsinaisen armovuoden lisäksi saatettiin myöntää myös ylimääräisiä armovuosia.
Kirkon armovuosikäytäntö.
Seurakunnissa on papin lesken annettu asua pappilassa vuoden ajan miehensä kuolemasta. Armovuoden ajan edesmenneen papin tehtäviä hoiti niin sanottu armovuoden saarnaaja. Seurakunnalle oli edullista, jos edesmenneen kirkkoherran tai kappalaisen seuraajaksi tuli tämän sukulainen, joka otti huolehtiakseen vainajan perheen toimeentulosta. Myös suvun ulkopuolelta tullut naimaton pappismies saattoi järjestää edeltäjänsä perheen konservoinnin menemällä naimisiin lesken kanssa. Nämä eräänlaiset eläkejärjestelyt näkyivät toisinaan seurakuntalaisten esittämissä toivomuksissa. Naimakauppaan perustuvaa perheen konservointia esiintyi 1600-luvulla ja myös 1700-luvulla, joskin hieman vähemmän.
Säännökset armovuodesta.
Papiston erioikeuksissa vuodelta 1723 oli vakuutettu pappien leskille sekä vajaavaltaisille ja turvattomille lapsille oikeus armovuoteen. Papinviran haltijan kuoltua oli hänen oikeudenomistajillaan oikeus nauttia viranhaltijan palkkaetuja, kunnes kulumassa oleva virka- ja palkkavuosi oli päättynyt. Jos viranhaltijalta jäi leski tai omia vajaavaltaisia ja turvattomia lapsia, nämä saivat nauttia edut virasta ja virkatalosta sekä kuluvalta virkavuodelta että sitä seuraavalta vuodelta, jota sanottiin armovuodeksi. Heidän oli kuitenkin suoritettava menot viran hoitamisesta armovuoden aikana. Tämä papistolle kuuluva erioikeus säilytettiin myös vuoden 1923 palkkauslaissa. Leskien armovuodet eivät olleet ulosmitattavissa. 
Pielisensuun seurakunnassa oli vuosina 1968–1969 pappi, joka oli määrätty "Kirkkoherranviran virka- ja armovuoden saarnaaja".
Ylimääräinen armovuosi.
Palveluksessa kuolleiden, valtakirjalla varustettujen pappien sekä lukkarien ja urkurien leskille ja turvattomille lapsille voitiin vuonna 1918 annetun asetuksen mukaan säälittävissä tapauksissa myöntää enintään kaksi ylimääräistä armovuotta. Ylimääräisiä armovuosia oli anottava valtioneuvostolta. Anomus oli tehtävä niin ajoissa, että se voitiin ratkaista ennen kuin uudelle viranhaltijalle oli annettu valtakirja siihen virkaan, josta ylimääräisiä armovuosia pyydettiin.
Termin muuta käyttöä.
Armovuosi-termiä käytettiin myös poliisin vuonna 2003 julkistamasta laittomien aseiden vastaanottokampanjasta, jonka aikana luvattomien aseiden vapaaehtoisia luovuttajia ei rangaistu.
Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestö

Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestö ( lyh. ITUC) on vuonna 2006 perustettu kansainvälinen ammattiyhdistysliikkeen järjestö. 
ITUC muodostettiin liittämällä yhteen useita kansainvälisiä järjestöjä kuten Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälinen liitto (VAKL) ja Maailman työn liitto (WCL).
Yli 180 miljoonan jäsenen ITUC:n keskeisiä tavoitteita on edistää ay-liikkeen yhteistyötä ja koordinaatiota globaaleissa asioissa, mm. yhteyksissä WTO:hon, Maailmanpankkiin ja Kansainväliseen valuuttarahastoon.
Shahzoda

Shahzoda (oik. Zilola Bahodirovna Musayeva, s. 28. heinäkuuta 1979) on uzbekistanilainen pop-laulaja. Häneltä on julkaitu neljä studioalbumia. Shahzoda on asunut Moskovassa (vuodet 1980-1987), Taškentissa sekä Kiovassa, jonka yliopistossa hän opiskeli. Hänellä on yksi poika.
Dan-arvo

Dan-arvo () on japanilaisissa ja korealaisissa kamppailu- ja budolajeissa käytettävä arvoaste. Monissa lajeissa sen haltijat käyttävät mustaa vyötä. Dan-arvot ovat tavallisia myös muissa kuin taistelulajiyhteyksissä ja niitä myönnetään myös esimerkiksi japanilaisissa lautapeleissä kuten renju, shōgi ja go, kukkien asettelussa ("ikebana") sekä teetaiteessa ("chadō"). Budolajeissa kuten iaidō, kendō ja jōdō dan-arvoa ei osoiteta ulospäin millään värillisellä vyöllä.
Luettelo yleisistä japanilaisista dan-arvoista.
Yleisimmin budolajit käyttävän dan-asteikkoa 1–10, mutta myös esimerkiksi 1-5, 1–8 ja 1–15 asteikkoja käytetään.
Hardanger-kirjonta

