tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elf (suomalainen yhtye)

Elf oli kajaanilainen yhtye, joka perustettiin 1960-luvun puolivälissä. Yhtyeen nimi on akronyymi sanoista "Eric Lars Four". Yhtyeen perustaja oli "Seppo "Setti" Vuorela" , joka toimi sen basistina. Muita yhtyeen jäseniä olivat Kari "Misi" Mikkonen: laulu, Juhani "Pomo" Komulainen: rummut, Pentti "Höpö" Pöllänen: saksofoni, klarinetti ja huilu, Tuomo "Tumppi" Lindqvist: pasuna ja Raimo "Ramppa" Kylmänen: trumpetti. Elfin ensimmäinen single "On rohtoo rock'n roll" julkaistiin vuonna 1976. Yhtye toimi useiden artistien kuten Laila Kinnusen ja Carolan, kahden vuoden ajan myös Katri-Helenan, taustayhtyeenä. Yhtyeeltä ilmestyi kaksi albumia: vuonna 1978 "Mitä, missä milloin vaan" ja vuonna 1979 "Tarantella-Joe". Elfin tunnetuin hitti lienee jälkimmäisen albumin nimikappale. 1980-luvun alussa yhtye levytti enää muutaman singlen ennen kuin hajosi.
Yhtye perustettiin 1960-luvun puolivälissä. Yhtyeen nimi muuttui muotoon Elf vuonna 1976. ELF:n hitti "Tarantella Joe" oli Juice Leskisen käännös.Alkuperäinen kappale oli kaksikon Roberto Danova ja David Alan Howman sävellys ja sanoitus.
Kari Mikkonen (laulu, kosketinsoittimet), Jussi Karttunen (kitara), Pentti Pöllänen (saksofoni, huilu), Raimo Kylmänen (trumpettip), Pentti Salostie (saksofoni), Seppo Vuorela (basso), Juhani Komulainen (1953, rummut)
Kappaleet
 Laulat niinkuin mulle vain; Julie; Räystään alle jäin; Heiniä hiuksistas mä poimin; En liepeisiis jää roikkumaan; Matalaan majaan; Mitä missä milloin vaan; Sydämeni sulle suon; Liukkaasti rock'n rolliin; Jos mentäis yhteen; Voidaan lamput sammuttaa; Huoneessain on kylmää;
Kappaleet
Unohdetaan; Mikset palaa; Juuri kun tarvitsin sua; Värinää värinää; Kun tavoittelin tähtiin; Kaksi kynttilää; Tarantella Joe; Mun nivusiin saat sä liikettä niin; Seestyy sää; Yö jatkuu; Rehellisyys; Saivaara Saivaara.
Diskografia.
Singlet.
ELF.
Lähde: Finna.fi
Brêmes

Brêmes on kunta Pas-de-Calais’n departementissa Ranskassa. Vuonna 2014 siellä oli arviolta 1 305 asukasta. Kunnan pinta-ala on 7,25 neliökilometriä.
Historiallisesti Brêmes on ollut osa Guînesin kreivikuntaa.
William Giauque

William Francis Giauque (12. toukokuuta 1895 Niagara Falls – 28. maaliskuuta 1982 Berkeley) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1949 panostuksestaan kemiallisen termodynamiikan parissa erityisesti tutkimuksista, jotka koskevat aineiden käyttäytymisestä äärimmäisen alhaisissa lämpötiloissa.
Giauque syntyi Kanadan Niagara Fallsissa, Ontarion provinssissa. Hänen vanhempansa olivat Yhdysvaltain kansalaisia ja he palasivat Yhdysvaltoihin. Giauque aloitti koulunkäyntinsä Michiganissa. Kun Giauquen isä kuoli vuonna 1908, perhe muutti takaisin Niagara Fallsiin. Valmistuttuaan Giauque työskenteli voimalaitoksissa valmistuakseen sähköinsinööriksi, mutta se ei onnistunut. Hän pääsi kuitenkin erään voimalaitoksen laboratorioon töihin ja nautti työstä paljon.
Työskenneltyään muutaman vuoden Giauque opiskeli kemiaa Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Sieltä hän valmistui tieteiden maisteriksi vuonna 1920. Filosofian tohtorin arvon hän saavutti vuonna 1922.
Vaikka Giauquen alkuperäisenä ajatuksena oli valmistua insinööriksi, jatkoi hän tieteellisiä tutkimuksia professori Gilbert N. Lewiksen vaikutuksesta. Vuodesta 1934 Giauque toimi kemian professorina eläköitymiseensä asti, joka tapahtui 1962, asti.
Giauque oli kiinnostunut erityisesti termodynamiikan kolmannesta pääsäännöstä. Hän onnistui pääsemään lähemmäs absoluuttista nollapistettä kuin uskottiin olevan mahdollista. Yhdessä Herrick L. Johnstonin kanssa Giauque suoritti tutkimuksia, jotka johtivat hapen isotooppien O-17 ja O-18 löytymiseen. He myös osoittivat, että fyysikot ja kemistit olivat vuosia käyttäneet erilaisia atomimassoja huomaamatta sitä.
Vuonna 1932 Giauque meni naimisiin Muriel Frances Ashleyn kanssa ja he saivat kaksi poikaa.
Virpi Miettinen

Virpi Miettinen (s. 10. huhtikuuta 1946 Lappeenranta) on vuoden 1965 Miss Suomi. Hän sijoittui vuonna 1965 1. perintöprinsessaksi Miss Eurooppa-, Miss International Beauty- ja Miss Universum -kisoissa. Miss Skandinavia -kilpailuissa hän oli 2. perintöprinsessa. Hän menestyi myös vuoden 1963 Mannekiinikuningatar-kilpailussa, jonka järjesti mannekiinikoulu Sanelma Vuorre.
Miettinen on kotoisin Porvoosta, mutta hänellä on isänsä Viljon ja äitinsä Eila Kaskisen kautta sukujuuret Viipurissa. Hän toimi mallina muun muassa Pierre Balmainin ja Chanelin muotihuoneella sekä Itävallan kauppahuoneella liki 20 vuotta. Hän työskenteli vuosina 1972–1974 Philip Morrisin varikkoemäntänä F1-kisoissa.
Virpi Miettinen avioitui mainostoimittaja, paroni Caesar von Walzelin kanssa, ja he asuivat Wienissä. Pari erosi virallisesti vuonna 1972. Miettinen meni vuonna 1973 naimisiin diplomaatti Jukka Nysténin kanssa, mutta he erosivat vuonna 1978. Heillä on 1974 syntynyt tytär.
1980-luvulla Miettisen elämä koki haaksirikon. Hän on puhunut julkisuudessa avoimesti alkoholi- ynnä muista ongelmistaan ja uskoontulostaan ja toimii nykyisin Porvoon Sanaseurakunnan evankelistana. Miettinen on ollut kokonaan raittiina 1990-luvun alusta lähtien. Sisustusarkkitehti Pekka Perjon (1936–2020) kanssa hän oli naimisissa 11 vuoden ajan. Neljäs aviomies oli Simo Nieminen vuosina 2000–2001.
Matti Heinivaho levytti Miettisestä tämän missivuotena laulun ”Pikkuneiti porvoolainen” ("Fröken Fräken ifrån Fryken"), suomentajana Saukki eli Sauvo Puhtila. 
Miettinen on näytellyt elokuvissa "Jussi Pussi" (ohjaus Ere Kokkonen, 1970) ja "Pi pi pil... pilleri" (ohjaus Visa Mäkinen salanimellä Frank Siponen, 1982).
Miettisellä todettiin marraskuussa 2002 rintasyöpä.
Virpi Miettinen aloitti 2000-luvun lopulla kansalaisopistossa maalaamisen, joka oli jo nuoruudessa hänelle tärkeä harrastus ja piti ensimmäisen oman taidenäyttelyn vuonna 2012 Haikon kartanossa.
Annie Sundman

