tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
RG Line

RG Line Oy Ab oli vuonna 2001 perustettu suomalainen laivayhtiö. Yhtiö harjoitti reittiliikennettä kahden Pohjanlahden rannikkokaupungin, Suomen Vaasan ja Ruotsin Uumajan välillä M/S "RG I" -aluksella (ent. "M/S Kahleberg"). 
Laivayhtiön perusti liikemies Rabbe Grönblom muutama kuukausi sen jälkeen, kun Silja Line oli lopettanut Merenkurkun liikenteensä. Silja Line lopetti liikenteen vedoten Euroopan unionin päätökseen lakkauttaa verovapaa kaupankäynti jäsenvaltioiden välillä.
Yhtiö jätti konkurssihakemuksen 29. marraskuuta 2011, mutta liikennöinti jatkui normaalisti vuoden 2012 loppuun.
__notoc__
Brännboll

Brännboll (Tanskassa "rundbold") on pääasiassa Ruotsissa ja Tanskassa pelattava baseballin ja pesäpallon lähisukulaispeli. Peliä pelataan myös yleisesti Pohjanmaalla ruotsinkielisissä kouluissa. Lajia harrastetaan lähinnä amatööritasolla puistoissa, eikä sillä ole varsinaista organisoitua toimintaa.
Pääasiallinen ero baseballiin ja pesäpalloon on se, ettei lajissa ole lainkaan syöttäjää tai lukkaria, vaan lyöjä itse heittää pallon ilmaan, mistä hän myös sen lyö. Lyöjällä on kolme yritystä. Pesiä on neljä, joilla kaikilla juoksijan tulee käydä. Ulkokentän pelaajat eivät käytä käsineitä tai räpylöitä. Polttaakseen juoksijan heidän tulee saada pallo haltuunsa ja heittää pallo polttajalle, jonka täytyy astua maassa olevan lautasen tai laudan päälle. Tällöin juoksija palaa, mikäli ei ole sitä ennen pesässä. Palamisen seurauksena hänen pitää palata edelliselle pesälle. Ykköspesällä olija saa pysytellä paikoillaan. Jossakin variantissa palanut sisäpelaaja joutuu palaamaan aina ykköspesälle. 
Ulkovuorossa oleva joukkue saa pisteitä paloista ja saatuaan pallon suoraan ilmasta kiinni ("lyra"). Mikäli pallon saa kiinni yhdellä kädellä, saatetaan siitä antaa lisäpisteitä. Sisävuorossa oleva joukkue saa pisteitä juoksuista, lisäpisteitä mikäli kyseessä on kunnari ("frivarv"). Pallona toimii tavallisesti tennispallo.
Vaikka brännbollia pelataan lähinnä vapaa-aikana harrastemielessä, on vuodesta 1974 järjestetty Uumajassa opiskelijoiden MM-kisat. Saksassa vastaavaa peliä nimeltä "Brennball" pelataan kouluissa sisätiloissa ja isolla pallolla, tavallisesti lento- tai koripallolla.
Gracefallen

Gracefallen on Unholy-yhtyeen viimeiseksi jäänyt albumi. Se julkaistiin Avantgarde Music -yhtiön kautta vuonna 1999. 
Kappaleet.
Vuoden 2011 uudelleenjulkaisun bonuskappale
Johnny Mandel

Johnny Mandel (23. marraskuuta 1925 New York – 29. kesäkuuta 2020 Ojai) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin, elokuvamusiikin ja jazzin säveltäjä. Hän työskenteli muiden muassa Count Basien, Frank Sinatran ja Shirley Hornin kanssa. 
Mandel voitti vuonna 1966 Oscarin ja Grammyn "vuoden parhaasta laulusta" elokuvaan "Kuuma ranta" yhdessä Paul Francis Websterin kanssa tekemällään kappaleella "The Shadow of Your Smile". Mandel sai Grammyn myös kirjoittamillaan kappaleilla "Unforgettable" (Natalie Cole &amp; Nat King Cole, 1992) ja "Here's to Life" (Shirley Horn, 1993). Vuonna 1997 hän sai elämäntyöstään ASCAP-järjestön Henry Mancini -palkinnon.
Mandelin muita tunnettuja sävellyksiä ovat muiden muassa "Suicide Is Painless" (teema elokuvasta M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala), "Close Enough to Love", "Emily" ja "A Time for Love".
Rapture (Unholyn albumi)

Rapture on Unholy-yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin Avantgarde Music -yhtiön kautta vuonna 1998. 
Kappaleet.
Vuoden 2011 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
NFC South

NFC South on amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliigan National Football Leaguen National Football Conferencen eteläinen divisioona, joka muodostettiin vuonna 2002, kun liigan joukkueiden määrä kasvoi 32:een.
NFC Southissa pelaa neljä joukkuetta: Atlanta Falcons, Carolina Panthers, New Orleans Saints ja Tampa Bay Buccaneers.
Ennen vuoden 2002 uudelleenjärjestelyjä Tampa Bay Buccaneers kuului NFC Centraliin ja muut joukkueet NFC Westiin.
"Vuoden 2002 jälkeen"
Trip to Depressive Autumn

