tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ruotsin kielineuvosto

Ruotsin kielineuvosto (ruot. "Språkrådet") on Ruotsin kielenhuollosta vastaavan viranomaisen osasto. Se toimii "Institutet för språk och folkminnen" -instituutin alaisuudessa, joka puolestaan toimii Ruotsin kulttuuriministeriön alaisuudessa. Kielineuvoston toimintaan kuuluu myös Ruotsin kielipolitiikka. 
Kielineuvosto keskittyy pääosin ruotsin kieleen, mutta valvoo myös Ruotsin virallisiin vähemmistökieliin (mm. suomi) sovellettavan kielilain noudattamista ja jakaa aiheeseen liittyvää tietoa. 
Osaston johtajana toimii Harriet Kowalski. 
Historia.
Kielineuvosto aloitti toimintansa nykyisessä muodossaan vuonna 2006. Tuolloin ruotsin kielihuollosta vastaava virasto, Ruotsinsuomalainen kielilautakunta ja selkokielisyydestä vastaava viranomainen yhdistyivät nykyiseksi kielineuvostoksi. 
Kielenhuollosta ja kielen normeista vastasi alkujaan 1944 perustettu "Nämnden för svensk språkvård". Vuonna 1972 siitä tuli Ruotsin virallinen kielenhuollon viranomainen. 
Toiminta.
Kielineuvoston vastuulle kuuluu "Svenska skrivregler" -kirjan julkaiseminen, joka toimii oppaana kielenhuoltoon liittyvissä asioissa. Kirjasta on tarkoitus saada lyhennetty ja selkokielinen versio vuonna 2020-luvun alussa ja näin parantaa sen saatavuutta. 
Yhteistyössä Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun kanssa Kielineuvosto ylläpitää maahanmuuttajille tarkoitettua verkkosivua "Lexin", josta löytyy mm. sanastoja 15 vähemmistökielellä. 
Kielineuvosto julkaiseen myös vuosittain listan uudissanoja, joita ei ole virallisesti hyväksytty osaksi ruotsin kielen sanastoa, mutta ovat tulleet yleiseen käyttöön. Listasta nousee aina säännöllisesti kohu, kun se nostaa esille sellaisia sanoja, jotka herättävät vahvoja tunteita.
Työkieli

Työkielellä tarkoitetaan jossain tietyssä työympäristössä käytettävää kieltä. Se voi olla joko virallinen tai epävirallinen.
Työkielen käsite liittyy vahvasti lingua francaan, mutta siitä erotuksena työkieli rajoittuu nimensä mukaisesti työympäristöön. 
Esimerkkejä maailmalta.
Itä-Timorin perustuslain mukaan englanti ja indonesia ovat valtion työkieliä virallisten kielten rinnalla siviiliasioissa.
Yleensä kansainväliset järjestöt ovat määritelleet itselleen tietyt työkielet: FIFA:n viralliset työkielet ovat englanti, ranska, saksa ja espanja. ASEA:n virallinen työkieli on englanti, jolla on virallinen asema vain Singaporessa ja Filippiineillä.
Beklometasonidipropionaatti

Beklometasonidipropionaatti (C28H37ClO7) eli usein vain beklometasoni on kortikosteroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä astman ja allergisen nuhan hoitoon. Beklometasonidipropionaatti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa beklometasonidipropionaatti on kiteistä ainetta. joka on väriltään valkeahkoa. Aine liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin etanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky dioksaaniliuoksessa on +98. Beklometasonidipropionaatti on aihiolääke ja se muuttuu ihmisen kudoksissa, muun muassa keuhkoissa, beklometasoni-17-propionaatiksi, joka on varsinainen aktiivinen lääkeaine. Tämä aineenvaihduntatuote on glukokortikoidi ja sitoutuu glukokortikoidireseptoreihin. Beklometasonidopropionaatti vähentää tulehdusta välittävien välitysaineiden tuotantoa ja vähentää siten tulehdusta ja helpottaa astman oireita. Beklometasonidipropionaattia annostellaan hengitettävänä valmisteena tai nenäsuihkeena..
Haittavaikutukset.
Beklometasonidipropionaattiaerosolin haittavaikutuksia voivat olla käheä ääni, lisääntynyt "Candida"-infektion riski, osteoporoosi ja lapsilla luiden kasvun hidastuminen.
Sirkka Kelopuro

Sirkka Kelopuro (s. 1955) on suomalainen harmonikansoittaja ja harmonikkapedagogi. Hän opiskeli Helsingissä harmonikansoittoa Lasse Pihlajamaan opistossa 1965–1972 ja Martti Parantaisen johdolla 1972–1974. Hän on toiminut muusikkona yksin ja eri kokoonpanoissa, esimerkiksi harmonikkaduossa Herkkutytöt Merja Ikkelän kanssa. 
Kilpailut.
Sirkka Kelopuro voitti aikuisten harmonikansoiton Suomen mestaruuden 1973. Hänen muita kilpailusaavutuksiaan ovat: 
Koulutus ja ura pedagogina.
Kelopuro kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1974. Hän opiskeli Hugo Nothin harmonikkaluokalla 1977–1981 Saksassa Trossingenin Musiikkikorkeakoulussa, josta valmistui harmonikansoiton opettajaksi 1981. Hän suoritti Sibelius-Akatemiassa harmonikan A-tutkinnon 1984.
Kelopuro on toiminut harmonikansoiton opettajana ja lehtorina 1981–2010 Helsingin Konservatoriossa ja Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa, sekä harmonikansoiton opettajana Vantaan musiikkiopistossa 2013–2017.
Sirkka Kelopuro toimi Harmonikansoiton opettajat ry:n puheenjohtajana vuosina 1982–1986.
Nimba

Nimba on yksi Liberian viidestätoista piirikunnasta. Se sijaitsee maan keskiosissa ja rajoittuu pohjoisessa Guineaan ja idässä Norsunluurannikkoon. Nimban pinta-ala on 11 551 neliökilometriä. Vuoden 2008 väestönlaskennassa piirikunnan väkiluvuksi saatiin 462 026 (313,854050 (1984)).
Piirikunnan pääkaupunki on piirikunnan pohjoisosassa sijaitseva Sanniquellie, jonka väkiluku oli 11 854 (VL 2008). Piirikunnan väkirikkain kaupunki on kuitenkin Guinean rajalla sijaitseva, kauppapaikkana tunnettu Ganta runsaalla 40 000 asukkaallaan. 
Nimba on Liberian vauraimpia piirikuntia. Maaperässä on esimerkiksi kaivosteollisuutta kiinnostavia rikkauksia rautamalmia, kultaa, timantteja ja alueen metsistä saa puutavaraa. 1950-luvulla alueen rautamalmin jalostamiseksi perustettiin liberialais-amerikkalais-ruotsalainen LAMCO (Liberian-American Swedish Mining Company). Malmikuljetuksia varten rakennettiin noin 360 kilometriä pitkä rautatie, joka johti lounaaseen, Atlantin rannikolle Buchananin satamakaupunkiin Grand Bassan piirikunnassa.
Yhteys ruotsalaisiin on säilynyt myöhemminkin, vaikka LAMCO:n jälkeen rautakaivoksen toiminta on siirtynyt uusille omistajille. Vuonna 2018 alueen rautakaivoksissa toimii muun muassa teräsjätti ArcelorMittal. 
Tohtori Nya Kwiawon Taryorin mukaan Nimba on johdos sanoista "Nenbaa ton", mikä tarkoittaa liukasta vuorta, jossa kauniit nuoret neidot liukastuvat ja kaatuvat. Nimban piirikunnan lipun raitojen värit kuvaavat jaloutta, puhtautta ja uskollisuutta.
Melonta kesäolympialaisissa 2020 – miesten koskimelonnan kanadalaisyksikkö

