tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
San Paolo fuori le mura

Basilica di San Paolo fuori le mura on yksi Rooman neljästä suuresta varhaiskristillisestä basilikasta. Muut kolme ovat San Giovanni in Laterano, Santa Maria Maggiore ja Konstantinuksen basilika. Basilica di San Paolo fuori le mura rakennettiin kristinuskoa suosineen keisari Konstantinus Suuren hallituskaudella apostoli Paavalin haudalle. Se sijaitsi Aurelianuksen muurin ulkopuolella, mihin viittaa basilikan italiankielisen nimityksen ”fuori le mura” (). Kirkkoon kuuluu 1200-luvulla rakennettu benediktiiniläisluostari "Abbazia di San Paolo fuori le Mura". San Paolo fuori le mura on Rooman kirkoista suurin Pietarinkirkon jälkeen, ja se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historia.
Konstantinus Suuri antoi pystyttää apostoli Paavalin hautapaikalle kristillisen basilikan 300-luvulla. Basilikaa laajennettiin Valentinianus II:n, Theodosiuksen ja Arcadiuksen aikana. Kirkko säilyi pitkään alkuperäisessä asussaan, kunnes tulipalo tuhosi sen 1823. Basilika rakennettiin uudelleen vanhan mallin mukaan, mutta menetys oli korvaamaton. Alkuperäisestä rakennuksesta on jäljellä enää apsis ja alttarin edustan riemukaari, joka on koristeltu 400-luvun mosaiikeilla.
Kirkkorakennus.
Kirkko on viisilaivainen. Kirkon ovet ovat pronssiset ja kullatut. Niistä vanhin on oikeanpuolimmaisin, jota kutsutaan Bysanttilaiseksi oveksi. Se on koristeltu apostoleja kuvaavin paneelein. Keskimmäinen pääovi on 7,48 metriä korkea ja 3,35 metriä leveä.
Kirkon laivojen pylväiköiden yläosia kiertää sarja paavien muotokuvia, joista varhaisimmat perustuvat taiteilijan mielikuvitukseen. Muotokuvat, jotka ovat kirkossa, eivät ole aidot, vaan aitoja säilytetään muualla.
Pyhän Paavalin hauta.
Perimätiedon mukaan Konstantinus Suuri pystytti San Paolo fuori le muran apostoli Paavalin hautapaikalle. Vuosina 2002–2006 suoritetuissa arkeologisissa kaivauksissa kirkon kryptasta löytyi sarkofagi, joka on mahdollisesti apostolin viimeinen leposija.
Gino Paoli

Gino Paoli (s. 23. syyskuuta 1934) on italialainen viihdemusiikin alalla vaikuttava laulaja-lauluntekijä sekä entinen poliitikko.
Paoli syntyi Monfalconessa, mutta muutti jo varhain Genovaan. Hänen varhaisimmat menestyssinglensä olivat "La gatta" ja "Sapore di sale". Hän osallistui useasti San Remon musiikkijuhlille ja oli 1960–1970-lukujen suosituimpia italialaisia esiintyjiä.
Paoli selvisi uransa varhaisessa vaiheessa itsemurhayrityksestä. Hän on jatkanut uraansa 2000-luvulle ja kilpaillut San Remossa viimeksi vuonna 2002. Hän sai vuonna 1964 silloisen puolisonsa, näyttelijä Stefania Sandrellin kanssa Amanda-tyttären, josta itsestäänkin tuli näyttelijä.
Gino Paoli on lisäksi istunut Italian parlamentin alahuoneen, "Camera dei Deputatin" jäsenenä vuosina 1987–1992. Hän edusti Kommunistipuoluetta, mutta on sittemmin vetäytynyt politiikasta.
Rowan Williams

Rowan Douglas Williams (s. 14. kesäkuuta 1950) on entinen Canterburyn arkkipiispa ja Anglikaanisen kirkon hengellinen johtaja. Hän toimi Canterburyn arkkipiispana vuosina 2002–2012.
Williams on kotoisin Walesista. Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa ja toimi Oxfordissa professorina. Hänen tohtorinväitöskirjansa käsitteli Venäjän kirkkohistoriaa ja kristillisyyttä. Williams vihittiin Monmouthin piispaksi vuonna 1992 ja nimitettiin Walesin arkkipiispaksi helmikuussa 2000. Canterburyn arkkipiispaksi hänet nimitettiin heinäkuussa 2002. Williams oli virassaan 104. Canterburyn arkkipiispa, mutta ensimmäinen, joka on kotoisin Englannin ulkopuolelta.
Williamsia on pidetty liberaalina, mutta hänen on myös katsottu olevan lähellä katolista liturgista perinnettä. Ennen piispuuttaan hänen näkemyksensä homoseksuaalisuudesta olivat hyvin vapaamielisiä, ja hän kannatti naispappeuden lisäksi myös homojen työskentelyä kirkon viroissa. 2000-luvulla hän on kuitenkin tiukentanut kantaansa, ja syytti vuonna 2007 Yhdysvaltain episkopaalista kirkkoa (joka vihki piispaksi homoseksuaalin miehen ja oli vihkimässä piispaksi myös lesbon) ”anglikaanisuuden rajojen venyttämisestä”.
Poliittiselta kannaltaan Williams on vasemmistolainen, ja monien muiden kirkonjohtajien tapaan hän tuomitsi Irakin sodan. Hän ottaa mielellään kantaa poliittisiin kysymyksiin. Erityisen kärkevästi hän arvosteli Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa syksyllä 2007 Emel-lehdessä ja vertasi sitä brittien imperialismiin Intiassa.
Helmikuussa 2008 Williams sanoi BBC Radio 4:n haastattelussa, että šaria-lain käyttööntulo Britanniassa näyttää ”väistämättömältä” ja argumentoi, että se voisi ylläpitää sosiaalista koheesiota. Williamsin lausunto tulkittiin šarian tukemiseksi ja siitä nousi Britanniassa suuri kohu.
Kesäkuussa 2010 Williams arvosteli voimakkaasti koalitiohallituksen terveys- ja koulutuspolitiikkaa ”radikaaliksi”. Hänen mukaansa sitä ei ollut tuotu äänestäjien tietoon ennen vaaleja. Hän moitti myös sosiaaliturvajärjestelmässä kasvavaa jakoa ”ansaitseviin” ja ”arvottomiin” köyhiin.
Williams ilmoitti maaliskuussa 2012 eroavansa Canterburyn arkkipiispan tehtävästä vuoden lopulla ja ottavansa vuoden 2013 alussa vastaan tehtävän Cambridgen yliopiston Magdalene Collegen johtajana. Williamsin seuraajaksi arkkipiispana nimitettiin Justin Welby.
Ella Pyhältö

Ella Pyhältö (o.s. Keranto, s. 1976) on suomalainen näyttelijä ja lausuntataiteilija, joka on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa, Suomen Komediateatterissa, Teatteri Avoimissa Ovissa, Koko-teatterissa, Teatteri Jurkassa, Valtimonteatterissa ja KOM-Teatterissa. Lisäksi Pyhältö ohjaa lasten ja nuorten teatteria sekä lausujia. Teatterin lisäksi Pyhältö on toiminut ääninäyttelijänä sadoissa animaatioelokuvissa ja -sarjoissa. Pyhällöllä on ollut rooleja mm. Salatut elämät ja Syke TV-sarjoissa. Pyhältö on toiminut aktiivisesti suomalaisten kulttuurijärjestöjen luottamustehtävissä mm. Suomen Lausujain Liiton puheenjohtajana, Suomen Ääniartistien liiton, Eeva-Liisa Manner seuran ja Forum Artisin hallituksen jäsenenä. Pyhältö opiskeli puhe- ja draamataiteilijaksi Snellman-korkeakoulussa vuosina 1996–2001. 
Pyhällön vanhemmat ovat professori Tapio Keranto ja lehtori Ritva Oilinki.
Luigi Tenco

