tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hughes Aircraft

Hughes Aircraft oli Howard Hughesin perustama aluksi lentokoneita suunnitellut ja valmistanut yritys. Hughes Aircraft suunnitteli aluksi lentokoneita Hughesin omaan käyttöön ja Yhdysvaltain ilmavoimille. Toisen maailmansodan jälkeen supistuvilla markkinoilla Hughes Aircraft jäi sivuun lentokoneiden tuotannosta ja siirtyi tutkiin, muuhun elektroniikkaan ja avaruusajan alettua tietoliikennesatelliitteihin.
Vuonna 1985 Howard Hughesin lääketieteellisen instituutin johto päätti myydä omistamansa yrityksen, joka oli instituutin ainoa varallisuuserä. Ostaja oli autonvalmistaja General Motors.
Yritysjärjestelyjä.
Howard Hughes perusti yrityksen vuonna 1932 Hughes Tool Company -yhtiön divisioonaksi.
Hughes OH-6 Cayuse

Hughes OH-6 Cayuse on yhdysvaltalaisvalmisteinen helikopteri. Sitä valmisti aluksi Hughes Helicopters, kunnes McDonnell-Douglas-lentokonetehdas osti sen vuonna 1984. Erityisesti Yhdysvaltojen maavoimien käyttämä Hughes OH-6 Cayuse-helikopteri oli yhtiön pitkäikäisin tuote. Sitä valmistettiin Vietnamin sodan aikana 1970-luvun alussa jopa sata kappaletta kuukaudessa.
Kone saavutti 23 maailmanennätystä. Sen ensilento tehtiin 27. helmikuuta 1963.
OH-6 Cayuseen perustuva siviiliversio on MD Helicopters MD 500.
Historia.
Hughes Helicopters toimitti ehdotuksensa Yhdysvaltain armeijan Light Observation Helicopter -ohjelmaan (LOH), jossa se sai aluksi tunnuksen YHO-6A ja muuttui muotoon YOH-6A johtaen mallinimeen OH-6A. Kopterin muunnoksia on muun muassa MH-6 Little Bird.
Tõnu Trubetsky

Tõnu Trubetsky (tunnetaan myös nimellä Tony Blackplait, s. 24. huhtikuuta 1963 Tallinna, Viro) on virolainen punk-muusikko, kirjailija, runoilija ja elokuvaohjaaja. Hän tuli tunnetuksi punk-yhtye Vennaskondin laulajana. Hän laulaa myös punk-yhtyeessä The Flowers of Romance. 
Elämäkerta.
Trubetsky syntyi Tallinnassa ja opiskeli Tallinnan 7. (1970–1972) ja 32. keskikoulussa, josta pääsi ylioppilaaksi 1981. Hän työskenteli muurarina, lastaajana, sähkömiehenä jne.; 1985–1987 Tallinnfilm-studiossa, animaattorina sekä vuosina 1989–1990 nuorempana toimittajana Eesti Raamat -kustantamossa. Vuodesta 1997 alkaen hän toimi ohjaajana Faama Film -studiossa. Hän on laulanut vuodesta 1984 alkaen useissa punk- ja rock-bändeissä, pisimpään Vennaskond-yhtyeessä. Vuoden 1991 hän eli ja työskenteli muusikkona Suomen Turussa. Trubetsky voitti Radio France Internationalen Grand Prix Media -palkinnon vuonna 1996 ja samana vuonna virolaisen Suur Vanker -palkinnon musiikista. Yhdysvaltain Biografisen Instituutin tutkimusneuvonantaja ja johtokunnan jäsenenä sekä Viron kirjailijaliiton jäsenenä hän ollut vuodesta 1997 alkaen. Aiemmin hän on ollut Tallinnan NAK:n jäsen (1987).
Ensimmäiset Trubetskyn runot saatiin julkaista lehdissä vuonna 1986. Runokokoelmissa "Pogo" (1989, ilmestyi Kasett ’88:n osana) ja "Anarhia" (1994) on keskeinen asema lauluteksteillä. Trubetskyn runous dokumentoi 1980-luvun virolaisen punknuorison elämänkäsitystä, seurailee punktekstien kansainvälisiä päähänpinttymiä ja kaunistelematonta poetiikkaa. Hänen myöhemmälle tuotannolleen ovat tyypillisiä apokalyptiset kuvat, anarkismin julistusten vaihtuminen lyyrisyyteen ja nuoruuden nostalgiseen muisteluun. (Trubetskyn anarkismista katso "Vikerkaar" 1998 1/2). Trubetsky on ollut mukana kirjoittamassa useita kollektiivisia punkromaaneja: "Inglid ja kangelased" (”Enkelit ja sankarit”, 1992), "Daam sinises" (”Daami sinisessä”, 1994) – molemmat yhdessä Anti Pathique’n kanssa, "Mina ja George" (”Minä ja George”, 1996, oikeastaan 1997). Niille ovat tyypillisiä spontaanisti aaltoileva fabula, absurdi huumori, seikkailu-, fantasia ja scifikirjallisuuden elementtien sekoittaminen punkkareiden subkulttuurin arkipäivän kuvaukseen. Trubetsky on koostanut runovalikoiman "Eesti luuleaasta ’88 ’89" (”Viron runovuosi ’88 ’89, 1990) ja on dokumentaalisen musiikkifilmin "Millennium" (1998) ohjaaja. Trubetskyn runoutta on käännetty suomeksi, venäjäksi ja liiviksi.
Levyt.
The Flowers of Romance -yhtyeen kanssa tehdyt.
"The Flowers of Romance"
Kokoelmalla The Flowers of Romance’in kanssa 
Vennaskond-yhtyeen kanssa tehdyt.
"Vennaskond"
Vürst Trubetsky &amp; J. M. K. E. -yhtyeen kanssa tehdyt.
"Vürst Trubetsky &amp; J. M. K. E."
Väitöskirja

Väitöskirja () on opinnäyte, joka laaditaan tohtorintutkinnon suorittamiseksi. Väitöskirjan tulee sisältää uutta tieteellistä tietoa ja osoittaa tekijän kykyä itsenäiseen tutkimukseen.
Väitöskirja voi olla joko yhtenäinen teos eli monografia tai samaa aihetta käsittelevistä tieteellisistä artikkeleista koostuva "artikkeliväitöskirja" eli niin sanottu nippuväitöskirja. Artikkeliväitöskirjan julkaisujen tulee asetuksen mukaan olla julkaistuja tai julkaistavaksi hyväksyttyjä artikkeleita ja väitöskirjassa tulee niiden lisäksi olla myös johdanto- ja yhteenveto-osa. Kullakin tiedekunnalla ja yliopistolla on tarkempia väitöskirjaa koskevia määräyksiä.
Väitöskirjan sivumäärä vaihtelee alan ja sen perinteiden ja valitun aiheen mukaan. Artikkeliväitöskirjoissa johdanto- ja yhteenveto-osa on 40–100 sivua, näiden lisäksi tulee 2–10 julkaisua.
Kun ohjaava professori pitää väitöskirjaa valmiina, tiedekunta nimeää esitarkastajat. Esitarkastajia on yleensä kaksi, ja arviointi on samanlaista kuin tieteellinen vertaisarviointi. Esitarkastuslausuntojen perusteella työlle voidaan myöntää painatuslupa. Painatusluvan myöntäminen merkitsee käytännössä sitä, että työ on hyväksytty, vaikka muodollisesti hyväksyminen tapahtuu vasta väitöstilaisuuden jälkeen. Vaikka kustannusten säästämiseksi osa yliopistoista julkaisee väitöskirjoja sähköisesti, voidaan väitöskirjasta ottaa pieni painos itse väitöstilaisuutta ja väittelijän myöhempiä tarpeita varten. Väitöskirjaa on pidettävä julkisesti nähtävillä vähintään 10 päivää ennen väitöstilaisuutta.
Väittelijä eli respondentti puolustaa väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa tiedekunnan määräämää vastaväittäjää (opponentti) vastaan ja myös yleisön edustajat saavat esittää muistutuksia eli toimia ylimääräisinä vastaväittäjinä. Vastaväittäjiä voi olla myös kaksi, mikä on yleinen tapa teknillisellä alalla. Väitöstilaisuuden valvoja (kustos) on yleensä kyseisen oppiaineen professori. Väitöstilaisuuden jälkeen tiedekuntaneuvosto (tai sitä vastaava elin) arvostelee väitöskirjan saamiensa lausuntojen perusteella. Prosessin yksityiskohdat vaihtelevat yliopistoittain.
Suomessa.
Vuonna 2021 Suomen yliopistoissa tarkastetuista väitöskirjoista oli peräti 86 prosenttia englanninkielisiä. Se on herättänyt huolen Suomen tieteen englanninkielistymisestä.
Interjektio

