Pasilan konepaja

Pasilan konepaja, joka tunnetaan myös nimellä Vallilan konepaja, oli Helsingin Vallilan kaupunginosassa Aleksis Kiven kadun, Sturenkadun ja Teollisuuskadun välisellä alueella vuosina 1903–2001 toiminut Valtionrautateiden ja sittemmin VR-Yhtymän konepaja, jossa valmistettiin ja huollettiin rautatievaunuja. Se oli Helsingin suurimpia yksittäisiä työpaikkoja.
Konepajan alue kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin, ja se on kulttuurihistoriallisesti, teollisuushistoriallisesti ja rakennustaiteellisesti arvokas. Alueella on teollisen toiminnan päätyttyä järjestetty kaupallista- ja kulttuuritoimintaa.
Historia.
Taustaa.
Helsingin päärautatieaseman yhteyteen oli jo vuonna 1861 perustettu Helsingin konepaja, joka kuitenkin kävi vuosisadan lopulla ahtaaksi, ja toimintaa oli laajennettava muualle. Päätös uuden konepajan rakentamisesta Sörnäisten satamaradan varrelle tehtiin vuonna 1898. Silloisen kaupunkialueen ulkopuolelta ostettiin entinen laidunalue. Rakennustyöt alkoivat seuraavana vuonna. Bruno Granholmin suunnittelemat suuret tehdashallit valmistuivat vuonna 1901 ja Aleksis Kiven kadun varren konttorirakennus vuonna 1900. Samoihin aikoihin keskustasta siirrettiin pohjoisemmaksi myös veturitallit, kun Pasilan veturitallit valmistuivat nykyiseen Keski-Pasilaan 1800–1900-lukujen vaihteessa. Veturien valmistus pysyi kuitenkin päärautatieaseman luona, kunnes sen toiminta siirrettiin Hyvinkään konepajalle 1950-luvulla.
Toiminta.
Toiminta konepajalla käynnistyi vuonna 1903. Suurin kokoonpanohalli oli yli hehtaarin laajuinen. Alueelle rakennettiin lisää konepajan rakennuksia 1980-luvulle saakka. Henkilökuntaa oli enimmillään 1950-luvun lopulla noin 1 500. Konepaja muodosti 14 hehtaarin kokoisen kaupunginosamaisen alueen, jonka palveluihin kuuluivat muun muassa kauppa, lääkäri ja oppilaskoulu. Virallisesti konepaja kuului alun perin Alppilaan, kunnes kaikki Aleksis Kiven kadun pohjoispuoliset teollisuuskorttelit siirrettiin osaksi Vallilaa vuonna 1959.
Konepajan suuri ammattiosasto oli erityisesti sotien jälkeisinä vuosikymmeninä yksi kommunistien tärkeimmistä tukikohdista pääkaupungissa.
Toimintansa aikana konepaja valmisti pääosan Suomessa käytetyistä puisista matkustajavaunuista, niin sanotusta sinisestä kalustosta ja kaikki lähiliikenteen teräsvaunut. Päätös konepajan lakkauttamisesta tehtiin vuonna 1987, ja sen toiminta ajettiin alas asteittain 1990-luvun aikana. VR alkoi vuokrata vapautuvia tiloja muun muassa elokuva- ja mainosalan yrittäjille. Bruno Granholmin suunnittelemat punatiilirakennukset luokiteltiin kulttuurihistoriallisesti arvokkaiksi vuonna 1993, ja vuonna 1998 ympäristöministeriö päätti suojella Pasilan konepajan merkittävimpänä yhtenäisenä rautatiealueena. Maaliskuussa 2003 järjestettiin Pasilan konepajan satavuotisjuhlat, johon osallistui muun muassa pääministeri Paavo Lipponen.