Hardanger-kirjonta eli Hardanger-ompelu on perinteinen revinnäiskirjontamuoto. Se on saanut nimensä Norjan Hardangervuonosta, jonka alueella sitä ommeltiin noin vuosina 1650–1850. Kirjonnan esikuvat lienevät saapuneet Eurooppaan Aasiasta ja Persiasta silkkitietä pitkin. 
Hardanger-kirjontakuviot ovat geometrisia, esimerkiksi neliöitä, suorakulmioita, vinoneliöitä, siksak-kuvioita ja ristejä. Kuviot kirjotaan useimmiten helmilangalla tiiviille palttinasidoksiselle kankaalle. On olemassa myös hardanger-töihin erityisesti suunniteltuja, yleensä valkoisia tai kellertäviä hardanger-kankaita.
Kirjonnassa käytetään paula-, sidos- ja tikkipistoja, joilla ommellaan yhteen yleensä neljän langan ryhmiä. Kankaan lankoja voidaan katkaista, ja jäljelle jäävät langat parsitaan muodostaen reikiä ympäröiviä kuvioita. Myös useita erikoistekniikoita saatetaan hyödyntää pitsimäisen vaikutelman aikaansaamiseksi. Useimmiten hardangerkirjonnassa käytetään helmilankaa ja kangasta, jossa on palttinasidoksia.
Neel Jani

Neel Jani (s. 8. joulukuuta 1983) on sveitsiläinen kilpa-autoilija, joka on intialaista syntyperää. 
Jani aloitti uransa Karting-sarjoissa, joista nousi ajamaan Italian, Ranskan ja Sveitsin Formula Renault-sarjoja vuosina 2001-02. Vuosina 2002-04 hän ajoi Formula Renaultin Eurocup-sarjaa, jossa sijoittui parhaimmillaan toiseksi vuosina 2002-03.
Kausina 2005-06 hän kilpaili GP2-sarjassa voittaen kaksi kilpailua. 
Hän toimi Sauberin testikuljettajana vuosina 2003-04 ja Scuderia Toro Rosson testi- ja varakuljettajana F1:ssä kaudella 2006. Samalla hänestä tuli ensimmäinen kuljettaja, joka on ajanut sekä GP2- että F1-autoa samana päivänä. Kaudella 2007 hän kilpaili Pohjois-Amerikan Champ Car -sarjassa saavuttaen kolme palkintosijaa. Vuosina 2005–2009 Jani kilpaili A1 Grand Prix sarjassa ja voitti mestaruuden Sveitsille kaudella 2007–2008. Hän sijoittui sarjan toiseksi kausina 2005–2006 ja 2008–2009. 
Vuodesta 2009 lähtien Jani on ajanut erilaisissa Le Mans-sarjoissa ja vuodesta 2012 lähtien FIA World Endurance Championship -sarjassa Porschen tehdastiimin autolla.
Patrizio Buanne

Patrizio Buanne (s. 20. syyskuuta 1978 Napoli, Italia) on italialainen baritoni. 
Buanne syntyi Napolissa, mutta hänen perheensä muutti Wieniin hänen ollessaan viisivuotias. Hän alkoi esiintyä julkisesti 11-vuotiaana, ja voitettuaan lukuisia kilpailuja nuorena hän esiintyi paaville ja 85 000 katsojan yleisölle Puolassa vuonna 1997. Tämä esitys toi hänelle ensimmäisen levytyssopimuksen.
Buannen ensialbumi "The Italian" ilmestyi vuonna 2005. Levyllä esitettiin vanhoja italialaisia iskelmiä, ja se nousi listoille muun muassa Isossa-Britanniassa, Australiassa ja Suomessa. 
Buanne levytti jalkapallon maailmanmestaruuskisojen tunnuslaulun "Stand Up! (Champions Theme)" vuoden 2006 jalkapallon mestaruusotteluihin. Laulu oli uusi versio Village Peoplen ja Pet Shop Boysin kuuluisaksi tekemästä kappaleesta "Go West".
Toinen albumi "Forever Begins Tonight" julkaistiin loppuvuodesta 2006.
Mirkka Lappalainen