Miesten koskimelonnan kanadalaisyksikkö Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 25. – 26. heinäkuuta 2020 Kasai Canoe Slalom Centressä. Kilpailuun osallistuu 17 urheilijaa.
Karsinnat.
Olympialaisiin pääsee 17 urheilijaa. Näistä 11 valitaan vuoden 2019 MM-kilpailujen perustella. Viisi paikkaa on jaossa alueellisissa mestaruuskilpailuissa siten, että jokainen viidestä alueesta saa yhden paikan. Näiden lisäksi isäntämaa Japanille myönnetään yksi kiintiöpaikka. Kaikki paikat ovat maakohtaisia paikkoja eikä niitä ole sidottu sen saavuttaneeseen urheilijaan. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija.
Nefertitin rintakuva

Nefertitin rintakuva on Egyptin muinaista kuningatarta Nefertitiä esittävä veistos. Sen veisti noin vuonna 1340 eaa. kuninkaallinen kuvanveistäjä Thutmose. Veistosta arvostetaan sen kauneuden johdosta, ja sitä on kutsuttu yhdeksi tunnetuimmista muinaisaikojen taideteoksista. Sitä säilytetään Berliinin egyptiläisessä museossa.
Nefertitin rintakuva noudattaa klassista egyptiläistä tyyliä. Veistos on 50 senttimetriä korkea. Se on tehty kalkkikivestä, joka on päällystetty stukkokerroksin. Toinen silmä on kvartsia ja mustaa vahaa, mutta toisessa silmässä ei ole upotuskoristelua.
Stukkon alla olevan kalkkikiviveistoksen kuva kuningattaresta on hiukan erilainen kuin pintakerroksen antama kuva, sillä se paljastaa ihoryppyjä, vähemmän erottuvat poskiluut ja muhkuran nenässä.
Rintakuvan löysi Ludwig Borchardtin johtama saksalainen arkeologiryhmä vuonna 1912 Keski-Egyptistä Tell el-Amarnan kylän läheisyydessä sijaitsevasta kuvanveistäjä Thutmosen työpajasta. Veistos tunnistettiin Nefertitiksi sinisen kruunun vuoksi, joka Nefertitiin yhdistetään.
Veistoksen löytöpaikassa oli paljon muidenkin veistosten kappaleita. Sen vuoksi on ehdotettu, että rintakuva oli tarkoitettu virallisten muotokuvien malliksi tai osoitukseksi kuvanveistäjän taidoista. Thutmose ei jostain syystä ottanut veistosta mukaansa kun hän joutui siirtymään Thebaan faarao Akhenatenin kuoleman jälkeen.
Egyptin hallituksen kanssa tekemänsä sopimuksen johdosta Borchardt sai pitää veistoksen, oletetusti koska hän esitti siitä viranomaisille heikkolaatuisen kuvan sekä väitti sen olevan kipsiä ja esittävän alempiarvoista prinsessaa.
Veistos vietiin Egyptistä Saksaan Berliiniin. Sitä ei heti asetettu näytteille, sillä Borchardt pelkäsi egyptiläisten alkavan vaatia sitä takaisin. Veistos asetettiin lopulta vuonna 1924 näytteille Berliiniin egyptiläiseen museoon, ja siitä tuli sen jälkeen maailmankuulu. Egypti alkoi heti vaatia sen palauttamista Egyptiin, mutta veistos on edelleen Berliinissä. Esimerkiksi tunnettu egyptologi Zahi Hawass on vaatinut voimakkaasti sen palauttamista. Egypti esitti vuonna 2011 Saksalle virallisen palauttamisvaatimuksen. Egyptin mukaan veistos vietiin maasta vuonna 1912 väärennetyillä asiakirjoilla.
Sveitsiläinen taidehistorioitsija Henri Stierlin on väittänyt veistosta väärennetyksi ja esittänyt, että se olisi tehty vuonna 1912 mutta että sitä ei alkujaan olisi ollut tarkoitettu väärennökseksi. Stierlinin mukaan egyptologi Borchardt olisi tehnyt sen esitelläkseen siinä egyptiläisiä koruja, mutta kun arvovaltaiset vieraat olivat ihastelleet sitä aitona, Borchardt ei olisi halunnut nolata heitä. Berliinin egyptiläisen museon johtaja Dietrich Wildung on kuitenkin torjunut väitteen.
Lemin musiikkijuhlat

Lemin musiikkijuhlat on vuodesta 1983 saakka toiminut klassisen musiikin festivaali, jonka ohjelmiston pääpaino on laulumusiikissa. Festivaali järjestetään perinteisesti heinäkuun viimeisellä viikolla. Juhlilla esiintyy vuosittain meritoituneita taiteilijoita. 
Lemin musiikkijuhlien taiteellisina johtajina ovat toimineet muun muassa Tuulikki Närhinsalo, Niina Keitel, Päivi Loponen-Kyrönseppä, Martti Rousi, Paavali Jumppanen ja Mi-kyung Lee. Kesästä 2020 kesään 2022 juhlien taiteellisena johtajana toimi oopperalaulaja Erik Rousi. Jussi Vänttinen aloittaa festivaalin taiteellisena johtajana kesällä 2023. Lemin musiikkijuhlien toiminnanjohtajana toimi vuoteen 2022 Jonna Imeläinen. Häntä seurasi tehtävässä vuodesta 2023 alkaen Karoliina Junno-Huikari.
Amalia Eriksson

Amalia Eriksson (o.s. "Lundström"; 18. marraskuuta 1824 Jönköping – 25. tammikuuta 1923 Gränna) oli ruotsalainen yrittäjä. Hänen yrityksessään valmistettiin hänen kehittämäänsä polkagris-makeisia. 
Elämä.
Tausta.
Amalia Eriksson oli jönköpingläisen kengitysseppä Jonas Lundströmin ja Katarina Hagen Andersdotterin tytär. Amalian vanhemmat ja sisarukset kuolivat koleraepidemiassa tämän ollessa kymmenvuotias.
Ollessaan 31-vuotias hän työskenteli piikana ja muutti palvelusperheensä mukana Grännaan. Kaksi vuotta myöhemmin hän meni naimisiin räätäli Anders Eriksonin kanssa. Mies menehtyi kuitenkin jo 1858, vain viikko parin tyttären syntymän jälkeen.
Polkagris-makeisten valmistus.
Vielä 1800-luvun puolivälissä naisten oikeutta harjoittaa liiketoimintaa rajoitettiin. Naiset saattoivat tietyissä olosuhteissa saada poikkeusluvan yrittäjänä toimimiseen. Näin Amalia Eriksson sai vuonna 1859 aviomiehensä kuoleman jälkeen Grännan maistraatilta luvan sokerileipomon pitämiseen sekä makeisten valmistukseen.
Eriksson lanseerasi polkagris-makeisen vuonna 1859 ja hän oli niiden ensimmäinen valmistaja. Aluksi makeiset valmistettiin vanhassa tullirakennuksessa Grännan eteläpuolella. Valmistus kehittyi ja menestyksen myötä Amalia Erikssonia seurasi myös muita polkagris-makeisia valmistavia yrittäjiä. Vanha tullirakennus, jossa makeiset alussa valmistettiin, sijaitsee yhä samalla paikalla ja on toiminut hotellina vuodesta 2003.
Kuolema ja tuotannon jatkuminen.
Amalia Erikssonin kuoltua vuonna 1923 jatkoi hänen tyttärensä Ida liiketoimintaa. Myös Ida johti polkagris-makeisia valmistavaa yritystä kuolemaansa asti, vuoteen 1945.
Amalia Eriksson on haudattu Grännan hautausmaalle. Samassa haudassa lepää hänen tyttärensä Ida.
Ælle