Vaunujen valmistuksen päätyttyä konepajaa käytettiin kaluston määräaikaishuoltoihin ja pikakorjauksiin vuoden 2002 loppuun asti. Viimeisinä VR:n toimintoina konepaja-alueella toimivat muun muassa VR Koulutuskeskus ja VR Keskitetyt toiminnot (entinen VR Teknologia). Koulutus siirtyi Kouvolaan vuonna 2014 Kouvolan Rautatie- ja Aikuiskoulutus Oy:lle ja Keskitetyt toiminnot siirtyivät viimeisenä konepajalla toimineena VR:n yksikkönä Ilmalaan toukokuussa 2017. 
Konepajan uudemmissa sähköjunahalleissa raideliikenteeseen liittyvä toiminta jatkui vuoteen 2018 asti. Bombardier teki siellä määräaikaishuoltoja HKL:n Variotram-vaunuille.
Nykytila ja uusiokäyttö.
1900-luvun taitteessa rakennetut teollisuushallit on suojeltu ja otettu uuteen käyttöön. Niitä on kutsuttu myös Vallilan makasiineiksi. Osa konepajaan kuuluneista rakennuksista on kuitenkin purettu lakkautuksen jälkeisinä vuosikymmeninä; nämä ovat olleet pääosin varastoja Aleksis Kiven kadun ja Sturenkadun varrella sekä ratapihalla sijainnut punatiilinen halli.
Konepajan ja sen entisen ratapihan alueelle sekä niiden lähiympäristöön on 2000-luvulla rakennettu Konepaja-niminen asuinkaupunginosa. YIT alkoi ostaa asuinrakentamiseen osoitettavia tontteja helmikuusta 2004 alkaen. Ensimmäiset asukkaat muuttivat uusiin taloihin vuoden 2007 lopussa. Sturenkadun varteen rakentui toimistorakennuksia, kuten Pöllölaakso. Alueelle valmistui myös Konepajanpuisto. 
Konepajarakennukset ovat löytäneet konepajatoiminnan loputtua monenlaista uutta käyttöä: halleissa on media-alan yritysten keskittymä, urheilutiloja, toimistoja, katsastusasema ja rakennuskonevuokraamo. Aluskehyshallissa toimi yli kymmenen vuotta konepaja-ajan jälkeen kirpputori Valtteri. Kirpputorin tiloihin remontoitiin Amer Sports Oyj:n pääkonttori. Kesällä 2021 alueella toimi tuhatpaikkainen jättiterassi. Alueelle kehitetään myös the Train Factory -nimistä kulttuuri-, viihde-, toimisto- ja shoppailukeskittymää. Konepajan suosio media-alalla johtuu hallien kattoikkunoista ja avoimista tiloista. Halleissa on kuvattu muun muassa televisiomainoksia. 
Vuonna 2015 vanhaan kokoonpanohalliin perustettiin uusi kirpputori- ja tapahtumapaikka, Konepajan Bruno. Kolme vuotta myöhemmin toimitilat osti entinen Yhdysvaltain suurlähettiläs Bruce Oreck yhteistyökumppaneineen kehittääkseen siitä Helsingin uudeksi olohuoneeksi luonnehtimaansa the Train Factory -kokonaisuutta. VR:n ja Oreckin kauppaan kuului myös maalaamo ja Teollisuuskadun varressa oleva konepajan pohjoisin osa, sähköjunahalli. Vuonna 2022 Helsingin kaupunki alkoi valmistella asemakaavamuutosta, jonka tarkoitus on purkaa sähköjunahalli ja rakentaa sen tilalle hotelli sekä toimisto- ja liiketiloja. Uudisrakennushankkeesta järjestettiin suunnittelukilpailu, jonka voitti A Roof for Helsinki -niminen ehdotus. Suunnitelmaan kuuluu muun muassa yksi tornitalo.
Syksyllä 2024 konepajalle avattiin elokuvateatteri Kino Konepaja.
Konepaja Festival.
Vuodesta 2023 alkaen konepajalla on kesäkuisin järjestetty Konepaja Festival -niminen ilmaistapahtuma kirpputoreineen ja musiikkiesityksineen. Vuonna 2023 kävijöitä oli arviolta noin 10 000 ja seuraavana vuonna 20 000.
Esiintyjät