Luigi Tenco (21. maaliskuuta 1938 – 27. tammikuuta 1967) oli italialainen viihdelaulaja ja -lauluntekijä sekä näyttelijä. Hän ehti lyhyeksi jääneellä urallaan vakiinnuttaa asemansa sekä I cavalieri -yhtyeen keulahahmona pseudonyymillä "Gigi Mai" että sooloartistina, jona hänen ensimmäinen singlensä oikealla nimellä oli "Quando" (1962). 
Tuon ajan italialaiset viranomaiset sensuroivat joitakin Luigi Tencon lauluja, joihin kuuluivat "Cara maestra", "Io sì" ja "Una brava ragazza". 
Tenco osallistui vuonna 1967 San Remon musiikkijuhlille laululla "Ciao Amore Ciao". Hänen esitystään ei kuitenkaan kelpuutettu loppukilpailuun, ja hän riisti henkensä 28-vuotiaana. Hänen rakastettunsa, maailmankuulu laulajatar Dalida, yritti surunsa murtamana seurata Tencoa kuolemaan samana vuonna, mutta itsemurhayritys ei onnistunut.
Mika Ala-Panula

Mika Ala-Panula on suomalainen imitaattori, spiikkeri, ääninäyttelijä ja media-alan yrittäjä.
Hän aloitti imitoinnin harrastuksena ollessaan yläasteella vuonna 1984. Ensimmäinen imitoitava henkilö hänen repertuaarissaan oli yläasteen teknisen työn opettaja. Sittemmin vuosien saatossa ohjelmistoon karttui noin 50 tunnetun julkkiksen äänet. Vuonna 2014 Ala-Panula juhlisti 30-vuotista esiintymisuraansa ja lopetti samalla uransa esiintyjänä. Hän esiintyi 30 vuoden aikana tuhansilla keikoilla eri puolilla Suomea sekä myös Ruotsissa. Vuonna 2007 Esiintyvät Taiteilijat ry palkitsi hänet ansioistaan Vuoden viihdetaiteilija -tunnustuksella. Ala-Panula on toiminut televisiossa juontajana muun muassa MTV3:n "Pöllölaakson aarre" -ohjelmassa vuosina 1995–1996. Imitaatioistaan hänet muistetaan muun muassa TV1:n "Itse valtiaat" -satiirisarjasta, jota hän teki koko sarjan olemassaolon ajan vuodesta 2001 vuoteen 2008. Parhaimmillaan hän teki sarjaan 14 vakiohahmon äänet. Hän on ollut myös dubbaamassa lukuisissa lastenelokuvissa ja -sarjoissa.
Ala-Panula toimii nykyään tuottajana omassa media-alan yrityksessään, jossa hän valmistaa äänituotantoa, radio- ja televisiomainoksia, yritys-, esittely- ja opetusvideoita sekä internet-sivustoja. Yritys on nimeltään Fixumedia ja sen toimipaikkana on Kauhajoki.
Pohjoinen alue (Brasilia)

Brasilian pohjoinen alue on yksi Brasilian viidestä alueesta. Sen muodostavat seitsemän osavaltiota: Acre, Amapá, Amazonas, Pará, Rondônia, Roraima ja Tocantins. Alueen pinta-ala on 3 869 637,9 neliökilometriä ja siellä asuu noin 16 miljoonaa ihmistä. 
Pohjoinen alue on pinta-alaltaan Brasilian suurin alue.
Hermanni (nimi)

Hermanni on suomalainen asu miehen nimestä Herman. Kutsumamuoto Hermannista on Herkko. Suomalaisen almanakan mukaan Hermannin ja Herkon nimipäivä on 12. heinäkuuta. Herman tulee muinaissaksan sotajoukkomiestä, sotilasta tarkoittavasta nimestä Hariman. Samaa kantaa ovat mm. espanjan Armando ja venäjän German. Suomessa muunnoksia ovat Herkon lisäksi mm. Manne, Hemmo ja Hemppo.
Suomessa on heinäkuuhun 2025 mennessä ollut kirjoilla kaikkiaan 9 904 Hermanni-nimistä miestä ja muutama senniminen nainen.
Heikki Hilander

Heikki Hilander on suomalainen imitaattori, juontaja ja ääninäyttelijä. Hänen tunnetuimmat ääninäyttelijän roolinsa ovat olleet animaatiosarjassa "Itse valtiaat" ja elokuvassa "Keisarin salaisuus". Hän on tehnyt lukuisia radio-ohjelmia sekä paikallisradioon että valtakunnalliseen radioon. Televisio- ja radiotöiden ohella Hilander tekee imitaatiokeikkoja. Hilander sai oman tv-ohjelman, kun syksyllä 2010 alkoi viihdesarja "Hilander-TV", joka sisältää muun muassa imitaatioita, sketsejä, parodiaa ja musiikkia. 
Ura.
Heikki Hilanderin on kertonut Raumalainen-lehden haastattelussa tehneensä ensimmäisen keikkansa 1988 ja uransa alkaneen MTV3:n ohjelmasta "Tule sellaisena kuin osaat". Vuonna 1989 Hilander aloitti Radio Auran Aaltojen toimittajana ja juontajana. Tunnetuimpia ohjelmia olivat yli 15 vuotta esitetty "Portinvartijan unelmat" ja imitaatio-ohjelma "Hessus Sentään!". Vuonna 2014 Hilander aloitti yhdessä Markku Heikkilän kanssa Ylen Turun Radiossa tulevan maakunnallisen ajankohtaisia aiheita kommentoivan ohjelman "Hilander ja Heikkilä".
Televisiossa Hilander oli juontajana 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa esitetyssä "Huvin vuoksi" -viihdeohjelmassa. Hilander on toiminut ääninäyttelijänä useissa ohjelmissa, joista tunnetuin on vuonna 2001 alkanut animaatiosarja "Itse valtiaat". Hän on toiminut myös usean kauden ajan "Myyntimies Jethron" kertojaäänenä ja parivaljakko on tehnyt myös juontokeikkoja yhdessä. Vuonna 2010 Heikki Hilander teki Yle TV2:lla esitetyn "Hilander-TV"-viihdesarjan, joka julkaistiin myöhemmin myös DVD:llä. Vuonna 2011 hän esitti itseään "Neljän tähden illallinen" -ruokaohjelmassa.
Muita tunnettuja juontajatehtäviä ovat olleet Renny &amp; Geena -gaalan juonto 1990-luvulla sekä Suomen ensimmäisen Eurovision laulukilpailun digi-TV-lähetyksen juontaminen vuonna 2005. Ohjelmassa digi-tv-katsojat pystyivät valitsemaan Hilanderin varjoviisustudion tai Jaana Pelkosen, Heikki Paasosen ja Asko Murtomäen selostuksen välillä. Analogisella kanavalla selostivat ainoastaan Pelkonen, Paasonen ja Murtomäki. Vuonna 2014 Hilander teki Finlanders-yhtyeen 30-vuotisjuhlakiertueen isännän tehtävät.
Hilander julkaisi vuonna 1996 levyn "Heikki Hilander" ja oli mukana "Itse valtiaiden" "200 apinaa – Paavo kuninkaaksi" -levyllä.
Erja Manto

