tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nokirousku

Nokirousku ("Lactarius lignyotus") on kuperalakkinen samettinukkainen ruskeanmusta rouskulaji. Lakin leveys on 2–10 senttimetriä. Sen heltat ovat lumenvalkoiset ja vanhemmiten kellertyvät. Jalka on 5–15 senttimetriä pitkä ja lakin värinen tai hieman vaaleampi. Maitiaisneste ja malto on vaaleaa. Maitiaisneste värjää mallon punertavaksi. Sienen maku on mieto ja se on hyvä ruokasieni. Se ei vaadi keittämistä esikäsittelynä. Nokirousku kasvaa kuusen seuralaisena paikoittain Etelä- ja Keski-Suomessa lehto- ja korpikuusikoissa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Nokirousku muistuttaa savurouskua ("Lactarius fuliginosus") ja tammensavurouskua ("Lactarius azonites").
Pähkinänrousku

Pähkinänrousku ("Lactarius pyrogalus", joskus myös virheellisesti "L. hortensis") on kupera tai laakealakkinen kellanharmaa tai harmaanruskea rouskulaji. Lakki on 4–10 senttimetriä leveä. Sen heltat ovat kellertävät. Jalka on 3–7 senttimetriä pitkä ja lakkia vaaleampi. Malto on valkoista. Maitiaisneste on valkoista ja hitaasti harmaanvihertyvää. Sieni maistuu polttavan kirpeältä. Se on syötävä, mutta pitää esikäsitellä keittämällä. Rousku kasvaa lehtimetsissä, puistoalueilla ja lehdoissa pähkinäpensaan juurisienenä. Suomessa sitä tavataan Ahvenanmaan ja Etelä-Suomen pähkinälehdoissa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Jallun herrasmieslaulut

Jallun herrasmieslaulut on EP-levy, joka sisältää tamperelaisten rock-muusikoiden esittämiä pornolauluja. Se tehtiin Jallu-lehden 50-vuotisjuhlan kunniaksi.
Levyllä on muutama vanha kappale uusilla sanoilla, sekä pari kokonaan uutta laulua. Sanoittajina ovat toimineet Mika Peltonen "Peltsi", Heikki Salo, Mika Sundqvist, Pauli Hanhiniemi sekä albumin taiteellinen tuottaja Juri Lindeman. Taustayhtyeenä on Hauli Bros ja "vierailevina herrasmieslaulajina" Pate Mustajärvi, Salo, Hanhiniemi, Sundqvist ja Lindeman. Soittamassa kävivät myös muun muassa Costello Hautamäki, Jyrki Telilä sekä Safka Pekkonen.
Levy on äänitetty Notenet-studiolla Tampereella ja projektin vastaavana tuottajana toimii Jyrki Lahtinen. Lahtinen on ilmoittanut muusikoiden tekevän albumista karaoke-version, mikäli se saa hyvän vastaanoton. Jatko-osakaan ei ole mahdottomuus.
Levy ilmestyi Jallun 50-vuotisjuhlalehden yhteydessä 11. syyskuuta 2008.
Kappaleet.
Sovitukset: Hauli Bros
Muusikot.
The Hauli Bros:
Vierailevat laulajat:
Lisäksi mukana:
Raidanrousku

Raidanrousku ("Lactarius aspideus") on kupera- tai laakealakkinen kellertävä rouskulaji. Lakki on 1,5–6 senttimetriä leveä, nuorena karvainen ja vanhoissa sienissä kalju. Heltat ovat kellanvaaleat. Jalka on 2–7 senttimetriä pitkä ja valkoinen tai kellanvalkoinen. Malto ja maitiaisneste on valkoista. Maitiasneste värjää vahingoittuneet kohdat hitaasti vaaleanvioletiksi. Sieni maistuu miedolta tai hiukan kirpeältä. Se on syötävä, mutta se pitää esikäsitellä keittämällä. Sieni kasvaa lehto- ja sekametsissä kosteilla paikoilla "Salix"-lajien seuralaisena. Sitä esiintyy Etelä- ja Keski-Suomessa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Viitapalsamirousku

Viitapalsamirousku ("Lactarius glyciosmus") on kuperalakkinen ja ohutmaltoinen harmaanpunertava rouskulaji. Lakki on 2–6 senttimetriä leveä. Sen heltat ovat valkoiset tai hieman punaruskeat. Jalka on 2–7 senttimetriä pitkä, hoikka ja lakkia vaaleampi. Malto on valkeaa ja maitiaisneste on vetisenvalkoista. Sieni tuoksuu kookoshiutaleilta ja maistuu aluksi miedolta, mutta jälkimaku on kirpeä. Mietona maultaan se sopii ruokasieneksi, mutta pienen kokonsa vuoksi sitä voi pitää vähäpätöisenä. Rousku kasvaa sekametsissä, koivuviidoissa ja lehoissa varsinkin koivun seuralaisena hyvin yleisenä koko Suomessa. Suomessa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kangaspalsamirousku

Kangaspalsamirousku ("Lactarius mammosus") on ohutmaltoinen ja kuperalakkinen harmaan- tai tummanruskea rouskulaji. Lakki on 4–12 senttimetriä leveä. Heltat ovat aluksi valkoiset ja muuttuvat myöhemmin kellertäviksi. Jalka on 3–7 senttimetriä pitkä, aluksi vaalea, mutta muuttuu likaisenkeltaiseksi kosketettaessa. Malto on valkeaa tai hieman ruskehtavaa. Maitiaisneste on valkoista. Sieni maistuu aluksi miedolta mutta myöhemmin rouskuille tyypillisesti hieman karvaalta. Se on syötävä, eikä sitä tarvitse esikäsitellä. Kangaspalsamirousku kasvaa kangasmetsissä ja havumetsissä, varsinkin poronjäkälässä, männyn seuralaisena koko Suomessa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Kangaspalsamirouskun kanssa samannäköisiä lajeja ovat esimerkiksi kangasrousku, lakritsirousku, pikkurousku ja sikurirousku.
Savurousku

Savurousku ("Lactarius fuliginosus") on kupera- tai laakealakkinen tumman- tai harmaanruskea rouskulaji. Lakin leveys on 4–10 senttimetriä. Heltat ovat kellanvalkoiset ja vanhemmissa sienissä okranruskeat. Jalka on 5–10 senttimetriä pitkä, lakin värinen tai hieman vaaleampi. Malto on valkoista. Maitiaisneste on valkoista ja värjää mallon leikkauspinnalta punertavaksi. Sieni maistuu miedolta tai vähän kirpeältä. Se on syötävä, mutta pitää esikäsittellä keittämällä. Sieni kasvaa harvakseltaan koko Suomessa lehti- ja sekametsissä sekä tunturikoivikoissa. Se on koivun juurisieni. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Tammensavurousku

Tammensavurousku ("Lactarius azonites") on kupera- tai laakealakkinen harmaanvalkoinen tai harmaanruskea rouskulaji. Sen heltat ovat aluksi kellanvalkoiset ja myöhemmin harmaanruskeat. Jalka on valkea ja vanhemmiten okranvärinen ja kosketuskohdista punertava. Malto on valkoista samoin kuin maitiaisneste. Maku on polttavan kirpeä. Suomessa tammensavurousku kasvaa kalkkipitoisissa tammimetsissä harvinaisena Etelä-Suomessa.
Tammenrousku