Ælle (myös Aelle, Aella tai Aelli) oli anglosaksinen hallitsija, jonka katsotaan perustaneen eteläsaksien kuningaskunnan eli Sussexin kuningaskunnan. Ællen kerrotaan rantautuneen Englantiin lähellä Selsey Billiä nykyisessä Länsi-Sussexissa vuonna 477. Hän alkoi heti sotia brittejä vastaan, ja vuonna 491 Ælle ja hänen poikansa Cissa teurastivat kokonaisen brittien varuskunnan roomalaisten perustamassa Anderidan linnoituksessa.
Ællen myöhemmistä vaiheista ei ole tarkempaa tietoa, mutta 700-luvun historioitsija Beda kirjoitti, että Ælle oli ensimmäinen kuningas, joka tunnustettiin kaikkien Humberjoen eteläpuolisten Englannin kansojen kuninkaaksi. Myös Anglosaksien kronikka kutsuu Ællea ensimmäiseksi "bretwaldaksi" eli Britannian hallitsijaksi.
James Le Mesurier

James Le Mesurier (25. toukokuuta 1971 Singapore – 11. marraskuuta 2019 Istanbul, Turkki) oli Mayday Rescue -ryhmän perustaja ja Syyrian kapinallisalueilla toimivan järjestön Syyrian siviilipuolustus eli Valkoiset kypärät -järjestön tukija. Hänet löydettiin kuolleena Istanbulista, missä hän asui.
Kuolinsyystä liikkuu huhuja, ja puhutaan itsemurhasta mutta myös Venäjän salamurhasta. Muutama päivä aikaisemmin Venäjän ulkoministeriö oli syyttänyt Le Mesurieriä vakoilijaksi. Venäläinen uutistoimisto RT levittää Le Mesurierin järjestöstä kielteisiä näkemyksiä ja syyttää sitä epäeettisestä toiminnasta.
Cypselurus

Cypselurus on liitokaloihin kuuluva suku. Suvusta tunnetaan 12 lajia. Suurimmat lajit voivat kasvaa 30 senttimetrin mittaiseksi. "Cypselurus"-liitokalat elävät Tyynellämerellä ja Indopasifisella merialueella.
Vjorduga

Vjorduga () on Luoteis-Venäjän Leningradin alueella ja Pihkovan alueella virtaava pieni joki, joka yhtyy Pljussajokeen.
Joen kulku.
Joki alkaa pienestä Zaverdužjen järvestä Bolotovon kylän () lähettyviltä Pljussan valuma-alueen kaakkoisosan pohjoisosassa. Se virtaa kohti lounasta kunnes se 26 kilometrin jälkeen yhtyy Utimissa () Pljussaan noin 183 kilometriä yläjuoksulle sen joensuusta. Joen kulkua on parannettu kaivamalla sen mutkia suoraksi lähes koko joen pituudelta.
Joen nimen etymologiassa sen alkuperä on , joka tarkoittaa puroa tai lähdettä.
Valuma-alue ja sivujoet.
Vjordugan valuma-alue on 539 neliökilometriä ja sillä on kolme merkittävää sivujokea, jotka on esitelty alla olevassa taulukossa:
Lähde: 1 = 
Valuma-alueella sijaitsee joitakin muitakin järviä, kuten esimerkiksi Peljuga (noin 100 ha), Gornešenskoje (120 ha) ja Lebevoje (50 ha).
Vesistösuhteita.
Vjorduga on Pljussan sivujoki ja se kuuluu vuorostaan Narvanjoen alueeseen Narvanjoen vesistössä. Narvanjoki laskee Narvanlahdessa Suomenlahteen . Vjordugan vesistörekisterinumero on 01030000412102000026956.
Tyhjä tulo

Tyhjä tulo tarkoittaa matematiikassa tuloa, jossa ei ole yhtään tekijää, toisin sanoen tyhjän joukon alkioiden tuloa. Sen arvo on 1 eli kertolaskun neutraalialkio.. Tyhjiksi tuloiksi voidaan ymmärtää esimerkiksi nollas potenssi formula_1 ja nollan kertoma formula_2
Tyhjä tulo on hyödyllinen käsite, koska sen avulla moniin tuloksiin ei tarvita poikkeuksia nollan kohdalle. Esimerkiksi tulos, että formula_3 alkiota voidaan järjestää jonoksi formula_4 eri tavalla, pätee nyt myös tapauksessa formula_5: tyhjän joukon voi järjestää tasan yhdellä tavalla, nimittäin tyhjäksi jonoksi. Näin määritellen myös rekursiokaava formula_6 pätee kaikilla positiivisilla kokonaisluvuilla formula_3. Toinen esimerkki on aritmetiikan peruslause, jonka mukaan jokaisella positiivisella kokonaisluvulla on olemassa yksikäsitteinen esitys alkulukujen tulona; luvulla 1 tämä esitys on tyhjä tulo. Kolmas esimerkki on, että potenssien kertolaskusääntö formula_8 toimii myös tapauksessa formula_5, kun määritellään, että formula_1.
Tyhjä tulo on analoginen tyhjän summan kanssa, jonka arvo on nolla eli yhteenlaskun neutraalialkio. Muita samantapaisia käsitteitä ovat joukko-opissa tyhjä unioni ja tyhjä karteesinen tulo sekä logiikassa tyhjä disjunktio ja tyhjä konjunktio. Monoidissa voidaan määritellä yleisesti, että tyhjän tulon arvo on kyseisen monoidin neutraalialkio.
Exocoetus

Exocoetus on liitokalojen heimoon kuuluva kalasuku. Se on alaheimonsa Exocoetinae ainoa suku. Suvusta tunnetaan 5 lajia. Suurin laji liitokala ("E. volitans") voi kasvaa 30 senttimetrin mittaiseksi. "Exocoetus"-liitokalat elävät Tyynellämerellä ja Indopasifisella merialueella lukuun ottamatta liitokalaa ("E. volitans"), jota tavataan trooppisissa ja subtrooppisissa vesissä maailmanlaajuisesti.
Kaurissaari

Kaurissaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Asikkalassa.
Maantietoa.
Saari on 600 metriä pitkä, 260 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,7 hehtaaria . Se sijaitsee Asikkalanselän itäosassa Vedentaustan ja Salonsaaren välisessä salmimaisessa järvenosassa. Saari on hieman erillään muista ja sillä on oma pikkusaarten saariryhmä ympärillään. Saaren luoteispäässä sijaitsee 20 metrin etäisyydellä Laatuluoto, sen eteläpuolella sijaitsevat yhtä kaukana Vähät Kaunissaaret ja Hattara, ja itäpuolella yli 200 metrin päässä Vörstinluoto. Saaressa on yksi korkeampi mäki, joka kohoaa yli 12 metrin korkeuteen Päijänteestä. Muuten on saari matala ja kauttaaltaan metsän peitossa. Vörstinluotoa lukuun ottamatta ne sijaitsevat kaikki samalla matalikolla .
Historiaa.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa ei näy saarta , mutta Heinolan seudun taloudellisissa kartoissa vuosilta 1920 ja 1942 se on piirretty näkyviin ensin karttanimellä ”Kaussaaret” ja myöhemmin ”Kaurissaaret”. Samoin se on painettu vuosien 1965 ja 1980 peruskartoihin nimellä ”Kaurissaaret”, kunnes vuonna 1994 sen naapurisaarten nimeksi tulee ”Vähät Kaunissaaret”.
Todaropsis eblanae

Todaropsis eblanae on liitokalmarien (Ommastrephidae) heimoon kuuluva mustekalalaji. Se on sukunsa Todaropsis ainoa laji. "T. eblanaen" elinolot ovat tavallisesti 9–18 celsiusastetta ja vedensyvyys 20–700 metriä. Sitä tavataan Välimerellä, Atlantin valtamerellä ja indopasifisella merialueella.
Luottamusverkko

Luottamusverkko () on salauskonsepti jota käytetään PGP:ssä, GnuPG:ssä ja muissa OpenPGP-yhteensopivissa järjestelmissä varmentamaan julkisen avaimen ja sen omistajan yhteys. Sen hajautettu toimintamalli on vaihtoehto keskitetylle PKI-mallille, joka luottaa yksinomaan varmentajaan (tai sen hierarkiaan). Kuten tietokoneverkoissakin on olemassa useita riippumattomia luottamusverkkoja ja mikä tahansa käyttäjä voi olla osana tai liittyä useampaan verkkoon.
Käsitteen esitti Phil Zimmermann 1990-luvun alussa.
Arkades (kaupunki)

Arkades (, myös , ) eli Arkadia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta sen kaupunkikeskus sijoitetaan yleensä lähelle nykyistä Minóa Pediádan kunnan Ínin kylää.
Maantiede.
Arkadeen polis sijaitsi Aigaionvuorten (nyk. Lasíthi/Díkti-vuoret) lounaispuolella nykyisen Iraklionin alueyksikön kaakkoisosassa. "Tabula Peutingerianassa" Arkades esiintyy nimimuodossa "Arcade", 30 roomalaisen mailin päässä ”Blennasta” eli Biannoksesta. Tutkijat ovat olleet erimielisiä poliksen kaupunkikeskuksen tarkasta sijainnista. Nykyisin se sijoitetaan yleensä Minóa Pediádan kunnan Íniin. Aiemmin se on sijoitettu Viánnoksen kunnan Afrátiin, jota pidetään nykyisin yleensä kuitenkin Datalan poliksen kaupunkikeskuksen paikkana. Koska Arkadeen poliksen nimi on kreikankielessä monikkomuodossa, se on voinut myös koostua useammasta asutuksesta.
Arkadeen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä. Mikäli se todella sijaitsi nykyisessä Ínissä, sen eteläpuolella sijaitsi Priansoksen poliksen alue, koillispuolella Datalan alue ja itäpuolella Biannoksen alue. Kaupungin lähellä sijaitsivat tunnetut lähteet, jotka Theofrastos mainitsee.
Historia.
Arkadeen historiasta tiedetään vain vähän. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Kaupunki on luetteloitu polikseksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi vielä missään klassisen kauden lähteessä. Kaupunki oli polis varmuudella myöhemmin hellenistisellä kaudella, ja se on oletettu sellaiseksi jo klassisen kauden lopulla 300-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Arkas" (), monikossa "Arkades" ().
Arkades löi omaa aiginalaisen mallin mukaista hopearahaa noin vuodesta 330 eaa. lähtien. Kaupunki liittoutui jossakin vaiheessa Knossoksen kanssa ja myöhemmin Lyktoksen kanssa. Theofrastoksen mukaan Arkades tuhoutui jossakin vaiheessa, ja asutettiin tämän jälkeen uudelleen. Seneca nuorempi lainaa Theofrastoksen kertomusta, jonka mukaan kaupungin lähteet ehtyivät sen tultua vallatuksi, mutta alkoivat virrata jälleen, kun se palautui alkuperäisille omistajilleen. Arkadeslaisten kerrotaan kiistäneen sen, että Idavuoren luola olisi ollut Zeuksen syntymäpaikka.
Kaupunki säilyi asuttuna läpi roomalaisen kauden aina varhaiselle bysanttilaisella kaudelle saakka. Hierokles mainitsee Arkadeen vielä 500-luvulla Kreetan 22 kaupungin joukossa.
Rakennukset ja löydökset.
Arkadeen paikalta on löydetty jonkin verran antiikin aikaisia jäänteitä, joista pääosa ajoittuu roomalaiselle kaudelle. Tätä varhaisempien kausien löytöjä on vain vähän, minkä vuoksi kaupungin olemassaoloa poliksena jo klassisella kaudella ei ole voitu vahvistaa arkeologisesti. Ínin läheltä on löydetty kaksi piirtokirjoitusta, jotka mainitsevat kaupungin nimen. Kaupungin lähellä olevien lähteiden luona sijaitsi Asklepiokselle omistettu pyhäkkö, johon liittyi Asklepieia-juhla.
Bionnos

Bionnos (; ) eli Kionia ( oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi lähellä nykyisen Ágios Vasíleioksen kunnan Keramésin ja Agía Foteinín kyliä.
Maantiede.
Bionnoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi lähellä Kreetan etelärannikkoa, noin kaksi kilometriä etelään nykyisestä Keramésin kylästä ja noin 25 kilometriä länteen nykyisestä Tympákista. Kaupunki oli rakennettu pienelle, nykyisin nimellä Pýrgos tunnetulle kukkulalle ja sen itärinteeseen, ja sen koko oli noin 1,5 hehtaaria. Bionnoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia.
Bionnos on oletettavasti ollut olemassa ainakin klassisella ja hellenistisellä kaudella 400–200-luvuilla eaa. Paikalta on kuitenkin löydetty merkkejä asutuksesta jo varhaisemmilla minolaisella, geometrisella ja arkaaisella kaudella. Kaupungin asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Sitä ei mainita sellaisena missään antiikin lähteessä, mutta sen oletetaan olleen itsenäinen ainakin 300-luvun eaa. lopulla.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupunki on ollut ympäröity muurein, joissa oli pyöreitä, puoliympyränmuotoisia ja kulmikkaita torneja. Muuria on säilynyt parhaiten pohjoissivulta 100 metrin matkalta, jossa sen paksuus on noin kolme metriä. Paikalta on löydetty myös rakennusten perustuksia ja terassimuuria.
Datala