Interjektiot eli huudahduspartikkelit ovat sanoja ja vakiintuneita äännähdyksiä, joilla osoitetaan affektiivista reaktiota tapahtuneeseen, sanottuun tai omaan tunnetilaan. Keskeisimpiä interjektioita suomen kielessä ovat esimerkiksi "ai", "hui", "oho", "pyh", "voi" ja "yäk".
Interjektioiden luokka on periaatteessa avoin. Interjektiot muistuttavat ei-kielellistä viestintää, mutta kun jokin ääntely on saanut vakiintuneen fonologisen asun, se katsotaan interjektioksi.
John Cassavetes

John Nicholas Cassavetes (9. joulukuuta 1929 New York – 3. helmikuuta 1989 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän oli myös amerikkalaisen independent-elokuvan edelläkävijä pienen budjetin ihmissuhdedraamoillaan, joiden naispääosaa näytteli usein hänen puolisonsa Gena Rowlands.
Elämäkerta ja ura.
Amerikankreikkalainen Cassavetes aloitti näyttelijänuransa 1950-luvulla teattereissa, ja hieman myöhemmin hän alkoi saada pikkurooleja elokuvista ja televisiosta. Tänä aikana hän tapasi tulevan vaimonsa ja monien elokuviensa tähden Gena Rowlandsin. Cassavetes alkoi opettaa metodinäyttelemistä New Yorkissa vuonna 1956, ja eräässä improvisaatiotyöpajassa hän sai idean ensimmäiseen elokuvaansa. Cassavetes teki elokuvan "Varjoja" 
(Shadows, 1960) ystäviensä ja perheensä rahoilla, käytti ystäviään näyttelijöinä ja kuvasi elokuvan 16 millimetrin filmille. 
Vaikka "Varjoja" saikin Euroopassa suuren suosion, otettiin se kotimaassaan nihkeästi vastaan. Hollywood alkoi kuitenkin kiinnostua Cassavetesista ohjaajana, ja hän pääsi tekemään kaksi elokuvaa: "Hämärän lapset" (Too Late Blues, 1961) ja "Heräävä elämä" (A Child Is Waiting, 1963). Kokemus oli kuitenkin Cassavetesille pettymys, koska hän ei saanut elokuviin haluamaansa kontrollia. 
Cassavetes otti etäisyyttä Hollywoodin tuotantojärjestelmään, ja päätti esikoiselokuvansa tavoin rahoittaa elokuvansa jatkossa itse, tällä kertaa näyttelemällä suurissa produktioissa. Cassavetes saikin 1960-luvun lopussa roolit sellaisista menestyksistä kuin "Rosemaryn painajainen" (Rosemary's Baby, 1968) ja "Likainen tusina" (Dirty Dozen, 1967). Jälkimmäisestä hänet laitettiin ehdolle parhaan sivuosan Oscarista.
Cassavetes ohjasi seuraavaksi indie-elokuvan "Kasvoja" (Faces, 1968). Se oli niin taiteellinen kuin kaupallinenkin menestys ja sai kaksi Oscar-ehdokkuutta. Elokuvan suosio antoi Cassavetesille myös mahdollisuuden keskittyä näyttelemisen sijaan enemmän ohjaamiseen, ja niinpä pian syntyikin "Aviomiehet" (Husbands, 1970).
Vuonna 1971 Cassavetes ohjasi yhden suuren studion produktion, "Minnie and Moskowitz", mutta sitä seurasi kolme itsenäisesti tuotettua elokuvaa. Menestyksiä olivat "Naisen parhaat vuodet" (A Woman Under the Influence, 1974) ja "Kiinalaisen kiristäjän murhat" (Killing of a Chinese Bookie, 1976), joista ensiksi mainittu sai kaksi Oscar-ehdokkuutta: Gene Rowlands parhaasta naispääosasta ja Cassavetes parhaasta ohjauksesta. "Ensi-ilta" (Opening Night, 1977) oli puolestaan kaupallinen katastrofi, jonka takia Cassavetes ei voinut tehdä enää itsenäisesti tuotettuja elokuvia.
Cassavetes ohjasi 1980-luvulla vielä muutaman elokuvan. Rowlandsin tähdittämä "Gloria – gangsteriheila" (Gloria, 1980) oli suuren studion tuottama elokuva, ja on nykyään ehkä tunnetuin Cassavetesin ohjaustöistä. Viimeinen elokuva, jossa nähtiin Cassavetesin varsinainen kädenjälki oli pienproduktio "Tunteiden virrat" (Love Streams, 1984). Tämän jälkeen Cassavetes ohjasi vielä elokuvan "Big Trouble" (1986), muttei ollut tyytyväinen lopputulokseen. Alkoholismin murtama John Cassavetes kuoli vuonna 1989 maksakirroosiin.
LAB

LAB on suomalainen rockyhtye, joka aloitti vuonna 1997. LABin muusikot ovat vaikuttaneet muissakin yhtyeissä, esimerkiksi Kirka Sainio Airdashissa ja Splendid muun muassa 45 Degree Womanissa. 
LAB julkaisi 2000-luvulla kolme studioalbumia, joista kaksi julkaistiin myös Saksassa. Vuonna 2005 yhtyeen albumilta "Where Heaven Ends" julkaistu single ”When Heaven Gets Dirty” oli Suomen kaupallisissa radioissa kymmenenneksi soitetuin kappale sekä soitetuin kotimainen kappale. Yhtyeen kappale ”Beat the Boys” oli mukana "FlatOut"-nimisessä rallipelissä. 
Vuoden 2005 lopussa LAB lopetti toimintansa. Yhtye palasi levyttämään syksyllä 2022 ja julkaisi singlen ja musiikkivideon ”The Pianist 1910–2016” marraskuussa 2022.
Intel Pentium Pro