Trip To Depressive Autumn on Unholy-yhtyeen viimeinen virallisessa levityksessä ollut demonauha ja ensimmäinen EP. Se nauhoitettiin vuonna 1991 Nauha poiki -levytyssopimuksen Lethal Recordsin kanssa. Vuotta myöhemmin (1992) demo lisensoitiin USA:han, ja Wild Rags-levy-yhtiö julkaisi sen myyntiin.
Kokoonpano.
Julkaisija: Lethal Records (Eurooppa), Wild Rags (USA)
Vihannin rautatieasema

Vihannin rautatieasema eli Vihanti-Raahen rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Raahen Vihannin kirkonkylässä rataosalla Seinäjoki–Oulu. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 684,6 ratakilometriä mitattuna Haapamäen kautta. Asema on avattu liikenteelle 1886. Oulun rautatieasemalle on matkaa 68 kilometriä.
Vihannin asemarakennuksen suunnittelija on todennäköisesti ollut tuolloinen rautatiehallituksen pääarkkitehti Knut Nylander. Asemarakennus on rakennettu signeeraamattomien niin kutsuttujen "Oulun radan tyyppipiirustusten" mukaan.
Vihannin ratapihalla on kolme junaliikenteen käytössä olevaa raidetta. Asemalla pysähtyy parhaimmillaan neljä päiväjunaa kumpaankin suuntaan. Asemalla pysähtyy myös Helsinki-Rovaniemi yöjunavuoropari IC 273/IC 266. Kaikki junat käyttävät raidetta kaksi. S 51 Ouluun käyttää kuitenkin raidetta yksi. Näiden lisäksi ratapihalla on myös useita sivuraiteita, joita käytetään pääasiassa puutavaran kuormaamiseen. Vihanti on ollut ennen risteysasema: Ristonahon rata eli sivurata Lampinsaaren kylässä sijainneille kaivoksille on purettu.
Vihannin asemalla on sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Henkilöjunilta on linja-auto- sekä taksiyhteydet Raahen keskustaan. Aseman ulkopuolella on nykyään myös lippuautomaatti, mistä voi ostaa lippuja.
Choctaw Brave

Choctaw Brave (30. huhtikuuta 1977 Yhdysvallat – 18. helmikuuta 2008 Suomi) oli erinomaisena siitoshevosena tunnetuksi tullut ravihevonen. Se tuotiin Yhdysvalloista Suomeen vuonna 1982. Punaruunikon oriin osti Juhani Lagerstam Laukon kartanoon, missä oritta käytettiin siitokseen yli kahden vuosikymmenen ajan.
Oman kilpauransa aikana Choctaw Brave ehti ansaita yli 125 000 dollaria. Ennätysajaksi kirjattiin 1.13,0a. Lupaava kilpaura kuitenkin päättyi loukkaantumiseen .
Choctaw Bravellä on Suomessa yli 1 200 jälkeläistä ja Ruotsissa noin 70. Kuuluisimpia oriin jälkeläisistä lienevät Houston Laukko (voitti yli miljoona euroa), Isla J Brave (voitti yli 800 000 euroa), Indian Silver (voitti 700 000 euroa), Noa Savoy (voitti 400 000 euroa) sekä Jonas Laukko (voitti 350 000 euroa). Choctaw Brave on palkittu jälkeläisarvokirjaimella A .
Choctaw Brave lopetettiin selkävaivojen takia 31 vuoden ikäisenä 18. helmikuuta 2008. Se haudattiin omaan tarhaansa Laukon kartanon maille.
Meritupet