Datala (, myös "Dattalla", , "Dētala", , "Dētalla", , "Dataleīs", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta sen kaupunkikeskus sijoitetaan yleensä lähelle nykyistä Viánnoksen kunnan Afrátin kylää.
Maantiede.
Datalan poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kreetan itäisissä keskiosissa jossakin Knossoksen, Lyktoksen ja Laton kaupunkien välillä, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Nykyisin se sijoitetaan usein Profítis Ilías -vuorelle noin kilometrin länteen Afrátin kylästä. Aiemmin kyseistä paikkaa on usein pidetty Arkadeen poliksen kaupunkikeskuksen paikkana. Toinen vaihtoehtoinen paikka Datalan sijainniksi on Ágios Geórgios Papoúra -vuori Oropédio Lasithíoun kunnan Pinakianóssa Lasíthin ylätasangon pohjoislaidalla.
Datalan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta kovin hyvin. Pohjoisessa tai lännessä se rajautui todennäköisesti Lyktoksen poliksen alueeseen ja etelässä Priansoksen poliksen alueeseen. Näin kaupungilla ei ollut suoraa pääsyä rannikolle.
Historia.
Datalan historiasta tiedetään vain vähän. Se oli olemassa poliksena jo arkaaisella kaudella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Datalēs" (). Datalan olemassaolosta poliksena ei ole merkkejä 500-luvun eaa. eli arkaaisen kauden lopun jälkeen, ja se saattoi joutua osaksi jonkun vahvemman kaupungin aluetta. Kaupungin nimi säilyi kuitenkin käytössä kuvattaessa sen entistä aluetta.
Datalan yhteiskunnasta ja politiikasta on säilynyt joitakin yksityiskohtia piirtokirjoituksissa. Kaupungissa oli kansankokous ("polis") sekä neuvosto, johon kuului viisi miestä kaupungin kustakin fylestä. Kaupungissa oli myös "kosmos"-nimellä (mon. "kosmoi") tunnettuja virkamiehiä monien muiden Kreetan kaupunkien tavoin, sekä "poinikastas"-nimellä tunnettuja kirjureita, joiden nimi tule siitä, että kreikkalaiset kirjaimet perustuivat foinikialaisiin. Miespuoliset kansalaiset kuuluivat "andrēiaan", jonka ruokakuluihin heidän tuli osallistua.
Rakennukset ja löydökset.
Afrátista Datalan oletetulta akropoliilta eli Profítis Ilíakselta on löydetty muurien ja vesisäiliöiden jäänteitä. Kukkulalla on myös perustukset yhdestä noin 12 × 6,8 metrin kokoisesta yksihuoneisesta rakennuksesta. Se on tulkittu temppeliksi, mutta sitä on ehdotettu myös andreioniksi ja buleuterioniksi. Asuinkortteleita on löydetty kukkulan itärinteestä ja hautausmaita länsirinteestä. Löydöt ajoittuvat pääosin geometriselle ja orientalisoivalle kaudella.
Datalan vaihtoehtoisesta paikasta Ágios Geórgios Papoúralta on löydetty merkkejä asutuksesta protogeometriselta arkaaiselle kaudelle, sekä mahdollisesta pyhäköstä, joka on ollut käytössä vielä klassisella kaudella 400–300-luvuilla eaa.
Rosario Flores

Rosario Flores (s. 4. marraskuuta 1963 Madrid) on espanjalainen näyttelijä ja laulaja.
Flores julkaisi kappaleen ”¿Que querrá decir esto?” nimellä Rosario Ríos vuonna 1976 ja näytteli elokuvassa "Al fin solos, pero" vuonna 1977. Albumi "Vuela de noche" ilmestyi vuonna 1984. Albumi "De ley" (1992), jonka kappaleet kirjoitti Floresin veli Antonio Flores, oli hänen läpimurtonsa.
"Muchas flores" (2001) oli kansainvälinen menestys ja sijoittui hyvin listoilla. Albumi palkittiin Latin Grammy -palkinnolla parhaasta naispuolisesta pop-albumista vuonna 2002. Hän voitti palkinnon uudelleen vuonna 2004 albumin jatko-osalla "De mil colores" (2003). "Contigo me voy" oli Latin Grammy -ehdokkaana vuonna 2006. "Parte de mí" (2008) myi Espanjassa platinaa.
Flores sävelsi ja sanoitti albumin "Raskatriski" kaikki kappaleet. Albumi sai hyvät arvostelut.
Rosario Flores on ollut "La Voz" -televisio-ohjelman tähtivalmentaja Espanjassa 2012–2013 ja "La Voz Kids" -ohjelman tähtivalmentaja 2014–2019.
Flores oli yksi pääosan esittäjistä Pedro Almodóvarin elokuvassa "Puhu hänelle".
Floresin isä on kitaristi Antonio González (”El Pescaílla”), äiti laulaja Lola Flores, veli muusikko Antonio Flores ja sisar laulaja Lolita Flores.
Foiniks (Anopolis)

Foiniks (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Sfakián kunnan alueella nykyisen Loutrón kylän paikalla.
Maantiede.
Foiniksin kaupunki sijaitsi Kreetan etelärannikon länsiosassa aivan lähellä Anopoliin kaupunkia, jonka satamana se toimi, ja noin 9,6 kilometriä itään antiikin Tarrhan kaupungin paikasta eli nykyisestä Agía Roumélista ja 4,8 kilometriä länteen nykyisestä Chóra Sfakiónista. Foiniksin satama sijaitsi nykyisen Moúres-niemen itäpuolisessa luonnonsatamalahdessa eli samassa lahdessa, jonka rannalla myös nykyinen Loutrón kylä sijaitsee. Kaupunki tunnettiin hyvänä talvisatamana, mutta muutoin satama oli pieni, ja sen yhteydet saaren sisäosiin olivat huonot. Maa kaupungin paikalla on noussut antiikin ajoista noin neljä metriä.
Foiniksista on saanut nimensä nykyinen Anópolin kyläyhdyskunnan Foínikaksen kylä Moúres-niemen länsipuolella, Loutrósta noin puoli kilometriä länteen. Anopoliin Foiniksia ei tule sekoittaa idempänä Kreetan etelärannikolla sijainneeseen Foiniksiin, joka oli Lappan kaupungin satama.
Historia.
Foiniksin paikalla on ollut jonkinlaista asutusta jo minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella. Antiikin aikana Foiniks toimi ensin Anopoliin poliksen satamana ja myöhemmin Aradenin satamana. Kaupungin nimi viittasi todennäköisesti ennemmin palmupuihin () kuin foinikialaisiin.
Foiniks on todennäköisesti menestynyt lähinnä merikaupan ansiosta. Kaupunki mainitaan "Apostolien teoissa", kun apostoli Paavalia oltiin viemässä laivalla Roomaan vuonna 60. Tuolloin useimmat laivassa halusivat ”päästä talveksi Foiniksiin, Kreetan satamaan, joka antaa lounaaseen ja luoteeseen päin”. Ptolemaios mainitsee erikseen Foiniks-nimisen kaupungin ja Foinikus (Foinikous) -nimisen sataman, Stefanos Byzantionlainen Foinikuksen kaupungin ja Hierokles puolestaan Foiniken kaupungin.
Foiniks oletettavasti autioitui 600-luvulla saraseeniarabien hyökkäysten vuoksi. Loutró tunnistettiin kaupungin paikaksi 1400-luvulla.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin paikalla on suhteellisen vähän antiikin aikaisia jäänteitä. Niitä oli näkyvissä enemmän vielä 1400-luvulla. Nykyisin näkyvissä olevat jäänteet ovat pääosin Moúres-niemellä myöhemmän, osmanivallan aikaisen linnan raunioiden alueella. Sieltä on löydetty muun muassa pengerrysten tukimuurien, talojen perustusten ja vesisäiliöiden jäänteitä sekä hautoja. Jäänteet ovat pääosin peräisin roomalaiselta kaudelta sekä Kreetan ensimmäiseltä bysanttilaiselta kaudelta. Kaupungin lähellä sijaitsi oletettavasti Hermeelle omistettu pyhäkkö.
Foiniks (Lappa)