Mirkka Marjaana Lappalainen (s. 26. marraskuuta 1975 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija. Hän on työskennellyt Suomen ja Pohjoismaiden historian yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2014 ja humanistisen tiedekunnan varadekaanina vuodesta 2023.
Lappalainen kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1994. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1998 ja lisensiaatiksi 2001. Tohtoriksi Lappalainen väitteli vuonna 2005 väitöskirjalla "Suku, valta, suurvalta", joka käsittelee Creutzin aatelissuvun vaiheita suurvalta-ajan Ruotsissa. Hän oli Suomen ja Pohjoismaiden historian assistentti 2001–2009 ja tutkijatohtori 2009–2014.
Lappalainen on kirjoittanut useita palkittuja historia-aiheisia tietokirjoja. Hän sai Vuoden tiedekirja -palkinnon teoksestaan "Maailman painavin raha" (2006). Lappalaisen nuijasotaa käsittelevä teos "Susimessu" (2009) palkittiin Lauri Jäntin palkinnolla. Kirja valittiin myös Vuoden historiateokseksi. Lappalaisen teos "Jumalan vihan ruoska" (2013) sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon syksyllä 2013. Teos "Pohjolan leijona: Kustaa II Aadolf ja Suomi 1611–1632" voitti vuoden 2014 Tieto-Finlandian sekä Vuoden tiedekirja -palkinnon. Huhtikuussa 2016 Lappalainen valittiin Vuoden dosentiksi.
Horn (suku)

Horn-suvut olivat Suomen keskiajalta lähtien Suomen vaikutusvaltaisimpia aatelissukuja.
Suomalainen Horn-suku jakaantuu kolmeen haaraan, joiden täydelliset Ruotsin ritarihuoneeseen rekisteröidyt nimet ovat seuraavat:
Lisäksi Ruotsissa on Horn-nimellä tunnettuja aatelissukuja:
Suomessa elää Horn-nimeä kantavia henkilöitä, jotka eivät kuulu yllä mainittuihin sukuihin eivätkä ole aatelisia.
Suomalaisten Horn-sukujen kantaisä.
Suomalaisen Horn suvun kantaisänä pidetään 1381–1415 mainittua asemies Olof Matssonia, Varsinais-Suomesta. Hän oli yksi niistä rälssimiehistä, jotka 1386 sinetöivät erään laamanninvaalikirjeen. Hän kantoi sinettinsä vaakunakilvessä suvussa käytettyä sarvi-tunnusta jo 1381. Olof Matsson omisti maata Paimion Sattialassa mutta asui Halikossa. Hänen asuinkartanonsa saattoi tuolloin olla Joensuun kartano (Åminne).
Olof Matssonin vaimo on oletettavasti Katariina Olavintytär (Catarina Olafsdotter). Olofilla oli viisi tunnettua poikaa.
Klas Henrikssonin (Horn) jälkeläiset.
Hornien laaja suku polveutuu edellä mainitun Henrik Olofssonin pojasta, Klaus Henrikinpoika Hornista (noin 1440–1520), Etelä-Suomen laamanni ja valtaneuvos sekä Viipurin linnan komentaja, joka oli kaksi kertaa naimisissa. Hänen ensimmäisestä avioliitostaan laamanni Kristiern Frillen tyttären Kristinan kanssa syntyivät:
Klas Henrikssonin toisesta avioliitosta Vehkalahden perijättären Kristina Jakobsdotter Salmenkylän kanssa syntyi:
Jill Dando

Jill Dando (9. marraskuuta 1961 – 26. huhtikuuta 1999) oli brittiläinen televisiojuontaja.
Weston-super-Maressa syntynyt Dando opiskeli journalismia Walesin South Glamorgan Institute of Higher Educationissa. Dando nousi Devonissa sijaitsevan BBC:n paikallisradion uutistenlukijaksi vuonna 1985. Hän siirtyi BBC South Westiin ja Lontooseen muuttamisen jälkeen valtakunnalliseen televisioon. Dando juonsi uransa aikana useita BBC:n televisio-ohjelmia, kuten "Breakfast Newsia", "Six o' clock newsia", matkaohjelma "Holidayta", rikossarja "Crimewatchia" sekä ajoittain "Songs of Praisea".
Kuollessaan Dando oli ehtinyt vetää ensimmäisen osan uudesta projektistaan "Antiques Inspectorsista". Lisäksi hän oli juuri päässyt "Radio Times" -lehden kanteen.
Murha.
Dando kuoli henkirikoksen uhrina 37-vuotiaana. Hän oli kävelemässä 26. huhtikuuta 1999 kotiinsa Länsi-Lontooseen, kun hänet ammuttiin kotiovelleen noin kello 11.30 aamulla. Paikallinen löysi ruumiin pian. Dando vietiin sairaalaan, jossa hänet jouduttiin kuitenkin toteamaan kuolleeksi.
Henkirikoksen tutkimukset kestivät pitkään. Kuuden kuukauden kuluttua tutkimusryhmä oli ehtinyt jo puhua asian tiimoilta yli 2 500 ihmiselle. Silminnäkijähavaintojen perusteella saatiin kuitenkin pidätettyä Barry George -niminen brittimies. 
George todettiin syylliseksi ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen heinäkuussa 2001. Tuomioistuin käsitteli tapauksen uudelleen kesällä 2008 ja George todettiin syyttömäksi Dandon murhaan. Tapauksen tutkintaa johtanut etsivä ei usko, että sitä tultaisiin ikinä ratkaisemaan.
Ruuhikosken golfkenttä