Meritupet (Ascidiacea) on vaippaeläinten luokka. Ne ovat alustaan kiinnittyneitä, vaipan ympäröimiä merieläimiä, joilla on suu- ja hylkyaukko. Toukat uivat vapaasti ja niillä on selkäjänne, jonka yläpuolella on selkäydin, mikä viittaa sukulaisuuteen selkärankaisten kanssa. Merituppilajeja tunnetaan noin 1 000. Niiden elinikä on muutamia kuukausia.
Rakenne.
Meritupet ovat rakenteeltaan hyytelöstä koostuvia suppiloita, jotka ovat täynnä vettä. Yksittäin elävillä merituppilajeilla hylkyaukko sijaitsee kyljessä kuin teekannun nokka. Suolen alkupäässä on korimainen ravinnon suodatin. Vesi virtaa siihen ylhäällä sijaitsevasta sisääntuloaukosta ja poistuu hylkyaukon kautta. Keskikokoinen merituppi suodattaa vuorokaudessa 200 litraa vettä. Vedessä olevat ravintohiukkaset jäävät sisään seulamaisen verkon ja tahmean liman pidättäminä. Lopulta lima valuu alas ruoansulatuskanavaan ravintohiukkaset mukanaan. Suodatin toimii samalla kiduksena ottaen vedessä olevan hapen eläimen käyttöön. Virtaus pysyy yllä solujen pinnalla liikkuvien ripsien avulla. Niiden ansiosta veden vaihtuvuus on niin hyvä, että jotkin lajit pystyvät elämään seisovassa merivedessä.
Runkokuntina elävien merituppiyksilöiden koko on vain muutaman millimetrin, mutta kolonia voi kasvaa 15 sentin mittaiseksi. Yksin elävät meritupet kasvavat huomattavasti suuremmiksi ollen korkeintaan 20-senttisiä. Runkokunnassa merituppia yhdistää toisiinsa hyytelömäinen väliaine. Jokainen ottaa sisäänsä vettä yhdestä putkesta, suodattaa siitä ravintohiukkaset ja pumppaa veden ja jätteet toisesta päästä pois.
Lisääntyminen.
Meritupet ovat hermafrodiitteja eli jokaisella yksilöllä on sekä koiraan että naaraan sukupuolielimet. Periaatteessa ne voisivat lisääntyä yksinäänkin, mutta käytännössä ne eivät sitä tee. Sitä vastoin meritupet päästävät siittiönsä veteen ja saavat hengitysveden mukana lajikumppaniensa sukusolut. Siten perinnöllinen muuntelu säilyy, eikä jälkeläisistä tule vanhempansa kloonia. Jotkin merituppilajit päästävät munasolutkin veteen, jossa ne hedelmöittyvät ja kelluvat jonkin aikaa vapaasti ennen toukkavaihetta. Toisilla taas on sisäinen hedelmöitys, jossa vasta aktiivinen toukka poistuu emonsa ruumiista. Eräät lajit pystyvät lisääntymään silmikoimalla. Silloin meritupen kyljestä kasvaa pieni jälkeläinen, joka lopulta irtoaa itsenäiseksi yksilöksi.
Elinympäristö.
Aikuiset meritupet ovat sessiilejä eli paikoilleen kiinnittyneitä. Ne voivat liimautua mihin tahansa merenalaiseen rakenteeseen, kuten kookkaisiin leviin, öljynporauslauttaan tai laivan pohjaan. Meritupet eivät kestä kuivumista, joten ne elävät vuorovesirajan alapuolella. Useimmat merituppilajit elävät matalissa ja ravinteisissa rannikkovesissä, mutta jotkin lajit elävät jopa 5000 metrin syvyydessä. Ne syövät pinnasta vajonnutta osittain hajonnutta eloperäistä ainesta.
Oulaisten rautatieasema

Oulaisten rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Oulaisten kaupungin keskustassa Pohjois-Pohjanmaalla Pohjanmaan radalla. Sen etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 657,9 ratakilometriä mitattuna Haapamäen kautta. Asema on avattu liikenteelle 1886 Oulun radan valmistuttua.
Oulaisten asema oli vielä 1960-luvulla henkilöliikenteen lisäksi tärkeä tavaran, erityisesti puutavaran lastauspaikka. Vuosisadan alussa Pyhäjoen Olkossa sijaitsevalta Juseliuksen sahalta ajettiin runsaasti sahatavaraa Oulaisten asemalle. Asemalle oli noin kilometrin mittainen suora raideyhteys Pyhäjoesta, mistä jokea pitkin uitetut tukit jatkoivat matkaansa rautateitse. Tukit vedettiin hevosella Pyhäjoesta asemalle. Tavaraliikenne oli huipussaan vuonna 1910, jolloin Oulaisten asemalta lähti 26 534 tonnia tavaraa.
Oulaisten ratapihalla on kolme junaliikenteen käytössä olevaa raidetta. Välilaiturille kulkuyhteys alikulun kautta. Liikennepaikalla pysähtyy parhaimmillaan neljä päiväjunaa kumpaankiin suuntaan sekä Helsinki-Rovaniemi yöjunavuoropari IC 273/IC 266. Liikennepaikka on myös puutavaran kuormausasema. Kaikki henkilöjunat käyttävät raidetta kaksi, joka on pääraide.
Nykyisin Oulaisten rautatieasema on miehittämätön, ja liikenteenohjaus hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Oulusta käsin. Asemalla on kuitenkin päivittäin auki oleva odotustila ja WC-tilat.
Bertil Ohlin

Bertil Gotthard Ohlin (23. elokuuta 1899 – 3. elokuuta 1979) oli ruotsalainen taloustieteilijä ja poliitikko sekä Tukholman kauppakorkeakoulun professori vuosina 1929–1965. Hän sai Nobelin taloustieteen palkinnon yhdessä James Meaden kanssa vuonna 1977 muun muassa ulkomaankaupan teoriaa käsittelevistä tutkimuksistaan.
Ohlin opiskeli Lundissa ja Tukholmassa sekä Oxfordissa ja Harvardissa. Hän väitteli Tukholman yliopistossa vuonna 1924, pääsi professoriksi Kööpenhaminan yliopistoon ja siirtyi sieltä Tukholman kauppakorkeakouluun 1930. Siihen aikaan hän oli näyttävästi eri mieltä John Maynard Keynesin kanssa siitä, pystyykö Saksa maksamaan sille määrätyt sotakorvaukset.
Ohlin oli Ruotsin liberaalisen Kansanpuolueen puheenjohtaja vuosina 1944–1967, valtiopäiväedustaja 1938–1970 ja toisen maailmansodan aikana muutaman vuoden kauppaministerinä.
Ohlinin nuorin tytär Anne Wibble toimi Ruotsin ensimmäisenä naispuolisena valtiovarainministerinä 1990-luvun alussa.
Kimmo Pyykkö