Tammenrousku ("Lactarius quietus") on kupera- tai laakealakkinen punaruskea tahmealakkinen rouskulaji. Lakin leveys on 3–10 senttimetriä. Heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmiten punaruskeat. Jalka on 3–6 senttimetriä pitkä ja lakin värinen. Malto on valkoista tai vaalean punaruskeaa. Maitiaisneste on valkoista, mutta kuivuessaan kellanvalkoista. Sieni maistuu melko kirpeälle ja haisee luteelta. Se on syötävä, eikä se tarvitse esikäsittelyä. Sieni kasvaa harvakseltaan Ahvenanmaalla ja Suomen etelärannikolla tammikoissa, puistoissa ja pihoilla tammen seurassa. Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
András Vilnrotter

András Vilnrotter-Babócsy (s. 19. toukokuuta 1967 Budapest, Unkari) on uransa lopettanut unkarilainen jalkapallomaalivahti.
Vilnrotter siirtyi Suomeen kesällä 1998 pelattuaan sitä ennen Kiinassa ja Unkarissa, jossa hänelle kertyi 169 ottelua maan pääsarjassa. Heti ensimmäisellä kaudellaan hän voitti mestaruuden Hakassa. Myös kahdella seuraavalla kaudella Haka voitti liigan ja Vilnrotter pelasi kaikissa otteluissa. Viimeisellä Haka-kaudella Vilnrotter jäi ilman mitaleita ja seuraavan kauden alussa hän siirtyi HJK:in, jonne oli siirtynyt myös Hakan valmentaja Keith Armstrong.
Aluksi Vilnrotter hankittiin HJK:in lainalle paikkaamaan loukkaantumisongelmaa. Lainaa jatkettiin myöhemmin kauden loppuun, jonka jälkeen hän teki jatkosopimuksen. HJK:ssa Vilnrotter voitti mestaruuden ensimmäisellä kaudellaan vuonna 2002 ja uusi sen kaudella 2003. Mestaruuskausilla hänet valittiin myös liigan parhaaksi maalivahdiksi. Kaudella 2002 hän teki Veikkausliigan ennätyksen pisimmästä ajasta ilman päästettyä maalia (882 minuuttia). Ennätyksen rikkoi HJK:n Michael Tørnes kaudella 2014. Mestaruuksien lisäksi Vilnrotter on voittanut Suomen Cupin kerran, vuonna 2003 HJK:ssa.
Lopetettuaan HJK:ssa kauden 2004 jälkeen Vilnrotter siirtyi Ykköseen FC Hämeenlinnaan, jossa hän pelasi kaksi kautta ennen kuin palasi takaisin Unkariin.
Oranssirousku

Oranssirousku ("Lactarius aurantiacus", syn. "L. mitissimus", aikaisemmin ”ruskorousku”) on kupera- tai laakealakkinen tahmea ja oranssi rouskulaji. Sienen heltat ovat valkoiset ja niissä on punaista sävyä. Jalka on lakin värinen tai vielä vaaleampi. Maitiaisneste ja malto ovat vaaleita. Sieni maistuu miedolta tai hieman kirpeältä. Oranssirousku kasvaa havumetsissä Etelä- ja Keski-Suomessa.
Oranssirousku muistuttaa pikkurouskua ("Lactarius tabidus"). 
Oranssirousku on erinomainen ruokasieni. Se ei tarvitse esikäsittelyä. Sitä voidaan joskus luulla lapinrouskuksi, jonka maitiaisneste kuitenkin muuttuu rikinkeltaiseksi
Heroon

Heroon () on kreikkalais-roomalaisessa arkkitehtuurissa heerokselle omistettu pyhäkkö tai hautamuistomerkki, jossa sankarille voitiin osoittaa kunnioitusta tai harjoittaa häneen liittyvää kulttia.
Antiikin aikana Kreikassa harrastettiin laajalti sankarikultteja. Kaupungit samaistuivat sankareihinsa, ja kultit keskittyivät heroonin ympärille, jossa sankarin luiden uskottiin olevan. Koska heerosten myötämielisyyden uskottiin olevan tärkeää kaupungin hyvinvoinnille, kreikkalaiset kaupungit kävivät kahakoita sankareiden jäämistöjen hallinnasta.
Adyton

Adyton (, , ”luoksepääsemätön”) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin kaikkein pyhin. Se sijaitsi temppelin sisimmässä osassa cellan takana.
Adyton oli useimmiten pieni huone cellan sisäänkäynnistä nähden kauimmassa päässä. Se oli erotettu cellasta väliseinällä, jossa oli ovi. Adytoniin oli pääsy ainoastaan papistolla, ja usein sinne oli sijoitettu temppelissä palvotun jumalan kuvapatsas. Adytonin lisääminen temppeliin teki yleensä temppelin naoksesta poikkeuksellisen pitkän. Kaikissa temppeleissä ei ollut adytonia.
Willie Miller

Willie Miller (s. 2. toukokuuta 1955) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan toppari.
Miller pelasi koko uransa Aberdeenin joukkueessa. Hän liittyi seuraan 16-vuotiaana vuonna 1971 ja vuonna 1975 nousi joukkueen kapteeniksi. Miller pelasi uransa alkuaikoina hyökkäyspäässä, mutta siirtyi nopeasti puolustajaksi. Miller tunnetaan erityisen hyvin kovaa taklaavana puolustajana, joka aisaparinsa Alex McLeishin kanssa muodosti merkittävän tukipilarin Alex Fergusonin valmentaman joukkueen 1980-luvun suurmenestyksestä. Menestyksen kruunuksi nousi voitto Real Madridista vuoden 1983 cup-voittajien cupin loppuottelussa. Samaisena vuonna Aberdeenille hävinneen Bayern Münchenin tähtihyökkääjä Karl-Heinz Rummenigge totesi myöhemmin Millerin olleen paras puolustaja, jota vastaan hän on koskaan pelannut.
Miller lopetti peliuransa loukkaantumisen takia vuonna 1990. Kaikkiaan hän pelasi Aberdeenissa ennätykselliset 556 ottelua. Skotlannin maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 65 ottelua ja edusti maataan 1982 ja 1986 MM-lopputurnauksissa, joista jälkimmäisessä joukkueen kapteenina.
Pelaajauransa jälkeen Miller toimi Aberdeenin managerina vuosina 1992–1995. Sittemmin hän on toiminut jalkapallokommentaattorina.
Bror Hofman

Bror Gabriel Hofman (21. helmikuuta 1892 Hamina – 28. syyskuuta 1932) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat voimistelunopettaja John Holman ja Ida Wilhelmina Mannelin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ester Stoorin kanssa.
Opinnot.
Hofman kävi kolme luokkaa Haminan suomalaista yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1925.
Jääkärikausi.
Tämä haminalainen konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. marraskuuta 1915. Hofman otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän suoritti Saksassa olonsa aikana Libaussa järjestetyn Sotakoulun B-kurssin vuonna 1917. 
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Hofman astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui 3. maaliskuuta 1918 aselastia seuranneen komennuskunnan mukana höyrylaiva S/S Virgolla Vaasaan. Hänet määrättiin sisällissotaa käyvään Valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja hän osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä, Kukossa ja Kelhossa sekä Kämärän asemalla. Hän haavoittui Lempäälässä 27. maaliskuuta 1918 ja Kämärällä 24. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Hofman siirrettiin sisällissodan jälkeen 15. kesäkuuta 1918 Helsingin komendanttihallitukseen, josta hänet siirrettiin edelleen 15. elokuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi eri komppanioissa nuorempana upseerina. Pataljoonan rahastonhoitajaksi hänet määrättiin 16. toukokuuta 1919, josta hänet siirrettiin toukokuussa vuonna 1921 ensin komppanianpäälliköksi Kajaanin sissipataljoonaan ja 25. huhtikuuta 1923 alkaen Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Pataljoonan talouspäälliköksi hänet nimitettiin 27. lokakuuta 1926, josta tehtävästä hän erosi vakinaisesta palveluksesta 27. helmikuuta 1929. Hänet haudattiin Vaasaan.
Paul Lake

