Himno Nacional Argentino

Oid, mortales, el grito sagrado: "¡Libertad, libertad, libertad!" ("Kuulkaa, kuolevaiset, pyhä huuto: 'Vapaus, vapaus, vapaus!") on Argentiinan kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Vicente López y Planes ja sen on säveltänyt Blas Parera. Laulu julistettiin kansallislauluksi toukokuun 11. päivänä, 1813, kolme vuotta ennen Argentiinan muodollista itsenäistymistä Espanjan vallasta. 11. toukokuuta on tämän perusteella Argentiinassa kansallinen juhlapäivä, kansallislaulun päivä.
Toukokuun 24. päivänä 1812, Vicente López kävi katsomassa näytelmää nimeltä "El 25 de Mayo" Buenos Airesin "Casa de la Comedia" -teatterissa. Näytelmä kertoi tarinan kahden vuoden takaisesta toukokuun vallankumouksesta. Näytelmä, jonka oli kirjoittanut Luis Ambrosio Morante päättyi näyttelijöiden esittämään isänmaalliseen lauluun, jonka oli säveltänyt Blas Parera. Laulun innoittamana López kirjoitti jo samana yönä ensimmäisen version Pareran sävellykseen tekemästä laulustaan Oid, mortales.
Argentiinan perustuslakia säätävä kansalliskokous hyväksyi Lópezin isänmaallisen laulun uudeksi kansallislauluksi nimellä "Marcha Patriótica" ("Isänmaallinen marssi") 11. toukokuuta 1813. Samalla se käski Pareraa laatimaan laululle uuden sävelen. Parera kuitenkin kieltäytyi. Hän oli itse espanjalainen, ja hänen mielestään Lópezin runo loukkasi hänen isänmaataan. Kansalliskokous julisti hänet vangituksi ja pakotti hänet säveltämään kuolemanrangaistuksen uhalla. Parera valmisti sävellyksen yhdessä yössä, mutta tosiasiassa hän vain kopioi näytelmää varten laatimansa sävellyksen. Kansalliskokous ei tajunnut tulleensa petetyksi, vaan vapautti Pareran, joka pakeni maasta. Hän ei koskaan palannut takaisin Argentiinaan.
Laulu esitettiin ensimmäistä kertaa yksityistilaisuudessa toukokuun 14. päivänä 1813, toukokuun 25. päivänä se esitettiin julkisesti. Vuonna 1847 laululle annettiin virallisesti nimi "Himno Nacional Argentino" ("Argentiinan kansallislaulu").
Lópezin laulun alkuperäinen versio ei puhu vain Argentiinan, vaan koko Latinalaisen Amerikan vapaustaistelusta. Laululle on leimaa-antava voimakas vapaudenkaipuu ja Espanjan vastainen tunnelma. Kautta 1800-luvun laulu esitettiin sen alkuperäisessä muodossa (vaikka sen säveltä hieman muunnettiinkin 1860). Espanjan vastaisten tunteiden laimentuessa ja espanjalaisten siirtolaisten tulviessa maahan laulu alkoi kuitenkin tuntua sopimattomalta. Maaliskuun 30. päivänä 1900 maan presidentti Julio Argentino Roca antoi siksi asetuksen, jossa hän määräsi laulun Espanjan vastaiset sanat muutettavaksi. Samalla hän määräsi, että laulusta tuli virallisissa tilaisuuksissa, samoin kuin julkisissa kouluissakin, esittää vain sen ensimmäinen ja viimeinen säkeistö sekä kuoro. Elokuun 2. päivänä 1924 kansalliskokous päätti lisäksi, että laulu tuli aina esittää Pareran alkuperäisellä sävelmällä ja vuoden 1860 muutoksin. Siten laulusta liikkuvat lukuisat musikaaliset variantit kiellettiin.
Kansallislaulu esitetään kaikissa virallisissa juhlissa. Samoin se soitetaan radio- ja televisiolähetysten päätteeksi. Kansallisina juhlapäivinä laulun esittäminen joukkotiedotusvälineissä on pakollista keskipäivänä ja keskiyöllä.
Nykyinen versio.
Nykyinen, vuodesta 1900 käytössä oleva versio, joka ei sisällä hyökkäyksiä Espanjaa vastaan.
Alkuperäinen versio.
Laulun alkuperäinen versio, "Marcha Patriótica" ("Isänmaallinen marssi"):