Intel Pentium Pro on Intelin valmistama kuudennen sukupolven x86-arkkitehtuuriin perustuva suoritin. Se julkaistiin marraskuussa 1995. Intelin oli tarkoitus korvata Intel Pentium Pentium Pro:lla, mutta lopulta suoritin sai jalansijaa vain palvelinkäytössä. Suorittimen korvasi Intel Xeon.
Nimestään huolimatta Pentium Pro on hyvin erilainen kuin Pentium. Se perustui täysin uuteen P6-ytimeen, josta muokattua versiota käytettiin myöhemmin Intel Pentium II:ssa, Intel Pentium III:ssa ja Intel Pentium M:ssä. P6-ydin pilkkoo monimutkaiset CISC-tyyppiset x86-käskyt pienemmiksi RISC-tyyppisiksi käskyiksi, jotka se sitten suorittaa. P6 pystyy suorittamaan kolmea käskyä rinnakkain Pentiumin kahden sijaan ja se pystyy myös uudelleenjärjestelemään käskyjä lennossa.
Suorittimen liukuhihnaa on myös selvästi pidennetty, noin 14-vaiheiseksi Pentiumin 5-vaiheisesta. Tämä mahdollistaa suuremmat kellotaajuudet samalla valmistustekniikalla, tosin suurempi hyöty tästä tuli vasta myöhäisempien P6-pohjaisten suorittimien kuten Pentium IIn myötä.
Pentium Pro sisältää lukuisia parannuksia haarautumisen ennakointiin. Siinä oli uusi käsky, CMOV, jota käyttämällä jossain tilanteissa pystyttiin välttämään haarautuminen kokonaan. Pentium Pro:n suorituskyky ajettaessa 32-bittistä koodia oli erinomainen, mutta 16-bittistä koodia ajettaessa se hävisi jopa tavalliselle Pentiumille. Koska siihen aikaan suurin osa kotikäyttäjien käyttämistä ohjelmista oli 16-bittistä, Pentium Pro ei saavuttanut suosiota kotikäyttäjien keskuudessa. Intel täytti tämän aukon tuotevalikoimassaan julkistamalla Pentium MMX:n.
Pentium Pro käytti jättimäistä Socket 8 -suoritinkantaa. Siinä oli 256 tai 512 kilotavua välimuistia, erillisellä piirillä kuin suoritin mutta silti samassa pakkauksessa. Myöhemmin julkaistiin yhden megatavun välimuistia käyttävä malli. Kaikki mallit olivat kalliita, sillä kehittymättömistä tuotantotekniikoista johtuen Pentium Pro:n saanti oli huono ja tuotantokustannukset siten korkeat. Suoritin toimi 150, 166, 180 tai 200 megahertsin kellotaajuudella. Ulkoinen väylä oli 60 tai 66 MHz. Pentium Pro:ta käytettiin usein monisuoritinkokoonpanoissa.
Pentium Pro:n seuraajaksi sanotaan usein Pentium IIsta, joka oli käytännössä Pentium Pro, johon oli lisätty MMX-käskyt sekä 16-bittistä suorituskykyä oli paranneltu, ja välimuistirakennetta muutettu, mutta tosiasiassa varsinainen Pentium Pron seuraaja oli Pentium IIn pohjalta tehty kalliimpi Pentium II Xeon; Pentium II ei kyennyt toimimaan neljän suorittimen monisuoritinkokoonpanoissa ja se oli enemmän lähinnä Pentium MMXn korvaaja.
Hannibalianus

Flavius Hannibalianus (kuoli syyskuussa 337) oli Konstantinus Suuren veljenpoika. Hannibalianuksen isä Flavius Dalmatius oli Konstantinuksen velipuoli.
Hannibalianus meni naimisiin Konstantinuksen tyttären Constantinan kanssa. Vuonna 337 Konstantinus suunnitteli sotaretkeä Persiaa vastaan ja teki Hannibalianuksesta Pontoksen kuninkaan ("rex"). Ilmeisesti hänen aikeenaan oli aikanaan asettaa Hannibalianuksen Persian kuninkaaksi. Konstantinuksen kuoltua tämän kolme poikaa murhasivat Hannibalianuksen.
Dalmatius Caesar

Flavius Dalmatius (kuoli syyskuussa 337) oli Konstantinus Suuren veljenpoika. Hänen isänsä oli Konstantinuksen velipuoli Dalmatius censori. Hannibalianus oli Dalmatiuksen veli.
Konstantinus Suuri teki Dalmatiuksesta apukeisarin eli "caesarin" 19. syyskuuta 335. Hän sai Makedonian, Kreikan ja Traakian hallittavakseen. Dalmatius murhattiin sen jälkeen kun Konstantinus kuoli toukokuussa 337.
Silmukointi

Silmukointi on eukaryoottisoluissa geenin transkription (DNA:sta esi-mRNA:ksi) ja translaation (mRNA:sta proteiiniksi) välissä tapahtuva prosessi. Silmukoinnissa geenistä poistetaan transkriptoidussa esi-mRNA:ssa olevat jaksot, jotka eivät vaikuta proteiinin sekvenssiin (intronit), jolloin jäljelle jäävät vain geenin koodaavat osat eli eksonit.
Silmukointi.
Useimmat korkeimpien eukaryoottien geeneistä ovat DNA:ssa epäjatkuvina. Eksoneiden, joiden sekvenssi määrää proteiinien rakenteen, välissä on introneita, jotka poistetaan ennen proteiinisynteesiä. Proteiinisynteesi alkaa kuitenkin koko geenin – eksoneiden ja introneiden – transkriptiolla esi-mRNA:ksi.
Esi-mRNA:sta poistetaan tumassa intronit, jolloin syntyy valmiita mRNA-juosteita (lähetti-RNA:ta), jotka siirretään tumasta solulimaan proteiinisynteesiä varten.
Silmukointikohdan tunnistus perustuu introneiden päissä oleviin konservoituneisiin jaksoihin. RNA:n 5'-päässä ovat nukleotidit GU ja 3'-päässä AG. Silmukointireaktiossa esi-mRNA katkeaa ensin intronin 5'-päästä, kun intronissa oleva adeniinin -OH-ryhmä hyökkää intronin 5'-pään fosforisidokseen. Molekyyli muodostaa tällöin lasson (""). Toisessa vaiheessa 5'-päässä ollut eksoni hyökkää 3'-pään eksonin fosfaattiryhmään.
Yleensä silmukointiin osallistuu spliseosomi, joka koostuu lyhyistä RNA-molekyyleistä ja proteiineista. Tietyt silmukoinnit tapahtuvat RNA:n itsensä katalysoimana eikä reaktio tällöin vaadi energiaa.
Vaihtoehtoinen silmukointi.
Esi-mRNA:n silmukointi voi tapahtua vain yhdellä tavalla, mutta usein samasta geenistä voidaan silmukoinnin avulla luoda erilaisia mRNA-molekyylejä ja siten erilaisia proteiineja. Tämä mahdollistaa eliöiden kasvavan monimutkaisuuden ja nopeamman evoluution. Vaikka silmukoinnin lopputuotteet voivat olla erilaisia, eksonit ovat niissä aina samassa järjestyksessä kuin esi-mRNA:ssa.
Vaihtoehtoisen silmukoinnin säätelyjärjestelmää ei tunneta hyvin.
Maynard James Keenan

Maynard James Keenan (s. 17. huhtikuuta 1964 Yhdysvallat) on toiminut muun muassa yhtyeiden Tool, A Perfect Circle ja Puscifer laulajana. 
Keenan syntyi baptistiperheeseen Ravennassa, Ohion osavaltiossa. Hän liittyi armeijaan vuonna 1982 ja palveli tulenjohdossa. Erottuaan armeijasta 1984 Keenan opiskeli taidetta Michiganin Grand Rapidsissä. Ennen uraansa Toolissa hän lauloi yhtyeissä Green Jellÿ ja Children of the Anachronistic Dynasty sekä soitti bassoa Tex A. N. S. -yhtyeessä.
Keenan oli kihloissa Jennifer Fergusonin kanssa, mutta pari on sittemmin eronnut. Heillä on Devo-niminen poika (s. 5. elokuuta 1995).
A Perfect Circlen kappale "Breña" levyltä "Mer de Noms" on nimetty Fergusonin toisen nimen mukaan ja levyllä oleva toinen kappale "Judith" puolestaan Keenanin äidin mukaan. Hänen äitinsä on ollut myös innoituksena Toolin albumin "10,000 Days" kaksiosaisessa kappaleessa "Wings for Marie". Keenan toimii tällä hetkellä Toolin, A Perfect Circlen sekä Pusciferin laulajana sekä pitää viinitilaa Arizonassa.
Vaskiluoto