Paul Anthony Lake (s. 28. lokakuuta 1968 Manchester) on entinen englantilainen jalkapalloilija, joka edusti koko ammattilaisuransa ajan Manchester Cityä.
Manchester Cityn kykyjenetsijä Ken Barnes kiinnostui Lakesta tämän pelatessa kymmenvuotiaana kaksi, kolme vuotta itseään vanhempia vastaan. Teinivuosinaan Lake liittyi Blue Star -joukkueeseen, jolla oli vahva yhteys Manchester Cityyn. Myös Manchester United tahtoi Laken riveihinsä, mutta hän halusi mieluummin edustaa kannattamaansa Cityä.
Lake liittyi harjoittelijana Cityn riveihin heinäkuussa 1985 ja oli seuraavana vuonna voittamassa FA Youth Cupia. Hän teki ensiesiintymisensä Cityn ykkösjoukkueessa 24. tammikuuta 1987 Wimbledonia vastaan. Lake oli monipuolinen pelaaja, joka esiintyi useilla pelipaikoilla. Parhaimmillaan hän oli kenties keskikenttäpelaajana.
Lake pelasi ensimmäisen kaikkiaan viidestä Englannin alle 21-vuotiaiden maaottelustaan syyskuussa 1988. Kaksi vuotta myöhemmin hän pelasi yhden B-maaottelun. Englannin A-maajoukkueen päävalmentaja Bobby Robson oli yksi monista, joka uskoi Lakella olevan loistava tulevaisuus edessään.
Kauden 1990–1991 alkupuolella Lake loukkasi melko harmittoman tuntuisessa tilanteessa polvensa. Seurauksena oli eturistisidevamma, joka piti hänet pois kentiltä kahden vuoden ajan. Hän teki paluun kauden 1992–1993 alussa, mutta nivelsiteet pettivät uudelleen jo toisessa ottelussa. 14 leikkauksen ja vain neljän reserviottelun jälkeen Lake lopetti pelaajauransa 1996.
Peliuransa jälkeen Lake opiskeli fysioterapeutiksi ja on työskennellyt ammatissa useissa jalkapalloseuroissa: Altrinchamissa, Burnleyssä, Oldhamissa sekä viiden vuoden ajan Macclesfieldissä. Marraskuussa 2007 hän siirtyi Bolton Wanderersin palvelukseen &lt;br&gt;.
Paul Lake kuuluu Manchester Cityn Hall of Fameen. Myös hänen veljensä Michael Lake on entinen ammattilaisjalkapalloilija.
Hövsgöl

Hövsgöl, "Hövsgöljärvi" tai "Hövsgöl Nuur" ( tai Хөвсгөл далай, "Hövsgöl dalai" tai Далай ээж "Dalai Eež") on suuri järvi Mongolian pohjoisosassa. Järven venäjänkielinen nimi on "Hubsugul" ().
Maantiede.
Hövsgöljärvi sijaitsee Mongolian luoteisosassa Venäjän rajan tuntumassa, itäisten Sajanvuorten juurella. Järven pinta on 1 645 m merenpintaa korkeammalla ja se on 136 km:n pituinen. Hövsgöl on Mongolian järvistä toiseksi suurin Uvs Nuurin jälkeen, ja suurin maan makeavetisistä järvistä. Järvi on syvimmillään 262 m:n syvyinen ja se sisältää lähes 70% Mongolian makeasta vedestä.
Hövsgölin valuma-alue on suhteellisen pieni, ja järveen virtaa vain kolme jokea. Laskujoki Egiin Gol lähtee järven eteläpäästä ja yhtyy sitten Selengaan, joka virtaa Baikaljärveen. Järvien välinen jokimatka on yli 1000 km ja niiden korkeusero 1 169 m, vaikka etäisyys linnuntietä on vain noin 200 km. 
Hövsgöliä ympäröivät useat vuorialueet. Vuorista korkein on Munku Sardyk (3 492 m), jonka huippu on järven pohjoispuolella Venäjän ja Mongolian rajalinjalla. Talvella koko järvi saa vahvan jääkuoren. Jääteiden käyttö on kuitenkin nyttemmin kielletty toisaalta öljyvuotojen aiheuttaman likaantumisen ja toisaalta sen takia, että 30-40 autoa ehti menneinä vuosina jo jäihin vajota.
Järven tärkeimmät saaret ovat Modon Hüi, Hadan Hüi, Modot Tolgoi ja Baga Hüi. 
Hövsgöljärven rannalla sijaitsevat Hövsgölin provinssin kaupungit Hatgal ja Hanh.
Ekologiaa.
Hövsgöl on poikkeuksellisen vanha järvi, yksi maailman paristakymmenestä nk. ikijärvestä, joiden ikä on yli kaksi miljoonaa vuotta, ja myös yksi luonnontilaisimmista.. Se on Mongolian tärkein juomaveden lähde. Vesi on sinänsä juomakelpoista ja oiva elinympäristö monelle kalalajille.
Järven sijainti vaikuttaa siihen että taigametsän eteläraja kulkee Pohjois-Mongolian halki, tavallista etelämpänä. Pääpuulajina täällä on siperianlehtikuusi. Järvi muodostaa suuren kansallispuiston, joka sijoittuu Keski-Aasian aron ja Siperian taigan vaihettumisvyöhykkeelle. Kansallispuiston eläimistöön kuuluvat muun muassa siperianvuohi, argaali, saksanhirvi, susi, ahma, myskihirvi, karhu, hirvi ja soopeli.
Makeavetistä Hövsgöljärveä on perinteisesti pidetty pyhänä seudulla, jossa maa kärsii kuivuudesta ja useimmat muut järvet ovat suolaisia.
Sanary-sur-Mer

Sanary-sur-Mer on kunta Ranskassa Varin departementissa. Sen pinta-ala on 19,03 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 1999 oli 16 995. Kaupunki sijaitsee Etelä-Ranskassa Välimeren rannalla, 19 kilometrin päässä Toulonista ja 49 kilometriä Marseillesta.
Merenrantakohde kuului alkujaan Ollioulesin kuntaan. Paikalle perustettiin 1500-luvulla pieni kalastuskylä, joka hajaantui keskiaikaisen vahtitornin ympärille Lérins’n luostarin suojeluksessa. Satama ja sen edustan merialueen syventäminen valmistuivat 1500-luvun puolivälissä. Itsenäisyytensä Ollioulesista silloin nimellä Saint Nazari tunnettu paikkakunta sai vuonna 1688.
Nykyisen provensaalinkielisen nimensä kunta sai vuonna 1890. Nimi virallistettiin vuonna 1923 ja samalla sen perään lisättiin "-sur-Mer".
Georgian parlamentti

