Juno (elokuva)

Juno on Jason Reitmanin ohjaama elokuva, jonka pääosissa nähdään Ellen Page, Michael Cera, Jennifer Garner ja Jason Bateman. Elokuva käsittelee teiniraskautta ja sen on käsikirjoittanut Diablo Cody.
Juno on voittanut monia elokuva-alan palkintoja, muun muassa Oscarin parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta (Diablo Cody). Elokuva oli Oscar-ehdokkaana myös kategorioissa paras elokuva, naispääosa (Ellen Page) ja ohjaus (Jason Reitman).
Toisaalta elokuva on saanut osakseen myös negatiivista arvostelua epärealistisesta suhtautumisesta adoptioprosessiin ja abortin hakemiseen. Ei pidetä luonnollisena, että todellisuudessa aikuismaisen kypsästi ja määrätietoisesti toimiva teiniäiti haluaisi antaa lastaan adoptoitavaksi. Elokuvaa on tällaisista syistä muun muassa pidetty adoptiojärjestöjen propagandana.
Juoni.
Minnesotassa asuva kuusitoistavuotias lukiolaistyttö Juno MacGuff (Ellen Page) huomaa odottavansa lasta ystävälleen ja pitkäaikaiselle ihailijalleen, Paulie Bleekerille (Michael Cera). Ensin Juno harkitsee aborttia, mutta muuttaa sitten mielensä ja päättää antaa lapsen adoptoitavaksi. Ystävänsä Leahin (Olivia Thirlby) avulla Juno tutkii "Pennysaver"-lehden mainoksia ja löytää pariskunnan, joka voi tarjota lapselle sopivan kodin. Hän päättää myös kertoa raskausuutiset isälleen Macille (J. K. Simmons) ja äitipuolelleen Brenille (Allison Janney), jotka tarjoavat hänelle tukeaan. Isä tukenaan Juno tapaa pariskunnan, Mark ja Vanessa Loringin (Jason Bateman ja Jennifer Garner), näiden vauraassa kodissa ja toivoo, ettei lapselle adoption jälkeen kerrota tämän biologisista vanhemmista.
Vaikka Vanessa onkin kiitollinen adoptiomahdollisuudesta, häntä pelottaa, että Juno saattaakin muuttaa mielensä, joten heidän ensitapaamisensa kiusaantunut. Ostoskeskuksessa Juno ja Leah sattuvat kerran näkemään, miten hyvin Vanessa tulee toimeen lapsien kanssa. Juno kehottaa Vanessaa juttelemaan syntymättömälle vauvalle, ja vauva potkaisee tottelevaisesti sille jutustelevalle Vanessalle. Vanessaa helpommin Juno saa yhteyden tämän mieheen, Markiin, joka pitää Junon tapaan punk rockista ja kauhufilmeistä. Markilla oli nuoruudessaan oma rock-bändi (josta on jäljellä enää muistoesineitä, joita pidetään Vanessan suostumuksella yhdessä talon huoneista), ja nykyään hän työskentelee kotona säveltäen kaupallisia mainossäveliä. Juno viettää Markin kanssa aikaa muutaman kerran ollessaan vierailulla heidän kotonaan, eikä lotkauta korviaan äitipuolensa varoituksille, ettei hänen pitäisi viettää aikaansa ukkomiehen kanssa.
Raskauden edetessä Juno käy sisäistä kamppailua tunteistaan vauvan isää, Paulieta, kohtaan. Paulie itse on selvästi, joskin passiivisesti, rakastunut Junoon, mutta Juno esittää olevansa välinpitämätön häntä kohtaan. Kun Juno kuitenkin kuulee erään toisen tytön pyytäneen Paulieta kanssaan lähestyviin päättäjäisiin, hän loukkaantuu ja menee vihoissaan Paulien luokse. Paulie muistuttaa Junoa siitä, että tämä itse oli ehdottanut heille eroamista, ja kertoo sen särkeneen hänen sydämensä. Paulie myös epäilee Junolla olevan häntä kohtaan tunteita, joita tämä ei pysty myöntämään.
Hiukan ennen vauvan syntymää Juno käy jälleen Markin luona, ja heidän keskustelunsa kääntyy tunteikkaaseen suuntaan. Mark kertoo Junolle aikovansa jättää Vanessan, ja miehen yllätykseksi Juno kauhistuu. Mark kysyy tytöltä, mitä tämä oikein ajattelee hänestä. Kysymys viittaa siihen, että Markilla on romanttisia tunteita teini-ikäistä Junoa kohtaan. Vanessa palaa kotiin, ja hänen järkytyksekseen Mark kertoo hänelle, ettei tunne olevansa vielä valmis isäksi. Ennen perheen perustamista Mark näet haluaa tehdä muita juttuja: unelmia, joita Vanessa ei jaa hänen kanssaan. Juno katselee, kuinka Loringien avioliitto hajoaa, ajaa sitten pois ja purskahtaa itkuun tien pientareella ennen kuin tekee päätöksensä. Juno palaa Loringien talolle, jättää Vanessalle viestin ja häipyy ennen kuin Loringit ehtivät avata oven.
Isän kanssa käymänsä sydämellisen keskustelun jälkeen Juno hyväksyy sen, että hän rakastaa Paulieta. Sitten Juno kertoo Paulielle tunteistaan, ja Paulien käytöksestä välittyy selkeästi, että Junon tunteet saavat vastakaikua. Pian sen jälkeen Junon synnytys käynnistyy, ja hänet viedään sairaalaan, missä hän synnyttää poikavauvan. Paulielle Juno ei kuitenkaan ole kertonut synnytyksen alkamisesta, sillä hän ei halunnut häiritä tämän juoksukisoja. Nähdessään Junon puuttuvan palkintopallilla seisova Paulie päättelee Junon polttojen alkaneen, ja hän syöksyy sairaalaan. Hän saapuu juuri ajoissa paikalle Junon synnyttäessä heidän poikaansa ja lohduttaa tyttöä tämän itkiessä. Vanessa saapuu sairaalaan ja ottaa vastasyntyneen adoptiopoikansa iloisesti vastaan yksinhuoltajaäitinä. Vanessa on kehystänyt vauvan uuden huoneen seinälle Junon hänelle jättämän viestin: ”Jos sinä olet yhä mukana, niin minäkin olen. – Juno”. Elokuva päättyy kesäiseen kohtaukseen, jossa Juno ja Paulie soittavat kitaraa ja laulavat yhdessä ja lopulta myös suutelevat.