Foiniks (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ágios Vasíleioksen kunnan alueella lähellä nykyistä Sellián kylää.
Foiniks sijaitsi Kreetan etelärannikolla ja toimi Lappan poliksen satamana. Antiikin kirjallisuudessa kaupungin mainitsee vain Strabon. Foiniksin kaupungista on saanut nimensä nykyinen Foínikaksen kylä.
Lappan Foiniksia ei tule sekoittaa lännempänä samalla rannikolla sijainneeseen Foiniksin kaupunkiin, joka oli Anopoliin ja Aradenin kaupunkien satama. Kummankin kaupungin nimi viittasi todennäköisesti ennemmin palmupuihin () kuin foinikialaisiin.
Katalonialainen rumba

Katalonialainen rumba ("rumba catalana") on Barcelonassa kehittynyt musiikkityyli.
Katalonialainen rumba sekoitetaan usein flamencoon tai muuhun latinalaismusiikkiin. Se ei ole pop- eikä rockmusiikkia, mutta siinä on vaikutteita flamencosta, kuubalaisesta musiikista, popista ja rockista sekä perinteisestä Välimeren alueen musiikista. Tahtilaji on 4/4-osaa, ja siinä on kuvioita kuubalaisesta son- ja guaracha-musiikista.
Katalonialaisen rumban elementit ovat laulu ja käsien taputukset, klassinen kitara, bongorummut, guiro, timbaalit, congarummut, pienet lyömäsoittimet, piano, sähköbasso, puhallinsoittimet ja sähköiset kosketinsoittimet.
Katalonialaista rumbaa kutsutaan myös nimellä mustalaisrumba ("rumba gitana"). Se kehittyi Barcelonan romaniyhteisöissä 1950-luvulla. 1960-luvulla tunnetuimmat esittäjät olivat Peret, Josep Maria Valenti (“El Chacho”) ja Antonio González (”El Pescaílla”). He esiintyivät Gràcian, El Ravalin ja Hostafrancsin kaupunginosissa Barcelonassa.
Sosiaaliantropologi Martí Marfàn mukaan Francon aikana katalonialaisesta rumbasta tuli aikakauden soundtrack, kun hallinto pyrki miellyttämään ulkomaisia matkailijoita. Yhteys Francon diktatuuriin aiheutti katalonialaisen rumban suosion laskun Espanjan siirtyessä demokratiaan 1970-luvulla.
José ja Delfín Amaya perustivat Los Amaya -nimisen duon vuonna 1969. Gato Pérez kehitti 1970-luvulla katalonialaista rumbaa uudella tavalla yhdistämällä siihen jazzia ja salsaa. Vuonna 1989 Rumba Tres -yhtyeen "Rumbamania" sijoittui hyvin Latin Pop Albums -listalla. 1980–1990-luvuilta alkaen Gipsy Kings ja Los Manolos ovat olleet tunnettuja musiikkityylin edustajia. La Málaga on vuonna 2009 perustettu yhtye.
Prosciutto

Prosciutto on italialainen, suolattu ja ilmakuivattu kinkku, joka tarjoillaan yleensä kypsentämättömänä ja hyvin ohuiksi viipaleiksi leikattuna. Tätä kutsutaan italiaksi nimellä prosciutto crudo tai pelkkä crudo, erotuksena kypsennetystä kinkusta, "prosciutto cotto".
Prosciuttosta on eri seuduilla monia muunnoksia, joista tunnetuimpia ovat "Prosciutto di Parma" Parman lähialueilta Emilia-Romagnasta ja "Prosciutto di San Daniele" Friuli-Venezia Giulian alueelta. Näillä molemmilla on EU:n nimisuoja.
Nimen alkuperä.
Sana prosciutto tulee alun perin latinasta ("pro" + "exsuctus") ja on samaa juurta kuin nykyitalian verbi "prosciugare", "kuivata läpikotaisin". 
Valmistus.
Prosciutto tehdään sian tai villisian takajalasta. Kinkun valmistukseen menee aikaa yhdeksästä kuukaudesta aina kahteen vuoteen, riippuen sen koosta. 
Kinkku puhdistetaan, suolataan, ja jätetään kypsymään noin kahdeksi kuukaudeksi. Sitä pidetään painon alla jotta kaikki veri poistuisi lihasta. Seuraavaksi se pestään liian suolan poistamiseksi, ja sitä riiputetaan pimeässä kellarissa, missä on hyvä ilmanvaihto, kunnes se on kokonaan kuivanut. Parhaat tulokset saadaan kylmässä ilmanalassa. Kuivauksen jälkeen kinkku siirretään tuulettumaan huoneenlämpöön. 
Geneerinen prosciutto suolataan joskus natrium- tai kaliumnitriitillä, joita käytetään antamaan kinkuille punainen väri ja luonteenomainen maku, mutta alkuperäsuojatuissa kinkuissa käytetään vain merisuolaa.
Käyttö.
Italialaisessa keittiössä viipaloitu "prosciutto crudo" tarjoillaan usein antipastona, leipätikun ympärille kääräistynä, tai hedelmien kuten viikunoiden ja melonin kanssa, ja se on suosittu parsan tai kevätherneiden seuralainen. Prosciuttoa käytetään myös pastan höysteenä, liharuokien ja voileipien täytteenä, ja pizzan päällä.
"Saltimbocca" on italialainen ruokalaji missä vasikanleikkeet maustetaan salvialla, kiedotaan prosciuttoviipaleisiin, ja paistetaan pannussa.
Samantapaisia kinkkuja.
"Culatello".
"Culatello" muistuttaa prosciuttoa, mutta se tehdään fileestä tai takajalan ylimmästä osasta. Se suolataan ja kypsytetään sian rakosta tehdyssä kuoressa. Culatello tarjotaan yleensä alkupalana. "Culatello di Zibello" on saanut EU:n nimisuojan. 
"Pršut".
Adrianmeren itäpuolella valmistetaan ilmakuivattuja kinkkuja, joita kutsutaan "prosciuttosta" johdetulla nimellä "pršut". Dalmatiassa, Hertsegovinassa ja Serbiassa "pršut" myös savustetaan, kun taas slovenialainen ja Istriassa ja Krkin saarella tehty "pršut" on alkuperäisen italialaisen mallin mukaan savustamatonta. Myös osa "pršut"-kinkuista on saanut EU:n nimisuojan.
Los Manolos

Los Manolos on vuonna 1989 perustettu espanjalainen yhtye.
Los Manolos on esittänyt Peretin, Gato Pérezin ja Rumba Tresin kappaleita sekä rumbaversioita tunnetuista englanninkielisistä kappaleista (”All My Loving”, ”Strangers in the Night” ja ”Can’t Take My Eyes Off You”). Omia sävellyksiä ovat muun muassa ”Esa rumba va”, ”Dame un beso” ja ”Hazme un francés, Inés”.
Katalaaninkielisiä cover-kappaleita ovat Gato Pérezin ”Rumba de Barcelona”, José Luis Ortega Monasterion ”El meu avi” ja Peretin ”Gitana hechicera”. Ensimmäinen albumi "Pasión condal" (1991) oli kolmanneksi myydyin albumi Espanjassa vuonna 1991.
Los Manolos esiintyi Barcelonan olympialaisten ja paralympialaisten päätösohjelmissa 1992. ”Amigos para siempre (Friends For Life)” oli Barcelonan olympialaisiin sävelletty kappale, josta Los Manolos teki rumbaversion.
Alkuperäinen yhtye hajosi vuonna 1993, jolloin Rogeli Herrero, Joan Herrero ja Xavier Calero perustivat oman yhtyeen. Vuonna 2016 yhtye palasi alkuperäiseen kokoonpanoonsa Carlos Lordania ja Rafa Sorianoa lukuun ottamatta. Perustajajäsen Lordan kuoli vuonna 2011.
Japanin perustuslaillinen demokraattinen puolue