Georgian parlamentti () on Georgian lainsäädäntövaltaa käyttävä elin. Vuosina 2012–2018 parlamentti kokoontui Kutaisissa, 231 km pääkaupunki Tbilisistä. 
Georgian valtiopäivälaitos on yksikamarinen. Sillä on 150 jäsentä, joista 77 valitaan suhteellisella vaalitavalla puoluelistoilta. Äänikynnyksen takia vain puolueet tai koalitiot, jotka saavat yli 5 prosenttia äänistä, saavat kansanedustajia tähän 77 jäsenen joukkoon. 73 kansanedustajaa valitaan enemmistövaalilla yhden jäsenen vaalipiireistä. Jos kukaan vaalipiirissä ei saa yli 30 prosenttia äänistä, järjestetään uusintakierros kahden eniten ääniä saaneen välille. Kansanedustajat valitaan neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Vuonna 2012 valittu parlamentti.
Vuoden 2012 vaaleihin osallistui 14 puoluetta ja kaksi vaaliliittoa, joihin kuului yhteensä 8 puoluetta. Kaikkiaan seitsemän puoluetta sai paikkoja parlamenttiin, kuusi niistä kuuluu Georgialainen unelma -koalitioon.
Uusi parlamenttirakennus.
Uusi futuristiseksi luonnehdittu Georgian parlamenttirakennus valmistui vuonna 2012 valitun parlamentin avajaisiin. Vuonna 2009 tulevan parlamenttirakennuksen paikalla sijainnut monumentti neuvostosotilaille räjäytettiin. Räjäytystöiden tuloksena kuolivat paikallinen nainen ja hänen 8-vuotias lapsensa, mikä johti mielenosoituksiin presidentti Mikheil Saakašvilia vastaan.
Parlamenttitalon arkkitehtuurista vastasivat espanjalaisen CMD Ingenieros -suunnittelutoimiston Mamoru ja Kenichi Kawaguchi. Sama suunnittelutoimisto on vastannut uuden parlamentin henkilökuntarakennuksen (2011) sekä Tbilisiin (2009) ja Kutaisiin (2010) rakennettujen hallitusrakennusten suunnittelusta.
Troels Rasmussen

Troels Rasmussen (s. 7. huhtikuuta 1961) on entinen tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Rasmussen aloitti ammattilaisuransa Vejle BK:n riveissä vuonna 1978 ja pelasi seurassa yhteensä 23 ottelua. Hän siirtyi 1982 AGF Århusiin, jota edusti uransa loppuun saakka, vuoteen 1993. Rasmussen pelasi AGF:ssä yhteensä 391 ottelua ja teki viisi maalia rangaistuspotkuista. Hän pelasi 237 peräkkäistä ottelua, mikä on AGF:n ennätys. Hän voitti Tanskan liigamestaruuden vuonna 1986 sekä cupmestaruuden 1987, 1988 ja 1992. 
Rasmussen pelasi vuosina 1982–1991 yhteensä 35 ottelua Tanskan maajoukkueessa. Hän kuului Tanskan joukkueeseen EM-kilpailuissa 1984, mutta ei päässyt pelaavaan kokoonpanoon. Meksikon MM-kilpailuissa 1986 hän pelasi kaksi ottelua ja Saksan EM-kilpailuissa 1988 yhden ottelun.
Midori Gotō

Midori Gotō (五嶋 みどり, "Gotō Midori", s. 25. lokakuuta 1971 Moriguchi, Osaka) on japanilainen viulisti. Hänestä käytetään usein lyhyttä muotoa Midori. Hän on asunut 11-vuotiaasta Yhdysvalloissa.
Varhainen elämä.
Alkuun Midoria opasti viulunsoittoon oma äiti Setsu Gotō.
Wilhelm Backhaus

Wilhelm Backhaus ( 26. maaliskuuta 1884 Leipzig, Saksa – 5. heinäkuuta 1969 Villach, Itävalta) oli saksalainen pianisti ja pianopedagogi.
Backhaus tunnetaan erityisesti tulkinnoistaan Ludwig van Beethovenin teoksista sekä romantiikan ajan musiikista, kuten Johannes Brahmsin sävellyksistä. Häntä arvostettiin myös kamarimuusikkona.
Les Tremayne

Les Tremayne (16. huhtikuuta 1913 Lontoo, Iso-Britannia – 19. joulukuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä, joka esiintyi radiossa, televisiossa ja elokuvissa. Parhaiten hänet muistetaan radionäyttelijänä sarjoista kuten "First Nighter Program", "The Falcon", "Wendy Warren and the News" ja "One Man's Family". Hänen tunnetuimpiin elokuviinsa kuuluu vuonna 1953 tehty Maailmojen sota.
Les Tremayne nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
L'Âme Immortelle

L'Âme Immortelle (ranskaa, ) on itävaltalainen yhtye. Yhtyeen musiikkityyli on muuttunut elektronisesta musiikista "Neue Deutsche Härteen". Yhtye sekoittaa kappaleissaan saksaa ja englantia sekä mies- ja naislaulua.
Historia.
Perustaminen.
L'Âme Immortellen perustivat vuonna 1996 Itävallassa Thomas Rainer ja Hannes Medwenitsch. Pian Rainerin entinen luokkatoveri Sonja Kraushofer liittyi yhtyeeseen, ja he saivat levytyssopimuksen. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Lieder die wie Wunden bluten" seuraavana vuonna MOS Recordsin kautta Liechtensteinissa. Albumista tuli suosittu saksankielisissä gootti- ja industrial-piireissä.
Trisol Records.
Vuonna 1999 L'Âme Immortelle vaihtoi levy-yhtiönsä MOS Recordsista Trisol Recordsiin. Vuosina 1998–2001 yhtye julkaisi joka vuosi uuden kokopitkän albumin, ja sen suosio kasvoi vuosi vuodelta. Vuonna 2002 Medwenitsch jätti yhtyeen ja Ashley Daynor liittyi yhtyeeseen kitaristiksi. Yhtye julkaisi marraskuussa 2002 uuden singlen "Tiefster Winter". Vuonna 2003 L'Âme Immortelle julkaisi albumit "Als die Liebe starb" sekä "Seelensturm".
Supersonic Records.
Vuonna 2004 yhtye vaihtoi taas levy-yhtiötään, tällä kertaa Sony BMG MusicEntertainmentiin kuuluvalle Supersonicille. Heidän ensimmäinen singlensä vaihdon jälkeen oli "Brennande Liebe", ja se tehtiin yhteistyönä OOMPH!-yhtyeen kanssa.
Tämän jälkeen yhtye julkaisi albumin "Gezeiten". Levy sisältää joitakin yhtyeen tunnetuimmista kappaleista, mm. "5 Jahre", "Stumme Schreie" sekä "Fallen Angel".
Yhtye julkaisi elokuussa 2006 albumin "Auf deinen Schwingen" ja singlen "Phönix". Kesäkuussa 2007 julkaistiin kokoelma-albumi "10 Jahre".
Paluu Trisolille.
Joulukuussa 2007 L'Âme Immortelle ilmoitti palanneensa Trisol Recordsille julkaistakseen uuden albuminsa seuraavana vuonna. Tammikuussa 2008 yhtye julkaisikin levyn nimeltä "Namenlos".
Sooloprojektit.
Vuonna 2000 Thomas Rainer julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Gesellschaft:Mord" yhdessä Joachim Sobczakin kanssa. Seuraavat albumit olivat "Diagnose:Zeit" sekä "Kreuz:X:Feuer".
Vuonna 2007 Reiner julkaisi uuden EP:n nimellä Nachtmahr. EP:n nimi oli "Kunst ist Krieg". Vuonna 2008 ilmestyi ensimmäinen albumi nimeltään "Feuer Frei!". Toinen albumi, "Alle Lust will Ewigkeit" ilmestyi vuonna 2009.
Sonja Kraushoferilla on myös oma sooloprojekti Persephone.
Bingo (albumi)

Bingo on saksalaisen laulajan ja Die Ärzte -yhtyeen rumpalin Bela B.:n ensimmäisen sooloalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2006.
Phil Jackson