Annie Xenia Sundman (o.s. Pitkänen; ) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Helsingin Ruotsalaiseen teatteriin (1909–1955).
Sundmanille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1954.
Annie Sundman oli naimisissa vuodesta 1911 toimittaja Woldemar Sundmanin kanssa.
Kaarle Sorkio

Kaarle Vihtori Sorkio (vuoteen 1931 Sorkenius; ) oli suomalainen kauppaneuvos (1966) ja Keskon pitkäaikainen johtaja, joka toimi ammattiministerinä sosiaaliministeriössä 1960-luvulla. 
Sorkion vanhemmat olivat puuseppä Karl Johan Sorkenius ja Amanda Sorkenius. Toimittuaan puolustusvoimien Muonavaraston toimistonhoitajana 1931–1944 ja Valtion viljavaraston osastosihteerinä 1945–1948 hän siirtyi Keskon maatalous- ja keräilykaupan hoitajaksi 1949. Työnsä ohessa kauppakoulun 1935 suorittaneesta Sorkiosta tuli Keskon liha- ja tuoteosaston johtaja 1960. Hän oli perunoiden, kananmunien ja makkaroiden kaupan asiantuntija ja nopeasti yleistyneiden pakasteiden puolestapuhuja, joka kuului Helsingin Kauppiaat Oy:n perustajiin. 
Sorkio toimi ammattiministerinä sosiaaliministeriössä Johannes Virolaisen hallituksessa 1964–1966. Poliittisesti Sorkio lukeutui liberaaleihin, joskin vasta hallituksen muodostamisen jälkeen ilmeni, että hänellä oli Suomen Kansanpuolueen jäsenkirja. Vaikka Sorkio ei toteuttanut ministerinä suuria uudistuksia, hän esiintyi paljon ja tuli tunnetuksi muun muassa television kautta. Kauppaneuvoksen arvon saanut Sorkio palasi ministerikauden jälkeen Keskon johtajaksi ja toimi viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään 1971 sen noutotukku- ja teollisuusmyyntiosaston johtajana.
Sorkion puoliso vuodesta 1931 oli Helmi Sofia Mattila.
SCTP

SCTP (; vuoteen 2011 saakka ONATRA ) on valtionyhtiö Kongon demokraattisessa tasavallassa. Yhtiö hoitaa rautatieliikennettä, satamia ja jokiliikennettä maan länsi- ja pohjoisosissa. Yhtiön pääkonttori on Kinshasassa. Yhtiöllä on pulaa sekä vetureista että vaunukalustosta.
Historiaa.
Vuonna 1935 perustettu valtion elin nimeltään Office des transports coloniaux sai vuonna 1960 nimekseen "Office des transports au Congo" (Otraco). Nykyisen nimensä yhtiö sai vuonna 1971. Vuonna 1973 yhtiö kuljetti eniten matkustajia yhtiön historian aikana eli 410 871 matkustajaa.
Vuonna 1977 Kongon demokraattisen tasavallan hallitus lopetti yhtiön monopolin jokiliikenteessä, ja sen jälkeen kuka tahansa on voinut omistaa veneitä ja liikennöidä niillä jokia pitkin. Valtion varojen epääminen yhtiöltä yhdessä kilpailun alkamisen kanssa sai yhtiön kuljettamien matkustajien määrän laskuun, niin että vuonna 1982 yhtiö kuljetti vain 121 779 matkustajaa.
Vuonna 2017 yhtiön edustaja totesi, ettei matkustajaliikenne ollut rautateillä kannattavaa.
Leonora Carrington

Leonora Carrington (6. huhtikuuta 1917 Clayton Green, Lancashire, Englanti – 25. toukokuuta 2011 México, Meksiko) oli brittiläinen kuvataiteilija ja kirjailija.
Carrington syntyi Lancashiressä, Englannissa, perheensä toiseksi lapseksi ja ainoaksi tyttäreksi. Hänen äitinsä oli irlantilainen. Hän tutustui surrealismiin jo lapsena, ja tälle taiteenalalle hän suuntautui myös ammattiurallaan. Hänellä ja Max Ernstillä oli 1930-luvun lopulla rakkaussuhde. Hän asui pitkään Meksikossa, jonka kansalaisuus hänelle myönnettiin vuonna 1942. Hän muutti vuonna 1985 Yhdysvaltoihin.
Carrington meni Meksikossa naimisiin Emericko Weiszin kanssa ja sai kaksi lasta. Häntä pidetään yhtenä keskeisimmistä surrealismin edustajista. Hänen teoksiaan ovat muun muassa "Self-Portrait" (1936), "The Inn of Down Horse" (1936–1937), "Green Tea" (1942), "Down Below" (1944) ja "Big Badger Meets the Domino Boys" (1986). 
Carrington loi myös menestyksekkään uran kirjailijana; tuotantoon kuuluu muun muassa romaani "The Hearing Trumpet", joka kirjoitettiin alun perin jo 1960-luvulla.
"Down Belown" ensimmäistä versiota Carrington tarjosi 1946 Janet Flannerille, joka työskenteli kustantajana, mutta ei ollut teoksesta kiinnostunut. Lopulta 1944 Jeanne Megnenille ranskaksi saneltu versio julkaistiin lopulta englanniksi käännettynä surrealistisessä VVV-lehdessä.
Carrington kärsi toisen maailmansodan alussa Madridissa voimakkaan henkisen luhistumisen, joka aiheutti hänen joutumisensa sairaalahoitoon. Hän oli katolinen, ja häntä väitettiin viimeiseksi elossa olevaksi surrealistiksi, vaikka samanlainen väite oli tehty hänen lisäkseen mm. Enrico Donatista (s. 1909). Carrington jatkoi taiteellista uraansa vanhuutensa päiville saakka.
Tuula Portin

Tuula Portin (o.s. Polvi, s. 19. helmikuuta 1966 Vaasa) on vuoden 1986 Miss Suomi. Hän oli missiksi tullessaan 19-vuotias. Hän sijoittui Miss Universum -kilpailussa viidenneksi ja Miss Skandinavia -kilpailussa toiseksi. Hän oli mukana elokuvassa "Uuno Turhapuro – kaksoisagentti" vuonna 1987. Tehtyään muutaman vuoden missin ja mallin töitä Portin tuli uskoon ja meni vuonna 1991 Helsingin yliopistoon opiskelemaan teologiaa. Hän valmistui teologiksi vuonna 2002. 
Portin työskentelee sairaalateologina Kanta-Hämeen keskussairaalassa Hämeenlinnassa. Hän on toiminut sananjulistajana lähinnä Kansanlähetyksen ja Suomen Raamattuopiston tilaisuuksissa.
Ellis Clarke

Ellis Emmanuel Innocent Clarke TC GCMG (28. joulukuuta 1917 – 30. joulukuuta 2010) oli poliitikko, joka toimi vuosina 1973–1976 Trinidad ja Tobagon viimeisenä kenraalikuvernöörinä ja vuosina 1976–1987 maan ensimmäisenä presidenttinä.
Clarke syntyi Trinidad ja Tobagolla ja opiskeli Saint Mary's Collegessa Port-of-Spainissa. Myöhemmin hän lähti Englantiin ja valmistui Lontoon yliopistosta lakimieheksi. Hän pääsi Gray's Inniin, mutta palasi työskentelemään Port-of-Spainiin vuonna 1941.
Clarke oli vuonna 1962 käyttöön otetun Trinidad ja Tobagon perustuslain pääarkkitehteja. Maan saavutettua itsenäisyyden hän toimi sen suurlähettiläänä Yhdysvaltoihin, Kanadaan ja Meksikoon. Lisäksi hän edusti maataan YK:lle. Trinidad ja Tobagosta tuli tasavalta vuonna 1976, ja Clarke toimi sen presidenttinä, kunnes Michael J. Williams seurasi häntä vuonna 1986.
Clarke oli vuosikymmenten ajan naimisissa Lady Ermyntrude Clarken kanssa, mutta tämä kuoli vuonna 2002. Pari sai kolme yhteistä lasta.
Ari-Matti Hedman