Ruuhikosken golfkenttä on Seinäjoen Ruuhikoskella sijaitseva 18-reikäinen golfkeskus. Kentän pituus on 6 129 m ja sen kokonais-par on 72 Kentän suunnittelija on Robert Trent Jones Jr..
Kenttä tunnetaan monipuolisuudestaan ja vaihtelevuudestaan. Ruuhikosken väylät ovat leveitä. Vesiesteitä on kymmenellä eri väylällä. Kenttä on suunniteltu kansainväliset mitat täyttäväksi ja kentän luonnetta voidaan pienillä muutoksilla vaihdella paljonkin. Kentällä on viisi tiipaikkaa. Klubin palveluihin kuuluvat saunan ja ravintolan lisäksi Pro Shop, suihkut ja pukuhuoneet. 
Ruuhikosken golfkenttä avattiin vuonna 1992. Kenttää ylläpitävä seura Etelä-Pohjanmaan Golf on perustettu vuonna 1986.
Kentällä on järjestetty kaikki kansalliset arvokisat ja yhdet EM-kisat.
Barry George

Barry George (s. 15. huhtikuuta 1960) on brittiläisen televisiojuontaja Jill Dandon murhasta tuomittu ja myöhemmin syyttömänä vapautettu mies.
Ennen murhasyytettä.
George syntyi Lontoossa. Hänen vanhempansa erosivat pojan ollessa 13-vuotias. Hän kävi tunne- tai käytöshäiriöisille oppilaille suunnattua koulua ja toimi vuonna 1977 neljän kuukauden ajan BBC:n leivissä. 
Georgeä kiehtoi julkisuus jo ennen pidätystä. Hän teki itsestään henkilökohtaiseen käyttöön valokuvia, jossa hän oli SAS-sotilaaksi sonnustautuneena. Hän myös käytti itsestään nimeä Barry Bulsara; "Bulsara" oli Queen-yhtyeen laulaja Freddie Mercuryn todellinen sukunimi. Jo kouluaikanaan hän oli käyttänyt itsestään muusikko Gary Glitterin oikeaa nimeä Paul Gadd.
Georgen pidätyksen yhteydessä paljastettiin, että hänellä oli jo ennestään ainakin jonkin verran rikollista taustaa. Hän oli mm. pyrkinyt murtautumaan Kensingtonin palatsiin, kun prinsessa Diana asui siellä. Hänen hallustaan löydettiin myös luetteloita, joihin oli kirjattu lähes sadan naisen henkilötietoja (mm. osoitteita) ja valokuvia. Diana oli ollut heidän joukossaan. George oli menneinä vuosinaan myös esiintynyt kadulla poliisina väärennettyjen lupakirjojen kanssa. Oikeudenkäynnissä itseään Paul Gaddiksi väittänyt mies oli pukeutunut glam rock -vaatetukseen. 
Georgella oli tuomioita seksuaalirikoksista, ja häntä tutkinut psykologi totesi miehen kärsineen erilaisista persoonallisuushäiriöistä. Lisäksi hän on epileptikko.
Murha, tuomio ja vapautus.
Juontaja Jill Dando ammuttiin hänen kotinsa lähellä 26. huhtikuuta 1999. Barry George pidätettiin silminnäkijähavaintojen perusteella vasta 15. toukokuuta 2000. Hänet tuomittiin 2. heinäkuuta 2001 elinkautiseen vankeusrangaistukseen murhasta. 
Tapaus otettiin uudelleen tuomioistuimen käsiteltäväksi 9. kesäkuuta 2008 ja George todettiin syyttömäksi 1. elokuuta 2008.
GP2-kausi 2007

GP2-kausi 2007 oli GP2-sarjan historian kolmas kausi. Kausi alkoi 14. huhtikuuta Bahrainista ja päättyi 30. syyskuuta Valenciaan. Kyseinen kausi oli viimeinen kun sarjassa ajettiin Dallara GP2/05 -autolla. Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Timo Glock. Vuoden tulokkaaksi valittiin japanilainen Kazuki Nakajima.
Kilpailukalenteri.
Kaudella ajettiin 21 kilpailua 11 eri radalla. Kymmenenä kisaviikonloppuna oli yksi kisa lauantaina ja toinen kisa sunnuntaina, poikkeuksena Monaco jolloin ajettiin vain yksi kisa.
Mestaruuspisteet.
Pisteet jaettiin lauantain pitkän kilpailun 8 parhaan joukkoon sijoittuneille kuljettajille ja 6 parhaalle sprinttikisassa. Lauantain pitkään kilpailuun paalupaikalle ajanut kuljettaja palkittiin 2 pisteellä. Nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai yhden pisteen. Sprinttikisaan paalupaikan ottanut kuljettaja ei saanut ylimääräisiä pisteitä.
Televisiointi.
Suomessa GP2 lähetykset esitti kaudella 2007 aika-ajot ja kilpailut suorana MTV3 MAX. Lähetykset selosti Timo Pulkkinen.
Syldaavi