Erja Maaria Manto (s. 8. joulukuuta 1956 Kotka) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja imitaattori.
Manto tuli laajemmin tunnetuksi 1987 näyteltyään Loviisaa Hella Wuolijoen klassikko­näytelmiin perustuvissa televisio­elokuvissa "Niska­vuoren nuori emäntä" ja "Niska­vuoren Heta". Hän on näytellyt sivu­rooleissa elo­kuvissa sittemminkin.
Ura.
Manto on toiminut vuosien ajan Yleis­radion radioteatterissa ohjaajana ja tuottajana. Hän on myös toiminut lukijana monissa radio­kuunnelmissa ja ääni­kirjoissa.
Yle TV1:n poliittisissa satiirisarjoissa "Iltalypsy" (1993–2001) ja "Itse valtiaat" (2001–2008) Manto imitoi suomalaisia nais­poliitikkoja Anneli Jäätteen­mäestä Sirkka-Liisa Anttilaan. Hän on ääni­näytellyt myös muun muassa elo­kuvissa "Viidakkovekara Juuso" ja "Keisarin salaisuus". Televisio­sarjassa "Studio Julmahuvi" Manto toimi dokumentti­parodioiden kertojana.
Yksityiselämä.
Erja Mannon vanhemmat olivat näyttelijät Kapo Manto ja Ritva Juhanto.
Nova Iguaçu

Nova Iguaçu [-su´], aikaisemmalta nimeltään Maxambomba, on kaupunki Brasiliassa, Rio de Janeiron osavaltiossa.
Kaupunki on Rio de Janeiron luoteinen esikaupunki. Asukkaita siellä oli 755 000 vuonna 2000. Siellä harjoitetaan elintarviketeollisuutta.
Philosophical Transactions of the Royal Society

Philosophical Transactions of the Royal Society tai Phil. Trans. on brittiläisen Royal Societyn kustantama tiedejulkaisu. Se on vanhin englanninkielinen tiedejulkaisu ja maailman toiseksi vanhin tiedejulkaisu. Vain ranskalainen "Journal des sçavans" on sitä vanhempi. "Journal des sçavans" ilmestyi ensimmäisen kerran maanantaina 5. tammikuuta 1665 ja "Philosophical Transactions" 6. toukokuuta 1965.
Paul Westlake

Paul Westlake (s. 1952) on brittiläinen stand up -koomikko, kääntäjä, tietokirjailija ja ääninäyttelijä, joka asuu Helsingissä. Hän tekee englannin kielen oppikirjoja WSOY:lle ja Sanoma Prolle ja on kirjoittanut oppikirjat "OK English, Spotlight, Yes, Wow, Passwords, Pat and Polly, Passport to English, Key English, Yippee" ja "Go for It". Westlaken vuonna 1988 perustama The Original Touch Oy tekee oppikirjoja ja käännöksiä ja tarjoaa koulutuspalveluja. Lisäksi hän on ollut ääninäyttelijänä mm. "Itse valtiaat" -sarjassa.
Westlake on kotoisin Torquayn kaupungista Britanniasta, ja hän on asunut Suomessa vuodesta 1977 lähtien. Hän on koulutukseltaan opettaja ja työskennellyt myös kouluttajana ja radiotoimittajana. Hän on tehnyt stand up -komiikkaa vuodesta 2000 lähtien. Suomen tietokirjailijat myönsi Westlakelle Oppikirjailijapalkinnon vuonna 2010 ja Warelius-palkinnon 2022. Hänellä on kaksi aikuista lasta.
Berliinin raatihuone

Berliinin raatihuone () on hallintorakennus Berliinin Mitten kaupunginosassa, Rathausstraßen varrella. Se tunnetaan punaisen tiilijulkisivunsa ansiosta paremmin nimellä Punainen raatihuone (saks. "Rotes Rathaus"). Berliinin senaatti kokoontuu raatihuoneella, ja siellä sijaitsevat myös senaatin kanslian sekä Berliinin pormestarin työhuoneet. Hermann Friedrich Waesemannin suunnittelema raatihuone rakennettiin vuosien 1861 ja 1869 välillä. Arkkitehtuuriltaan se edustaa pyörökaarityyliä (saks. "Rundbogenstil"), joka oli 1800-luvulla suosittu kertaustyyli saksankielisillä alueilla.
Sijainti ja ympäristö.
Berliinin raatihuone rajautuu luoteessa Rathausstraßeen, koillisessa Jüdenstraßeen, kaakossa Gustav-Böß-Straßeen ja lounaassa Spandauer Straßeen. Raatihuoneen ympärille syntyi laajoja tyhjiä alueita, kun vanhan Berliinin alueella toteutettiin mittavia raivaustöitä DDR:n aikana 1950-luvulta alkaen. Tyhjät tontit alkoivat kuitenkin täyttyä 1960-luvun lopusta lähtien, kun ympäristöön valmistui Park am Ferneshturm, Rathauspassagen, Marx-Engels-Forum sekä Nikolaiviertel. Marx-Engels-Forumin ja Park am Fernsehturmin muodostamaa kokonaisuutta nimitetään nykyään myös Rathausforumiksi. Raatihuoneen ja televisiotornin muodostaman akselin leikkauspisteessä on Neptunbrunnen-suihkulähde, joka sijaitsi aikaisemmin Berliinin kaupunginlinnan edustalla.
Aivan raatihuoneen edessä sijaitsee metroasema Rotes Rathaus, joka avattiin vuonna 2020. Se sijaitsee Berliinin metron U5-linjan varrella. Metroaseman rakennustöitä edelsivät arkeologiset kaivaukset, joissa löydettiin keskiaikaisen raatihuoneen jäänteitä.
Arkkitehtuuri.
Rakennus rakennettiin vuosien 1861 ja 1869 välillä saksalaisen arkkitehdin Hermann Friedrich Waesemannin suunnitelmien pohjalta. Sen arkkitehtonisena esikuvana toimi Länsi-Preussissa sijainneen Thornin (nyk. Puolan Toruń) raatihuone.
Jälleenrakennus.
Toisessa maailmansodassa raatihuonerakennus kärsi vakavia vaurioita. Sodan jälkeen se sijaitsi Itä-Berliinin alueella ja jälleenrakennettiin 1950-luvulla. Saksojen yhdistymisen jälkeen Berliinin uusi hallinto muutti rakennukseen vuonna 1991. Länsi-Berliinin hallinto oli toiminut Schönebergin raatihuoneella.
Leonardo Duque

Leonardo Fabio Duque (s. 10. huhtikuuta 1980 Cali) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, joka on ollut Ranskan kansalainen heinäkuusta 2015. Hän edusti Cofidis-tallia 2006–2012, Colombia-joukkuetta 2013–2015 ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 2016 Delko-Marseille Provence-KTM -tallia.
Kirimiehenä tunnettu Duque voitti vuonna 2005 Druivenkoers Overijse -kilpailun sekä toisen etapin ja pistekilpailun Tour de L'Ain -etappikilpailussa. Seuraavana vuonna hän voitti Tour du Limousin´n kokonais- ja pistekilpailun sekä sijoittui Italian ympäriajon etapeilla kerran neljänneksi ja kahdesti viidenneksi.
Vuoden 2007 Espanjan ympäriajossa Duque oli toisen osuuden massakirissä kolmas. Hän voitti 
kilpailun 16. etapin oltuaan loppukirissä irtiottokumppaneitaan Aleksandr Kolobnevia ja Joan Horrachia parempi.
Vuonna 2008 Duque voitti Välimeren ajon neljännen etapin ja sijoittui toiseksi Ranskan ympäriajon 14. osuudella. Samana vuonna hän voitti myös pisteajon ratapyöräilyn maailmancupin Calin osakilpailussa. Vuonna 2010 hän voitti GP Cholet - Pays de Loire -kilpailun. 
Duque voitti 2013 Tour de L'Ain -kilpailun ensimmäisen etapin ja yksipäiväisen GP Beghelli -kilpailun. Seuraavana vuonna hän voitti Giro del Trentinon sprinttikilpailun. Vuonna 2016 hän voitti Tour of Taihu Laken kokonaiskilpailun ja seitsemännen etapin.
The Eagle Has Landed