Philip Douglas "Phil" Jackson (s. 17. syyskuuta 1945 Deer Lodge, Montana) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, koripallovalmentaja ja NBA-seura New York Knicksin toimitusjohtaja (2014–2017).
Jackson on voittanut valmentajana ennätykselliset yksitoista NBA-mestaruutta. Hän on saavuttanut mestaruudet Chicago Bullsissa ja Los Angeles Lakersissa.
Ura.
Pelaajana Jackson edusti New York Knicksiä ja New Jersey Netsiä vuosina 1968–1980. Hän voitti Knicksin riveissä kaksi mestaruutta.
Jackson toimi Chicago Bullsin päävalmentajana vuosina 1989–1998. Hän johdatti seuran kuuteen mestaruuteen. Chicago voitti kolme peräkkäistä mestaruutta vuosina 1991–1993 ja 1996–1998. Bullsin tähtiä olivat tuolloin Michael Jordan ja Scottie Pippen.
Jackson toimi Los Angeles Lakersin päävalmentajana vuosina 1999–2004. Hän johdatti seuran kolmeen peräkkäiseen mestaruuteen vuosina 2000–2002. Lakersin tähtiä tuolloin olivat Kobe Bryant ja Shaquille O'Neal.
Jackson palasi Los Angeles Lakersin päävalmentajaksi vuonna 2005. Tätä ennen hän piti välivuoden valmentamisesta. Vuonna 2009 hän voitti valmentajauransa kymmenennen mestaruuden, millä hän ohitti Red Auerbachin ennätyksen, ja vuonna 2010 11:nnen.. 2007 Jackson oli yksi viidestä valmentajasta, jotka kutsuttiin tuona vuonna Basketball Hall of Fameen. 
Kauden 2010–2011 päätteeksi Jackson ilmoitti vetäytyvänsä valmentamisesta.
Maaliskuussa 2014 Jackson palasi koripallon pariin, kun hänet nimitettiin New York Knicksin toimitusjohtajaksi. Jacksonin sopimus oli viiden vuoden mittainen, mutta hänet erotettiin virasta 28.6.2017.
Saavutukset.
Pelaajana
Valmentajana
Juha Kere

Juha Kere (s. 28. elokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen geenitutkija ja professori. Hän on ollut Tukholmassa Karoliinisen instituutin molekyyligenetiikan professori vuodesta 2001 ja on sen biopankin tieteellinen johtaja vuodesta 2003. Hän on vuodesta 1992 ollut Helsingin yliopiston molekyyligenetiikan dosentti.
Kere väitteli tohtoriksi leukemiasta 1989. Sen jälkeen hän toiminut tutkijana Yhdysvalloissa 1990–1993 ja eri tehtävissä Turun ja Helsingin yliopistoissa. Hän oli perustamassa Suomen genomikeskusta ja oli sen johtaja 1998–2001, jolloin hän siirtyi Tukholmaan. Hän on tutkinut kainuulaista geeniperimää ja nousi julkisuuteen ”kaljugeenin” löytäjänä.
Kere on ryhmässä, joka valmistelee lääketieteen Nobel-palkinnon valintaa ja on myös varsinaisessa valintatoimikunnassa. Kere sai vuonna 2011 Matti Äyräpään palkinnon.
Keren edesmennyt puoliso oli ihotautiopin professori Ulpu Saarialho-Kere.
Sikorsky S-55

Sikorsky S-55, (tunnetaan myös nimellä H-19) on yhdysvaltalaisen Sikorskyn valmistama kuljetushelikopteri.
Kehitystyö ja käyttö.
S-55 lensi ensimmäisen kerran 7. marraskuuta 1949. Kopterin tuotanto alkoi vuonna 1950.
Yhdysvalloissa tehtiin lisenssillä 1000 S-55-helikopteria ja Englanti (Westland Aircraft), Ranska (Sud-Ouest) ja Japani (Mitsubishi) valmistivat yhteensä 550. Sen pääasiallinen käyttäjä oli Korean sodasta alkaen Yhdysvaltain maavoimat. Muut sotilaskäyttäjät olivat Yhdysvaltain liittolaisia.
Suomeen hankittiin yksi S-55, joka oli siviili-ilma-alusrekisterissä tunnuksella OH-HSA. Kopteri on nykyään keräilijän kokoelmissa Sääksmäen Tarttilassa.
Kuismala

Kuismala () on kylä ja kunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin koillispuolella Käkisalmeen johtavan maantien ja rautatien varrella. Radalla on samanniminen asema. Kylässä on asukkaita vajaat 300 ja kunnassa 9 500 henkeä (vuonna 2007). Kunnan hallinnollinen keskus ja suurin asutuskeskus on Kuismalan kylän eteläpuolella sijaitseva Kuzmolovskin () kaupunkimainen taajama (9 000 asukasta vuonna 2007). Myös taajamasta käytetään epävirallisesti venäjänkielistä nimeä Kuzmolovo.
Kylän nimi juontuu ortodoksisesta ristimänimestä Kuisma (). Toiseen maailmansotaan saakka sitä asuttivat Toksovan seurakuntaan kuuluneet inkerinsuomalaiset. Kuzmolovskin taajama syntyi 1950-luvulla rakennetun kemian tutkimusinstituutin yhteyteen. Kaupunkimaisen taajaman statuksen se sai vuonna 1961. Nykyään siellä on tanskalaisen Aller Petfood -yhtiön tehdas, joka valmistaa lemmikkieläinten ruokasäilykkeitä. Suurin osa asukkaista käy töissä Pietarissa. 
Kuismalan kylän ja taajaman lisäksi kuntaan kuuluu Kujalan () kylä. Taajamasta on paikallisjuna- ja reittitaksiyhteys Pietariin.
Kunnan päämies on Vladimir Slastjon, kunnanhallinnon päämies Svetlana Prohorenko.
Pickawayn piirikunta

Pickawayn piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus on Circleville.
Maantiede.
Pickawayn naapuripiirikuntia ovat Franklin pohjoisessa, Fairfield idässä, Hocking kaakossa, Ross etelässä, Fayette lounaassa ja Madison lännessä.
Väestö.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 55 698 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 94,7%, mustiin (3,6%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,4%).
Kotitalouden mediaanitulo on 51 418 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 13,1% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Pukra

Pukra () on taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee heti Pietarin kaupungin rajan pohjoispuolella Pietarin kehätien läheisyydessä. Taajamassa on asukkaita 4 600 ja kunnassa 6 100 henkeä (vuonna 2007).
Pukran huvila-asutus on syntynyt 1800–1900-lukujen vaihteessa. Nimi perustuu maastoa kuvaavaan venäjän sanaan "bugry" (”kummut, mäet”). Taajamassa toimii Pukran maatalousyritys, Scandic Constructionin talotehdas ja Mega-Parnasin kauppakeskus. Rakenteilla on Euroopan suurimmaksi sanottu ostos- ja vapaa-ajan keskus Nevski Kolizei. Suunnitteilla on myös kolme suurta automyymälää.
Kunnan hallinnollinen keskus on Pukran taajama. Lisäksi siihen kuuluu 7 kylää: Enkkola (), Korpiselkä, Mistola (), Mäntysaari ), Poroskylä (), Savotškino () ja Särky (). Ennen toista maailmansotaa seudulla asui inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Haapakankaan ja Toksovan luterilaisiin seurakuntiin.
Pukrasta on linja-autoyhteys Pietariin, Toksovaan ja Jukkiin. Kunnan alueella sijaitsee laskettelukeskus Ohta-Park.
Kunnan ja samalla myös kunnanhallinnon päämies on Gennadi Šorohov.
Attila Czene

 
Attila Czene (s. 20. kesäkuuta 1974 Szeged) on unkarilainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti Atlantassa vuonna 1996 pidetyissä kesäolympialaisissa olympiakultaa 200 metrin sekauinnissa, juuri ennen Suomen Jani Sievistä. Neljä vuotta aikaisemmin Barcelonan kesäolympialaisissa Czene oli jo voittanut pronssia kyseisellä matkalla. Uransa aikana hän voitti myös kolme MM-pronssia sekä kolme EM-hopeaa.
Heiskasen kanssa kun heiluttiin