Syldaavi on kuvitteellinen kieli, jota puhutaan Hergén Tintti-sarjakuvissa esiintyvässä Syldavian valtiossa. Kielelle pohjana oli hollannin murre marol, jota on puhuttu Brysselin ympäristössä. Kielen on analysoinut Mark Rosenfelder. Syldavian kieltä esitellään ensi kerran vuosina 1938–1939 ilmestyneessä Tintti-seikkaulussa "Kuningas Ottokarin valtikka". Tarinassa on paljon horjuntaa sen suhteen, kirjoitetaanko syldaavia latinalaisilla vai kyrillisillä aakkosilla. Esimerkiksi nimikilvistä ja tienviitoista osa käyttää latinalaisia ja osa kyrillisiä aakkosia.
Äänteet.
Vokaalit
Digrafit
Konsonantit
Kielioppi.
Monikko
Määräinen artikkeli
Demonstratiivipronominit.
czei – tämä &lt;br&gt;
tot – tuo
Kirk Stevens

Kirk Stevens (s. 17. elokuuta 1958) on kanadalainen snooker-biljardin pelaaja.
Stevens aloitti biljardinpeluun nuorena ja pääsi 21-vuotiaana semifinaaliin snookerin MM-kisoissa Sheffieldissä. Vuonna 1984 Stevensin onnistui tehdä Jimmy Whitea vastaan kilpaillessaan 147 pisteen breikki. 
Stevens jatkaa biljardin peluuta yhä. Hän on ollut hoidettavana riippuvuudestaan kokaiinin ja toimi 1990-luvun alussa lyhyesti autokauppiaana.
Göteborgin raatihuone

Göteborgin raatihuone on rakennus Göteborgin kaupungissa, Länsi-Götanmaalla, Ruotsissa. Se on rakennettu vuosina 1670-1672, ja sen suunnittelusta on vastannut arkkitehti Nicodemus Tessin vanhempi. Nykypäivänä sitä käyttää Göteborgin käräjäoikeus.
Rakennusta on muokattu vuosien varrella. Vuonna 1732 sitä uudistettiin kaupungininsinööri Bengt Wilhelm Carlbergin johdolla, ja 1810-luvun toisella puoliskolla rakennukseen lisättiin kolmas kerros. Lisäksi vuonna 1937 raatihuoneen viereen valmistui funktionalismia edustava lisärakennus. Sen on suunnitellut arkkitehti Gunnar Asplund.
François Ravaillac

François Ravaillac (1578 Angoulême – 27. toukokuuta 1610) oli Ranskan kuningasHenrik IV:n murhaaja.
Ravaillac syntyi koulutettuun perheeseen; hänen isoisänsä François Ravaillac oli syyttäjänä Angoulêmessa, ja kaksi hänen äitinsä setää oli Angoulêmen katedraalin kaniikkeja. Hänen isänsä Jean Ravaillac oli väkivaltainen mies, jonka monet pahat teot aiheuttivat julkisen skandaalin ja johtivat vaikeuksiin lain edessä; hänen äitinsä Françoise Dubreuil oli tunnettu katolisesta hurskaudestaan. 
Hän aloitti työuransa palvelijana ja ryhtyi myöhemmin koulun opettajaksi. Hän oli pakkomielle uskontoon ja hän haki askeettiseen Feuillants-veljeskunnan jäsenyyttä, mutta lyhyen koeajan jälkeen hänet erotettiin, koska hän oli ”altis näyille”. Hän pyrki vuonna 1606 jesuiittaveljestön jäseneksi, mutta ei tullut hyväksytyksi. 
François Ravaillac ilmoitti nähneensä vuonna 1609 ilmestyksen, jossa hänelle annettiin kehotus vaatia kuningasta käännyttämään hugenotit katolilaisuuteen. Hän ei kuitenkaan päässyt tapaamaan kuningasta. Ravaillac tulkitsi Henrikin päätöksen valloittaa Alankomaat aluksi sodalle paavia vastaan. Hän puukotti kuninkaan kuoliaaksi Pariisissa 14. toukokuuta 1610, kun tämän vaunut olivat pysähtyneet liikenteessä. 
Ravaillacilta yritettiin kiduttamalla saada tietoja rikoskumppaneista, joita hänellä uskottiin olevan. Hän itse ilmoitti, ettei kukaan ollut johdatellut häntä salamurhaan. Ravaillac teloitettiin 27. toukokuuta 1610 repimällä hänet neljän hevosen avulla kappaleiksi, mikä oli rangaistus kuninkaanmurhasta. Tämän jälkeen hänen vanhempansa määrättiin maanpakoon, ja sukulaisia kiellettiin käyttämästä ”Ravaillac” -nimeä.
Théodred

