Vsevolod III

Vsevolod III Jurjevitš "Isopesä", kastettuna "Dmitri" () ; (1154 Dmitrov – 2. huhtikuuta 1212 Vladimir) oli Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1176–1212. Hän hallitsi myös Rostovin, Jaroslavin ja Kiovan Venäjän ruhtinaskuntia.
Hän on saanut lisänimensä "Isopesä" lukuisista lapsistaan.
Suku ja nuoruus.
Hän oli Juri Dolgorukin ja tämän toisen puolison, Bysantin keisari Manuel I Komnenoksen sisaren tai tyttären Olgan nuorin poika. Hänen veljensä oli Mikael I ja velipuoliaan olivat Andrei I Bogoljubski sekä Gleb I. Lisäksi hänellä oli viisi muuta velipuolta sekä yksi sisar.
Isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1162 hänen vanhempi velipuolensa Andrei I Bogoljubski karkotti 8-vuotiaan Vsevolodin äitinsä ja nuoremman veljensä Mihailin kanssa Suzdalista ja hän varttui Konstantinopolissa, äitinsä sukulaisten kotimaassa, keisari Manuel Komnenoksen hovissa.
Palattuaan Venäjälle 15-vuotiaana teini-ikäisenä Vsevolod teki rauhan Andrein kanssa ja osallistui yhdessä hänen ja muiden ruhtinaiden kanssa sotaretkeen Kiovaa vastaan ​​maaliskuussa 1169, mikä päättyi hänen veljensä julistamiseen Kiovan suuriruhtinaaksi. Andrei lähti Suzdalista, ja Vsevolod jäi sinne asumaan setänsä Gleb Georgijevitšin luo, jonka Andrei asetti käskynhallitsijaksi tilalleen. Vuonna 1171 hän osallistui setänsä kuoleman jälkeen syntyneeseen Suzdalin suuriruhtinaan asemasta käytyyn sisällissotaan, joka kesti vuoteen 1177 asti.
Ruhtinas.
Vsevolod tuli veljensä Mikael I:n jälkeen Vladimirin suuriruhtinaaksi seuraavaksi 36 vuodeksi. Hän valloitti Novgorodin, mutta joutui tappiolle liettualaisia vastaan. Myös Pihkova ja Smolensk tunnustivat hänen yliherruutensa. Novgorodia hallitsivat peräkkäin hänen puolestaan useat hänen pojistaan, joista Jaroslav II teki vuonna 1227 sotaretken jäämejä vastaan ja lähetti pappeja kastamaan karjalaisia kreikkalaiseen uskoon. Jaroslav II:n poika oli Aleksanteri Nevski.
Vuonna 1173 Vsevolod otti vallan Kiovassa ja oli Kiovan suuriruhtinas viisi viikkoa, mutta pian hänen kilpailijansa, Smolenskin ruhtinas Roman Rostislavitš vangitsi hänet. Hänen nuorempi veljensä Mihail Jurjevitš lunasti hänet vankeudesta. Kun ryhmä pajareita murhasi hänen veljensä Andrein vuonna 1174, Vsevolod sopi nuoremman veljensä Mihailin kanssa perinnönjaosta: hän auttoi tätä ottamaan Vladimirin hallintaansa, ja asettui itse Suzdaliin. Kun Mihail kuoli äkillisesti vuonna 1175, Vsevolod valtasi Perjaslavl-Zalesskin ja sitten Vladimirin julistaen itsensä suuriruhtinaaksi vuonna 1177. Tämä aiheutti uuden sisällissodan: Rostovin ruhtinaat ja Tšernigovin ruhtinas Svjatoslav Vsevolodovitš vaativat Vladimirin valtaistuinta. Taistelu Vladimirin valtaistuimesta jatkui vuoteen 1182, jolloin Vsevolod lopulta voitti kilpailijansa ja takavarikoi Rostovin pajareitten maat ja omaisuuden.
Vuonna 1183 hän palasi Vladimiriin, ja vuonna 1185 hän lähti sotaretkelle polovtseja vastaan ​​yhdessä Severskin ruhtinas Igor Svjatoslavitšin kanssa, joka tunnetaan kuuluisan venäläisen kirjallisuuden teoksesta "Laulu Igorin sotaretkestä". Tarinan kirjoittaja kertoi kunnioituksella Vsevolodin joukon voimasta: "he voivat kauhoa Volgan airoilla ja Donin kypärillä." Toisin kuin ruhtinas Igor, Vsevolod palasi elossa vuonna 1187 ja meni jälleen sotimaan Volgan bolgaareita vastaan ​​palaten kotiin runsaan saaliin kanssa. Hän hallitsi loistavasti poliittisen kompromissin taidon ja käytti tässä sotaretkessä hyväkseen edellisten vastustajiensa polovtsilaisten, apua. Kun he petollisesti alkoivat ryöstää hänen ruhtinaskuntansa esikaupunkialueita, hän ryhtyi rangaistuskampanjaan heitä vastaan ​​pakottaen nämä vetäytymään Donin taakse vuonna 1186.
Hän taisteli 1200-luvun alussa menestyksekkäästi novgorodilaisia ​​vastaan vuonna 1201 ja rjazanilaisia ​​vastaan ​​ja lopulta valloitti Rjazanin vuoteen 1207 mennessä. Hän saavutti Tšernigovin ruhtinaskunnalta tunnustuksen diplomatian avulla ja Kiovan ruhtinaskunnan menettäessä entisen valtansa hän laajensi auktoriteettinsa maihinsa Kiovaan, Tšernigoviin ja Galitsiaan sekä dirodin maihin. 
Perintö.
Hän kuoli 15. huhtikuuta 1212 Vladimirissa Kljazmajoen varrella.
Vsevolodin hallitusvuosia leimasi Vladimir-Suzdalin ruhtinaskunnan kulttuurin korkein kukoistuskausi. Kronikoita koottiin, jotka korostivat kunnioittavaa asennetta Vladimirin ruhtinaaseen jopa "saksalaisten kuninkaiden" puolelta, Gorodetsin kaupunki perustettiin Volgan varrelle, Vladimirin Ylösnousemuksen katedraalia laajennettiin vuosina 1185-1189, Kremlin (detinets) rakentaminen aloitettiin sekä Pyhän Dmitri Thessalonikialaisen katedraali, jossa vuosina 1194-1197 valmistuneet seinäreliefit kuvaavat Vsevolodia ja hänen poikiaan.
Avioliitot ja jälkeläiset.
Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Tšekin kuningatar Maria Švarnovna (k. 1206). 
Heille syntyivät lapset:
Marian kuoltua Vsevolod avioitui toisen kerran Ljubov Vasilkovnan (k. 1212) kanssa vuonna 1209. Hän oli Vitebskin ruhtinas Vasilko Brjatšeslavitšin tytär. Heillä ei ollut tiedossa olevia lapsia.