The Eagle Has Landed on Saxon-yhtyeen ensimmäinen livealbumi. Se saavutti Britannian listoilla viidennen sijan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet: Byford/Quinn/Oliver/Dawson/Gill
Kfar Saba

Kfar Saba tai Kefar Sava () on kaupunki Keski-Israelissa Saaronin tasangon eteläosassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 100 763.
Maantiede.
Kfar Saba siajitsee Saaronin tasangon eteläosassa Keski-Israelin länsiosassa.
Historia.
Ennen nykyistä kaupunkia paikka tunnettiin nimellä Kafr Saba. Nimi mainitaan esimerkiksi juutalaisen historioitsija Josefuksen teoksessa "Antiquitates Iudaicae", sekä Talmudin teksteissä. Raamatussa paikkaa ei kuitenkaan mainita. Nimi liitettiin sittemmin juutalaisen kaupungin lähellä sijainneeseen Kafr Saban arabikylään.
Vuonna 1892 juutalaisjärjestö Hibbat Zion osti maata nykyisen kaupungin alueelta ja vuonna 1896 maat päätyivät Edmund de Rotchildin hallintaan. Rotchild tuki maatalouden kehittämistä alueella ja vuonna 1903 osan maasta ostivat edelleen maanviljelijät Petah Tikvasta. Palestiinaa tuolloin hallinneilta osmaneilta ei saatu kuitenkaan lupaa rakentaa paikalle rakennuksia. Lupia rakennukselle saatiin vasta vuonna 1912, johon asti paikka oli ollut miltei kokonaan tyhjillään. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1917 paikalle tuotiin noin 1 000 Tel Avivista väliaikaisesti karkotettua juutalaista ja syyskuussa 1918 paikka tuhoutui lähes tyystin sen ollessa turkkilaisten ja brittien joukkojen eturintamalla. Sodan jälkeen paikkaa jälleenrakennettiin, mutta se tuhoutui uudestaan arabimellakoissa vuonna 1921. Sittemmin paikalla alettiin viljellä sitrushedelmiä ja se toimi välietappina muualle alueelle sijoittuville kibbutseille. Vuonna 1941 paikalla asui 3 500 henkilöä ja teollisuus kehittyi toisen maailmansodan aikana. 
Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä vuonna 1948, Kfar Saba oli jälleen eri osapuolien eturintamaa. Taistelut paikalla lakkasivat juutalaisten vallattua viereisen Kafr Saban arabikylän. Paikan asukasluku on sittemmin kasvanut nopeasti.
Talous.
Kfar Saban talous perustuu nykyisin maatalouden saralla sitrushedelmien kasvatukseen ja muuhun maanviljelyyn. Kaupungissa on myös elintarvike- ja alumiiniteollisuutta. Kaupunki on myös eteläisen Saaronin palvelujen ja hallinnon keskus. Kaupungissa sijaitsee esimerkiksi keuhkosairauksiin erikoistunut suuri Me’irin sairaala, sekä useita oppilaitoksia.
Väestö.
Kfar Saban asukasluku oli Israelin tilastokeskuksen mukaan vuoden 2018 lopussa 100 763. Vuonna 2002 asukasluku oli 77 800 ja vuonna 1969 23 000.
Power and the Glory

Power and the Glory on Saxon-nimisen heavy metal -yhtyeen viides studioalbumi. Se saavutti brittilistalla 15. sijan ja USAn listoilla 155. sijan.
Levy on yhtyeen ensimmäinen uuden rumpalin Nigel Glocklerin kanssa ja ensimmäinen Amerikassa nauhoitettu Saxon-albumi. Nimibiisi ja "Nightmare" julkaistiin singlenä ja kumpikin pääsi brittien singlelistan top 75:een.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet: Byford/Quinn/Oliver/Dawson/Glocker
Greta Andersen

Greta Andersen (1. toukokuuta 1927 Kööpenhamina, Tanska – 6. helmikuuta 2023 Solvang, Kalifornia, Yhdysvallat) oli tanskalainen uimari ja olympiavoittaja.
Andersen saavutti olympiakultaa Lontoossa 1948, jossa hän voitti 100 metrin vapaauinnin finaalin ajalla 1.06,3. Hän ui 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kolmannen osuuden ja sai hopeaa ajalla 4.29,6, kun hänelle henkilökohtaisella matkalla 0,2 sekunnin erolla hävinnyt Ann Curtis toi Yhdysvaltain joukkueen maaliin ensimmäisenä. Helsingin olympialaisissa 1952 Andersen sijoittui 400 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä neljänneksi.
Monte Carlon EM-kisoissa 1947 Andersen voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa. Wienin EM-kisoissa 1950 Andersen voitti kultaa 400 metrin vapaauinnissa, hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 100 metrin vapaauinnissa.
Vuonna 1949 Andersen ui 100 jaardin vapaauinnin maailmanennätyksen 58,2, joka alitettiin vasta vuonna 1956.
Andersen oli myös tunnettu pitkien matkojen uimari. Hän ui Englannin kanaalin yli kuudesti vuosina 1957–1964. Ranskasta Englantiin hän ui ajassa 10 tuntia ja 59 minuuttia ja Englannista Ranskaan ajassa 13 tuntia ja 14 minuuttia. Kaliforniassa, jonne hän muutti uimaopettajaksi, hänen suurimpiin saavutuksiinsa kuului uinti Santa Catalinan salmen yli molempiin suuntiin ennätysajassa.
Andersen valittiin International Swimming Hall of Fameen 1969.
Rick Ross

 
William Leonard Roberts II (s. 28. tammikuuta 1976 Coahoma County, Mississippi, Yhdysvallat), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Rick Ross (tyyliteltynä RICK RO$$) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Rick Rossin taiteilijanimi tulee samannimisestä huumekauppiaasta. Rick Ross perusti levy-yhtiön Maybach Music Group vuonna 2009.
Biografia.
Rick Ross syntyi Mississippissä vuonna 1976 mutta varttui Carol Cityssä Floridassa. Valmistuttuaan Carol City Senior High Schoolista hän jatkoi opintojaan Albany State Universityssä. Myöhemmin hän liittyi 8Ball &amp; MJG:n Suave House Recordsiin. Ross teki myös sopimuksen Slip-n-Slide -levy-yhtiön kanssa.
19. lokakuuta 2011 Ross joutui sairaalaan ja perumaan keikkansa. Hänellä on ollut toistuvia ongelmia terveytensä kanssa.
Musiikkiura.
2006: Port of Miami.
Rick Rossin debyyttialbumi "Port of Miami" julkaistiin maaliskuussa 2006. Albumi sijoittui heti ilmestyttyään Billboard 200 listan kärkipaikalle 187,000 viikkomyynnillään. Rolling Stone -lehti ennusti albumin olevan kesän suurin hip hop julkaisu. Port of Miami ylitti kultarajan 8. marraskuuta 2006. Samana vuonna Ross vieraili DJ Khaledin "Listennn... the Album" -albumin "Born-N-Raised" ja "Holla at Me" -kappaleilla.
2008: Trilla.
Toinen studioalbumi "Trilla" julkaistiin maaliskuussa 2008. Kuten "Port of Miami", tämäkin albumi sijoittui ensimmäisellä viikolla Billboard 200 -listan ykköspaikalle. Albumin esikoissingle "Speedin'", jolla vierailee R. Kelly sijoittui 121. sijalle Billboard Hot 100 -listalla. Toinen single "The Boss" (mukana T-Pain) sijoittui saman listan 17. sijalle. Kolmannella "Here I Am" -singlellä vierailee Nelly ja Avery Storm. Toukokuussa julkaistiin neljäs "This Is the Life" -single, jolla vierailee Trey Songz.
2009: Deeper Than Rap ja riita 50 Centin kanssa.
Rick Ross aloitti riidan rap-artisti 50 Centin kanssa, koska tämä ei ollut huomioinut Rossia BET Awardsissa. Tammikuun alkupuolella Rick Ross julkaisi "Mafia Music" -kappaleen, joka levisi internettiin. Kappale sisälsi useita 50 Cent -dissejä.
Rossin kolmas studioalbumi "Deeper Than Rap" julkaistiin 21. huhtikuuta 2009. Kahden ensimmäisen studioalbumin tapaan, tämäkin sijoittui Billboard 200 -listan kärkeen. Albumin ensimmäinen single "Magnificent" julkaistiin helmikuussa 2009 ja se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 67. sijalle. Kappaleella vieraili John Legend. Toisena singlenä julkaistiin kappale "All I Really Want". Sillä vieraili The-Dream ja se julkaistiin toukokuussa 2009. Kolmannella "Maybach Music 2" -nimisellä singlellä vierailivat Kanye West, T-Pain ja Lil Wayne. Tämän singlen sijoitus Billboard Hot 100 -listalla oli 92.
2010: Teflon Don.
Rick Ross julkaisi neljännen "Teflon Don" -nimisen studioalbuminsa 20. heinäkuuta 2010. Albumilta julkaistiin kolme singleä. Ensimmäinen single "Super High" julkaistiin toukokuussa 2010 ja sillä vierailee Ne-Yo. Toinen, "B.M.F. (Blowin' Money Fast)" -niminen, single julkaistiin kesäkuussa 2010. Tällä puolestaan vieraili Styles P. Lokakuussa 2010 julkaistiin levyn kolmas single "Aston Martin Music".
Still Not Black Enough