Théodred on J. R. R. Tolkienin luoma fiktiivinen henkilö, joka esiintyy fantasiaromaanissa "Taru sormusten herrasta".
Théodred syntyi vuonna 2978 Kolmatta Aikaa. Hänen äitinsä Elfhild kuoli synnytyksessä, mutta hänen isästään Théodenista tuli Rohanin seitsemästoista kuningas vuonna 2980. Théodred oli Théodenin ainoa poika ja perillinen.
Théodred kasvoi hänen serkkunsa Éomerin kanssa, jota hän rakasti kuin veljeään. Ainoa henkilö, jota hän rakasti enemmän kuin Éomeria oli hänen isänsä Théoden.
Myöhemmin Théodred joutui Saruman Valkoisen armeijan surmaamaksi Rautkymin kahlaamoiden ensimmäisessä taistelussa vuonna 3019. Kuoltuaan hänet haudattiin esi-isiensä hautojen viereen.
Elokuvassa.
Peter Jacksonin ohjaaman elokuvatrilogian toisessa osassa, "Kahdessa tornissa", Théodredin roolissa esiintyi Paris Howe Strewe.
Celebrían

Celebrían on J. R. R. Tolkienin luoma kuvitteellinen hahmo. Hän on Celebornin ja Galadrielin tytär, Elrondin vaimo sekä Arwenin, Elrohirin ja Elladanin äiti. Celebríania kutsuttiin myös nimellä Rivendellin neito. Celebríanin nimi tarkoittaa "sindar"in kielellä "hopeista kuningatarta".
Juoni.
Celebríanin syntymäpäivä on tuntematon, tosin hän on saattanut elää lähellä Evendim-järveä. Hänet nähtiin ensimmäisen kerran kun hän oli menossa Eregionista Lórieniin äitinsä, Galadrielin kanssa toisella ajalla vuonna 1350. Celebrìan meni naimisiin Rivendellin hallitsijan Elrondin kanssa vuonna 109 kolmatta aikaa. Hän syntyi Ost-in-Edhilissä toisella ajalla ennen vuotta 1091. Kuitenkin hänet mainitaan "Galadrielin ja Celebornin historiassa" ennen vuotta 1350 toista aikaa, mutta kuitenkin muuttaa käsikirjoitusta huomattavasti, joten tämä päivä on voinut muuttua paljonkin. 
Sauronin tunkeutumisen jälkeen Eregioniin vuonna 1697 toista aikaa Galadriel, Celebrían ja heidän sukulaisensa pakenivat Ost-in-Edhilistä Morian kaivosten läpi, lopulta he saapuivat Lothlórieniin.
Vuonna 2509 toista aikaa hän oli matkalla tapaamaan vanhempiaan, mutta joutui örkkien väijytykseen Punasarven solassa. Celebrian vangittiin, sekä häntä kidutettiin. Hänen poikansa Elladan ja Elrohir pelastivat hänet, mutta hän oli saanut myrkyllisen haavan. Elrond paransi haavan Rivendellissä, mutta Celebrían ei koskaan palautunut kokonaan mieleltään ja henkisesti. Hän ei halunnut jäädä enää Keski-maahan ja hän seilasi seuraavana vuonna Valinoriin.
Kansantaiteilija

Kansantaiteilija on henkilö, joka toimii jollakin taiteenalalla ja on itseoppinut taiteilija. Yleisesti kansantaiteilijoiksi kutsutaan muusikoita.
Haimonni

Haimonni ("Pangasianodon hypophthalmus" tai "Pangasius hypophthalmus") on Aasiasta kotoisin oleva makean veden kala, joka on yleistymässä ruokakalana Euroopassakin. Ruokana sen liha muistuttaa kuhaa tai merianturaa. Sitä myydään "pangasiusfileenä". Haimonni on suhteellisen tunnettu myös akvaariokalana, joskin sitä pidetään vaikeahoitoisena. Rajoitetussa tilassa kala jää yleensä pienempikasvuiseksi kuin luonnossa.
Ulkonäkö ja koko.
Haimonni painaa myyntikokoisena puolestatoista kahteen kiloa; suurin pyydystetty yksilö painoi 44 kg. Evät ovat tummanharmaat tai mustat. Aikuinen kala on tasaisen harmaa, nuorilla yksilöillä on tumma juova kyljessä.
Levinneisyys.
Pangasius on kotoisin Mekong- ja Chao Phraya -joista Kaakkois-Aasiassa. Alkuperäiset populaatiot ovat heikentyneet jyrkästi ja luonnonvaraiset kannat ovat uhanalaisia. Kalaa kasvatetaan kuitenkin nykyisin runsaasti kalanviljelylaitoksissa, eritoten Thaimaassa ja Vietnamissa, ja sitä on siirretty myös uusiin luonnonvesiin esim. Myanmarissa ja Indonesiassa.
Huijauskäyttö.
Oceana-järjestön vuonna 2015 tekemän tutkimuksen mukaan haimonnia myydään yleisesti kalliimpien kalalajien nimikkeillä. Useimmiten huijauksen kohteena ovat ahven, meriahven ja meriantura. Huijausta tapahtuu niin tukkukaupassa, supermarketeissa kuin ravintoloissakin. Tällaista epärehellistä kauppaa käydään ympäri maailmaa. Tosin EU:ssa kalahuijaukset ovat vähentyneet 23 prosentista 8 prosenttiin vuosien 2011 ja 2015 välillä.
Karoonjänis