Kimmo Tapani Pyykkö (s. 20. joulukuuta 1940 Lahti) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän teki aluksi veistoksia romuista, mutta 1970-luvulla mukaan tulivat suuret surrealistiset alumiiniveistokset. Myöhemmin hän teki figuuriveistoksia ja luontoaiheisia puureliefejä.
Pyykkö opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1963–1968 ja Helsingin yliopiston piirustussalissa vuonna 1963.
Vuonna 1975 tasavallan presidentti Urho Kekkonen teki Pyykön teknisellä avustuksella "Niin on jos siltä näyttää" -nimisen teoksen. Sekatekniikalla valmistettu naisfiguuri oli myöhemmin esillä Helsingin Taidehallissa amatööritaiteilijoiden näyttelyssä. Se myytiin huutokaupassa 26 000 markalla. Kekkonen teki Pyykön työhuoneessa myös tunnetun omakuvansa, jonka päänä oli vanha leipälapio. Pyykön mukaan Urho Kekkosen naisystävänä tunnettu rouva Anita Hallama pahoitti mielensä "Niin on jos siltä näyttää" -teoksesta, vaikka se ei esittänytkään ketään tiettyä naishenkilöä.
Kangasala-talossa on Pyykön mukaan nimetty taidemuseo ja hänen teostensa pysyvä näyttely.
Vuonna 1981 ilmestyneessä "Tamminiemen pesänjakajat" -kirjassa Pyykköä luonnehdittiin ”SDP:n kuvanveistäjäksi”, koska SDP:n puoluetoimiston julkisivussa oli Pyykön muotoilema reliefi. Pyykön sommittelemia "Manu – linjanvetäjä" -reliefejä myytiin vuoden 1982 presidentinvaalin edellä Mauno Koiviston kampanjan tukemiseksi.
Yksityiselämä.
Pyykkö asui nuorena kaksivuotiaasta lähtien Kangasalla. Pyykkö oli vuosina 1969–1992 naimisissa toimittaja Mirja Pyykön kanssa. Avioliitosta on kaksi lasta.
Ylivieskan rautatieasema

Ylivieskan rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Ylivieskan kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla Pohjanmaan radalla. Ylivieska on risteysasema, jossa Pohjanmaan radalta erkanee rataosa Iisalmeen. Ylivieskan liikennepaikan etäisyys Helsingin rautatieasemalta on 630,3 ratakilometriä mitattuna Haapamäen kautta, ja 615,9 ratakilometriä mitattuna Iisalmen ja Pieksämäen asemien kautta.
Ylivieskassa pysähtyvät kaikki rataosan Seinäjoki–Oulu henkilöjunat, ja useista junista on vaihtoyhteys Iisalmen suunnan taajamajuniin. Raiteelta 1 lähtee valtaosa Helsingin ja Oulun välisistä junista. Raiteelta 2 lähtee yksi juna Helsinkiin ja yksi Rovaniemelle. Raiteelta 3 lähtee arkisin ensimmäinen päiväjuna Helsinkiin. Iisalmen taajamajunat käyttävät raiteita 2 ja 3. 
Asemarakennus on yhä alkuperäisessä käytössä. Sen on todennäköisesti suunnitellut rautatiehallituksen pääarkkitehti Knut Nylander. Asemarakennus on otettu käyttöön Kokkolan ja Oulun välisen rataosuuden valmistuessa vuonna 1886.
Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti ja odotussali.
National Football Conference

National Football Conference (NFC) on toinen kahdesta amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliigan National Football Leaguen eli NFL:n konferensseista.
Historia.
National Football Conference syntyi, kun kaksi ammattilaisliigaa, American Football League (AFL) ja National Football League yhdistyivät vuonna 1970. NFC:en siirtyivät vanhasta NFL:stä 13 joukkuetta ja American Football Conferenceen siirtyivät entiset AFL-joukkueet vahvistettuna vanhan NFL:n joukkueilla Cleveland Browns, Pittsburgh Steelers, ja (tuolloin vielä nimellä tunnettu) Baltimore Colts.
Liigojen yhdistymisen jälkeen NFC:en on liittynyt kolme uutta joukkuetta. Kun Seattle Seahawks ja Tampa Bay Buccaneers liittyivät NFL:een kaudella 1976, ne sijoitettiin väliaikaisesti NFC:en ja AFC:en yhdeksi kaudeksi, mutta jo 1977 joukkueet vaihtoivat konferensseja keskenään. Carolina Panthers liittyi uutena NFL-joukkueena NFC:en vuonna 1995. Vielä yhden uudelleenjärjestelyn myötä Seahawks palasi NFC:en vuonna 2002 samalla nostaen NFC-joukkueiden määrän kuuteentoista.
Rakenne ja runkosarja.
Konferenssin sisällä kuusitoista joukkuetta on jaettu neljään divisioonaan (North, South, East ja West), joissa on neljä joukkuetta kussakin. Jokainen joukkue kohtaa runkosarjan aikana kaksi kertaa jokaisen divisioonavastustajansa, kerran sekä vieras- että kotiottelussa. Näiden divisioonan sisäisten ottelujen lisäksi jokainen joukkue saa vastaansa kymmenen muuta joukkuetta runkosarjan aikana. Kahteen otteluun saadaan vastustaja edellisen vuoden menestyksen perusteella ja loppuun kahdeksaan otteluun valitaan kaikki joukkueet kahdesta muusta AFC:n tai NFC:n divisioonasta. Kahdeksan ottelun vastustajat vaihtelevat aina vuosittain. Esimerkiksi vuonna 2006 jokainen NFC East -joukkue sai kauden aikana vastaan paitsi oman divisioonansa joukkueet, myös kaikki joukkueet divisioonista AFC South ja NFC South. 
Jokaisen NFL-runkosarjan loputtua pelataan , johon pääsee kuusi NFC:n joukkuetta. Pudotuspelipaikka myönnetään automaattisesti neljälle divisioonavoittajalle. Kaksi muuta joukkuetta jatkavat nk. villeinä kortteina () NFC:n parhaimman voitto–tappio-suhteen perusteella. NFC:n pudotuspelien kaksi parasta joukkuetta kohtaavat ssa (), jonka voittaja saa palkinnoksi George Halas Trophyn ja paikan NFL:n loppuottelussa, Super Bowlissa. Toinen Super Bowl -joukkue selvitetään samalla järjestelmällä AFC:stä.
Incesticide