Vaskiluoto () on saari Vaasan keskustan edustalla. Sen koko on 2,5 neliökilometriä. Vaasan kaupunki pakkolunasti alueen Klemetsön suvulta. Nykyisin siellä on Vaasan ulkosatama, leirintäalue, hotelleja ja vesipuisto Tropiclandia, sekä aiemmin huvipuisto Wasalandia. Vaskiluodossa on lisäksi Cultor Oy:n tuotantolaitoksia ja Vaskiluodon voimalaitos. Vaskiluodossa sijaitsee yksi Vaasan kolmesta aidatusta koirapuistosta.
Vaskiluodon saari on yksi Vaasan kahdestatoista suuralueesta. Vuoden 2017 lopussa suuralueella asui 338 asukasta. Vaskiluoto muodostaa oman tilastollisen taajaman eikä siten ole osa Vaasan keskustaajamaa.
Vaskiluodon yhdistää Vaasan kaupungin mantereeseen Vaskiluodon silta.
Wärtsilä perusti Vaskiluotoon Smart Technology Hubin (STH). Myöhemmin nimi muutettiin muotoon Sustainable Technology Hub (STH). Suurin osa yhtiön Vaasan keskusta-alueella sijainneista toiminnoista siirtyi Vaskiluotoon vuoden 2022 aikana.
YIT suunnittelee Vaskiluotoon 21-kerroksista asuinrakennusta.
Satama.
Vaskiluodossa toimii Vaasan ulkosatama. Vaasanlaivat harjoittaa sieltä ympärivuotista reittiliikennettä Ruotsiin Uumajaan.
Kaupunginosat.
Vaskiluodon suuralue jakautuu kolmeen nimettyyn tilastolliseen pienalueeseen, joiden rajat täsmäävät asemakaavassa määriteltyjen numeroitujen kaupunginosien 12–14 kanssa. Arkipuheessa Vaskiluoto mielletään kokonaisuudessaan yhdeksi kaupunginosaksi.
Väestö.
Vaskiluodon suuralueella asui yhteensä 358 ihmistä vuonna 2015, joista valtaosa Sokerin pienalueella.
Äidinkielenään suomea puhui Vaskiluodon suuralueen asukkaista 62 prosenttia ja ruotsia noin 36 prosenttia vuonna 2015. Ruotsinkielisten prosenttiosuus oli Vaskiluodossa tuona vuonna toiseksi suurin kaikista Vaasan suuralueista vain Sundomin ollessa ruotsinkielisempi. Muunkielisten osuus oli huomattavan pientä, vain 2,5 prosenttia.
Opiskelijoiden osuus Vaskiluodon työvoimasta oli 9,6 % ja työttömien 11,1 % vuonna 2013. Työttömien osuus oli Sataman pienalueella prosenttimääräisesti suurinta kaikista Vaasan pienalueista, 29,4 % alueen työvoimasta. Sataman alueen matalan asukasluvun vuoksi tämä osuus tarkoittaa viittä työtöntä.
Politiikka.
Vaskiluoto kuuluu vaaleissa Keskustan pohjoiseen äänestysalueeseen, jonka kannatetuin puolue oli vuoden 2025 kuntavaaleissa RKP.
Luettelo Färsaarten kylistä

Tämä on luettelo Färsaarilla sijaitsevista kaupungeista ja kylistä. Saarelaiset itse sanovat vain Tórshavnia ja Klaksvíkia kaupungeiksi.
Kastilia ja León

Kastilia ja León () on Espanjan suurin itsehallintoalue. 
Kastilia ja Leónin muodostavat muinaiset Kastilian ja Leónin kuningaskunnat. Rajanaapureita ovat pohjoisessa Asturia ja Cantabria, idässä Baskimaa, La Rioja ja Aragonia, kaakossa Madrid ja Kastilia-La Mancha, etelässä Extremadura ja lännessä Galicia ja Portugali.
Kastilia ja León koostuu Ávilan, Burgosin, Leónin, Palencian, Salamancan, Segovian, Sorian, Valladolidin ja Zamoran maakunnista. Kuntia on 2248.
Pääkaupunki (ei virallista asemaa) on Valladolid. Muita tunnettuja kaupunkeja ovat Burgos, Salamanca, León ja Segovia.
Latvian presidentti

Latvian presidentti, virallisesti Latvian tasavallan presidentti (), on Latvian valtionpäämies. Nykyinen presidentti on Edgars Rinkēvičs, joka vannoi virkavalansa 8. heinäkuuta 2023.
Vuoden 1918 väliaikaisen perustuslain mukaan valtiollisen neuvoston puhemies (tuolloin Jānis Čakste) toimitti myös valtionpäämiehen virkaa Latvian itsenäistymisprosessin aikana. Myöhemmin päätettiin, että tätä järjestelyä jatkettaisiin, kunnes perustuslaki astuisi virallisesti voimaan 20. kesäkuuta 1922. Čakste valittiin virallisesti presidentiksi 14. tammikuuta 1922, mutta hän vannoi virkavalansa vasta 18. marraskuuta.
Riian linna on presidentin edustusasunto. Toissijainen residenssi sijaitsee Jurmalassa. Vuonna 2021 presidentin vuosipalkkio oli 71 520 euroa.
Valinta ja pätevyysvaatimukset.
Presidentin tulee olla Latvian kansalainen ja vähintään 40-vuotias. Valittavan henkilön ei tarvitse olla syntyperäinen latvialainen. Kaksoiskansalaiset eivät voi tulla valituiksi.
Latviassa presidenttiä ei valita suoralla kansanvaalilla, vaan hänet valitsee parlamentti. Puolueet asettavat vaalissa ehdokkaansa, ja tullakseen valituksi ehdokkaan tulee saada vähintään 51 kansanedustajan ääni. Vaalikierroksia käydään niin monta kuin vähimmäistuen saaminen vaatii ja jokaisella kierroksella huonoiten menestynyt karsiutuu pois. Vuodesta 2019 lähtien kansanedustajien antamat äänet presidentinvaaleissa julkaistaan vaalien jälkeen.
Virkakauden pituus on neljä vuotta, joita voi olla korkeintaan kaksi peräkkäin. Ennen vuotta 1997 kauden pituus oli vain kolme vuotta.
Toimenkuva ja valtaoikeudet.
Presidentin tehtävä on ensisijaisesti seremoniallinen, mutta hän on muun muassa valtion päämies ja asevoimien ylipäällikkö. Lisäksi presidentti tekee nimitykset latvialaisiin ritarikuntiin.
Presidentillä on valta tehdä aloite parlamentin hajottamisesta, josta järjestetään kansanäänestys. Mikäli yli puolet äänestäjistä kannattaa aloitetta, parlamentti hajotetaan ja maassa järjestetään ennenaikaiset vaalit. Mikäli enemmistö ei kannata aloitetta, presidentin katsotaan perustuslain mukaan eronneen virastaan ja parlamentti valitsee tilalle uuden presidentin.
Luettelo presidenteistä.
Toinen tasavalta.
Lähde:
Kastilia-La Mancha