Ari-Matti August Hedman (s. 5. helmikuuta 1964 Varkaus) on suomalainen freelancenäyttelijä ja laulaja. Hän on opiskellut näyttelijäntyötä useissa eri opistoissa ympäri Suomea vuosina 1990–2004. Myös lauluopintoja hän on suorittanut useissa eri opistoissa. Ennen taiteellista uraa Hedman opiskeli sairaanhoitajaksi vuonna 1987 ja erikoissairaanhoitajaksi vuonna 1989, alanaan psykiatria ja mielenterveystyö.
Hedman on työskennellyt teattereissa. Vuosina 1991–1995 hän oli kiinnitettynä Riihimäen Teatterissa ja 1998–1999 Helsingin Kaupunginteatterissa. Muulloin hän on työskennellyt freelancerina.
Hedman on esiintynyt musikaalirooleissa eri teattereissa ja antanut äänensä usealle animaatiohahmolle. Syyskuusta 2012 kesäkuuhun 2013 Hedman työskenteli suomalaisen päivittäissarjan, "Salattujen elämien" kuvauksissa. Hänen roolihahmonsa "Ilkka Väänänen" nähtiin ruudussa 19. helmikuuta 2013 – 11. joulukuuta 2013 välisenä aikana. Lisäksi hän on dubannut mainoksia, juontanut dokumentteja ja lukenut äänikirjoja.
Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Hipsu lastenohjelmassa "Teletapit".
Ari-Matilla on tytär Vivica Hedman, joka näytteli "Salatuissa elämissä" Lottaa kevällä 2013.
Lähteet.
Ari-Matti Hedmanin kotisivut
Etera

Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Etera oli työeläkevakuutusyhtiö, joka vakuutti kaikkien yksityisalojen työntekijöitä ja yrittäjiä. Lakisääteisten TyEL- ja YEL-vakuutusten lisäksi Etera tarjosi asiakkailleen tukea työkyvyn edistämiseen. Työhyvinvointipalveluiden ja ammatillisen kuntoutuksen avulla ennaltaehkäistään työkyvyttömyyttä. Etera maksoi eläkkeitä 138 000 eläkkeensaajalle. Eläkevaroja turvaavia sijoituksia Eteralla oli 5,9 miljardia euroa. 
Eteran pääkonttori sijaitsi Helsingissä, Länsi-Pasilassa. Eteralla oli aluetoimistot Kuopiossa, Jyväskylässä, Turussa, Tampereella ja Oulussa. Eteran toimitusjohtajina toimivat Lauri Koivusalo, Kalevi Hemilä ja Hannu Tarkkonen sekä viimeiseksi jääneenä Stefan Björkman.
Etera perustettiin 2003 jatkamaan LEL Työeläkekassan toimintaa ja se yhdistyi Ilmarisen kanssa vuoden 2018 alussa.
Sijoitustoiminta.
Suurin osa työnantajien ja yrittäjien maksamista eläkemaksuista käytettiin vuosittain eläkkeiden maksuun. Osa varoista sijoitettiin tulevaisuutta varten. Etera sijoitti aktiivisesti Suomeen erityisesti yritysrahoituksen ja kiinteistöjen kautta. Sijoitusomaisuudesta 40 % oli kotimaisissa sijoituksissa.
Etera oli suuri kiinteistösijoittaja. Kiinteistösijoituksista valtaosa oli suoria sijoituksia suomalaisiin liike-, toimisto- ja asuinkiinteistöihin sekä asunto-osakehuoneistoihin. Suoria kiinteistösijoituksia pyrittiin ensisijaisesti tekemään keskeisille paikoille rakennettaviin uudisrakennuskohteisiin. Etera sijoitti myös palvelu- ja senioritaloihin eri puolille Suomea. Etera käytti rakennushankkeissaan LEED-sertifikaatteja ja muita ympäristösertifikaatteja. Eteran toimitalo Helsingissä oli WWF:n vahvistama Green Office.
Vuonna 2015 Eteran vakavaraisuusaste 14,3 % (vuonna 2014: 16,9 %) oli neljänneksi suurin viidestä suuresta suomalaisesta eläkevakuuttajasta (muiden neljän vaihteluväli 24,1–31,4 %).
Kaarta

Kaarta oli lyhytikäinen bambarakuningaskunta nykyisen Länsi-Malin alueella.
Kuningas Bitòn Coulibalyn tiukentaessa otettaan Ségousta, juuri perustamansa Bamana-valtakunnan pääkaupungista, osa Ségoun bambaroista pakeni länteen, jonne he perustivat Kaartan kuningaskunnan vuonna 1753. Kuningaskunta sijaitsi heidän entisellä kotialueellaan muinaisen Ghanan kuningaskunnan paikalla. Kaartan pääkaupungiksi tuli Nioro du Sahel. Kaarta tuhoutui vuonna 1854 monien muiden valtakuntien ohella Umar Tallin Länsi-Afrikan jihadissa. Tall valloitti Nioron ja teloitti kuninkaan ("Fama") Mamady Kanian ja koko tämän suvun.
Vuonna 1878 ranskalainen Senegalin kuvernööri Louis Briere de l’Isle lähetti joukkoja Kaartaan, Tukulorivaltakunnan vasalliin Senegaljokea pitkin. Alkuun Ranskan johto vastusti Briere de l’Islen suunnitelmia, mutta tämän väittäessä Tukulorivaltakunnan olevan uhka Futa Toorolle, Ranskan alueelle, joka kiinnosti myös brittejä, sai hän luvan hyökätä. Ranskalaiset joukot tuhosivat Kaartan linnoitukset Sabouciréssa ja teloittivat vasallin johtajan Almany Niamodyn. Osia Kaartasta liitettiin Khasson protektoraattiin, ja loputkin valloitettiin vuoteen 1890 menneessä. Lopullisesti Kaarta liitettiin Ranskan Länsi-Afrikkaan 1904.
Córdoba CF

Córdoba Club de Fútbol on espanjalainen jalkapalloseura Córdoban kunnasta Andalusiasta. Seura perustettiin vuonna 1954 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Nykyisen seuran edeltäjiä olivat Real Club Deportivo Córdoba ja Club Deportivo San Álvaro, joista jälkimmäisen paikan seura peri silloiselta kolmannelta sarjatasolta Tercera Divisiónista. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Córdoba debytoi vajaa vuosikymmen perustamisensa jälkeen kaudella 1962–1963 ja pelasi sarjassa yhtäjaksoisesti seitsemän kauden ajan. Vuonna 1971 se palasi vielä yhdeksi kaudeksi pääsarjaan, mutta tuon jälkeen seuraa ei ole enää pääsarjatasolla nähty, vaan se on pelannut vaihtelevalla menestyksellä Segunda Divisiónissa ja Segunda División B:ssä. Parhaimmillaan Córdoba sijoittui pääsarjassa viidenneksi kaudella 1964–1965. Vuonna 2007 seura nousi kahden kauden tauon jälkeen taas Segunda Divisióniin.
Seuran kotikenttänä toimii Guadalquivirjoen rannalla sijaitseva noin 14 000 -paikkainen El Arcángelin stadion, joka avattiin vuonna 1993. Vuonna 2004 stadionilla aloitettiin mittavat uudistustyöt, joiden valmistuessa yleisökapasiteetti tulee kasvamaan 25 000 paikkaan.
Córdoba tunnetaan lempinimellä "Blanquiverdes", joka tulee sen perinteisestä vihreävalkoraidallisesta pelipaidasta.
Sissipartio