Incesticide on grungeyhtye Nirvanan vuonna 1992 julkaistu kokoelmalevy. Albumi sisältää muun muassa demoja, varhaisia singlejä ja albumeilta pois jätettyjä kappaleita. Levyn tunnetuin kappale on ”Sliver”, josta on tehty single. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Muita albumin kohokohtia ovat ”Dive”, ”Been a Son” ja ”Aneurysm”.
Albumin kannen on maalannut yhtyeen laulaja Kurt Cobain. Albumi ylsi Billboard 200 -listalla 29. sijalle. Albumin julkaisi levy-yhtiö Geffen, joka on julkaissut monia muitakin Nirvanan albumeita. Albumi julkaistiin 14. joulukuuta 1992 Euroopassa ja 15. joulukuuta Yhdysvalloissa.
Tietoa kappaleista.
Kappale ”Dive” oli julkaistu aikaisemmin 1990 julkaistun ”Sliver”-singlen b-puolena. ”Beeswax”, ”Downer”, ”Mexican Seafood”, ”Hairspray Queen” ja ”Aero Zeppelin” ovat yhtyeen ensimmäisiltä demonauhoituksilta 23. tammikuuta 1988. ”Downer” julkaistiin myöhempänä studioversiona albumilla "Bleach". Kappale ”Big Long Now” jätettiin kyseiseltä albumilta pois. ”Turnaround”, ”Molly’s Lips” ja ”Son of a Gun” olivat John Peelin sessioilta 1990. ”Molly’s Lips” ja ”Son of a Gun” ovat molemmat alun perin The Vaselines -yhtyeen kappaleita. ”Been a Son”, ”(New Wave) Polly” sekä ”Aneurysm” nauhoitettiin marraskuussa 1991. ”Been a Son” oli julkaistu aikaisemmin hieman eri versiona "Blew" -EP:llä, joka julkaistiin myös kokoelmalla "Nirvana". ”Stain” on aiemmin julkaistu "Blew-"EP:llä. "”"(New Wave) Polly” on sähköinen versio kappaleesta ”Polly”. Aikaisempi akustinen studioversio oli yhtyeen albumilla "Nevermind." ”Aneurysm” oli aikaisemmin erilaisena studioversiona "”Smells Like Teen Spirit”" -kappaleen singlellä ja EP:llä "Hormoaning".
Box-Set julkaisu.
Vuonna 2004 Incesticide julkaistiin box-setinä yhtyeen vuoden 1993 albumin In Uteron kanssa.
Oleh Husjev

Oleh Husjev (, s. 25. huhtikuuta 1983 Sumy, Ukraina, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Dynamo Kiovassa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Husjev aloitti uransa Arsenal Kiovassa, josta hän siirtyi paikallisvastustaja Dynamoon kesällä 2003. Hänet valittiin Ukrainan maajoukkueeseen Saksan vuoden 2006 MM-kisoihin, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa Ukrainan kaikissa viidessä ottelussa ja teki maalin rangaistuspotkukilpailussa neljännesvälierissä Sveitsiä vastaan.
Muuta.
Ukrainan valioliigan ottelussa maaliskuussa 2014 Husjev törmäsi rajunnäköisesti FK Dnipro Dnipropetrovskin maalivahdin Denys Boikon kanssa ja nielaisi kielensä. Hän olisi saattanut kuolla ilman Dnipron Džaba Kankavan apua.
Purnululun kansallispuisto