Heiskasen kanssa kun heiluttiin on Juha ”Watt” Vainion sanoittama, säveltämä ja esittämä kappale vuodelta 1984. Kappale julkaistiin vuonna 1984 singlen ”Mummun aineet” b-puolella ja vuonna 1985 albumilla "Elämää ja erotiikkaa".
Kappaleen teema.
Kappale on balladimainen, ja se kertoo tarinan laulun minästä ja hänen nuoruudenkaveristan Heiskasesta. Kaverukset olivat olleet yhteisellä matkalla Tukholmaan, ja Heiskanen päätti jäädä sinne. Laulun minä ei jäänyt Heiskasen tapaan Tukholmaan, koska hän ”vierasti kieltä vaikeaselkoista”. Laulussa hän muistelee ystäväänsä uudella Tukholman reissulla, jonne hän lähti yksin. Hän ei kuitenkaan poistu satamassa edes hytistään, sillä reissu ei tunnu ilman ystävää samalta kuin ennen.
Äänitys.
Kappale äänitettiin Helsingin Takomo-studioilla vuonna 1984. Sen äänitti Jukka Teittinen ja tuotti Jaakko Salo. Kappaleella soittavat seuraavat muusikot:
Julkaisut.
Finndisc Delta julkaisi kappaleen vuonna 1984 singlen ”Mummun aineet” b-puolella ja vuotta myöhemmin Vainion studioalbumilla "Elämää ja erotiikkaa". Myöhemmin kappale on julkaistu Vainion kokoelmilla "20 suosikkia – Albatrossi", "Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990" ja sen tiivistelmällä "Legendan laulut – 48 mestariteosta".
Vesa-Matti Loirin versio kappaleesta on hänen vuonna 2004 julkaistulla albumillaan "Ystävän laulut II".
National Board of Review of Motion Pictures

National Board of Review of Motion Pictures (kutsutaan yleisesti myös pelkästään nimellä National Board of Review, lyhennettynä NBR) on vuonna 1909 perustettu newyorkilainen voittoa tavoittelematon yhdistys, jonka tavoitteena on edistää tukea sekä yhdysvaltalaisia että ulkomaalaisia elokuvia sekä taiteena että viihteenä.
NBR jakaa vuosittain palkintoja useassa kategoriassa elokuville. Tämän lisäksi sen toimintaan kuuluu elokuvan tekemisen jokaista osa-aluetta kehittävien kommentien antaminen sekä opetuksellisten ohjelmien ja seminaarien tuottamineen elokuva-alan opiskelijoille.
NBR perustettiin vuonna 1909 sensuurin vastaisena organisaationa. Se perustettiin vastaiskuna New Yorkin pormestarin George Brinton McClellanin päätökselle lopettaa elokuvien esitysluvat jouluaattona 1908, sillä pormestari epäili uuden median heikentävän yhteisön moraalia. Organisaatiota olivat perustamassa monet teattereiden omistajat Marcus Loewin johdolla ja tuon ajan merkittävimmät elokuvayhtiöt.
Palkinnot.
NBR jakaa vuosittain palkintoja seuraavissa kategorioissa:
Jukinkylä

Jukinkylä eli Jukki () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksella heti Pietarin kaupungin rajan pohjoispuolella. Kylässä on asukkaita 700 ja kunnassa 2 300 henkeä (vuonna 2007).
Kunnan hallinnollinen keskus on Jukin taajama. Lisäksi siihen kuuluu 4 kylää: Haapaoja (), Luuppola (), Saarselki () ja Vaskisavotta (). Ennen toista maailmansotaa seudulla asui inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Haapakankaan luterilaiseen seurakuntaan.
Nykyään Jukki on suosittua huvila- ja vapaa-ajanviettoseutua. Siellä toimii laskettelukeskus Jukki-Park.
Kunnan päämies on Igor Petrov, kunnanhallinnon päämies Aleksandr Sazonov.
Martti Tulenheimo

Martti Akseli Tulenheimo (vuoteen 1906 Thulé; 20. maaliskuuta 1883 Kangasala − 18. lokakuuta 1945 Kangasala) oli suomalainen insinööri ja urkujenrakentaja, tehtailija Bror Axel Thulén poika. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1943.
Elämäkerta.
Tulenheimo valmistui insinööriksi Polyteknillisen opiston koneenrakennusosastolta vuonna 1908 ja työskenteli kaksi vuotta tanskalaisessa Marcussenin urkurakentamossa. Hän toimi vuodesta 1912 isoisänsä, Ruotsista Suomeen muuttaneen Anders Thulén (1813–1872) Kangasalle vuonna 1843 perustaman Kangasalan urkutehtaan johtajana. Yhdessä Oskar Merikannon kanssa hän julkaisi vuonna 1916 kirjan "Urut, niiden rakenne ja hoito".
Sisällissodan aikana Tulenheimo toimi Kangasalan suojeluskunnan esikunnassa. Tulenheimo osallistui 1930-luvulla näkyvästi Lapuanliikkeen ja Isänmaallisen Kansanliikkeen toimintaan, joten hän suuntautui poliittisesti oikeistolaisemmin kuin useimmat sukulaisensa. Tulenheimo kuului Mäntsälän kapinan (27. helmikuuta – 6. maaliskuuta 1932) johtomiehiin, mistä hänet tuomittiin Turun hovioikeudessa kuuden kuukauden ehdolliseen vankeuteen. 
Tulenheimon kuoltua Kangasalan urkutehtaan toimintaa jatkoi vuoteen 1983 saakka hänen poikansa, insinööri Pertti Tulenheimo (1923−1983).
Martti Tulenheimon veljiä olivat lakimies, poliitikko ja professori Antti Tulenheimo (4.12.1879 Kangasala – 3.9.1952 Helsinki), asianajaja Eino Tulenheimo (28. toukokuuta 1885 Kangasala – 2. syyskuuta 1962 Helsinki) ja asianajaja Olli Tulenheimo (24.2.1891 Kangasala – 22.6.1971 Turku). Heidän sisarensa Katri (6.6.1881–21.11.1953) avioitui teologian tohtori ja poliitikko Paavo Virkkusen (vuoteen 1906 Snellman, 27.9.1874 Pudasjärvi – 13.7.1959 Pälkäne) kanssa. Heidän äidinpuoleinen isoisänsä oli valtiopäivämies Agathon Meurman (9.10.1826 Kangasala – 17.1.1909 Helsinki) ja serkkunsa arkkitehti sekä asemakaavaopin professori Otto-Iivari Meurman (4.6.1890 Ilmajoki – 19.8.1994 Helsinki). Tulenheimon puoliso oli lääketieteen lisensiaatti Eva Debora Heman, heidän tyttärensä Eva Eila Tellervo Asztalos (s. 3.7.1918) oli lääkäri ja ekonomi.
Johan Holm (jääkäri)