Bushmannijänis eli kapinkaniini ("Bunolagus monticularis") on yksi maailman harvinaisimmista nisäkkäistä. Luonnossa niitä elää noin 250 yksilöä. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "karoonjänis".
Koko ja ulkonäkö.
Bushmannijäniksen turkki on pääväriltään ruskehtava, tietyissä kohdissa siinä on myös harmaata sävyä. Leuassa ja korvien sisäpuolella on lisäksi kellertävää ja niskassa punertavaa karvaa; silmien ympärykset ja vatsapuoli ovat likaisenvalkoiset. Häntä on lyhyt, pörröinen ja väriltään musta. Muita tuntomerkkejä on suun nurkista lähtevät mustat raidat, jotka jatkuvat poskille. Sen ruumiin pituus on 40–60 cm ja korvien pituus 13 cm. Bushmannijänis painaa täysikasvuisena noin 1,9 kilogrammaa.
Levinneisyys.
Bushmannijäniksen elinalue koostuu ainoastaan Etelä-Afrikassa sijaitsevan Karoo-aavikon etelä- ja keskiosista.
Elintavat.
Jänikset ovat yöeläimiä.
Lisääntyminen.
Bushmannijänikset synnyttävät kerrallaan vain yhdestä kahteen poikasta kerran vuodessa. Tiineys kestää 35–36 päivää.
Uhat.
Bushmannijänis on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Pahin uhka lajille on maatalousmaan raivaus. Suurin osa lajin elinympäristöstä, pensaikkoisista joenrannoista, on 1950-luvun jälkeen raivattu pelloiksi. Muita uhkia ovat ansat, elinalueen pieneneminen polttopuun keräyksen ja lampaiden laiduntamisen vuoksi, vapaat tai ihmisen seurassa metsästävät koirat ja jokia kuivattavien patojen rakentaminen.
Max Fleischer

Max Fleischer (19. heinäkuuta 1883 Krakova – 11. syyskuuta 1972) oli amerikanjuutalainen animaation uranuurtaja ja rotoskooppaus-animaatiotekniikan kehittäjä, jonka perhe oli alun perin kotoisin Itävalta-Unkarin Krakovasta (nykyisin Puolaa). Fleischerin ollessa 4-vuotias perhe muutti Yhdysvaltoihin. Max Fleischer loi yhdessä veljensä Daven kanssa useita suosittuja animaatiohahmoja, kuten Betty Boop, Kippari-Kalle ja Koko. Hän teki myös 1940-luvulla sarjan maineikkaita Teräsmies-animaatioita.
Max Fleischer työskenteli aluksi pilapiirtäjänä, mutta siirtyi sitten animaation pariin. Fleischer teki 1920-luvulla useita lyhyitä elokuvia, joissa yhdistettiin piirrosanimaatiota ja elävänä kuvattua materiaalia. Elokuvien pääosassa oli mustepullosta esiintyöntyvä klovni Koko. Koko-elokuvien jälkeen Fleischer kehitti Betty Boopin, suurisilmäisen ja kurvikkaan naishahmon, josta tuli erittäin suosittu. Fleischerin animaatiohahmoista kuuluisin on kuitenkin Kippari-Kalle, joka perustui Elzie Crisler Segarin sarjakuvaan. Kippari-Kalle-animaatiot olivat 1930-luvulla menestyneimpiä animaatioita Yhdysvalloissa, ja niiden suosio ylitti jopa Disneyn piirretyt lyhytelokuvat.
Max ja Dave Fleischer pyrkivät kilpailemaan Disneyn kanssa myös pitkien animaatioelokuvien puolella. Vuonna 1939 valmistui Fleischerin studion animaatioelokuva "Gulliverin matkat", joka menestyi melko hyvin. Fleischerien seuraava pitkä animaatio "Mr Bugs Goes to Town" epäonnistui kuitenkin taloudellisesti, ja Fleischerit joutuivat unohtamaan pitkät animaatiot. Paramount Pictures osti vuonna 1941 pahasti velkaantuneen Fleischer Studios -yhtiön ja muutti nimeksi Famous Studios. Fleischerit jatkoivat uuden yhtiön johdossa runsaan vuoden verran ennen vetäytymistään alalta. Vuosina 1941–1943 he tuottivat animaatiosarjan Teräsmiehestä.
Kolmas Aika