Sissipartio ("Soldier Boyz") on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Louis Morneau ja pääosassa on Michael Dudikoff.
Elokuva kertoo entisestä merijalkaväen majurista Howard Toliverista joka istuu vankilassa tuomiotaan. Vankilaan häntä tulee tapaamaan epätoivoinen isä, joka kertoo että Vietnamin sissit ovat ampuneet alas YK:n avustuslentokoneen ja siepanneet hänen tyttärensä. Toliver suostuu tehtävään ja saa ottaa mukaana muita vankeja, tälle pelastusretkelle. Kovalla kurilla Toliver kouluttaa väkivaltarikollisista kovia iskuryhmän jäseniä valmiina pelastustehtävään.
Tampere Tigers

Tampere Tigers on vuonna 2004 perustettu baseball-seura. Seuralla on joukkue baseballin SM-sarjassa (Tampere Tigers) ja Suomi-sarjassa (Tampere Tigers-2), mikä tunnettiin ennen nimellä Jasuko Giants. Jasuko Giants oli hallinnollisesti Tigersin joukkue ja siinä pelasivat Tigersin "japanilaiset" pelaajat. Tigersilla on ollut myös farmijoukkue Tampere Industriales, joka osallistui Suomi-sarjaan 2008. Tigersin kotikenttä on Pirkkahallin kenttä; Ilmailunkatu 20, 33900 Tampere.
Historia.
Keväällä 2004 Arni Hukari ja Lassi Autio saivat alkukeväästä ajatuksen perustaa baseball-joukkue Tampereelle ja ryhtyivät keräämään joukkuetta ja harjoittelemaan. Ensimmäisen vuotena joukkue osallistui kahteen harrasteturnaukseen, joista toisen se voitti. Joukkueen nimeksi tuli Tigers Japanissa pelaavan Hanshin Tigersin mukaisesti. Myöhemmin syksyllä pidettiin perustamiskokous ja seuran nimeksi tuli baseball-seura Tampere Tigers ry. 
Kausi 2005 oli seuralla ensimmäinen SM-sarjassa. Seurassa pelasi 18 pelaajaa ja 15 ottelusta tuli neljä voittoa ja viides sija kuuden joukkueen sarjassa. Syksyllä pidetyssä baseball-liiton kauden päätöstilaisuudessa Tigersin Tomi Krogerus valittiin vuoden tulokkaaksi.
Kauteen 2006 Tigers lähti tavoitteena mitalisija. Tämän kauden sijoitus oli viides viiden joukkueen sarjassa, tosin mitalisija jäi vain kahden voiton päähän. Tigersin peli oli tehnyt suuria harppauksia eteenpäin edelliseen vuoteen verrattuna. Tänä vuonna peräti kaksi pelaajaa sai liiton palkinnon: Tuomo Mesimäki oli vuoden tulokas ja Niko Wirgentius paras lyöjä.
Kausi 2007 oli Tigersille pettymys. Pari avainpelaajaansa menettänyt Tigers onnistui voittamaan vain yhden pelin kahdestatoista. Baseballin Suomen Cupissa Tigers selviytyi semifinaaliin, jossa hävisi Suomen mestari Espoo Exposille. SM-sarjan saldo yksi voitto ei kertonut koko totuutta, Tigers pelasi useita tiukkoja otteluita, kaatuen kuitenkin pelien lopussa kokeneempia vastustajiaan vastaan.
Kaudella 2008 Tigers pelasi kahdella joukkueella: SM-sarjassa Tigersillä ja uudessa Suomi-sarjassa Industrialesilla. Runkosarjassa Tigersin tulos oli viides sija (4 voittoa ja 10 tappiota). Tigers sai pudotuspelipaikan Eaglesin luovuttua siitä pelaajapulan vuoksi. Expos voitti sarjan 0–2 (6–14 ja 0–7).
Kaudella 2009 Tigers pelasi 16 ottelua, joista se voitti 3. Joukkue jäi pudotuspelien ulkopuolelle ollen sarjassa neljäs. Syksyllä pelattiin All Star -peli suomalaiset–ulkomaalaiset. Tigersistä valittiin Suomen joukkueeseen Akira Ropo, Tommi Harala ja Aki Ropo, ja ulkomaalaisiin Silvio Quevedo ja Sidney Kitchen.
Kaudella 2019 Tigers pääsi ensimmäistä kertaa seuran historiassa SM-sarjan finaaleihin. Finaaleissa Tigers kohtasi Espoon Exposin ja hävisi otteluvoitoin 1–3 (4–14, 8–4, 3–9, 4–10). Heinäkuussa pelattiin B-sarjan baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut, joihin Suomi nousi edellisenä vuonna. Suomen maajoukkuetta edustivat Tigersistä pelaajina Silvio Quevedo, Jose Mesa ja Andres Mena sekä Suomen joukkueen general managerina Riku Katajamäki.
Tigersin ennätyksiä.
Seuraennätyksiä (SM-sarja).
"Päivitetty kauden 2019 jälkeen"
My Gym Partner’s a Monkey

My Gym Partner's a Monkey on Timothy ja Julie McNally Cahillin luoma yhdysvaltalainen Emmy palkittu animaatiosarja, jonka tuotti Cartoon Network Studios.
Sarja keskittyy 12-vuotiaaseen poikaan Adam Lyoniin, joka käy Charles Darwinin ala-astetta. Pienin kirjoitusvirheen vuoksi hänet listattiin nimelle Lion, jonka seurauksena Adam siirrettiin Chester A. Arthur ala-asteelta nykyiseen kouluunsa, jossa on paikallisen eläintarhan eläimiä. Pian siirtonsa jälkeen Adam saa uudeksi kaverikseen hämähäkkiapinan nimeltä Jake. Sarja käsitteleekin kaksikon koulu elämää ja kuinka Adam yrittää sopeutua eläinten keskelle ainoana ihmisenä.
Hahmot.
Muutamia sarjassa esiintyviä hahmoja.
Beetlejuice

Beetlejuice on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut fantasia- ja komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Tim Burton ja pääosissa ovat Alec Baldwin, Geena Davis, Winona Ryder ja Michael Keaton.
Elokuvan pohjalta on tehty myös piirrossarja "Beetlejuice" ja peli Nintendo Entertainment Systemille. 36 vuotta valmistumisestaan elokuva sai jatko-osan "Beetlejuice Beetlejuice" (2024).
Juoni.
Beetlejuice kertoo Adam ja Barbara Maitlandista, jotka yllättäen kuolevat ja muuttuvat aaveiksi. Aaveiksi muututtuaan Maitlandit palaavat kotiinsa, joka kuitenkin myydään pian pariskunnan kuoleman takia Deetzin perheelle. Maitlandit yrittävät tuloksetta säikytellä uudet asukkaat pois ja päättävät lopulta palkata avukseen biomanaaja Beetlejuicen. Beetlejuice kuitenkin rakastuu Deetzin perheen tyttäreen Lydiaan, mikä vaikeuttaa asioita entisestään.
Tuotanto.
Elokuvan budjetti oli noin 15 miljoonaa dollaria, josta vain miljoona käytettiin erikoistehosteiden luomiseen. Elokuvan ohjasi Tim Burton.
Vastaanotto.
"Beetlejuice" on tuottanut pelkästään Yhdysvalloissa yhteensä noin 73,71 miljoonaa dollaria, mikä teki siitä taloudellisesti menestyksen. Elokuva tuotti jo ensimmäisenä viikonloppunaan yli kahdeksan miljoonaa dollaria. Se oli vuoden 1988 kymmenenneksi tuottoisin elokuva Yhdysvalloissa. Elokuva palkittiin parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnolla.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Beetlejuicen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Beetlejuice sai jatko-osan "Beetlejuice Beetlejuice" syksyllä 2024. Senkin on ohjannut Tim Burton, ja roolinsa uusivat muun muassa Michael Keaton, Catherine O’Hara ja Winona Ryder. Elokuvassa aikuisen Lydia Deetzin tytärtä esittää Jenna Ortega.
Steven Stucky