Japanin perustuslaillinen demokraattinen puolue () eli JPDP on japanilainen keskusta-vasemmistolainen ja liberaali puolue. Syyskuussa 2024 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Yoshihiko Noda.
Historia.
Puolue on perustettu vuonna 2017, kun Demokraattisen puolueen eli DP keskusta-vasemmistolaiset kannattajat perustivat uuden puolueen vuoden 2017 parlamenttivaaleihin. Puolue perustettiin 2. lokakuuta kun DP:n apulaispuheenjohtaja Yukio Edano piti lehdistötilaisuuden puolueen liberaaleille ja vasemmistolaisemmille kannattajille, joita ei ollut otettu mukaan Kibō no Tō -puolueeseen. 
3. lokakuuta 2017 vasta perustettu puolue ilmoitti ettei se kilpaile vaaleissa samoista paikoista Kibō no Tō -puolueen kanssa. Puolue kuitenkin perui sanansa, koska Kibō no Tō asetti ehdokkaan Edanon vaalipiiriin. Japanin kommunistinen puolue veti kuitenkin ehdokkaansa pois, koska se halusi varmistaa Edanon menestykseen. JPDP voitti 55 paikkaa ja nousi yhdeksi suurimmista oppositiopuolueista. Puolueesta tuli myös johtava pasifistisen blokin jäsen, Japanin kommunistisen puolueen ja Sosialidemokraattisen puolueen kanssa. Pasifistisesta blokista tuli suurin oppositio blokki.
Ideologia ja näkemyksiä.
JPDP:n vaalilupauksiin on kuulunut ruohonjuuritason demokratian tuominen Japaniin. Puolue on myös pyrkinyt profiloitumaan ennen kaikkea liberaalidemokraattisen puolueen vastavoimana ja vastustaa mm. Aben hallituksen aikeita muuttaa Japanin perustuslakia, joka kieltää mm. sodan julistamisen ja armeijan ylläpitämisen. 
Puolueohjelmansa mukaan puolue kannattaa mm. seuraavia asioita:
Puolue on Council of Asian Liberals and Democrats -järjestön tarkkailijajäsen.
Iyo (Ehime)

Iyo () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Seton sisämeren Iyonmeren rannikolla Matsuyaman kaupungin lounaispuolella. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Matsuyaman tasankoon, eteläosat nousevat Shikokuvuorille. Iyossa on 36 991 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 194,44 neliökilometriä.
Iyon keskusta-alueen muodostaa entinen Gunchūn maaseutukaupunki, joka kehittyi Edo-kaudella satamapaikkakuntana. Se kuului vuoteen 1635 saakka Matsuyaman daimiokuntaan, sittemmin Ōzun daimiokuntaan, jonka kauppasatamana se toimi. Meiji-kaudella sieltä harjoitettiin vilkasta tavaraliikennettä rautateitse Matsuyamaan. Iyon kaupunki muodostettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Gunchū ja kolme ympäristön kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti etelään vuonna 2005, kun siihen liitettiin Nakayaman ja Futamin maaseutukaupungit. Merkittävä elinkeino on boniitista ja muun muassa makrillista valmistettujen hiutaleiden ("kezuribushi" ja "hanakatsuo") tuotanto, jonka määrät ovat maan suurimpia. Kaupungissa harjoitetaan myös vihannesten ja hedelmien viljelyä, kalastusta ja metsätaloutta. Vuoristoalueilla viljellään japaninmispeliä ja japaninkastanjaa.
Kaupunkia palvelevat JR Shikokun Yosan-linja ja Iyo-rautateiden Gunchū-linja.
Kureja

Kureja () on Luoteis-Venäjän Pihkovan alueella Strugi-Krasnyjen- ja Pljussan piireissä virtaava sivujoki, joka yhtyy Pljussajokeen sen vasemmalta puolelta.
Joen kulku.
Kurejan joki alkaa Pljussan valuma-alueen eteläosassa lähellä Novoseljen kylää (), jonka lähialueelta saa alkunsa myös toinen Pljussan sivujoki Ljuta. Alue sijaitsee Lugan ylängöllä, jossa joki aluksi virtaa. Kureja virtaa kohti koillista noin 80 kilometriä . Ennen yhtymistään Pljussan taajaman yläpuolella virtaavaan Pljussajokeen, se laskee alas sen mutkaiseen laaksoon Kurejan kylän ohitse.
Valuma-alue ja sivujoet.
Kureja sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka pääuoman Pljussajoen sivujoki se on. Kurejan valuma-alue sijaitsee Pljussan valuma-alueen eteläreunassa, missä joki seuraa valuma-alueen etelärajaa pienen välimatkan päässä. Valuma-alueen pinta-ala on 478 neliökilometriä. Kurejan lyhyitä sivujokia on vain muutamia. Niistä merkittävimmät on lueteltu alla olevassa taulukossa.
Lähteet: 1 =
Campeonato Nacional de Futebol Feminino

Campeonato Nacional de Futebol Feminino on Portugalin korkein naisten sarjataso jalkapallossa. Sarja perustettiin vuonna 1993. Sitä edelsi cup-muotoinen "Taça Nacional", jota pelattiin vuosina 1985–1993. Sarjan menestynein seura on SU 1º de Dezembro 12 mestaruudella.
Sarjassa pelaa nykyään 12 joukkuetta.
Joukkueet kaudella 2024–2025.
Portugalin naisten pääsarjan joukkueet kaudella 2024–2025:
Electro-Harmonix

Electro-Harmonix on New Yorkissa perustettu yritys, joka valmistaa elektronisia ääniprosessoreita, ja myy uudelleenbrändättyjä elektroniputkia. Yrityksen perusti Mike Matthews vuonna 1968. Se tunnetaan parhaiten 1970- ja 1990-luvuilla julkaistuista kitaroille tarkoitetuista tehostepedaaleista. 1970-luvulla EH valmisti myös kitaroita. 
1970-luvun puolivälissä Electro-Harmonix vakiinnutti itsensä uranuurtajaksi ja johtavaksi kitarapedaalien valmistajaksi. Electro-Harmonix oli ensimmäinen yritys, joka julkaisi, valmisti ja markkinoi kohtuuhintaisia poljettavia pedaaleita kitaristille ja basistille, kuten ensimmäinen flanger-pedaali (Electric Mistress), ensimmäinen analoginen kaiku/viivetehoste, jossa ei ole liikkuvia osia (Memory Man), ensimmäinen kitarasyntetisaattori polkimen muodossa (Micro Synthesizer) ja ensimmäinen putkivahvistinsimulaattori (Hot Tubes). Vuonna 1980 Electro-Harmonix julkaisi yhden ensimmäisistä digitaalista viive-/looper-pedaaleista (16 sekunnin viive). 
Tehostepedaalit.
Electro-Harmonix valmistaa monenlaisia tehostepedaaleja kitaralle, bassolle, laululle, koskettimille ja muille soittimille. Lisäksi se uudelleenbrändättyjä elektroniputkia Electro-Harmonix-nimellä.
Huawei P8