Kolmas Aika on kuvitteellinen ajanjakso J. R. R. Tolkienin Keski-Maassa.
Juoni.
Kolmannen Ajan aloittavat ennen Sauronin ensimmäistä tuhoa Ihmisen ja Haltiain Viimeinen Liitto, jota seurasi Númenorin tuho. Se loppui vuonna 3021, kun Valtasormus tuhottiin ja Sauron lyötiin vihdoin lopullisesti. Kun Bilbo ja Frodo lähtivät Keski-Maasta, alkoi Neljäs Aika.
3 vuosisataa

3 vuosisataa ("Three Ages", suomeksi myös Kolme aikakautta) on vuonna 1923 valmistunut yhdysvaltalainen mykkäelokuva, jonka käsikirjoitti ja ohjasi Buster Keaton. Elokuva on parodia D. W. Griffithin elokuvasta "Suvaitsemattomuus" (1916).
Buster Keaton halusi elokuvansa naispääosan esittäjäksi vaimonsa Natalien sisaren Constance Talmadgen, joka oli näytellyt "Suvaitsemattomuudessa". Talmadgen sijaan osaan palkattiin kauneuskilpailun voittaja Margaret Leahy, jolla ei ollut aikaisempaa näyttelijäkokemusta. Vaikka Keaton ei ollut tyytyväinen naisen näyttelijäntaitoihin, hän ei voinut purkaa sopimusta Leahyn kanssa mahdollisten oikeustoimien pelossa. Elokuva jäi Leahyn ainoaksi.
Useimpien muidenkin Keatonin elokuvien tapaan "3 vuosisataa" oli vaarassa tuhoutua. Elokuvan ainoa kopio löytyi pahasti mädäntyneenä vuonna 1954 ja se onnistuttiin pelastamaan restauroijien ankaran työn tuloksena.
Juoni.
Elokuvan kolme kertomusta sijoittuvat kivikauteen, Rooman valtakuntaan ja 1920-luvun Los Angelesiin. Kaikissa kertomuksissa kaunis tyttö saa kaksi kilpakosijaa, jotka ovat toistensa täydellisiä vastakohtia. Kilpakosijoiden tehtäväksi lankeaa voittaa toinen toisensa ja saavuttaa tytön suosio.
Matti Jaaranen

Matti Heimo Jaaranen (s. 22. syyskuuta 1951 Valtimo) on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Lapinlahden Linnut -huumoriyhtyeen pitkäaikaisena jäsenenä.
Uran alkuvaihe.
Jaarasen kirjoitettua ylioppilaaksi ja käytyään armeijan hän haki opiskelemaan Taideteollisen korkeakoulun taidelinjalle Helsinkiin ja Teknilliseen korkeakouluun opiskelemaan arkkitehtuuria 1970-luvun alkupuolella. Hän ei päässyt kumpaankaan kouluun, mutta hän pääsi sisälle Ylioppilasteatteriin vuonna 1974, samaan aikaan kuin tuleva työtoverinsa, Lapinlahden Lintujen perustajajäsen Timo Eränkö.
Ennen parrasvalojen eteen siirtymistään Jaaranen toimi muun muassa lavastajana Ryhmäteatterissa. Teatteriuransa aikana hän on esiintynyt Ylioppilasteatterissa, muun muassa Bertolt Brechtin näytelmässä "Äiti". Teatteriseurue Maailmanpyörässä hän oli mukana useissa pienoisnäytelmissä. Jaaranen on näytellyt elokuvissa sivuosia, kuten Aki Kaurismäen ohjaamassa "Arielissa" sekä elokuvissa "Kiljusen herrasväen uudet seikkailut" ja "Tanssi perhoseni tanssi".
Lapinlahden Linnut.
Jaaranen liittyi huumoriyhtye Lapinlahden Lintuihin vuonna 1983. Yhtyeen eturivin esiintyjänä hän toimii laulajana ja soittaa trumpetin lisäksi eksoottisia Lapinlahden Linnuille tyypillisiksi muodostuneita soittimia, kuten asiakirjamappia ja viritettyä kaljakoria. Esiintymisten sketsiosuuksissa Jaarasella on yleensä myös keskeinen osuus. Jaaranen on luonut Lapinlahden Lintujen logon ja yhtyeen tunnuksena toimivan kolmivarpaisen yksijalkaisen lintuhahmon. Hän on suunnitellut myös suuren osan yhtyeen levykansista. 
Lisäksi Jaaranen on sanoittanut jonkun verran yhtyeen kappaleita. Tv-esiintymisistä mieleenpainuvimmat Jaarasen työt ovat Lapinlahden Lintujen sketsisarjoissa "Seitsemän kuolemansyntiä", "Maailman kahdeksan ihmettä", "Kuudesti laukeava", "Lapinlahden Linnut Show", "Lapinlahden Linnut" ja "Muuttuuko ihminen".