Still Not Black Enough on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Alun perin albumista piti tulla Blackie Lawlessin soololevy, mutta se julkaistiin lopulta W.A.S.P.:in nimellä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Blackie Lawless, ellei toisin mainittu.
Kill Fuck Die

Kill Fuck Die (käytetään myös lyhennettä K.F.D.) on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Levyä pidetään W.A.S.P.:n raskaimpana.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Blackie Lawless &amp; Chris Holmes, ellei toisin mainittu.
Francesco De Gregori

Francesco De Gregori (s. 4. huhtikuuta 1951) on italialainen laulaja-lauluntekijä.
De Gregori syntyi Roomassa ja julkaisi vuonna 1972 ensimmäisen albuminsa yhteistyössä Antonello Venditti kanssa. Hänen soolouransa tunnetuimpiin lauluihin lukeutuvat "Bufalo Bill", "Santa Lucia", "Generale" ja "Viva l'Italia". Hän teki menestyksensä huippuvuosina myös yhteistyötä Lucio Dallan kanssa. 
De Gregori on jatkanut uraansa 1980-luvun jälkeen ja saavuttanut menestystä mm. albumeillaan "Titanic" (1982), "Canzoni d'amore" (1992), "Amore nel pomeriggio" (2001) ja "Il fischio del vapore" (2002, mukana Giovanna Marini). Vuonna 2003 julkaistiin hänen elämäkertansa "Quello che non so, lo so cantare".
Kotimaassaan De Gregori tunnetaan myös lempinimellä "Il Principe". Hänet on palkittu useaan otteeseen "Targa Tencolla".
Dominator

Dominator on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in studioalbumi. Albumi julkaistiin 20. huhtikuuta 2007.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 35.
Netanya

Netanya (), on kaupunki Israelissa. Netanya on perustettu 1929, ja vuoden 2018 lopussa sen asukasluku oli 217 244.
Historia.
Netanya on nimetty amerikanjuutalaisen filantrooppi Nathan Strausin mukaan. Kaupungin perustivat vuonna 1929 40 siirtolaista alueelle, jolla ei aikaisemmin sijainnut juutalaisia asutuskeskuksia. Kaupungin sijainti Tel Avivin ja Haifan välissä mahdollisti nopean talouskasvun ja kaupunki levisi ympäröivälle maaseudulle. Vuonna 1948 kaupungissa oli noin 8 500 asukasta ja vuonna 1968 jo 60 100. Islamilainen jihad -järjestö teki kaupungissa 22. tammikuuta 1995 pommi-iskun, jossa kuoli 18 ihmistä ja loukkaantui 50. Toisen intifadan aikana kaupungissa tehtiin useita iskuja, joista suurin oli itsemurhaisku Park Hotellilla, jossa kuoli 22 henkilöä ja haavoittui 140.
Talous.
Netanyan talouden tärkeimpiä haaroja ovat turismi ja teollisuus. Kaupunki on yksi Israelin pääasiallisista merenrantalomakohteista ja siellä sijaitsee useita hotelleja. Teollisuuden tärkein ala oli pitkään timanttien hionta. Ala tuotiin kaupunkiin 1940-luvulla natsien miehittämästä Belgiasta, mutta se on painottunut viime aikoina Tel Avivin alueelle. Kaupungin nykyisiä teollisuuden aloja ovat esimerkiksi teräs-, lääke-, elintarvike-, tekstiili- ja elektroniikkateollisuus. Hieman kaupungista etelään sijaitsee Israelin suurin panimo.
Väestö.
Vuoden 2018 lopussa Netanyan asukasluku oli 217 244. Siirtolaisia Netanyaan on tullut esimerkiksi Ranskasta, Neuvostoliitosta, Etiopiasta, Etelä-Amerikasta ja englanninkielisistä maista. Vuonna 2013 maahanmuuttajat muodostivat kaikkiaan 35 % kaupungin väestöstä.
Shaun White

Shaun Roger White (s. 3. syyskuuta 1986 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen lumi- ja rullalautailija. Hän voitti olympiakultaa lumikourussa Torinon 2006, Vancouverin 2010 ja Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa sekä sijoittui neljänneksi 2014 ja 2022. Whitea pidetään maailman parhaana lumilautailijana. Hän lopetti uransa Pekingin olympialaisissa 2022.
Elämä ja ura.
Whitella todettiin heti syntymän jälkeen sydänvika (Fallotin tetralogia, TOF) ja yksivuotiaana hänelle tehtiin kaksi sydänleikkausta.
Whiten isoveli, Jesse, kiinnostui rullalautailusta minkä myötä myös Shaun kiinnostui lajista. Lumilautailun White aloitti kuusivuotiaana veljensä innottamana. Hänen sanottiin olevan liian nuori lumilautailemaan, mutta hän jatkoi kuitenkin harjoittelua. Pian hän sai sponsorisopimuksen Burtonin kanssa, kun hänen äitinsä soitti yritykseen kysyäkseen olisiko heillä 6-vuotiaalle sopivaa lautaa.
White on seurustellut vuodesta 2020 lähtien Vampyyripäiväkirjat-tähti Nina Dobrevin kanssa. 
Lumilautailu.
White on osallistunut X Games -kilpailuihin, ja sijoittunut kolmen parhaan joukkoon vuodesta 2002 lähtien. Hänellä on kilpailuista 18 mitalia (13 kultaa, 3 hopeaa ja 2 pronssia). Maailmancupissa hän voitti kuusi osakilpailua ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon kaikkiaan yhdeksän kertaa. Hän sijoittui lumikourun cupissa kolmanneksi kaudella 2016–2017. Hän ei osallistunut kertaakaan MM-kilpailuihin.
Punertavien hiustensa vuoksi Whitea on kutsuttu lempinimellä "The Flying Tomato".
Rullalautailu.
White on työskennellyt pitkään Tony Hawkin kanssa. Hawk tapasi Whiten tämän ollessa 9-vuotias.
Ammattilaisrullalautailijan uran White aloitti 16-vuotiaana vuonna 2003. Hän on osallistunut X Games -kilpailuihin myös rullalautailijana ja voittanut kaksi kultamitalia (2007 ja 2011), kaksi hopeaa (2005 ja 2010) sekä pronssia (2008).
Roberto Vecchioni