Huawei P8 on Huawein vuonna 2015 julkaisema älypuhelin. Huawei esitteli yhtiön uudeksi lippulaivamalliksi tarkoitetun P8:n Lontoossa järjestetyssä tilaisuudessa 15. huhtikuuta 2015. Samassa tilaisuudessa Huawei julkisti P8:n sisarmallit Lite ja Max. Max on 6,8-tuumaisella näytöllä varustettu isompi versio P8:sta, ja Lite on puolestaan hieman pienikokoisempi ja karsittu versio P8:sta.
5,2 tuuman FullHD, IPS LCD -kosketusnäytöllä varustettua puhelinta pyörittää Huawein oma HiSilicon Kirin 930 -järjestelmäpiiri. Laitteen lanseerauksessa suuren huomion sai sen kamerateknologia. 13 megapikselin pääkamerassa on muun muassa 1,2 asteen korjauskulmaan pystyvä optinen kuvanvakain ja Huawein maailman ensimmäiseksi lupaama nelivärinen RGBW-sensori. Huawei P8:n myynti Suomessa alkoi toukokuussa 2015.
Vastaanotto.
50 eurooppalaisen valokuvaus-, video-, mobiililaite-, audio-, kotiteatteri- ja autoelektroniikkalehden yhdistys EISA (European Imaging and Sound Association) palkitsi P8:n 2015–2016 parhaana kuluttajaälypuhelimena. Raati kehui laitteen kameraa, työnlaatua ja hinta-laatusuhdetta.
David Frawley

David Frawley (s. 21. syyskuuta 1950) on yhdysvaltalainen indologi ja hindukäännynnäinen, joka tunnetaan useista ayurvedaa, hindulaisuutta, joogaa ja intialaista astrologiaa käsittelevistä kirjoistaan. 1990-luvulla hänestä tuli eräs harvoista länsimaalaisista, jotka ovat saaneet, vedakirjojen opettajaa tarkoittavan, arvonimen "vedacharya". Vuonna 1995 hänet julistettiin vedanta-oppineeksi. Hän perusti "American Institute of Vedic Studies" -järjestön vuonna 1980, josta alkaen hän on toiminut sen johtajana. Vuonna 2015 hänet palkittiin Intian kolmanneksi korkeimmalla siviilipalkinnolla Padma Bhushanilla.
Frawley syntyi Wisconsinissa katoliseen kymmenen lasta käsittäneeseen suurperheeseen , mutta kiinnostui itämaisista uskonnoista nuoruudessaan 1960-luvulla. Hän päätyi ottamaan yhteyttä intialaiseen guruun M. P. Panditiin, joka opetti häntä etänä. Myöhemmin hän matkusti Intiaan ja opetteli sanskritia voidakseen lukea ja kääntää vedakirjojen ja upanisadien sisällöt englanniksi.
Frawley kyseenalaistaa arjalaiskansojen Intian valloituksen kirjassaan "The Myth of the Aryan Invasion of India" ja uskoo, että arjalaiset ovat Intian alkuperäisväestöä. Hän myös kannustaa ihmisiä ottamaan joogan, ayurveda-luontaislääkinnän ja vedalaisen astrologian osaksi arkielämää, koska hänen mukaansa se auttaa elämään terveenä ja ymmärtämään karmaa. Intialaisen historioitsija Irfan Habibin mukaan Frawley ei ole tutkija vaan hindunationalistinen aktivisti, joka ainoastaan pyrkii uudelleen kirjoittamaan historiaa.
Huawei P -sarja

Huawei P -sarja on Huawein älypuhelimia sisältävä tuoteperhe, joka koostuu yhtiön lippulaivapuhelimista. Tuoteperheen Android-pohjaiset älypuhelimet käyttävät Huawein omaa Emotion UI -käyttöliittymää. Ensimmäinen Huawei P -sarjan tuote Huawei Ascend P1 julkaistiin vuonna 2012. Ascend P1, Ascend P2, Ascend P6 ja Ascend P7 julkaistiin Huawein Ascend-brändin alla.
P-sarjan tuotteet.
Ascend P1.
Huawei P -sarjan ensimmäinen tuote Huawei Ascend P1 julkaistiin heinäkuussa 2012 Ascend-tuoteperheen alla. 
Ascend P2.
Huawei Ascend P2 julkaistiin Saksassa toukokuussa 2013.
Ascend P6.
Huawei Ascend P6 julkaistiin kesäkuussa 2013.
Ascend P7.
Huawei julkisti huhtikuussa 2014 Huawei Ascend P7:n, joka jäi viimeiseksi Ascend-tuoteperheen alla julkaistuksi puhelimeksi.
Huawei P8.
Huawei esitteli yhtiön uudeksi lippulaivamallikseen tarkoitetun Huawei P8:n Lontoossa järjestetyssä tilaisuudessa 15. huhtikuuta 2015. Samassa tilaisuudessa Huawei julkisti P8:n sisarmallit Lite ja Max. Max on 6,8-tuumaisella näytöllä varustettu isompi versio P8:sta, ja Lite on puolestaan hieman pienikokoisempi ja karsittu versio P8:sta.
Huawei P9.
Huawei P8:n seuraaja Huawei P9 julkistettiin vuonna 2016. Siinä on alumiininen takakansi, sormenjälkitunnistus sekä kaksi 12 megapikselin takakameraa. Huawei P9 oli ensimmäinen puhelin, jossa on kaksi takakameraa. Toinen takakameran linsseistä on mustavalko- ja toinen värilinssi. Samana vuonna julkaistiin Huawei P9 Lite, joka on ominaisuuksiltaan ja tehoiltaan hieman suppeampi ja hinnaltaan halvempi.
Huawei P10.
Huawei P10 julkaistiin helmikuussa 2017. Aiempien mallien tavoin siitä tehtiin kevytversio P10 lite ja pro-versio P10 Plus.
Huawei P20.
Huawei P20 julkaistiin 2018. Siitä tehtiin Huawei P20 Lite ja Huawei P20 Pro.
Huawei P30.
Huawei P30 julkaistiin 2019. Samoin siitäkin tehtiin Huawei P30 Lite ja Huawei P30 Pro.
Viestiveljet

Viestiveljet on suomalainen yhteiskristillinen vanhoja hengellisiä lauluja laulava yksiääninen pirkanmaalainen kuoro, joka aloitti toimintansa vuonna 1994 ja rekisteröitiin vuonna 2005. Kuoron kotipaikka on Tampere. Jäseniä kuorossa on noin 50.
Viestiveljet livenä ja tallenteina.
Viestiveljillä on ollut vuosittain noin 80 laulutilaisuutta, eniten Pirkanmaalla, mutta myös ympäri maata. Etäisin paikka on ollut Rovaniemi.
Viestiveljien lauluja on tallennettu CD- ja DVD-levy- ja aiemmin C-kasettimuotoon. 
Elokuussa 2007 Viestiveljet lauloivat ja laulattivat yleisöä Vanhan kirjastotalon puistossa. TV7 taltioi tilaisuuden. Vastaavaa tapahtui vuosina 2012 ja 2017 Laikun lavalta. 
Viestiveljien ensisijaisena tehtävänä on evankeliumin julistaminen sanoin ja sävelin.