Johan Arne Holm (16. lokakuuta 1894 Tampere – 18. elokuuta 1973) oli suomalainen jääkärivänrikki.
Perhe ja koulutus.
Holmin vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Oskar Hemming Holm ja Lydia Olivia Ahlstedt. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Alma Alexandra Bomin kanssa. Holm kävi kansakoulun.
Jääkärikausi.
Tämä tamperelainen puutarhuri liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoona 3. komppaniaan 4. elokuuta 1917.
"Katso myös: Suomen sisällissota"
Suomen sisällissota.
Holm saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianvääpeliksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Holm palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin pian sodan päättymisen jälkeen Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4. Hän toimi rykmentissä 5. komppanian vääpelinä, josta hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:een, josta taasen muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Rykmentissä hänet sijoitettiin aluksi komppanianvääpeliksi 2:een ja 15. tammikuuta 1919 alkaen 3. komppaniaan. Helmikuun 15. 1920 hänet siirrettiin Helsingin komennuskomppaniaan puolustusministeriöön komennetun joukkueen johtajaksi ja edelleen määrättiin 1. toukokuuta 1925 alkaen komppanian vääpeliksi ja 1. toukokuuta 1928 alkaen puolustusministeriön kirjapainon johtajaksi. 
Talvi- ja jatkosota.
Talvisodan aikana Holm toimi edelleen kirjapainon johtajana puolustusministeriössä, josta hänet komennettiin Sotatalousosaston esikuntaan jatkosodan puhjettua. Hänet siirrettiin vielä ennen sotien loppumista Helsingin Varuskuntapataljoonaan, josta hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1945 ja siirtyi järjestysmieheksi Helsingin kaupungin liikennelaitokselle, missä hän palveli vuoteen 1948 saakka. Hänet haudattiin Vantaalle.
FK BATE

FK BATE ( ja ) on jalkapalloseura Barysausta Valko-Venäjältä.
FK BATE perustettiin alun perin vuonna 1973 Barysaun auto- ja traktorisähkölaitetehtaan (BATE) jalkapalloseuraksi, ja se voitti kolmesti Valko-Venäjän SNT:n sisäisen mestaruussarjan ennen hajoamistaan vuonna 1981. Seura palautettiin henkiin vuonna 1996, ja jo kaudeksi 1998 se nousi Valko-Venäjän korkeimpaan liigaan, jossa se on siitä lähtien pelannut. Se on voittanut liigan mestaruuden kaikkiaan kymmenen kertaa, viimeksi vuonna 2013. BATE onkin yksi Valko-Venäjän suurimmista ja menestyneimmistä jalkapalloseuroista.
Kesällä 2008 BATE selvitti tiensä kolmen karsintakierroksen kautta kauden 2008–2009 Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Se oli ensimmäinen valkovenäläisseura, joka ylsi kolmannelle karsintakierrokselle.
Muun muassa Valko-Venäjän maajoukkueen kapteeni Aljaksandr Hleb aloitti ammattilaisuransa BATE:ssa.
Bioekvivalenssi

Bioekvivalenssi on lääkevalmisteiden biologinen samanarvoisuus, joka todetaan kliinisin potilaskokein. Lääkevalmisteita pidetään biologisesti samanarvoisina, jos niiden pitoisuus-aikaprofiilit vertailevassa imeytymistutkimuksessa ovat niin samanlaiset, ettei ole odotettavissa eroja lääkkeen tehossa tai sen mahdollisesti aiheuttamissa haittavaikutuksissa. Rinnakkaislääkkeen bioekvivalenssi alkuperäisvalmisteen kanssa tutkitaan myyntiluvan haun yhteydessä. Biologinen samanarvoisuus on keskeisimpiä rinnakkaislääkkeen myyntiluvan myöntämisen ehtoja.
Bioekvivalenssia tutkittaessa potilaille annostellaan alkuperäis- ja rinnakkaislääkettä sama määrä ja lääkeaineen pitoisuutta potilaan veressä tarkkaillaan ajan suhteen. Jotta rinnakkaislääke olisi alkuperäisvalmisteen kanssa biologisesti samanarvoinen, lääkkeen imeytynyt kokonaismäärä ja pitoisuuden huippu saavat poiketa alkuperäisvalmisteen arvoista enintään 20 prosenttia. Ero ei ole yleensä kliinisesti merkittävä. Lääkkeen teho on suhteessa pitoisuuden tai annoksen logaritmiin, mistä johtuen 20 prosentin ero lääkkeen pitoisuudessa veressä tai vaikutuspaikassa vaikuttaa tehoon vain noin seitsemän prosenttia. Imeytyneen lääkeaineen määrällä tai pitoisuudella mitattuna esimerkiksi antibioottirinnakkaisvalmisteiden keskimääräinen ero alkuperäisvalmisteeseen verrattuna on ollut Suomessa nollasta viiteen prosenttiin.
Vuonna 2017 Euroopan lääkevirasto suositti vetämään myynnistä useita rinnakkaislääkevalmisteita havaittuaan väärinkäytöksiä niiden Micro Therapeutic Research Labsin Intiassa suorittamissa bioekvivalenssitutkimuksissa.
Mark Priestley

Mark Priestley (9. elokuuta 1976 Perth, Australia – 27. elokuuta 2008 Sydney, Australia) oli australialainen näyttelijä. Hänet tunnettiin erityisesti sarjasta "All Saints", jossa hän esitti Dan Goldmania.
Mark Priestley teki itsemurhan 27. elokuuta 2008 hyppäämällä hotellin ikkunasta. Hän oli 32-vuotias.
Rauhan Tervehdys

Rauhan Tervehdys on vuonna 1907 perustettu seurakuntalehti&lt;ref name=27/2008&gt;&lt;/ref&gt;, joka ilmestyy Oulun seurakuntayhtymän, Hailuodon, Limingan, Lumijoen, Muhoksen ja Tyrnävän alueella.
Lehden levikki on vuonna 2023 noin 99 000 ja se ilmestyy 12 seurakunnan alueella torstaisin. Vuonna 2023 ilmestyy 40 numeroa. Lehteä julkaisee Rauhan Tervehdys ry.
Lehden historiaa.
Rauhan Tervehdys oli alun perin hartauslehti, jota komministeri Uno Wegeliuksen perustama Oulun Veljeyspiiri kävi toimittamaan. Ensimmäinen lehti, numeroltaan 0, ilmestyi nelisivuisena 21. joulukuuta 1907. Toimitustyötä hoiti Wegeliuksen ohella kaksi muuta henkilöä. Lehden alkuaikojen levikki oli noin 2 000 kappaletta Oulussa ja lähiympäristössä, vuonna 1955 se oli 4 000, vuonna 1958 9 000, vuoden 1963 alussa 31 000 ja 2000-luvun jälkipuoliskolla jo noin 100 000. Lehti muistutti alun perin paljon samoihin aikoihin perustettua Kotimaa-lehteä. Varsinaisia uutisia ja valokuvia lehdessä oli vuodesta 1917 alkaen, jolloin sen päätoimittajaksi tuli Georg Waenenberg. Hän toimi tehtävässä aina vuoteen 1931 saakka. Lehden toimitus sijaitsi Oulun NMKY:n tiloissa vuoteen 1940 asti. 
Lehden lukijoille tuttu on myös sen pitkäaikainen pilapiirtäjä Erkki Kiiski.
Oulun Seurakunnallinen Veljeyspiiri julkaisi lehteä vuoteen 1921 saakka, sitten Pohjois-Pohjanmaan Nuorten Kristillinen Piirijärjestö, vuodesta 1939 alkaen nimeltään Oulun hiippakunnan Nuorten Kristillinen Piirijärjestö, aina vuoteen 1986 saakka. Tämän jälkeen lehden nimeä kantava yhdistys otti julkaisemisen hoitaakseen. 
Äänilehtiversiona näkövammaisille Rauhan Tervehdys alkoi ilmestyä vuonna 1989 ja sähköisenä eli internet-versiona vuonna 2001. Vuoden 2012 alussa lehden nettisivujen sisältöä laajennettiin, ja nykyisin pdf-muotoisen näköislehden lisäksi sivuilla julkaistaan suurin osa lehden jutuista. Lehden Facebook-sivu perustettiin 2010 ja Instagram-sivu 2019. 
Päätoimittajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet lehden päätoimittajina:
Simetsa