Kastilia-La Mancha () on itsehallintoalue Espanjassa. Sen rajanaapureita ovat Kastilia ja Leónin, Madridin, Aragonian, Valencian, Murcian, Andalusian ja Extremaduran itsehallintoalueet. Itsehallintoalueen väkiluku vuonna 2017 oli 2 031 479.
Kastilia-La Mancha koostuu Toledon, Ciudad Realin, Albaceten, Cuencan ja Guadalajaran maakunnista. Pääkaupunki on Toledo, ja muita suuria kaupunkeja ovat Albacete, Talavera de la Reina, Guadalajara ja Ciudad Real.
Kirjailija Miguel de Cervantesin menestysromaanin "Don Quijote" (1605) tapahtumat sijoittuvat nykyisen Kastilia-La Manchan alueelle, ja tätä on usein hyödynnetty alueen matkailun markkinoinnissa. Alue tunnetaan myös auringonkukista, tuulimyllyistä ja Manchego-juustosta.
Aluejako.
Kastilia-La Mancha koostuu viidestä maakunnasta:
Maakunnat jakaantuvat kaikkiaan 919 kuntaan, joista 288 sijaitsee Guadalajarassa, 238 Cuencassa, 204 Toledossa, 102 Ciudad Realissa ja 87 Albacetessa.
Maantiede.
Kastilia-La Mancha voidaan maantieteellisesti jakaa kahteen osaan. Keskiosa on pääosin alavaa peltomaata, josta itsehallintoalueen nimen toinen osa tulee: "la mancha" tarkoittaa täplää. Tasankoa ympäröivät Kastilian rajavuoret pohjoisessa ja Sierra Morena etelässä.
Alueen läpi virtaa kolme suurta jokea, Tajo ja Guadiana länteen ja Júcar itään. Myös Cabañerosin ja Tablas de Daimielin kansallispuistot sijaitsevat Kastilia-La Manchassa.
Eräs huomattava maantieteellinen piirre on eroosion aiheuttamat kivimuodostelmat Cuencan maakunnassa.
Historia.
Kastilia-La Manchan historia on ollut sekasortoinen. Muslimien hallitessa Iberian niemimaata alueella käytiin useita taisteluita krisittyjen ja muslimien välillä. Yksi "Reconquistan" käännekohtia oli kun Kastilian kuningas Alfonso VI valloitti Toledon vuonna 1085. Taistelut jatkuivat vuoteen 1492, jolloin Isabellan ja Ferdinandin avioliiton yhdistämät Kastilian ja Aragonian kuningaskunnat kukistivat viimeisen maurilaislinnakkeen Granadassa.
Kastilia-La Manchan maakunnat ja Madridin maakunta kuuluivat aikaisemmin Uuteen-Kastiliaan ("Castilla la Nueva"), mutta itsehallintojärjestelmän astuessa voimaan Madrid erotettiin omaksi itsehallintoalueekseen johtuen suurista taloudellisista ja väestöllisistä eroista sen ja alueen muiden maakuntien välillä.
Luettelo Suomen kansallispuistoista

 
Tämä artikkeli on luettelo Suomen kansallispuistoista. Suomen luonnonsuojelulaki määrittää kansallispuiston yhdeksi tyypiksi Suomen luonnonsuojelualueista. Lain mukaan kansallispuisto voidaan perustaa vain valtion omistamalle alueelle, mutta puistoon liittyvä, muun julkisoikeudellisen yhteisön kuin valtion omistama alue voidaan yhteisön suostumuksella liittää kansallispuistoon. Kansallispuiston pinta-alan on oltava vähintään 1 000 hehtaaria. Alueella on oltava merkitystä yleisenä luonnonnähtävyytenä tai muutoin luonnontuntemuksen lisäämisen tai yleisen luonnonharrastuksen kannalta.
Suomessa on 41 kansallispuistoa.
Murcia (itsehallintoalue)

Murcia on itsehallintoalue Espanjassa. Murcia koostuu vain yhdestä samannimisestä maakunnasta. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa Välimeren rannalla ja sen rajanaapureita ovat Andalusian, Kastilia-La Manchan ja Valencian itsehallintoalueet.
Itsehallintoalueen pääkaupunki on Murcia. Muita kaupunkeja ovat muun muassa Cartagena ja Lorca. Itsehallintoalueen pinta-ala on 11 313 neliökilometriä ja väkiluku 1,4 miljoonaa, joista kolmasosa asuu pääkaupungissa.
Murcia on suuri hedelmien, vihannesten ja kukkien tuottaja sekä Espanjan että koko Euroopan mittakaavassa. Bullasin, Yeclan ja Jumillan kunnat tunnetaan erinomaisista viineistään sekä Moratalla oliiviöljystään. Murcian ilmasto on lämmin ja kuiva, joten viljelyksillä joudutaan käyttämään laajalti keinokastelua. Pääasiallisena vedenlähteenä toimii Segura, joka on ollut aikoinaan Euroopan pahiten saastuneita jokia. Viimeisen 30 vuoden aikana joen valuma-alueella tehtyjen kunnostus- ja parantamistoimien ansiosta joki saatiin palautettua terveeksi. Segura-joki voitti Euroopan jokipalkinnon 2016.
Suurimmat kunnat.
Murcia jakaantuu 45 kuntaan.
Mbalax

Mbalax on Senegalissa ja Gambiassa kehittynyt populaarimusiikin tyylilaji. Se on saanut rytminsä senegalilaisesta sabar-rummusta. Maailmanlaajuiseksi tyylilajin teki tunnetuksi senegalilainen laulaja Youssou N’Dour.
Suomessa toimii mbalax-yhtye Galaxy, joka sai vuonna 2005 Opetusministeriön Suomi-palkinnon.
Youssou N’Dour

Youssou N’Dour (lausutaan ; s. 1. lokakuuta 1959 Dakar) on senegalilainen laulaja. Hän teki tunnetuksi paikallisen populaarimusiikin tyylilajin mbalaxin. Vuonna 1979 N’Dour perusti Étoile de Dakar -yhtyeen, mutta hänet tunnetaan silti paremmin sooloartistina. Hänen tunnetuin kappaleensa on ”7 Seconds”, jonka hän on levyttänyt Neneh Cherryn kanssa vuonna 1994 ja esittänyt Didon kanssa Live 8 -konsertissa kesällä 2005.
N’Dour valittiin Senegalin kulttuuri- ja matkailuministeriksi huhtikuussa 2012. Hänet vapautettiin ministerin tehtävistä syyskuussa 2013, jolloin hän siirtyi presidentin neuvonantajaksi.
N’Dour sai Polar-palkinnon vuonna 2013.
Lp

Lp, lp tai LP voivat tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Ernő Rubik

Ernő Rubik (s. 13. heinäkuuta 1944 Budapest) on unkarilainen keksijä, kuvanveistäjä ja arkkitehtuurin professori. Hän on Rubikin kuution keksijä.
Rubikin isä Ernő Rubik oli lentokonesuunnittelija. Valmistuttuaan insinööriksi hän työskenteli ensin arkkitehtina ja sai sitten professuurin "Iparművészeti Főiskola" -oppilaitoksesta. Hän ryhtyi peleistä ja älypeleistä kertovan "...És játék" -lehden toimittajaksi ja työllisti sitten itsensä perustamalla Rubik Stúdión. Nykyään hän työskentelee edelleen Rubik Stúdión johdossa.
Sunnalaisuus

Sunnalaisuus on islaminuskon pääsuuntaus, johon kuuluu noin 80–90 prosenttia maailman noin 1,6 miljardista muslimista. "Sunna" tarkoittaa profeetan esikuvaa, jonka kautta on annettu Jumalan laki. Sunnalaisuus kehittyi klassiseen muotoonsa varhaisella 900-luvulla.
Ei ollut heti selvää, että juuri sunnalaisuudesta tulisi islamin johtava suuntaus. Vielä 900-luvulla näytti siltä, että šiialaisuus oli voittamassa, sillä vuonna 945 Iranista tullut šiialainen Ahmad ibn Buya valloitti Bagdadin ja julistautui abbasidikalifien suojelijaksi. Samaan aikaan Egyptin fatimidit olivat šiioja. Käänne tapahtui 1000-luvulla, kun turkkilaiset seldžukit loivat keskiaasialaisen Seldžukkien valtakunnan, joka oli rajoiltaan lähellä sassanidien entistä valtiota. He karkottivat buijidit Bagdadista ja asettuivat vuorostaan kalifin suojelijoiksi. Keski-Aasiasta tullut valloitus varmisti sunnien valta-aseman ja muovasi islamin nykyiseen muotoonsa. Seldžukit perustivat madrasa-laitoksen varmistamaan oikeaoppisten sunnalaisten virkamiesten ja pappien koulutuksen.
Sunnalaisuuden tuntomerkit.
Sunnalaisuus eroaa islamin toisesta päähaarasta šiialaisuudesta tietyissä uskonnollisissa kysymyksissä. Suuntaukset voivat ajoittain pitää toisiaan vääräuskoisina. Sunnien ja shiiojen välillä esiintyy tämän takia väkivaltaisuuksia.
Sunnalaisuudella ei ole virallista kuvasymbolia, ja se on muutenkin ikonoklastinen eli kuvakielteinen. Abbasidien symboleina olivat mustat liput. Islamin epäviralliseksi symboliksi nousi puolikuu. Se oli peräisin turkkilaisten Osmanien valtakunnasta, ei islamin varhaiskaudelta.
Madhabit eli lakikoulukunnat.
"Maḏhab" (, monikko ) on arabiankielinen termi, joka viittaa islamilaiseen lakikoulukuntaan ("fiqh"). Islamissa vaikuttaa viisi suurta koulukuntaa, joiden katsotaan olevan keskenään yhdenvertaisia. Ne ovat:
Sunnien kuusi keskeistä hadith-kokoelmaa.
Sunnien tärkeimmät hadith-kokoelmat ovat niin sanotut kuusi kirjaa ("Kutub as-Sittah"). Koraanin ohella ne muodostavat sunnien pyhien kirjoitusten tärkeimmän koosteen, jonka tulkinta kuuluu ainoastaan uskonoppineille. Kokoelma vakiintui vasta 1100-luvulla, jolloin viimeinen kirjoittaja, Ibn Majah, hyväksyttiin mukaan. Kuusi kirjaa ovat:
Sunna-islamin levinneisyys.
Suurin osa tiedoista on laskettu tai otettu sivuilta CIA:N World Factbook ja Adherents.com . Tietoa on haettu myös näistä lähteistä:
Sunnalaisuus Suomessa.
Suomen ensimmäiset sunnimuslimit ovat turkkilaiset tataarit, jotka saapuivat 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa pääosin Nižni Novgorodin alueen kylistä ja etenkin Aktukista. Tataareilla on oma seurakuntansa.
Sunnimuslimeilla ei ole Suomessa omaa kattojärjestöä kuten šiioilla. Vuoden 1990 jälkeen alkanut muuttoliike on tuonut Suomeen sunneja muun muassa Somaliasta, Irakista ja Afganistanista. Yhdysvaltalaisen PEW-tutkimuskeskuksen mukaan Suomessa oli vuonna 2016 yhteensä muslimia, joista suurin osa sunneja.
Horst Wessel