Purnululun kansallispuisto on kansallispuisto Länsi-Australian osavaltiossa Australiassa 2 054 kilometriä Perthistä koilliseen. Se valittiin vuonna 2003 UNESCOn maailmanperintölistalle . Puisto on laajuudeltaan 2 397,23 km².
Purnululu on aboriginaalien antama nimi Bungle Bunglen vuorijonon hiekkakivialueelle. Vuorijono on kokonaan puiston alueella ja sen korkein kohta kohoaa 578 metriä merenpinnan yläpuolelle. Se on kuuluisa hiekkakividoomeistaan, joissa on epätavallisia ja silmiinpistäviä oranssia ja harmaita juovia, jotka aiheutuvat hiekkakivikerroksissa olevan saven pitoisuus- ja huokoisuusvaihtelusta. Oranssit juovat koostuvat hapettuneista rautayhdisteistä, jotka kuivuvat nopeasti, eivätkä näin sovellu syanobakteerien elinalustaksi. Harmaat juovat ovat kosteampia ja syanobakteerit kasvavat hiekkakiven pinnalla näillä alueilla.
Ampiaispesän muotoiset tornit ovat muodostuneet hiekkakivestä ja konglomeraateista. Nämä sedimenttimuodostelmat kerrostuivat 375–350 miljoonaa vuotta sitten. Vesisade on muokannut vuosimiljoonien aikana doomien muodot.
Lovas

Lovas on kylä Vukovar-Syrmiain piirikunnassa aivan Kroatian itäosassa Itä-Slavoniassa. Kylä on Fruška Gora -vuoren rinteillä. Lovasin kuntaan kuuluu myös Opatovacin kylä. Vuonna 2001 Lovasissa oli 1 167 asukasta. Serbit tekivät kylässä etnisen puhdistuksen Kroatian sodassa 1991.
Lovasin etninen puhdistus ja joukkomurhat 1991.
Vuonna 1991 Lovasissa oli 1681 asukasta, joista kroaatteja oli 85,7 %. Serbit tuhosivat 256 taloa täysin ja vaurioittivat muita. Suurin osa vaurioista aiheutettiin pommittamalla kylää ennen hyökkäystä; joitain taloja tuhottiin jälkeenpäin. Serbit valtasivat Lovasin 10. lokakuuta 1991. Lokakuun 11. päivä serbit ajoivat 51 kroaattia Lovasin läheiselle miinakentälle, jossa kuoli 21 kroaattia ja 14 vammautui. Tarkoitus oli raivata miinakenttä käyttämällä serbien vihollisia hyväksi. 19 ihmistä surmattiin kylässä samana päivänä. Serbiarmeija valitsi erään rakennuksen vankilaksi, jonne kroaatit suljettiin. Kroaatteja, miehiä ja naisia kidutettiin siellä monin tavoin, mm. lyömällä ja viiltelemällä sekä antamalla sähköiskuja. Vapaat kroaatit joutuivat kantamaan valkoista käsivarsinauhaa. 
Lovasin katolinen kirkko poltettiin ja myöhemmin räjäytettiin. Myös Kroatian kunnantalo poltettiin. Monia muitakin julkisia ja yksityisiä rakennuksia tuhottiin ja kylästä vietiin maatalouskoneita Serbiaan. 1 341 ihmistä karkotettiin Lovasista. Lähelle kylän hautausmaata haudattiin 68 kyläläistä joukkohautaan, ja 10 muuta löydettiin haudoista eri puolilta kylää. Näin kaikkiaan 83 kyläläistä murhattiin. Läheisessä Opatovacin kylässä, jossa oli 550 asukasta (joista 43,4 % kroaatteja), kuoli vain 2 ja 1 katosi. Optatovacissa vaurioitettiin yli 50:tä taloa, ja 15 tuhottiin.
Autodesk 3ds Max

Autodesk 3ds Max (aiemmin 3D Studio ja 3D Studio MAX) on ammattilaiskäyttöön suunnattu 3D-mallintamiseen sekä animointiin tarkoitettu ohjelma. Ohjelma on julkaistu Microsoft Windowsille.
Autodesk 3ds Max on yksi laajimmin käytössä olevista 3D-animaatio-ohjelmista. Sen vahvuudet ovat mallinnusominaisuuksissa sekä plugin-arkkitehtuurissa. Versiosta 4 eteenpäin mukana on ollut integroituna myös hahmojen animointiin erikoistunut Character Studio -plugin jonka avulla hahmoille voidaan luoda virtuaaliset luurangot ja näin animoida niitä huomattavasti helpommin kuin aikaisemmin. 3ds Maxia käytetään suurimmaksi osaksi peliteollisuudessa mutta myös elokuvissa, erikoisefekteissä sekä arkkitehtuurisissa esityksissä.
Ohjelmasta on saatavilla myös huomattavasti halvempi opiskelijalisenssi, jota ei saa käyttää kaupalliseen työhön. Tiettyjen koulujen opiskelijat voivat saada ohjelman opiskelijalisenssin ilmaiseksi käyttöönsä Autodeskin opiskelijaportaalista.
Alaskanhusky