Steven Stucky (7. marraskuuta 1949 Hutchinson, Kansas – 14. helmikuuta 2016 Ithaca, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän toimi sävellyksen professorina Cornellin yliopistossa Ithacassa ja oli vuodesta 1988 Los Angelesin filharmonikkojen nimikkosäveltäjä. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 Pulitzer-palkinto "Toisesta konsertosta orkesterille".
Steven Stucky kuoli aivokasvaimeen Ithacassa 14. helmikuuta 2016.
Lewis Spratlan

Lewis Spratlan (5. syyskuuta 1940, Miami – 9. helmikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Mel Powellin johdolla.
Spratlan opetti Amherst Collegessa vuosina 1970–2006; hän oli sen musiikin emeritusprofessori. Hän myös johti Amherst Collegen orkesteria vuosien ajan. 
Spratlanin tunnetuin teos on ooppera "Life Is A Dream". Se on sävelletty jo vuonna 1978, mutta kantaesitys nähtiin vasta vuonna 2000, jolloin säveltäjälle myös myönnettiin musiikin Pulitzer-palkinto.
Friday the 13th. Part VIII – Jason Manhattanilla

Friday the 13th. Part VIII – Jason Manhattanilla ("Friday the 13th: Jason Takes Manhattan") on Perjantai 13. -elokuvasarjan kahdeksas osa. Se on sarjan viimeinen elokuva, jonka Paramount levitti. Sen jälkeen sarjaa on levittänyt New Line Cinema.
Juoni.
Elokuva alkaa, kun Jason Voorhees saa sähköiskun veden alla ja herättää hänet henkiin. Jason tunkeutuu laivaan, joka on täynnä yliopiston oppilaita ja alkaa surmaa heitä kylmäverisesti. Kuitenkin osa oppilaista ja opettaja pääsee pakoon pelastusveneellä New Yorkiin. Jason kuitenkin seuraa heitä ja tappaa heistä melkein kaikki. Kaksi nuorta kuitenkin onnistuu sähköttämään Jasonin. He luulevat häntä kuolleeksi, mutta Jason jää henkiin ja alkaa vainota heitä uudelleen. Kaksikko pakenee viemäriin, mutta Jason kuitenkin yhyttää heidät sieltä. Nuoret yrittävät palata maan pinnalle, mutta viemärikansi on lukittu ja Jason tarttuu toista jalasta. Nestemäiset myrkkyjätteet kuitenkin vyöryvät viemäriä pitkin ja Jasonille tulee mieleen kiusalliset lapsuusmuistot, kun hän hukkui. Nuoret suojautuvat jätteiltä, mutta Jason hukkuu. Mutta kun jätenesteet laskevat pohjalle, niin paljastuu Jason nuorena ja pinnalla kelluu Jasonin maski.
Gunther Schuller

Gunther Schuller (22. marraskuuta 1925 New York – 21. kesäkuuta 2015 Boston) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, käyrätorvensoittaja ja kapellimestari. Häntä pidetään yhtenä nykytaidemusiikin merkittävimmistä hahmoista, ja hän soitti myös jazzia.
Schuller toimi jo teini-ikänsä lopulla Cincinnatin sinfoniaorkesterin käyrätorvensoittajana; pian hän sai saman toimen Metropolitan-oopperan orkesterista. Hän omistautui vuodesta 1959 säveltämiselle. Hän oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian musiikkiosaston jäsen vuodesta 1967.
Schuller teki yhteistyötä useamman jazzmuusikon kanssa. Hänet tunnetaankin juuri hänen luomastaan klassisen musiikin ja jazzin vaikutteita yhdistelevästä "third stream" -tyylistä. Hänelle myönnettiin vuonna 1994 Pulitzer-palkinto teoksesta "Of Reminiscences and Reflections". Jazzlehti "Down Beat" myönsi hänelle vuonna 1993 "Lifetime Achievement Awardin", ja lisäksi hän voitti kaksi Grammy-palkintoa. 
Schullerin teosten joukossa on muun muassa musiikinhistorian tiettävästi ensimmäinen konsertto kontrafagotille (1978), jonka Schuller sävelsi National Symphony Orchestran kontrafagotisti Lewis Lipnickille.
Eugene Parker

Eugene N. Parker (10. kesäkuuta 1927 – 15. maaliskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen astrofyysikko. Hän valmistui Michigan State Universitystä vuonna 1948 ja California Institute of Technologysta 1951.
Parker otti 1950-luvulla aihetta tutkiessaan ensimmäistä kertaa käyttöön termin ”aurinkotuuli”. Hänen luomansa teoria tunnetaan modernina aurinkotuuliteoriana.
Parker opetti neljän vuoden ajan Utahin yliopistossa ja työskenteli vuodesta 1955 lähtien Chicagon yliopistossa. Hän on ollut Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1967. Hänelle on myönnetty lukuisia tähtitieteen alan merkittävimpiä palkintoja.
James Wan

James Wan (s. 26. helmikuuta 1977 Kuching, Sarawak, Malesia) on australialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Wan syntyi Kuchingissa, Malesiassa, ja hänellä on kiinalaista sukutaustaa. Hän kasvoi nuoresta iästä lähtien Perthissä ja menetti isänsä ollessaan 14-vuotias. Wan valmistui Royal Melbourne Institute of Technologysta ja on yhteistyökumppaninsa Leigh Whannellin ystävä jo opiskeluajoilta.
Lyngby BK

Lyngby BK on tanskalainen 1. divisioonassa pelaava jalkapallojoukkue. Vuonna 2002 superliigassa pelannut Lyngby FC haki konkurssia, ja putosi alempiin divisiooniin. Myöhemmin seura muutti nimensä Lyngby BK:ksi.
Joukkue.
Nykyinen kokoonpano.
"Päivitetty 1. helmikuuta 2021"
Saavutukset.
Tanskan Superliiga
Tanskan cup
Tanskan 1. divisioona
Leigh Whannell

Leigh Whannell (s. 17. tammikuuta 1977 Melbourne, Australia) on australialainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on näytellyt muun muassa kauhuelokuvassa "Saw" ja sen jatko-osissa. Whannell käsikirjoitti "Saw"-elokuvasarjan kolme ensimmäistä osaa ja myös näytteli pääroolissa ensimmäisessä elokuvassa.
Navteq