Roberto Vecchioni (s. 25. kesäkuuta 1943) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Carate Brianzassa ja opiskeli Università Cattolica del Sacro Cuoressa. Hän on lisäksi julkaistu kirjailija, joka on työstänyt sekä romaaneja että novelleja. 
Vecchioni on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Dirichlet’n konvoluutio

Dirichlet'n konvoluutio eli Dirichlet'n tulo on lukuteoreettisille funktioille määritelty matemaattinen operaatio. Operaatio muistuttaa lukujen kertolaskua, mutta lukujen sijaan operoidaan funktioilla. Laskemalla kahden lukuteoreettisen funktion konvoluutio saadaan tulokseksi kolmas lukuteoreettinen funktio. Dirichlet'n konvoluutio on siis samantyyppinen operaatio kuin muutkin konvoluutiot.
Matemaattinen määritelmä.
Olkoon formula_1 ja formula_2 kaksi lukuteoreettista funktiota, jotka on siis määritelty vain positiivisille kokonaisluvuille. Olkoon formula_3 mielivaltainen positiivinen kokonaisluku.
Dirichlet'n konvoluutio formula_4 määritellään seuraavasti:
formula_5
Tässä formula_6 merkitsee, että formula_3 on jaollinen formula_8:llä.
Dirichlet'n konvoluutiossa siis lasketaan yhteen kaikki sellaiset termit, joissa kerrotaan keskenään formula_1 ja formula_2 sellaisilla arvoilla, joiden tulo on formula_3.
Ominaisuuksia.
Dirichlet'n konvoluutiolla on seuraavat ominaisuudet:
formula_19
Nyt funktion formula_18 ja minkä tahansa lukuteoreettisen funktion formula_1 konvoluutioksi saadaan funktio formula_22
formula_23
formula_26
formula_27
Lasketaan näiden konvoluution arvo, kun formula_28:
formula_29
Konvoluution arvo voidaan laskea myös toisella tavalla:
formula_30
Yrjö Happonen

Yrjö Happonen (s. 8. lokakuuta 1970 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli yleensä hyökkäävänä keskikenttäpelaajana.
Happonen pelasi kaksitoistavuotisen pääsarjauransa aikana yhteensä 210 ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Hänen edustamiaan seuroja olivat kasvattajaseuransa Kuopion Pallotovereiden lisäksi Kuopion Palloseura, Myllykosken Pallo sekä Rovaniemen Palloseura. Happonen oli poikamaajoukkueiden avainpelaajia yhdessä Jari Litmasen kanssa, mutta useat loukkaantumiset hankaloittivat hänen kansalliselle huipputasolle murtautumista. Ulkomailla Happonen kävi Englannissa Valioliiga-seura West Ham Unitedin testileirillä. Vuonna 1986 Happonen valittiin Vuoden poikapelaajaksi.
Nykyisin hän toimii vanginvartijana Kuopion vankilassa ja pelaa jalkapalloa ikämiessarjoissa.
Bruttokansantulo

Bruttokansantulo (BKTL) on kansantalouden tilinpidon käsite, joka kuvaa maan tuotannosta saamia tuloja. Se eroaa yleisemmin käytetystä bruttokansantuotteesta (BKT) siinä, että mukaan lasketaan ulkomailta saadut ja sinne maksetut tulot: BKTL = BKT - kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisille talousyksiköille maksamat ensitulot + kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisilta talousyksiköiltä saamat ensitulot.
Kansantuotteen tuottamiseen osallistuneet työntekijät, raaka-aineiden toimittajat sekä sijoittajat saavat korvaukseksi tuotantotekijäkorvauksia. Kun tuotantotekijäkorvaukset lasketaan yhteen, saadaan bruttokansantulo.
Huomioon otettavia tuloja:
Nimellinen BKTL (Maailmanpankki).
Nimellinen, Maailmanpankin arvio – miljoonissa Yhdysvaltain dollareissa (15 parasta) 
BKTL (Ostovoimapariteetti) (Maailmanpankki).
Ostovoimapariteetti– miljoonissa dollareissa
Raimo Määttänen

Raimo Määttänen (s. 8. helmikuuta 1943 Tampere, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Määttänen pelasi puolustajana. Valmentajana Määttänen oli ensimmäinen päätoiminen ja ammattimainen valmentaja Suomessa. Tällä hetkellä Määttänen toimii sekä TuTon valmennuspäällikkönä että Turun kaupungin liikunta- ja ulkoilukeskuksen esimiehenä.
Tamperelaissyntyinen Määttänen pelasi sekä Ilveksessä että porilaisessa RU-38:ssa SM-sarjaa. Määttänen pelasi myös Suomen maajoukkueessa, osallistuen vuoden 1967 maailmanmestaruuskilpailuihin ja pelaten kisoissa seitsemän ottelua.
Peliuransa jälkeen Määttänen keskittyi päätoimisesti valmennustöihin, valmentaen 1970- ja 1980-luvuilla sekä SM-sarja ja SM-liigajoukkueita (TPS 1975–1980, Ilves 1980–1982) että ensimmäisen divisioonan joukkueita (HPK 1982–1983, TuTo 1983–1987 ja 1991–1992). Määttänen toimi myös maajoukkuevalmennustehtävissä, ollen Kalevi Nummisen apuvalmentaja 1974 MM-kotikilpailuissa Helsingissä.
Määttänen valmensi Turun Palloseuran SM-liigan ensimmäiseen mestaruuteen kaudella 1975–1976. Määttäsen valmennuskausi TPS:ssä oli tuloksekas, sillä viitenä valmennusvuotenaan joukkue voitti mestaruuden, hopean ja kaksi pronssia. Viimeisenä Määttäsen TPS-kautena (1979–1980) joukkue sijoittui neljänneksi, ja Määttänen sai lähteä.
Kahden Ilves-valmennuskauden jälkeen Määttänen valmensi kauden ykkösdivisioonaan joutunutta HPK:ta ja nosti joukkueen takaisin liigaan. Tämän jälkeen Määttänen valmensi neljä kautta TuToa. Määttäsen valmennusura kesti 1990-luvulle asti, joukkueen ollessa jälleen TuTo.
Määttänen harrasti nuoruudessaan myös suunnistusta.
Määttänen pelaajana.
Määttänen pelasi yhdet MM-kilpailut, 1967 Wienissä, Itävallassa.
Määttänen valmentajana.
Valmentajana Määttänen oli vaativa. Valmentaessaan HPK:ta I-divisioonassa Määttänen riitautui puolustaja Hannu Jortikan kanssa, joka lopetti peliuransa..
Bertrand Blier

Bertrand Blier (14. maaliskuuta 1939 Pariisi – 20. tammikuuta 2025) oli ranskalainen käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja sekä kirjailija. Hän oli näyttelijä Bernard Blierin poika.
Blierin elokuvien joukkoon lukeutuvat muiden muassa "Hitler, connais pas" (1963), "Si j'étais un espion" (1967), "Riipukset" (1974, perustuu Blierin kirjaan "Les Valseuses", 1972), "Kylmät alkupalat" (1979), "Isäpuoli" (1981, perustuu Blierin kirjaan "Beau-Père", 1980), "Meidän tarinamme" (1984), "Iltapuku" (1986), "Liian kaunis sinulle!" (1989), "Kiitos elämä" (1991), "1, 2, 3, aurinko" (1993), "Mon homme" (1995), "Les côtelettes" (2003) ja "Combien tu m'aimes?" (2005). Blierin alkuvuosien elokuvien toistuva teema on nykyajan miesten vaikeus ymmärtää nykyajan naisia, mutta elokuvasta "Liian kaunis sinulle" lähtien hän suosi päähenkilöinä miesten sijaan naisia.
Blier oli Cannesin elokuvajuhlien tuomariston jäsen vuonna 1990.
Bertrand Blier nousi 1900-luvun viimeisinä vuosikymmeninä yhdeksi maansa tärkeimmistä ohjaajista ja käsikirjoittajista. Vuoden 1978 elokuva "Préparez vos mouchoirs" sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon. Blier oli ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi vuosina 1981, 1986, 1989 ja 2003. Hän voitti Césarin ja oli vuonna 1996 ehdolla Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun saajaksi.
Usedom (kaupunki)

Usedom on kaupunki Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Usedomin saaren lounaisosassa, Stettininhaffin luoteisella rannalla. Kaupunki kuuluu Ostvorpommernin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku oli 1 872 vuonna 2011. Sen pinta-ala on 38,57 neliökilometriä.
Historia.
Aluetta on asutettu neoliittiselta kaudelta lähtien. 800- ja 900-luvuilla sinne saapuivat slaavit, jotka rakennuttivat linnakkeen nykyisen Schloßbergin mäelle. Kaupungin, ja samalla saaren jolla se sijaitsee, nimi juontuu slaavilaisesta sanasta "uznam", joka tarkoittaa joen suuta. Varhaisella 1100-luvulla asutuksen tuhosivat tanskalaiset ja myöhemmin sinne perustettiin premonstratenssiluostari. 
Saksalainen asutus Usedomiin saapui 1200-luvulla. Vuoden 1298 joulukuun 23. päivänä sille myönnettiin kaupunginoikeudet Lyypekin lain nojalla. Vuosina 1475 ja 1688 kaupunkia runtelivat tuhoisat tulipalot. Vuoden 1648 Westfalenin rauhan jälkeen Usedomista muun Pommerin ohella tuli Ruotsin hallinnoimaa aluetta. Vuonna 1720 sen hallinta siirtyi Preussille. 
Vuonna 1876 kaupunkiin valmistui rautatieyhteys. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungista tuli osa Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiota, kunnes Itä-Saksa lakkautti osavaltiosysteemin vuonna 1952, jolloin kaupungista tuli osa Rostockin aluetta (). Saksan jälleenyhdistyttyä vuonna 1990 Usedom palasi takaisin osaksi Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiota.
Pamela Adlon

Pamela Adlon (o.s. Segall, s. 9. heinäkuuta 1966 New York) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu näyttelijä. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut "Better Things" -draamakomediasarjasta, ollut tekemässä animaatiosarjaa "Kukkulan kuningas" ja Showtimen draamasarjaa "Californication".
Ura.
Pamela Adlon aloitti uransa 1980-luvulla, jolloin hän esiintyi nimellä Pamela Segall, kunnes 2000-luvulla vaihtoi nimensä Pamela Adloniksi mentyään naimisiin tuottaja ja käsikirjoittaja Felix O. Adlonin kanssa. 1980-luvulla Adlon esiintyi lähinnä vierailevissa rooleissa eri televisiosarjoissa, kunnes 1990-luvulla hän aloitti ääninäyttelemisen. Ensimmäinen äänirooli, jossa hän esiintyi vakituisesti, oli sarjassa "Phantom 2040" vuonna 1994. Seuraavaksi Adlon esitti uransa merkittävintä roolia "Kukkulan kuningas" -animaatiossa vuosina 1997–2006. Hänet palkittiin roolistaan Emmyllä vuonna 2002.
Halil Altıntop

Halil Altıntop (s. 8. joulukuuta 1982 Gelsenkirchen, Länsi-Saksa) on turkkilainen maajoukkueessakin pelannut jalkapalloilija, joka pelasi suurimman osan urastaan Saksassa sekä lisäksi Superliigassa Trabzonsporin joukkueessa ja puoli vuotta Tšekissä Slavia Prahan joukkueessa. Altıntopin pelipaikka oli hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hänen identtinen kaksoisveljensä Hamit Altıntop on myös maajoukkuejalkapalloilija.
Altıntop aloitti ammattilaisuransa bochumlaisessa SG Wattenscheid 09 -nimisessä joukkueessa vuonna 2000. Hyvät esitykset toivat hänelle siirron Bundesliiga-joukkue 1. FC Kaiserslauterniin vuonna 2003. Hän oli kauden 2005-2006 kolmanneksi paras maalintekijä sarjassa. Vuonna 2006 hän siirtyi jälleen veljensä kanssa samaan joukkueeseen, Schalkeen.
Turkin maajoukkueessa Altıntop pelasi 38 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia vuosina 2005–2011.
Noah Hickey

Noah Hickey (s. 9. kesäkuuta 1978, Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen entinen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli joko hyökkääjä tai oikea laitalinkki. Hickey pelasi Uuden-Seelannin maajoukkueessa 31 ottelua ja teki niissä 3 maalia. Hän pelasi myös vuonna 2003 Confederations Cupissa.
Hickey edusti uransa aikana muutaman uusiseelantilais-joukkueen lisäksi myös Veikkausliiga-joukkue Tampere Unitedia kolmen kauden ajan vuosina 2001-2003. Ensimmäisenä kautenaan hän tuli vahvistamaan joukkuetta syyskuussa ollen tärkeä lenkki mestarijoukkueessa kun hän teki 9 ottelussa 4 maalia. Kaudella 2002 syntyi 19 ottelussa 5 maalia ja kaudella 2003 14 ottelussa 4 maalia. Tuolloin hän kävi myös testattavana muualla Euroopassa, ainakin norjalaisessa Brynessä ja englantilaisseuroissa Watfordissa ja Northamptonissa. Hickey kuitenkin palasi takaisin vanhaan seuraansa The Football Kingziin Uuteen-Seelantiin. Toukokuussa 2007 hän yllättäen ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Oili Suominen

Oili Marita Suominen (o.s. Valtonen; s. 24. helmikuuta 1941 Pori) on suomalainen suomentaja, koulutukseltaan dipl. kielenkääntäjä ja humanististen tieteiden kandidaatti (Turun yliopisto 1967). Hän on kääntänyt kaunokirjallisuutta saksasta ja ruotsista suomeksi; hänet mainitaan mm. Günter Grassin luottosuomentajaksi sekä Erich Auerbachin "Mimesiksen" kääntäjäksi. Hän on saanut valtionpalkinnon, Pro Finlandia -mitalin ja Mikael Agricola -palkinnon.
Anatoli Bogdanov (ampuja)

Anatoli Ivanovitš Bogdanov (, 1. tammikuuta 1931 Leningrad – 30. syyskuuta 2001 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut kilpa-ampuja ja olympiavoittaja.
Helsingin 1952 olympialaisissa Bogdanov voitti kultaa vapaakivääriammunnan kolmen asennon kilpailussa. Hänen yhteistuloksensa oli 1123, joka koostui makuuasennon pisteistä 388, polviasennon pisteistä 376 ja pystyasennon 359 pisteestä. Hopealle sijoittunut Sveitsin Robert Bürchler hävisi hänelle kolme pistettä.
30. joulukuuta 1953 Bogdanov ampui vapaakiväärillä kaikkien aikojen parhaan tuloksen 1143.
Melbournen 1956 olympialaisissa Bogdanov voitti kultaa pienoiskivääriammunnan kolmen asennon kilpailussa. Hänen yhteistuloksensa oli 1172, joista hän sai 396 makuuasennosta, 392 polvelta ja 384 pystystä. Hopealle sijoittunut Tšekkoslovakian Otakar Hořínek sai saman yhteistuloksen.
Leppäkorpi (Nummi)