Alaskanhusky on koirarotu, jota ei kuitenkaan ole rekisteröity virallisesti missään maassa. Alaskanhuskyja on jalostettu rekikoiriksi kilpailemaan. Rodun jalostus on oletettavasti lähtenyt siperianhuskyista, johon on risteytetty muun muassa greyhoundia ja lintukoiria nopeuden saamiseksi ja muita arktisia rekikoiria kestävyyden lisäämiseksi. Niitä jalostetaan sekä lyhyille että pitkille matkoille ja jalostusmateriaali valitaan sen mukaan. Alaskanhuskyn jalostuksen tärkein päämäärä on mahdollisimman suuri nopeus (lyhyille matkoille) tai kestävyys (pitkille matkoille) eikä ulkonäöllä ole niinkään väliä. Myös työskentelyintoon kiinnitetään huomiota jalostuksessa, sillä on tärkeää, että jokainen valjakon koira vetää tarmokkaasti eikä jää laiskottelemaan muiden hoitaessa raskaan työn. Veto-ominaisuuksiin keskittyvän jalostuksen vuoksi, esiintyy kaikennäköisiä koiria keskikokoisista suuriin, lyhytkarvaisista pitkäkarvaisiin ja luppakorvaisista pystykorvaisiin. Alaskanhusky voi olla minkä värinen tahansa.
Sara Paavolainen

Sara Johanna Paavolainen (s. 4. elokuuta 1959 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän oli SDP:n valtuutettuna Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 2009–2017.
Ura.
Näyttelijänä.
Paavolainen valmistui yli­oppilaaksi vuonna 1979 ja näyttelijäksi Teatteri­korkea­koulusta vuonna 1984. Paavolainen työskentelee freelance-näyttelijänä ja hän on tehnyt rooleja niin teatterissa (muun muassa Ryhmäteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa), elo­kuvissa kuin televisiossakin.
Sara Paavolaisen tunnetuimpia suorituksia televisiossa ovat "Rauta-aika" ja "Huojuva talo", joka perustuu Maria Jotunin saman­nimiseen romaanin sekä taiteilija Venny Soldan-Brofeldtin rooli sarjassa "Venny".
Politiikassa.
Vuoden 2008 kunnallis­vaaleissa SDP:tä edustanut Paavolainen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon . Vuosina 2009–2012 hän oli sosiaalilautakunnan jäsen. Paavolainen valittiin toiselle kaudelle vuoden 2012 kunnallis­vaaleissa . Hän on ollut valtuuston toinen vara­puheenjohtaja vuodesta 2013. Paavolainen on myös toimikaudella 2015–2018 Pakilan seura­kunnan seurakuntaneuvoston jäsen.
Paavolainen oli ehdolla vuoden 2011 edus­kunta­vaaleissa saaden SDP:n ehdokkaana Helsingin vaali­piirissä , mikä ei riittänyt kansan­edustajan paikkaan. Hän oli ehdolla myös vuoden 2015 edus­kunta­vaaleissa saaden . Vuonna 2017 hän putosi kaupungin­valtuustosta.
Yksityiselämä.
Paavolaisen puoliso oli vuosina 1980–2004 näyttelijä Kari Heiskanen. Heillä on kolme lasta. Paavolainen on toiminut kehitys­vammaisen tyttärensä omais­hoitajana.
Filmografia.
Lähde: 
Lähde:
Panssarihait

Panssarihait tai panssarikalat (Placodermi) on sukupuuttoon kuolleiden kalojen ryhmä, johon kuuluvat vanhimmat tunnetut leualliset kalalajit. Nimensä ne ovat saaneet vahvasta pääpanssarista, joka useilla lajeista oli. Ruumiin takaosa sen sijaan oli suojaton tai suomujen peittämä. Ensimmäiset panssarihait ilmestyivät siluurikauden keskivaiheilla ja viimeiset kuolivat sukupuuttoon myöhäisellä devonikaudella.
The Matrix Reloaded

The Matrix Reloaded on 15. toukokuuta 2003 ilmestynyt yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka ohjasivat ja käsikirjoittivat Wachowskin sisarukset. Sen pääosissa esiintyvät Keanu Reeves, Laurence Fishburne, Carrie-Anne Moss ja Hugo Weaving. "The Matrix Reloaded" on toinen osa "Matrix"-elokuvasarjassa. Kolmas osa on nimeltään "The Matrix Revolutions".
Juoni.
Neolla ja muilla kapinallisilla on arviolta 72 tuntia aikaa pelastaa Siionin kaupunki ennen kuin se tuhoutuu vihollishyökkäyksessä. Samalla Neon pitäisi suojella Trinityä tälle ennustetulta synkältä kohtalolta.
The Matrix Revolutions

The Matrix Revolutions on 5. marraskuuta 2003 ensi-iltansa saanut "Matrix"-trilogian kolmas elokuva. Elokuva on yhdistelmä filosofiaa ja toimintaa kuten sen edeltäjätkin. Viimeisessä osassa etsitään vastauksia kysymyksiin, jotka nousivat esille edellisessä elokuvassa "The Matrix Reloaded".
Kohengeeni