Navteq Corporation oli itsenäinen yhdysvaltalainen paikkatietojärjestelmiä tuottava yritys. Se on yksi maailman johtavia digitaalisten karttojen toimittajista. Navteq integroitiin vuonna 2011 osaksi Nokia Oyj:tä. Nokia myi HERE-yksikkönsä elokuussa 2015 saksalaisten autonvalmistajien yhteisyritykselle 2,8 miljardilla eurolla.
Vuonna 1985 perustetulla yrityksellä on noin 2 000 työntekijää 144 toimistossa yli 60 maassa. Joulukuussa 2006 päättyneellä tilikaudella Navteqin liikevaihto oli 582 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja liikevoitto verojen ja rahoituserien jälkeen 109 miljoonaa dollaria. Yrityksen taseen loppusumma vuoden 2006 lopussa oli 795 miljoonaa dollaria. 
Navteqin toimitusjohtajana toimi vuoden 2011 loppuun asti yhdysvaltalainen Larry Kaplan.
Yritys tuottaa karttatietoa esimerkiksi Bing Maps, Nokia Kartat, Yahoo Maps, LocalLive ja MapQuest -karttapalveluihin. Nokia ilmoitti 1. lokakuuta 2007 ostavansa New Yorkin pörssissä listatun Navteqin 5,7 miljardilla eurolla. Vuonna 2008 tapahtunut yrityskauppa oli Suomen taloushistorian suurin.
Navteq Suomessa.
Navteqin Suomen toimisto on avattu vuonna 2005. Nykyisin Helsingin Pasilassa sijaitsevassa toimistossa työskentelee seitsemän ihmistä, pääosin Suomen karttoja päivittämässä. Suomessa yhtiöllä on virallisesti yksi kuvausauto, joka tallentaa GPS-tietojen lisäksi tien korkeustietoja ja kuvaa kuudella kameralla ympäristöä. Kuvausmateriaalia ei kuitenkaan julkaista, vaan sitä käytetään vain sisäisessä käytössä esimerkiksi liikennemerkkien tarkistamiseksi.
Microsoft ja Navteq aloittivat yhteistyössä Googlen Street View -palvelun kaltaisen sisällön tuottamisen Suomessa pääkaupunkiseudulla toukokuussa 2012.
Suomessa Navteq käyttää karttoihinsa Maanmittauslaitoksen aineistoa, jota se muokkaa omiin tarpeisiinsa.
Maskulismi

Maskulismi (tai maskulinismi) on yhteiskuntateorian suuntaus ja poliittinen katsomus, joka korostaa miehen oikeuksia ja haluaa näin saavuttaa tasa-arvoa sukupuolten välille. Tällä tavoin se on vastine feminismille. Maskulismin kannattajien mielestä naiset ovat useissa tilanteissa etuoikeutettuja miehiin nähden. Suomessa asevelvollisuus on tästä yksi esimerkki. Toinen on poikien huonompi keskimääräinen koulumenestys, jonka jotkut katsovat johtuvan pojille asetetuista erilaisista rooliodotuksista. Maskulismista on erotettava käsite antifeminismi, joka on yleistä feminismin vastaisuutta kuvaava termi.
Henry Laasanen on yksi tunnetuimmista suomalaisista maskulisteista. Warren Thomas Farrell on tunnetuimpia amerikkalaisia maskulisteja, joka korostaa myös naisten oikeuksia. "The Myth of Male Power" (1993) on hänen tunnettu teoksensa. Sitä pidetään miesten liikkeen kannalta keskeisenä. Siinä hän kirjoittaa: "Aiemmin kummallakaan sukupuolella ei ollut valtaa, molemmilla sukupuolilla oli roolit: naisten rooli oli [on] kasvattaa lapsia, miesten rooli oli [on] hankkia rahaa." 
Ernest Belfort Bax, joka oli sosialistinen teoreetikko ja Karl Marxin tyttären, Eleanor Marxin työtoveri, kirjoitti vuonna 1913 kirjan "The Fraud of Feminism". Sitä voidaan pitää ensimmäisenä maskulistisena teoksena.
Darren Lynn Bousman

Darren Lynn Bousman (s. 11. tammikuuta 1979 Overland Park, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän valmistui Full Sail Real World Educationin elokuvakoulusta.
Bousman on syntyjään Kansasista. Australialaiset James Wan ja Leigh Whannell ottivat Bousmaniin yhteyttä "Saw"-elokuvan saatua ensi-iltansa vuonna 2004. Bousman päätyi ohjaamaan "Sawille" kolme jatko-osaa sekä useita vuosia myöhemmin elokuvasarjan yhdeksännen osan "Spiral". Bousman käsikirjoitti "Saw II":n (2005) yhdessä Leigh Whannellin kanssa.
Esbjerg fB

Esbjerg fB on vuonna 1924 perustettu tanskalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2024-2025 Tanskan 1. divisioonassa. Esbjerg fB:n pääsponsori on Umbro.
Saavutukset.
Tanskan Superliiga
Tanskan cup
Wings of a Butterfly

Wings of a Butterfly (myös Rip Out the Wings of a Butterfly) on suomalaisen rockbändi HIM:in single. Se on toinen kappale albumilla "Dark Light" vuodelta 2005 ja se julkaistiin kyseisen albumin ensimmäisenä singlenä. Kappale sijoittui Suomen listalla ensimmäiseksi, kymmenenneksi Saksan sekä Britannian listoilla ja 20. Yhdysvaltain listalla, tehden siitä "Dark Light" -levyn suurimman hitin. Musiikkivideo, joka kuvattiin Los Angelesissa, oli viisi viikkoa kärkisijalla MTV2-kanavan Rock Countdown -ohjelmassa.
Video.
Videon ohjasi amerikkalainen Meiert Avis ja video kuvattiin aamuyöstä. Monet jäsenet olivatkin kuvanneet videon teon fyysisesti raskaimmaksi teoksekseen ikinä. Esim. Kosketinsoittaja Emerson Burton kuvasi asian olevan erittäin puuduttavaa, mutta toivoi parasta, kun taas kitaristi Linde oli varma videon menestyksestä.
Beethoven (elokuva)

Beethoven on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka kertoo Beethoven-nimisen bernhardinkoiran tulosta Newtonien perheeseen. Elokuvalle on tehty useita jatko-osia.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa koko perheen kohelluskomediaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Beethovenin toinen

Beethovenin toinen ("Beethoven’s 2nd") on vuonna 1993 ensi-iltaan tullut yhdysvaltalainen elokuva, joka on jatkoa edellisenä vuonna ensi-iltansa saaneelle "Beethovenille".
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sen edeltäjän tavoin kiltiksi ja yllätyksettömäksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
James Holshouser

James Eubert Holshouser, Jr. (8. lokakuuta 1934 – 17. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. 
Holshouser syntyi Boonessa, Pohjois-Carolinassa, tuomari James (1900–1981) ja sairaanhoitaja Virginia Holshouserin (k. 1995) pojaksi. Päästyään Appalachian High Schoolista vuonna 1952 hän opiskeli Bachelor of Artsin arvon Davidson Collegesta pääaineenaan historia. Holshouser meni 18. kesäkuuta 1961 naimisiin Patricia Ann Hollingsworthin kanssa, ja pariskunnalle syntyi tytär 27. syyskuuta 1963. Holshouser valmistui lopulta lakimieheksi.
Holshouser kärsi munuaistaudista vuosia ja toipui munuaisensiirrosta vuonna 1986. Häntä kunnioitettiin vuonna 2006 North Carolina Awardilla. 
Holshouser istui useamman kauden Pohjois-Carolinan kongressissa. Vuonna 1973 hänestä tuli osavaltion ensimmäinen republikaaninen kuvernööri sitten Daniel Lindsay Russellin, joka toimi virassa vuosina 1897–1901. Holshouseria edelsi Robert W. Scott ja seurasi vuonna 1977 Jim Hunt, joka oli toiminut Holshouserin kaudella varakuvernöörinä.
Jitzhak Ben Israel