Simetsa () on kylä, taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Inkerin ylängöllä Pietarin ja Narvan välisen maantien varrella. Taajamassa on asukkaita 1 400 ja kunnassa 1 700 henkeä (vuonna 2006).
Kunnan hallinnollinen keskus on Simetsan taajama. Lisäksi siihen kuuluu 10 kylää: Iljussa, Koljatitsa (), Kortsina (), Metana (), Negoditsy (), Pruusitsa (), Pujanitsa (), Serenkkovitsa (), Simetsa ja Tirkkovitsa. 
Kaprion lääniin kuulunut Iljussan pogosta mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Alue on historiallisesti ollut etupäässä venäläisten asuttamaa. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa seudulle muutti paljon virolaisia uudisasukkaita, jotka muodostivat enemmistön Simetsan kylän asukkaista. Harvat inkerinsuomalaiset kuuluivat Moloskovitsan luterilaiseen seurakuntaan.
Simetsassa toimii maatalousyritys ZAO Trud. Taajamasta on linja-autoyhteys Pietariin, Pekunitsaan ja Jaamaan.
Seudun nähtävyksiä ovat Simetsan pyhän Nikolaoksen kirkko, Tirkkovitsan vanha postiasema ja Kristuksen käsittä tehdyn ikonin kirkko sekä pyhän Nikolaoksen kirkko Iljussassa.
Kunnan ja samalla myös kunnanhallinnon päämies Vladimir Kamenik.
Skotlannin cup

Skotlannin cup, viralliselta nimeltään "Scottish Football Association Challenge Cup", on Skotlannin jalkapalloilun kansallinen cup-kilpailu. 
Historia.
Skotlannin cup-pokaali on peräisin jo vuodelta 1873, mikä tekee siitä yhden maailman vanhimmista edelleen jaettavista pokaaleista. Englannin FA Cupia pelattiin jo vuonna 1871, mutta pokaali on paljon nuorempi. Ensimmäisen kerran Skotlannin cupista pelattiin kaudella 1873–1874, jolloin pokaalista kilpaili 16 joukkuetta. Loppuottelussa Queen's Park voitti Clydesdalen maalein 2–0. Queen's Park hallitsi ennen 1900-luvun vaihdetta skotlantilaista jalkapalloilua ja saavutti kaikkiaan kymmenen cup-mestaruutta. Menestyneimmät cup-joukkueet ovat kuitenkin glasgow'laiset paikalliskilpailijajoukkueet Celtic ja Rangers, joilla on molemmilla yli 30 cup-voittoa.
Cup-formaatti.
Skotlannin cup pelataan kullakin kierroksella yhdestä voitosta. Joka kierroksella joukkueet arvotaan vastakkain, ja ensimmäisenä arvottu joukkue on kotijoukkue. Tasapelin tullessa pelataan uusintaottelu vierasjoukkueen kotikentällä. Mikäli uusintaottelukin päättyy tasan, pelataan jatkoaika ja tarvittaessa järjestetään rangaistuspotkukilpailu. Välieristä lähtien ottelut pelataan puolueettomilla kentillä, eikä uusintaotteluita käydä. Loppuottelu pelataan kansallisstadionilla Hampden Parkilla.
Skotlannin valioliigan joukkueet tulevat cupiin mukaan neljännellä kierroksella, samoin parhaimmat mestaruussarjajoukkueet. Heikommat mestaruussarjajoukkueet samoin kuin alempien sarjatasojen joukkueet tulevat mukaan kierrosta aikaisemmin.
Cupin voittaja pääsee Eurooppa-liigaan. Mikäli cupin voittaja on liigassa jo varmistanut paikkansa esimerkiksi Mestarien liigaan, menee cup-voittajan Eurooppa-liigan paikka liigassa parhaiten sijoittuneelle joukkueelle, jolla ei vielä ole eurocup-paikkaa.
Huddersfield Town AFC

Huddersfield Town Association Football Club on jalkapallojoukkue Huddersfieldistä, West Yorkshirestä, Englannista. Seura perustettiin vuonna 1908. Se nousi Englannin Mestaruussarjasta Valioliigaan kaudella 2016–2017 kaatamalla Readingin maalein 4–3 rangaistuspotkukilpailun päätteeksi. Joukkue pelasi Valioliigassa kaksi kautta ja putosi keväällä 2019 Mestaruussarjaan ja keväällä 2024 Ykkösliigaan.
Huddersfield nousi Englannin 1. divisioonaan kauden 1919–1920 päätteeksi. Samana vuonna se selviytyi FA Cupin loppuotteluun, jonka se hävisi kuitenkin Aston Villalle jatkoajan jälkeen 0–1. Huddersfield oli ensimmäinen seura, joka voitti Englannin liigamestaruuden kolmella peräkkäisellä kaudella: 1923–1924, 1924–1925 ja 1925–1926. Ne ovat toistaiseksi seuran ainoat mestaruudet ja viimeksi se on pelannut maan pääsarjassa, tuolloisessa 1. divisioonassa, kaudella 1971–1972 Ian Gravesin valmennuksessa. FA Cupin Huddersfield voitti vuonna 1922 kukistettuaan loppuottelussa Prestonin 1–0. Seuran kulta-aikojen kuuluisin valmentaja oli sittemmin Arsenalissa menestynyt Herbert Chapman, joka valmensi Huddersfieldin kahteen mestaruuteen 1920-luvulla ennen siirtymistään Lontooseen.
Huddersfieldin kotikenttänä toimi seuran perustamisesta lähtien Leeds Road vuoteen 1994 saakka. Tuolloin seura siirtyi nykyiselle stadionilleen, joka tunnettiin aluksi "Alfred McAlpine Stadiumina". Nykyisin sen nimi on Galpharm Stadium.
Leea

Leea on suomalainen naisen etunimi, heprealaisperäisen Lea-nimen muunnos. Leean nimipäivä on 5. tammikuuta, jolloin on myös Lean nimipäivä. Leea tarkoittaa lehmää. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä Leea on Suomessa annettu nimeksi 1544 henkilölle.
Marian McPartland

Marian McPartland (20. maaliskuuta 1918 Slough, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 20. elokuuta 2013 New York, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa asunut jazzpianisti, joka tunnettiin erityisesti jazzmusiikin popularisoijana viikoittain NPR:llä kuullun radio-ohjelmansa "Piano Jazz" ansiosta.
Marian McPortland esiintyi muun muassa Earl Hinesin, Teddy Wilsonin, Ellis Larkinsin ja Benny Carterin kanssa. Hänet nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2007. Lisäksi hän sai Peabody-palkinnon.
Porin Judoseura

Porin Judoseura Fudoshin ry on vuonna 1968 perustettu porilainen judoseura. 
Judo tuli ensimmäisenä gendai budolajina Poriin vuonna 1968. Aikidotoiminta alkoi vuonna 1987. Syksyllä 2002 Fudoshinille myönnettiin Nuori Suomi sinettiseura tunnustus laadukkaasta lasten ja nuorten judotoiminnasta. Vuosina 2003 ja 2005 Fudoshin valittiin vuoden judoseuraksi Suomessa. Seura järjesti judon miesten ja naisten SM-kisat Porissa keväällä 2008 40-vuotispäiviensä kunniaksi.
Fudoshinia on edustanut muun muassa Reino Fagerlund, joka kilpaili olympialaisissa sekä MM- ja EM-kilpailuissakin. Hän voitti Fudoshinin edustajana Suomen-mestaruuden vuosina 1985–1987. Seuran judokoista Kalle Seppälä voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1987–1988. Nykyisistä judokoista menestynein on nuorten Euroopan mestari ja kaksinkertainen naisten Suomen mestari Pihla Salonen.