Horst Ludwig Wessel (9. lokakuuta 1907 Bielefeld, Saksa – 23. helmikuuta 1930 Berliini, Saksa) oli saksalainen kansallissosialisti ja SA-Sturmführer. Nuorena ammutusta Wesselistä tuli kansallissosialistisen liikkeen huomattavin marttyyri, ja hänen sanoittamansa "Horst-Wessel-Lied" toimi natsi-Saksan epävirallisena kansallislauluna. 
Horst Wessel oli pastorin poika ja oikeustieteiden opiskelija. Hän liittyi kansallissosialistisen puolueen rynnäkköosasto Sturmabteilungiin (SA) Weimarin tasavallan viimeisinä päivinä. Rynnäkköosaston jäseniä, Sturmmänner (tai SA-Männer), kutsuttiin heidän puolueasujensa värin vuoksi ruskeapaidoksi. Wessel herätti Joseph Goebbelsin huomion. Tämä lähetti hänet Wieniin vuonna 1928 organisoimaan kansallissosialistista nuorisoliikettä.
Wesselin palattua Saksaan hänen väitetään järjestäneen hyökkäyksen erääseen kommunistien toimitilaan Berliinissä. Myöhemmin hänen väitetään joutuneen riitaan vuokraemäntänsä kanssa mahdollisesti maksamattomien vuokrien takia. Vuokraemännän sanotaan kertoneen asiasta kommunisteille, jotka näkivät tässä mahdollisuuden kostoon. Kommunisti Albrecht Höhler ampui Wesseliä päähän, ja tämä kuoli sairaalassa muutamaa viikkoa myöhemmin. On väitetty, että Höhlerillä olisi lisäksi ollut henkilökohtaista kaunaa Wesselille naisasioista.
Wesselistä tehtiin kansallissosialistien marttyyri. Hän sai julkiset hautajaiset, joihin osallistui 30 000 ihmistä. Ruskeapaidat lauloivat hautajaisissa hänen muutamaa kuukautta aiemmin kirjoittamansa "Horst-Wessel-Liedin", josta tuli myöhemmin kansallissosialistisen puolueen virallinen laulu ja myöhemmin natsi-Saksan toinen kansallislaulu.
Sodan jälkeen Horst Wesselin hauta päätyi osaksi Itä-Berliiniä. Hauta häpäistiin monta kertaa, ja hautakivi katosi. Vieressä sijaitseva Clara Wesselin hauta on saanut olla rauhassa. 
Hanns Heinz Ewers kirjoitti Horst Wesselin elämäkerran "Horst Wessel, eräs saksalainen kohtalo" (WSOY, 1933), jonka suomensi Mika Waltari.
Kansallispuisto

Kansallispuisto on luonnonsuojelualue, jonka ensisijainen tarkoitus on turvata luonnon monimuotoisuutta, mutta niihin sisältyy usein kansallismaisemia, luonnonnähtävyyksiä ja virkistyspalveluja. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton ja monien maiden tekemät määritelmät eroavat hieman toisistaan.
Määritelmä.
Kansallispuistot kuuluvat Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton luokan II luonnonsuojelualueisiin. Siihen kuuluvat alueet ovat luonnontilaisia tai lähes luonnontilaisia, ja niiden tarkoituksena on ekologisten prosessien, lajien ja ekosysteemien suojelu. Kansallispuistot mahdollistavat kuitenkin myös tutkimuksen, opetuksen, henkisen hyvinvoinnin, virkistyskäytön, retkeilyn ja matkailun.
Kansallispuistojen määritelmä kuitenkin vaihtelee hieman maittain. Suomen luonnonsuojelulaissa kansallispuisto määritellään hyvin samalla tavalla kuin IUCN:n kansallispuistokuvauksessa.
AMD Sempron

AMD Sempron on AMD:n valmistama suoritin. Se sijoittuu halpaan hintaluokkaan kilpaillen Intel Celeron D:n kanssa. Sempronin edeltäjä oli AMD Duron.
Ensimmäiset Sempron-mallit perustuivat Athlon XP:n "Thorton"-ytimeen. Niissä oli 256 kilotavua L2-välimuistia ja 333 megahertsin kellotaajuudella toimiva väylä. Myöhemmin esiteltiin Sempron 3000+, joka perustui "Barton"-ytimeen. Siinä on 512 kilotavua L2-välimuistia. Myöhemmät Sempron-versiot, kuten Sempron 3100+, perustuvat Athlon 64:ään ja siitä johdettuun "Paris"-ytimeen. Ne eivät tue AMD64-käskykantaa, niissä on vain 128 tai 256 kilotavua L2-välimuistia ja lisäksi Semproneiden Hyper Transportin nopeus on laskettu 800 MHz:iin. Niissä on kuitenkin joitain Athlon 64:n ominaisuuksia, kuten integroitu muistiohjain ja tuki Socket 754 -suoritinkannalle. Uuden Palermo-ytimen myötä AMD on tuonut markkinoille Semproneita joiden 64-bittisiä laajennuksia ei ole poistettu käytöstä. Vuonna 2009 AMD julkaisi AM3-kannalle uuden Sempronin. Sempron 140 toimii myös AM2+ kannallisilla emolevyillä. Prosessorin valttikortteina on matala 45W TDP ja edullinen hinta. Sempron 140 perustuu Athlon II X2-siruun, josta on suljettu toinen ydin. Toinen ydin voidaan avata sopivalla laitteistolla sirun palauttamiseksi Athlon II X2-tilaan. Prosessori ei voi vahingoittua ytimen avauksessa.
Jäätanssi