Jitzhak Ben Israel (‎, s. 26. heinäkuuta 1949) on israelilainen kenraali, poliitikko ja Israelin avaruusjärjestön puheenjohtaja. Shimon Peresin tultua valituksi presidentiksi Ben Israel nousi varasijalta Knessetiin Kadima-puolueen edustajana 25. kesäkuuta 2007. 
Hän on saanut useita palkintoja asejärjestelmien kehittämisestä.
Maksim Tarasov

Maksim Vladimirovitš Tarasov (, s. 2. joulukuuta 1970 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen seiväshyppääjä, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Hän edusti uransa aikana maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa, Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Georgian muodostamaa yhdistynyttä joukkuetta ja Venäjää.
Tarasov sai nuorten MM-hopeaa vuonna 1988 ja voitti seuraavana vuonna nuorten Euroopan-mestaruuden. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän saavutti Tokion MM-kisoissa 1991 sijoituttuaan pronssille tuloksella 585. Seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 580. Stuttgartin MM-kisoissa 1993 hän oli kolmas. Barcelonan MM-hallikisoissa 1995 hän sijoittui seitsemänneksi ja samana vuonna Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli hopealla Serhi Bubkan takana. Pariisin MM-hallikisoissa 1997 hän saavutti pronssia ja Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hopeaa. Budapestin EM-kisoissa 1998 hän voitti kultaa ja oli ykkönen myös Moskovassa käydyssä GP-finaalissa sekä Johannesburgin maailmancupissa. Seuraavana vuonna hän voitti kultamitalin Sevillan MM-kisoissa MM-kisaennätyksellä 602 ja uusi GP-finaalin voittonsa Münchenissä. Uransa viimeisissä arvokilpailuissa Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 hän sijoittui pronssille.
Tarasovin ennätys on vuonna 1999 Ateenassa hypätty 605, jolla hän on ulkoratojen kaikkien aikojen maailmantilastoissa toisena Bubkan takana yhdessä Dmitri Markovin ja Renaud Lavillenien kanssa.
Hank Aaron

Henry Louis “Hank” Aaron (5. helmikuuta 1934 Mobile – 22. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan oikea takakenttämies, joka pelasi 23 kautta Major League Baseball (MLB) -sarjassa vuosina 1954–1976. Hän pelasi 21 kautta Milwaukee/Atlanta Bravesissä ja kaksi kautta Milwaukee Brewersissä. Hän oli vuonna 1957 voittamassa World Seriesiä. Samana vuonna hän voitti National Leaguen (NL) arvokkaimman pelaajan palkinnon.
Aaron pelasi ensimmäisen ottelunsa 13. huhtikuuta 1954 Milwaukee Bravesissä ja viimeisensä 3. lokakuuta 1976 Milwaukee Brewersissä. Häntä pidetään yhtenä baseballin legendaarisimmista nimistä, ja hänet otettiin ensimmäisenä kelpoisuusvuotenaan Baseball Hall of Fameen vuonna 1982. "Sporting News" nimesi hänet vuonna 1999 lajin historian 5. suurimmaksi pelaajaksi, ja samana vuonna lajin seuraajat äänestivät hänet MLB:n vuosisadan tähdistökentälliseen.
Afroamerikkalaisen Aaronin vanhemmat olivat Herbert ja Estella Aaron. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista myös Tommie ryhtyi baseballpelaajaksi. Hänelle myönnettiin kesäkuussa 2002 Presidential Medal of Freedom. Hän teki peliuransa aikana kaikkiaan 755 kunniajuoksua.
George M. Leader

George Michael Leader (17. tammikuuta 1918 – 9. toukokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Elämä ja ura.
Leader syntyi Pennsylvanian Yorkissa Guy ja Beulah Leaderin perheeseen. Hän opiskeli York High Schoolin jälkeen Pennsylvanian yliopistossa. Hän avioitui vuonna 1939 Mary Jane Stricklerin kanssa. Leader oli toisen maailmansodan veteraani.
Leader toimi Pennsylvanian osavaltion kuvernöörinä vuosina 1955–1959. Hän ei voinut asettua ehdolle uudelle kaudelle lain asettaman rajoituksen vuoksi. Hän kuitenkin oli ehdolla Yhdysvaltain senaatin jäseneksi mutta hävisi vaalin republikaani Hugh Scottille.
Delawaren entinen kuvernööri Elbert N. Carvel kuoli 6. helmikuuta 2005, jolloin Leaderista tuli varhaisin elossa ollut Yhdysvaltain osavaltion entinen kuvernööri (hänen kautensa oli 1950-luvulla). Fyysiseltä iältään hän ei kuitenkaan ollut vanhin.
Wendy Wu

Wendy Wu ("Wendy Wu: Homecoming Warrior") on yhdysvaltalainen nuortenelokuva vuodelta 2006. Se tuotettiin tilaustyönä lapsille suunnatulle televisiokanava Disney Channelille. 
Elokuvan pääosassa on Brenda Song, joka on lisäksi näytellyt monissa Disney Channelin tuotannoissa. "Wendy Wussa" hänen hahmonsa on hieman hienosteleva, parin kaverinsa kanssa viihtyvä Wendy. Tuntuu, että hänen kaikki asiansa olisivat hyvin, mutta elämään astuukin yllättäen hämäräperäinen Shen (Shin Koyamada), joka sotkee Wendyn elämän. Wendy saakin tietää olevansa soturi, ja sen jälkeen Wendyn elämä menee uudelle raiteelle.
Tarina.
Wendyn veli Peter Wu (Justin Chon) alkaakin pian pitää Sheniä ihan kivana kaverina, mutta Wendy haluaa hänet pois elämästään.
Wendyn viisas isoäiti tietää Shenin salaisuudesta ja haluaisi Wendystä soturin, koska hänen oma äitinsäkin oli aikoinaan tuo sama soturi. Pian Wendy saa tietää Yan Losta, pahiksesta, jota vastaan hänen pitäisi taistella. Wendy alkaa treenata kovaa. Shenistä ja hänestä on alkanut tulla yhä läheisempiä. Niinpä Wendy järkyttyy, kun saa kuulla, että kohtalo on määrännyt Shenin kuolevan taistelussa.
Taisteluiltana, jona Wendy ei aiokaan taistella, vaan meneekin koulun juhliin, koska siellä hänet kruunattaisiin tanssiaisten kuningattareksi. Wendyn isoäiti kuitenkin avaa hänen silmänsä ja pyytää häntä taistelemaan pahuutta vastaan, ja sen jälkeen taistelu alkaa. Taistelusta tulee kova, ja Wendy huomaa, että Yan Lo on ottanut hänen vihamiehensä hahmon. Hyvä kuitenkin voittaa pahan Yan Lon, joka kuolee. Shen saa jäädä Wendyn luo, ja kaikki päättyy lopulta onnellisesti.
Mike Connors

Krekor J. Ohanian eli Mike Connors (15. elokuuta 1925 Fresno, Kalifornia – 26. tammikuuta 2017 Tarzana, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Joe Mannixin pääroolia television rikossarjassa "Mannix" vuosina 1967–1975.
Connorsilla oli armenialaista taustaa. Hän syntyi Fresnossa, Kaliforniassa, ja valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesista ("UCLA"). Hänellä oli rooleja myös elokuvissa, ja varhaisella urallaan 1950-luvulla hänet tunnettiin taiteilijanimellä Touch Connors. Kyseessä oli lempinimi, jonka hän sai jo nuorena koripalloilijatovereiltaan.
Muita televisiosarjoja, joissa Connors esiintyi, olivat "Tightrope" (1959–1960) ja "Today’s F.B.I." (1981–1982). Hänet palkittiin vuonna 1970 Golden Globella. Hän meni 10. syyskuuta 1949 naimisiin Mary Lou Willeyn kanssa, ja parille syntyi kaksi lasta.
Connors kuoli 91-vuotiaana Kalifornian Tarzanassa 26. tammikuuta 2017. Hän oli sairastanut leukemiaa.
Ilolanjoki