Leppäkorpi on kylä Nummella Lohjalla. Leppäkorven työväentalolla järjestetään vuosittain Leppäkorpi Rokkaa -hyväntekeväisyystapahtuma, jossa kerätään varoja yksityisen päiväkodin toimintaan. Lisäksi työväentalolla vietetään syksyisin mm. hirvipeijaisia. Leppäkorven työväentalo täytti marraskuussa 2008 100 vuotta.
Marjatan Kyläkauppa, jossa oli myös postin asiamiespalvelut, lopetti toimintansa 2021.
Intermission (Stratovariuksen albumi)

Intermission on Stratovarius-yhtyeen julkaisema kokoelma-albumi vuodelta 2001. Se sisältää kolme coveria, (Judas Priest: "Bloodstone", Rainbow: "Kill the King" ja "I Surrender"), harvinaisia ainoastaan Ranskassa ja Japanissa aiemmin julkaistuja kappaleita ja neljä uutta kappaletta.
Kappaleet.
Bonuskappaleet:
Martti Välimaa

Martti Välimaa (s. 27. helmikuuta 1989 Imatra) on entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka edusti urallaan monia eurooppalaisia pääsarjatason joukkueita. Pelipaikaltaan hän oli puolustuksen linjamies.
Ura.
Välimaa aloitti peliuransa Imatra Flashissä, jossa hän vuosina 2003–2005 pelasi II- ja I-divisioonaa. Kaudella 2005 Välimaa siirtyi Lappeenranta Rajaritareihin ja pelasi siellä vuoteen 2008 asti. 
Kaudelle 2008, hän allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen Turku Trojansin kanssa ja myöhemmin myös jatkosopimuksen kaudelle 2009. Hän valmistautui kauteen 2009 harjoittelemalla Yhdysvalloissa yliopistojoukkue Louisiana Wildcatsin harjoituskokoonpanossa ja valittiinkin samana vuonna hyvin menneen kauden jälkeen Vaahteraliigan All-starsiin. Kaudeksi 2010 Välimaa siirtyi Seinäjoki Crocodilesiin, jossa hänen edustamansa joukkue eteni lopulta loppuotteluun saakka, häviten sen kuitenkin niukasti
Vuonna 2011 Välimaa allekirjoitti ammattilaissopimuksen Sveitsin liigassa pelaavan Cineplexx Blue Devilsin kanssa, jossa hyvin menneen kauden jälkeen käteen jäi kuitenkin vain paikka semi-finaaleissa. Välimaa siirtyi Saksan pääsarjassa pelaavaan Dresden Monarchsin organisaatioon kaudeksi 2012, jossa hän eteni joukkueensa kanssa pudotuspeleihin, saldoksi jäi kuitenkin semifinaalipaikka. Kauden 2012 jälkeen Välimaa vetäytyi ammattilaiskentiltä ja on sen jälkeen valmentanut Lappeenranta Wildmeniä.
Välimaa kuului maajoukkueen vakiokokoonpanoon vuodesta 2006 aina vuoteen 2010 asti. Hän oli myös nuorten maajoukkueen kapteeni vuodesta 2005, vuoteen 2008.
Välimaa on kilpaillut aktiiviuransa jälkeen myös vapaaottelussa.
Lones Wigger

Lones Wesley Wigger (25. elokuuta 1937 – 14. joulukuuta 2017 Colorado Springs, Colorado) oli yhdysvaltalainen kilpa-ampuja ja olympiavoittaja.
Tokion 1964 olympialaisissa Yhdysvaltain armeijan kapteeni Lones Wigger ampui pienoiskiväärin makuuammuntakilpailussa maailmanennätyksen 597 mutta jäi hopealle, kun saman tuloksen ampunut Unkarin László Hammerl oli viimeisessä kymmenen laukauksen sarjassa parempi. Pienoiskiväärin kolmen asennon kilpailussa Wigger ampui maailmanennätyksen 1164 ja voitti kultaa 12 pistettä edellä hopeamitalistia, Bulgarian Velitško Velitškovia. Wiggerin tulos koostui makuuasennon pisteistä 398, polviasennon pisteistä 394 ja pystyasennon 372 pisteestä.
Münchenin 1972 olympialaisissa Wigger voitti kultaa vapaakivääriammunnan kolmen asennon kilpailussa. Hänen yhteistuloksensa oli 1155, joista hän sai 394 makuuasennosta, 382 polvelta ja 379 pystystä. Viimeksi mainittu oli maailmanennätys. Neuvostoliiton Boris Melnik sai saman yhteistuloksen mutta joutui tyytymään hopeamitaliin. Pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa Wigger sijoittui seitsemänneksi tuloksella 597, joka jäi Pohjois-Korean Ho-Jun Lin kultamitali- ja maailmanennätystuloksesta 2 pistettä.
Lähteet.
Viitteet.
&lt;br&gt;
Luettelo Yvelinesin kunnista

Tämä on luettelo Yvelinesin departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 262 kuntaa.
Luettelo Guadeloupen kunnista

Tämä on luettelo Guadeloupen departementin kunnista. Guadeloupe on Ranskan merentakainen departementti, jossa on 32 kuntaa. 
Entiset kunnat, jotka irrotettiin Guadeloupesta 22. helmikuuta 2007:
Lanny Bassham

Lanny Bassham (s. 2. tammikuuta 1947) on yhdysvaltalainen kilpa-ampuja ja olympiavoittaja.
Münchenin 1972 olympialaisissa texasilainen Lanny Bassham ampui pienoiskiväärin kolmen asennon kilpailussa hopeaa tuloksella 1157. Hänen maanmiehensä John Writer voitti kultaa maailmanennätystuloksella 1166. Bassham ampui makuulta 390 pistettä, pystystä 375 pistettä ja polvelta Writeriakin paremmin 392 pistettä. Vapaakivääriammunnassa Bassham sijoittui seitsemänneksi tuloksella 1144, joka jäi 11 pistettä voittaja Lones Wiggerin ja 5 pistettä pronssimitalisti Lajos Pappin tuloksesta.
Seuraavan olympiadin aikana Bassham keskittyi henkiseen valmentautumiseen ja voitti Montrealin 1976 olympialaisissa pienoiskiväärin kolmen asennon kilpailussa kultaa. Hänen yhteistuloksensa oli 1162, joista hän sai 397 makuuasennosta, 373 pystystä ja 392 polvelta. Hänen maannaisensa Margaret Murdock ampui saman yhteistuloksen mutta jäi hopealle, koska Basshamilla oli kolme täyden sadan pisteen sarjaa Murdockin yllettyä vain kahteen. Bassham piti voiton ratkaissutta sääntöä typeränä ja veti palkintojenjaossa Murdockin vierelleen palkintokorokkeen ylimmälle tasolle, jossa he yhdessä kuuntelivat Yhdysvaltain kansallislaulun.
Aktiiviuransa jälkeen Bassham teki ampujien henkisestä valmennuksesta itselleen ansiotyön.
Ipanat Pariisissa

Ipanat Pariisissa () on vuonna 2000 julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Elokuvan ohjasivat Stig Bergqvist ja Paul Demeyer ja pääosaa esitti Christine Cavanaugh. Elokuva palkittiin Blimp Awardilla vuonna 2001.
Äänirooleissa.
Elokuvaan on tehty suomenkielinen jälkiäänitys, jonka toteutuksesta vastasi Uptempo.