Jäätanssi on taitoluistelun alalaji, joka tyylittelee kilpatanssia. Ensimmäisen kerran jäätanssi oli lajina taitoluistelun MM-kilpailuissa vuonna 1952 ja EM-kisoissa 1984. Talviolympialaislaji siitä tuli Innsbruckissa 1976.
Kuten pariluistelussa tanssijat kilpailevat pareina. Jäätanssi eroaa pariluistelusta sillä, että nostoilla on erilaiset vaatimukset. Siinä vaaditaan piruettien suorittamista joukkueena tanssiotteessa ja kielletään heitot ja hypyt. Partnereiden ei kuuluisi olla erossa enempää kuin kahden käsivarrenmitan verran. Alun perin partnereiden kuului pitää tanssiote koko ohjelman ajan, mutta tätä vaatimusta on löysennetty modernissa jäätanssissa. Jäätanssissa myös musiikin vaatimukset eroavat muista taitoluistelun lajeista siten, että tanssijoiden täytyy luistella musiikin poljennon tai rytmin mukaan. Yksin- ja pariluistelijat luistelevat monesti musiikin melodian mukaan tai fraseeraavat musiikkia.
Jäätanssikilpailu koostuu lyhyttanssista ja vapaatanssista. Ennen kautta 2009–2010 lyhyttanssin sijaan luisteltiin pakollinen tanssi ja rytmitanssi. Lyhyttanssin osana luistellaan ennalta määrätty kuviotanssi.
Pariluistelu

Pariluistelu on taitoluistelun laji, jossa kilpaillaan pareina, jotka koostuvat miehestä ja naisesta. Laji eroaa jäätanssista ja yksinluistelusta elementtien osalta, jotka sisältävät päänyläpuoliset nostot, kuolemanspiraalin ja heittohypyt. Joukkue eli pari suorittaa elementit yhdenmukaisesti ja yhtä aikaa. Tarkoituksena on luoda illuusio "kahdesta luistelijasta yhtenä".
Pariluistelu oli ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa Pietarissa vuonna 1908, jolloin siihen osallistui kolme joukkuetta, Saksa, Iso-Britannia ja Venäjä. Olympialajiksi se tuli Lontoossa saman vuoden lokakuussa, jolloin kilpailijoina oli yksi pari Saksasta ja kaksi Isosta-Britanniasta. Pariluistelu on muuttunut alkuajoista paljon, ja jotkin nykypäivän elementit tulivat mukaan vasta vuosikymmeniä myöhemmin.
Kilpailu.
Pariluistelukilpailut koostuvat kahdesta osasta, lyhyt- ja vapaaohjelmasta.
Muodostelmaluistelu

Muodostelmaluistelu on urheilulaji. Muodostelmaluistelu on yksi taitoluistelun alalajeista, jossa jäällä luistelee kerrallaan 12-24 luistelijaa (sarjasta riippuen) muodostaen erilaisia kuvioita. Joukkue esittää eri elementtejä tarkasti samanaikaisesti musiikin tahtiin. Elementtejä ovat blokki, piiri, liukusarja, mylly, erilaiset läpimenot, otteeton askelsarja, laini (rivi), soololiike, parielementti, luovaelementti ja yhdistelmäelementti. Laji on lähtöisin Yhdysvalloista, jossa se kehitettiin 1970-luvulla. Lajin toi Suomeen Jane Erkko 1980-luvulla.
Muodostelmaluistelun SM-kilpailusarjoja Suomessa ovat SM-seniorit, SM-juniorit ja SM-noviisit. Kansallisen tason kilpailusarjat ovat seniorit, juniorit, noviisit, minorit ja tulokkaat. Harrastetason sarjoja edellisten lisäksi ovat myös aikuiset ja masters-sarja, joka pääosin koostuu entisistä SM-luistelijoista. muodostelmaluistelun -MM kisat järjestetään vuonna 2025 Suomessa
Maailmanmestaruuskilpailut.
Ensimmäiset muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2000. Ylivoimaisesti eniten mitalisijoja ovat saaneet Ruotsi ja Suomi. Menestynein joukkue on ollut ruotsalainen Team Surprise (lopetti toimintansa vuonna 2018), joka on voittanut MM-kultaa kuudesti. Seuraavana tulee Suomen Marigold IceUnity viidellä maailmanmestaruudellaan.
SM-junioreiden ensimmäiset viralliset MM-kilpailut järjestettiin Helsingissä vuonna 2013. Musketeers (Finland 2) ja Team Fintastic (Finland 1) toivat Suomelle kaksoisvoiton.
Intel Pentium II

Intel Pentium II on Intelin valmistama x86-arkkitehtuuriin perustuva suoritin. Se julkaistiin 7. toukokuuta 1997. Se perustui Intel Pentium Pro:ssa käytettyyn P6-ytimeen, mutta 16-bittistä suorituskykyä oli parannettu sekä MMX-käskyt, jotka oli lisätty alkuperäiseen Intel Pentiumiin, oli lisätty.
Alkuperäinen "Klamath"-ytimeen perustunut Pentium II toimi 233 tai 266 megahertsin kellotaajuudella. Se oli valmistettu 0,35 mikrometrin prosessilla ja tuotti siihen aikaan todella suuren määrän lämpöä. Se käytti 66 megahertsin väylää, joka riitti kohtalaisen hyvin prosessorille, koska L2-välimuisti ei ollut tämän väylän takana, toisin kuin kilpailijalla AMDllä. 300 megahertsin malli julkaistiin myöhemmin 1997.
"Deschutes"-ytimeen perustuva Pentium II julkaistiin tammikuussa 1998, kun 333 megahertsin malli näki päivänvalon. Se oli valmistettu 0,25 mikrometrin prosessilla, joten se oli huomattavasti viileämpi kuin Klamath. Vuoden 1998 aikana julkaistiin myös 350, 400 ja 450 megahertsin mallit. Ne käyttivät 100 megahertsin väylää jolloin suorituskyky parani jonkin verran.
Pentium II:n paketointi erosi selvästi sen edeltäjistä. Se oli kompromissi, joka salli Intelin pitää L2-välimuisti erillään prosessorista, mutta kuitenkin nopean väylän päässä. Erillinen välimuisti oli hitaampaa (toimi puolella nopeudella suorittimen kellotaajuudesta) kuin Pentium Prossa, mutta saannit paranivat, joten suoritin voitiin sijoittaa halvempaan hintaluokkaan.
Halvempi versio Pentium II:sta julkaistiin nimellä Intel Celeron. Sen ensimmäinen malli oli käytännössä Pentium II, josta oli poistettu L2-välimuisti,
mutta myöhemmissä malleissa L2-välimuisti oli palautettu, pienempikokoisena ja integroituna prosessorin kanssa samalle piirille. Intel julkaisi myös version palvelinkäyttöön nimellä Pentium II Xeon. Vuoden 1999 alussa Intel Pentium III korvasi Pentium II:n.
Liuksialan kartano

Liuksialan kartano on Kangasalla sijaitseva kartano.
Liuksialasta, joka oli Kangasalan vanha kirkonkylä, muodostettiin vuonna 1566 kuninkaankartano. Ruotsin entinen kuningatar Kaarina Maununtytär asui kartanossa miehensä Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n kuoltua vuodesta 1577 lähtien. Hänen jälkeensä sen omistivat muun muassa hänen tyttärensä Sigrid Vaasa sekä tämän jälkeläiset Åke Tott ja Klaus Tott. Sitten Liuksialan kartano siirtyi Creutzeille. Vuodesta 1821 se on ollut Meurman-suvun omistuksessa. Kartanon osti tuolloin tykistökapteeni Karl Otto Meurman, tunnetun suomalaisuusmies Agathon Meurmanin isä. Osa suvusta suomensi nimensäkin Liuksialaksi. Kartano siirtyi aikanaan Agathon Meurmanin nuorimmalle pojalle, kunnallisneuvos Jalmari Meurmanille.
Kartanon päärakennuksen runko on vuodelta 1804 ja Berndt Blomin suunnittelema nykyinen ulkoasu vuodelta 1902. Kivikellarin arvellaan kuitenkin olevan jo 1500-luvulta. Kartanoon johtaa yli kilometrin pituinen koivukuja.
Kartanon alueella on ollut mahdollisesti 1300-luvulla rakennettu Kangasalan ensimmäinen kirkkorakennus, joka on kuitenkin tuhoutunut. Sen paikalla on Josef Stenbäckin suunnittelema kappeli, jonka Jalmari Meurman rakennutti vuosina 1917–1932.
Pirkanmaan liitto

Pirkanmaan liitto on Pirkanmaan 23 kunnan omistama kuntayhtymä. Liiton toiminnan keskeisiä periaatteita on kehittää Pirkanmaan maakuntaa tasapuolisesti ja valvoa sen etuja. Liiton tärkeitä yhteistyökumppaneita ovat kunnat, kuntayhtymät ja valtion aluehallintoviranomaiset. Liiton päätehtävät ovat alueellinen kehittäminen, maakuntakaavoitus ja edunvalvonta. Uusimpana työmuotoina ovat innovaatio- ja tulevaisuustyö.
Liitto toimii verkostomaisesti maakunnan kehittämistyössä. Esimerkiksi maakunnasta valittujen kansanedustajien neuvottelukunta on eräs maakunnan painoarvoa ja etua esilläpitävä ryhmittymä. 
Maakuntavaltuusto käyttää ylintä päätösvaltaa. Se koostuu jäsenkuntien kunnanvaltuustojen edustajista kunnallisvaalien Pirkanmaan tulosta vastaavassa suhteesa. Maakuntavaltuusto päättää Pirkanmaan liiton toiminnasta ja taloudesta. Noin kerran kuukaudessa kokoontuva maakuntahallitus valitaan puoleiden kunnallisvaalikannatuksen ja tasa-arvolain mukaisesti. Pirkanmaan liiton maakuntajohtaja on Anna-Mari Ahonen (2022-).
Maakuntakaava

Maakuntakaava on maankäyttö- ja rakennuslain mukainen yleispiirteinen suunnitelma maakunnan alueiden käytöstä. Maakuntakaavassa esitetään kartalla kokonaiskuva maakunnan kehittämisestä, ja siinä ratkaistaan valtakunnallisesti, maakunnallisesti ja seudullisesti merkittävät maankäyttökysymykset. Se on Suomen maankäytön suunnittelujärjestelmässä ylin kaavataso, ja se ohjaa kuntien yleis- ja asemakaavoitusta ja viranomaisten muuta alueiden käytön suunnittelua.
Maakuntakaavan laatiminen.
Maakuntakaavan laatiminen perustuu maankäyttö- ja rakennuslakiin, jossa määritellään sen sisältövaatimukset. Maakuntakaavassa suunnitellaan yleispiirteisesti alueiden käyttöä alueella, muun muassa alue- ja yhdyskuntarakennetta, liikenneyhteyksiä, vesihuoltoa, luonnonsuojelua, kulttuuriympäristöarvoja ja virkistysalueita. Maakuntakaavan laadintaa ohjaa valtioneuvoston hyväksymät valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet, joissa linjataan koko valtakunnan alueidenkäyttöä.
Maakuntakaavan osia ovat kaavakartta, kaavamerkinnät ja -määräykset sekä selostus, jossa esitellään kaavan sisältö. Maakuntakaava laaditaan maakunnan tai sen osan alueelle, ja se voidaan laatia myös jotakin tiettyä aihekokonaisuutta käsittelevänä vaihemaakuntakaavana. Maakuntakaavan laatimisesta vastaa maakunnan liitto, ja sen hyväksyy maakuntavaltuusto. Maakuntakaava laaditaan vaiheittaisena prosessina, jonka kuluessa laaditaan tarvittavat pohjaselvitykset, arvioidaan kaavaratkaisun vaikutukset, käydään vuoropuhelua asiantuntijoiden ja sidosryhmien kanssa ja asetetaan ehdotus julkisesti nähtäville. 
Historia.
Vuoteen 1993 saakka maakuntakaavaa edeltäneen seutukaavan laatimisvelvollisuus oli seutukaavaliitoilla.
Vuoteen 2016 saakka maakuntakaavat vahvistettiin ympäristöministeriössä.
A. W. Yrjänä

A.W. Yrjänä (oikealta nimeltään Aki Ville Yrjänä, s. 30. heinäkuuta 1967 Kemi) on suomalainen rock-muusikko ja runoilija. Hän on tullut tunnetuksi CMX-yhtyeen laulajana, sanoittajana ja basistina. Hän on myös säveltänyt suurimman osan CMX-yhtyeen lauluista. Lisäksi hän on julkaissut kuusi runokokoelmaa. 
Elämä ja ura.
Yrjänä asui nuoruudessaan Torniossa. Yrjänän työläiskodissa luettiin runoutta ja hän harrasti tieteiskirjallisuutta. Hän oli myös kiinnostunut parapsykologiasta ja teosofiasta. Yrjänä innostui punkrockista ja osallistui erilaisiin yhtyehankkeisiin. 18-vuotiaana hän perusti CMX:n. Yrjänä toimi vuosina 1987–88 torniolaisen hardcore punk -yhtye Terveiden käsien kitaristina ja soitti yhtyeen EP-levyillä "Oma koloni", "Anno Domini" sekä "Pahan voima". Kyseisillä EP:illä Yrjänä vastasi myös kappaleiden sävellyksistä. Muutettuaan Helsinkiin hän opiskeli yliopistossa teologiaa, uskontotiedettä ja filosofiaa. Myöhemmin hän jätti opintonsa kesken ja siirtyi kokonaan muusikon uralle.
Yrjänän sanoitusten tunnusomainen piirre on symbolisuus ja kuvallisuus sekä vaikutteiden ottaminen uskonnoista, mytologioista ja kansanperinteestä. Sanoituksia on pidetty vaikeaselkoisina, mutta niiden takana on Yrjänän itsensä mukaan yhteiskunnallista kantaaottavuutta.
Julkaisevana runoilijana Yrjänä aloitti vuonna 1997 esikoiskokoelmallaan "Arcana", josta otettiin yhdeksän painosta. Hän on julkaissut kuusi runokokoelmaa, joista kaksi ensimmäistä kustansi Like ja uudemmat Johnny Kniga. Yrjänän runoudessa esiintyy sekä filosofisia teemoja että arkista kuvausta. Yrjänän esikoisromaani "Joonaanmäen valaat" julkaistiin huhtikuussa 2017. 
CMX:n lisäksi Yrjänä on muun muassa Osuuskunta Lilithin perustajajäsen sekä tuotantoyhtiö Inkfishin osakas. Yrjänä on naimisissa toimittaja-muusikko Kikke Heikkisen kanssa. Pariskunta asuu Porvoossa.
Yrjänä osallistui "Vain elämää" -tv-ohjelman 14. tuotantokaudelle, joka esitettiin Nelosella syksyllä 2023. 
A.W. Yrjänä julkaisi 15. maaliskuuta 2024 ensimmäisen sooloalbuminsa "Heliografi". Levyn on tuottanut Erno Laitinen. Kiertueella hänen yhtyeessään soittaa Jussi Kinnunen, Erno Laitinen, Oscar Gräsbeck ja Jarkko Saarinen.
Diskografia.
CMX.
Katso CMX-diskografia yhtyeen artikkelista.
Kirjallinen tuotanto.
Runokirjat.
"Arcana" ja "Rota" on julkaistu myös CD-äänikirjana Yrjänän lukemana.
Ligatuuri

Ligatuuri on kahdesta tai useammasta kirjaimesta muodostettu yhdistelmä. Ligatuuri merkitsee myös tällaisen kirjoitusmerkin painamiseen tarkoitettua kirjaketta. Ligatuuri voi olla joko osa jonkin kielen merkistöä (esimerkiksi norjassa "æ", joka on yhdistelmä kirjaimista "a" ja "e"), tai kirjasimen mukana tuleva stilisointi kirjaimista, jotka ovat erillisinä kirjaimina esitettynä vaarassa osua toisiinsa (esimerkiksi ﬁ → ſi). Eräät erikoismerkit ovat myös syntyneet ligatuureista, esimerkiksi merkki "&amp;" joka on tullut latinan sanasta "et".