Ilolanjoki () on Itä-Uudellamaalla sijaitseva pieni joki, joka on Ilolanjoen vesistöalueen laskujoki. Sen katsotaan saavan alkunsa Myrskylässä sijaitsevasta Järvelänjärvestä. Joki kulkee Askolan ja Porvoon alueella ja laskee Suomenlahteen Porvoossa Pienen Pernajanlahden pohjukkaan. Joen valuma-aluetta on myös Pukkilassa ja Loviisassa. Joen pituus Järvelänjärvestä Pieneen Pernajanlahteen on 37 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 309 neliökilometriä.
Ilolanjoessa ja sen sivupuroissa on ollut useita pieniä myllyjä, Postimäenkoskessa jo keskiajalta lähtien. Postimäenkoskessa on ollut myös saha, joka toimi 1960-luvulle. Joen koskia on perattu 1700-luvulta alkaen, viimeksi vuoden 1952 suuren tulvan johdosta vuonna 1955. Joessa on ollut myös pieni meritaimenkanta.
Bijapur

Bijapur () on kaupunki Intian Karnatakan osavaltiossa, 530 km Bangaloresta luoteeseen. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa oli 326 360 asukasta. 
Bijapur oli keskiajalla Bijapurin sulttaanikunnan pääkaupunki, ja niiltä ajoilta vanhassa kaupungissa (citadel) on upeita temppeleitä. Gol Gumbazin kupolia sanotaan maailman toiseksi suurimmaksi (suurin on Pietarinkirkossa).
Viking Supply Ships

Viking Supply Ships AB (vuoteen 2015 Rederi AB Transatlantic) on ruotsalainen varustamo, jonka osake on listattuna Tukholman pörssissä. Viking Supply Ships on keskittynyt offshore-liiketoimintaan.
Historia.
Viking Supply Shipsin historia alkaa vuodesta 1946, kun Berndt Rasmussen perusti "Excelsior"-varustamon. Alkuvuosina yhtiön laivasto koostui lähinnä tankkereista. Excelsior jätti tankkeritoiminnot vuoden 1973 lopulla ja liiketoiminnan painopiste siirtyi offshore-tukialuksiin. Offshore-liiketoimintaa varten yhtiö perusti "Viking Supply Ships" -markkinointiorganisaation 1974. Viking tilasi ruotsalaisen Rederi AB Transatlantic -yhtiön kanssa muodostetun yhteisyrityksen kautta kolme jäänmurtajaa vuonna 1998. Lopulta Rederi AB Transatlantic muutti nimensä Viking Supply Ships AB:ksi vuonna 2015.
Norjalaisyhtiö Kistefos omistaa enemmistön Viking Supply Shipistä (78,6 % osakkeista ja 74,9 % äänistä 31. tammikuuta 2018). Kistefosista tuli yhtiön omistaja Rederi AB Transatlanticin hankittua vuonna 2010 omistukseensa TransViking -yhteisyrityksen osakkeet.
Liiketoiminta.
Viking Supply Shipsin ydinosaamista on arktisen alueen offshore- ja jäänmurtajatoiminta. Yhtiön laivasto koostuu kolmesta AHTS-jäänmurtajasta, neljästä jääluokitellusta AHTS-aluksesta, yhdestä tavanomaisesta AHTS-aluksesta sekä viidestä offshore-tukialuksesta (PSV-alus).
Konsernin ruotsalainen emoyhtiö on Viking Supply Ships AB, jonka varsinainen liiketoiminta on sen tanskalaisen tytäryhtiön Viking Supply Ships A/S:n alla. Konsernin pääkonttori on Ruotsin Stenungsundissa, mutta liiketoiminta on ollut keskitettynä vuodesta 2013 Viking Supply Ships A/S:n Kööpenhaminan ja Kristiansandin konttoreihin, jolla puolestaan on paikallistoimistot Stenungsundissa ja Moskovassa.
Rahtilaivausta yhtiö harjoitti vuoden 2017 loppuun saakka TransAtlantic-nimellä. Konserni oli tehnyt edellisenä vuonna päätöksen luopua kokonaan rahtilaivaustoiminnasta.
Arja Puikkonen

Arja Marjatta Puikkonen (o.s. "Santanen", s. 26. lokakuuta 1948 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija ja sanataiteen opettaja.
Puikkonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1971. Hän työskenteli kirjastossa ja suoritti kirjastoalan tutkinnon vuonna 1974.
Vuosina 1973–1978 Puikkonen työskenteli Helsingin kaupungin vesiensuojelulaboratorion tutkijana, kirjastonhoitajana ja informaatikkona. Hän opetti luovaa kirjoittamista Kirkkonummen kansalaisopistossa vuosina 1986–2005 ja oli sanataideopettaja Kirkkonummen sanapajassa 1994–2010 ja Espoon kulttuuritoimessa 1994–2009. Puikkonen on myös ollut Nuoren Voiman Liiton kriitikko.
Puikkosen teoksista on palkittu esikoisteos novellikokoelma "Siskokulta" (Otavan novellikilpailu 1983) sekä lastenkirja "Haloo, kuuleeko kaupunki" (Finlandia Junior -palkinto 2003). Helsingin kirjamessuilla 2002 hän sai Rakkaudesta kirjaan -palkinnon.
Puikkoselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014. Hän asuu Kirkkonummella Veikkolassa.
Kynsihyyppä

Kynsihyyppä ("Vanellus spinosus") on hyyppien sukuun kuuluva kahlaaja. Lajin nimesi ja kuvaili Carl von Linné 1758. Tuntee myös tieteellisen nimen "Hoplopterus spinosus".
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 25–27 cm, siipien kärkiväli 69–81 cm ja paino 127–159 g. Räkättirastaan kokoinen pitkäjalkainen kahlaaja, jonka höyhenpuku on selkäpuolelta ruskea, rinta musta, maha valkoinen, sekä kaula, niska ja posket valkoiset. Päälaki on musta. Koivet ovat mustat, samoin nokka. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Tavallisin ääni on hellittämättä inttävä ’kik’.
Esiintyminen.
Pesii laikuittaisesti, Euroopassa vain paikoin Kreikassa, Balkanilla ja Turkissa. Lähi-idässä pesii paikoin Israelissa, Jordaniassa, Syyriassa ja Irakissa. Pääosa kynsihyypistä pesii Afrikassa Saharan ja päiväntasaajan välissä sekä Niilin laaksossa ja suistossa. Maailman populaation koko on 130 000–180 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Eurooppalaiset populaatiot ovat muuttolintuja, jotka talvehtinevat Afrikassa.
Elinympäristö.
Alavien maiden aukeat suot, tulvaniityt, jokien rannat ja suistot sekä järvenrannat. Etiopiassa ja Turkissa voi pesiä myös vuoristossa 2700 metrin korkeuteen saakka.
Lisääntyminen.
Koiras raaputtaa maahan muutamia kuoppia, joista naaras valitsee yhden pesäksi. Munia on lähes aina 4. Pesyeitä voi olla kesän aikana 2. Haudonta-aika on 22–24 päivää, molemmat puolisot hautovat. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään 7–8 viikon ikäisinä, jonka jälkeen ne pian itsenäistyvät.
Ravinto.
Maassa elävät pienet selkärangattomat, pääasiassa hyönteiset.
Mysteeri (täsmennyssivu)

Mysteerillä tarkoitetaan yleensä jotain salaperäistä tai arvoituksellista asiaa.
Muita merkityksiä: