Koparit

Kuopion Pallotoverit (lyhenteeltään KPT) oli vuonna 1931 perustettu kuopiolainen jalkapallojoukkue, joka vaihtoi nimensä aikaisemman lempinimensä mukaisesti Kopareiksi vuonna 1982. 
Koparit oli myös naisjalkapalloilun edelläkävijä Kuopiossa päästen muun muassa 1983 cup-finaaliin.
Historia.
Kuopion Pallo-Toverit perustetaan.
Vuonna 1923 perustetussa Kuopion Palloseurassa (tunnettiin tuolloin myös lyhenteellä KPS) oli 1930-luvun alussa sisäisiä ristiriitoja, jotka puhkesivat julkiseksi hajaannukseksi syksyllä 1931. 
Ratkaisuna riitaan, 18. lokakuuta 1931 tapahtunut Kuopion Pallo-Tovereiden (KPT) perustaminen vei mukanaan KPS:n pelaajia ja siten heikensi sen edellytyksiä nousta mestaruussarjaan. KPT:n puhetta johti perustavassa kokouksessa toimittaja, myöhempi kansanedustaja Erkki Paavola. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Sulo Eloheimo ja sihteeriksi Hannes Hiltunen. 
Pallo-Tovereiden kehitys oli nopeaa.
KPT aloitti ripeästi ja ensimmäisellä kaudellaan sillä oli yli sata rekisteröityä pelaajaa.
Seura oli valtakunnan tason edelläkävijä nuorisotoiminnassa. Vaikka KPS olikin aloittanut vuonna 1928 jalkapallon nuorisotoiminnan Kuopiossa, niin KPT ryhtyi peluuttamaan 1930-luvun alussa kokonaisia poikien kaupunginosasarjoja. Palloliiton Savon piiri perusti omat nuorisosarjansa vasta 1940-luvulla. 
KPT nousi erinomaisen juniorityönsä ansiosta ensimmäisenä sisämaan seurana Mestaruussarjaan. Tämä tapahtui syksyllä 1937. Kyseisellä kaudella KPS ei ollut tilastollisesti kuitenkaan kaukana takana, sillä se voitti piirinmestaruuden. KPT:n tuolloinen kapteeni Onni Kaitokari kertoi kuitenkin vuonna 1984, että kyseinen piirinmestaruus oli armolahja KPS:lle, mikä varmistettiin pelaamalla alle oman tason. Kaitokari epäonnistui muun muassa ratkaisevan, keskinäisen ottelun loppupuolen rangaistuspotkussa. Kuopion Palloseuran historiajulkaisu väittää Kaitokarin puheita olennaisilta osin väritetyiksi. Muun muassa Kaitokarin mainitseman rangaistuspotkun kerrotaan epäonnistuneen ainoastaan, koska se osui ylärimaan. Keskustelu kuvastaa hyvin kaupungissa vallinnutta kilpailutilannetta seurojen välillä.
Hopeaa ja eurocupeja 1970- ja 1980-luvuilla.
KPT saavutti SM-hopeaa vuosina 1978 ja 1981 oltuaan varsinkin jälkimmäisenä vuonna pitkään kiinni mestaruudessakin. KPT/Koparit pelasi eurocupeja hopeamitaliensa jälkeisillä kausilla häviten ottelut Malmö FF:lle ja Anderlechtille. Suomen Cupin finaalissa KPT oli pelannut vuonna 1957, jolloin se hävisi jatkoajalla IF Drottille. Uudelleen finaaliin seura selviytyi kaudella 1978 mutta tuolloin se hävisi kaksiosaisessa ottelussa Lahden Reippaalle. 
1980-luvulla Kopareista tuli hetkeksi liiketoiminnallisesti Suomen suurin seura. Sen varallisuus perustui omassa, Kuopion keskustassa sijaitsevassa kiinteistössä harjoitettuun liiketoimintaan. Kiinteistössä sijaitsi toimisto, kerhohuoneet, bingo ja yleisökahvila. Tämän lisäksi Kopareilla oli vielä toisessa kiinteistössä oma sauna. Päätoimista henkilöstöä oli 18, seuran jäsenmäärä oli 800 ja junioritoiminta oli hyvällä mallilla.
Kopareiden yleisöennätys 7 412 katsojaa on vuodelta 1981 ottelusta Koparit–KuPS.
1990-luvun ongelmat koituivat seuran kohtaloksi.
Urheilullisesti Koparit ei onnistunut korjaamaan pottia, vaikka niin Heikki Kinnusen esittämässä kannustuslaulussa toivottiinkin. Vielä kaudella 1982 seura oli toisena runkosarjan jälkeen ja kiinni mitalissa. Jatkosarjassa Koparit kuitenkin romahti viidenneksi. Vaikka suuret satsaukset jatkuivat ei menestystä enää tullut, vaan seura taisteli seuraavat kaudet putoamista vastaan. Pudottuaan Mestaruussarjasta kauden 1987 jälkeen Koparit ajautui pahaan talouskierteeseen. Pudottuaan edelleen ykkösdivisioonasta 1990 Koparit pelasi kauden kakkosdivisioonassa, kunnes fuusioitui paikalliskilpailija Elon kanssa FC Kuopioksi. Kauden 1991 jälkeen perustettu uusi seura pelasi kausilla 1992–1993 kolmosdivisioonassa ja kausilla 1994–1995 kakkosdivisioonassa. Seuran taru loppui kuitenkin tämän jälkeen ja näin KuPSin arkkivihollisten viimeisetkin rippeet katosivat jalkapallokartalta.
Uusi yritys jäi lyhyeksi.
Koparit teki paluun vuonna 2001 lunastamalla Zulimanien Kakkosen sarjapaikan. Kopari-historiikin mukaan kyseessä oli kuitenkin "aivan toinen seura", jolla ei ollut yhteyttä Kuopion Pallotovereihin. Koparit pelasi hyvän kauden ja sijoittui toiseksi heti FC KooTeePeen jälkeen. Kauden jälkeen Koparit päätti kuitenkin luopua sarjapaikastaan, koska nousua Ykköseen ei tullut.
Tunnettuja pelaajia.
Thure Sarnolaa on sanottu kaikkien aikojen kuopiolaiseksi maalivahdiksi. Sarnola oli nostamassa Kopareita pääsarjaan ensimmäisenä sisämaan joukkueena. A-maaotteluita hänelle kertyi vain 25 muun muassa toisen maailmansodan takia. Aulis Rytkösen ohella kaikkien aikojen kuopiolaiseksi jalkapalloilijaksi sanottu Olavi Rissanen lopetti uransa Kopareissa. Hän pelasi seurassa kaudet 1982–87. Suomea Moskovan olympialaisissa edustanut ja huikeat 66 A-maaottelua pelannut Hannu Turunen pelasi Kopareissa 1978–82. Kuopiolaisseuroissa pääsarjaa pelanneista kaikkien aikojen nuorin on 1975 KPT:ssa debytoinut Jorma Pirinen (tilanne 7.10.2013). Koparit alkoi hankkia ensimmäisenä kuopiolaisena joukkueena ulkomaalaisvahvistuksia. Vuonna 1981 Koparit teki yhteistyösopimuksen Wimbledonin kanssa ja tämän jälkeen ulkomaalaisten pelaajien määrä alkoi kasvaa huomattavasti.