Kohengeeni on nimitys kohen-juutalaisten Y-kromosomissa mahdollisesti esiintyvälle yhteiseltä kantaisältä periytyvälle yhteneväisyydelle.
Kohen-asema periytyy isältä pojalle, ja perimätiedon mukaan kohenien kantaisä on Aaron, Mooseksen veli. Vuonna 1997 "Nature"-lehdessä julkaistiin Karl Skoreckin ja muiden tutkimus, jossa selvitettiin kohenien sukulaisuutta. Sen mukaan suuri osa ashkenasi- ja sefardijuutalaisista koheineista jakaa isälinjoissaan geenin, joka erottaa heidät muista. Sittemmin joissakin tutkimuksissa geenin erityisyyttä juuri koheneille kyseenalaistettiin ja sitä esitettiin esiintyvän huomattavissa määrin myös ei-juutalaisilla väestöillä. Myöhemmät tutkimukset ovat jälleen tukeneet kohengeenin olemassaoloa. Vuoden 2021 tutkimuksen mukaan koheineille erityinen isälinja on haploryhmän J-M267 alaryhmä J1a1a1a1a1a1a2-B877.
Zimbabwen liepeillä asuva bantuihin kuuluva lembakansa väittää polveutuvansa juutalaisista, ja myös heillä on tutkimuksen mukaan isälinjoissaan samaa geeniä.
Igor Kipnis

Igor Kipnis (27. syyskuuta 1930 – 24. tammikuuta 2002) oli Yhdysvalloissa asunut cembalisti ja pianisti.
Kipnisin isä oli venäläinen bassolaulaja Aleksandr Kipnis. Kipnis syntyi Berliinissä, mutta perhe muutti vuonna 1938 Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli cembalonsoittoa Fernando Valentin kanssa ja piti ensimmäisen konserttinsa New Yorkissa vuonna 1959. 
Kipnis esiintyi viimeistä kertaa lokakuussa 2001. Hän kuoli tammikuussa 2002 munuaissyöpään kotonaan Connecticutin Reddingissä. Hänen repertoaariinsa ulottui 1500-luvun musiikista moderniin cembalomusiikkiin ja jazziin. Vuonna 1995 Kipnis perusti Karen Kushnerin kanssa myös kansainvälisesti esiintyneen pianoduon. Hän esiintyi 81 levyllä, joista 55 oli soololevyjä.
Andy Khachaturian

Ontronik ”Andy” Khachaturian on yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimi aiemmin System of a Down -yhtyeen rumpalina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1995, mutta lopetti vuonna 1997 jonka jälkeen hänet korvasi John Dolmayan. Khachaturian toimii nykyään laulajana VoKEE-yhtyeessä.
Raymond Leppard

Raymond John Leppard (1. elokuuta 1927 Lontoo – 22. lokakuuta 2019) oli brittiläinen kapellimestari ja cembalisti. 
Leppard syntyi Lontoossa ja varttui Bathissa. Hän opiskeli cembalon- ja alttoviulunsoittoa Trinity Collegessa, Cambridgen yliopistossa. Hän teki ensiesiintymisensä vuonna 1952 ja johti sen jälkeen itse perustamaansa Leppard Ensembleä. 
Leppard esiintyi ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa marraskuussa 1969. Vuosina 1973–1980 hän toimi BBC:n filharmonikkojen ylikapellimestarina.
Louis-Antoine Dornel

Louis-Antoine Dornel (n. 1685 – n. 1765) oli ranskalainen, Pariisissa vaikuttanut säveltäjä, cembalisti, urkuri ja viulisti. Hän kirjoitti myös musiikin teoriaa käsittelleen kirjan "Le tour du clavier sur tous les tons" (1745). 
Dornel opiskeli urkuri Nicolas Lebèguen johdolla. Vuonna 1706 hänet kiinnitettiin Sainte-Marie-Madeleine-en-la-Citén kirkon urkuriksi François d'Agincourtin tilalle. Dornelilta on säilynyt esimerkiksi neljä kirjaa kamarimusiikkia, cembalomusiikkia, neljä kantaattia, muuta vokaalimusiikkia ja urkukappaleita.
Francesco Panetta

Francesco Panetta (s. 10. tammikuuta 1963 Siderno, Italia) on entinen italialainen kestävyys- ja estejuoksija.
Panetta kilpaili mielellään 10 000 metrin juoksussa, mutta koska Italian kestävyysjuoksun taso oli niin kova, hän keskittyi 3 000 metrin estejuoksuun. Hän voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa Stuttgartin EM-kisoissa 1986, jossa hän sijoittui toiseksi 3 000 metrin esteissä häviten Itä-Saksan Hagen Meltzerille. Seuraavana vuonna Rooman MM-kisoissa Panetta voitti estejuoksun maailmanmestaruuden ajalla 8.08,57, mikä oli MM-kisaennätys. Samoissa kisoissa hän voitti hopeaa 10 000 metrin juoksussa ajalla 27.48,98.
Soulin olympialaisissa 1988 Panetta oli esteissä yhdeksäs, mutta voitti Splitin EM-kisoissa 1990 EM-kultaa estejuoksussa.
Panetta voitti Italian mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1985 ja 1988, 5 000 metrin juoksussa vuonna 1988, 10 000 metrin juoksussa vuonna 1986 sekä maastojuoksussa vuosina 1987–1992.
Markku Into

Markku Vesa Milton Into (20. lokakuuta 1945 Helsinki – 7. tammikuuta 2018 Turku) oli suomalainen runoilija, joka oli yksi turkulaisen 1960-luvun underground-liikkeen johtohahmoja. Hän kirjoitti runokokoelmia, proosaa ja näytelmiä, sekä käänsi suomeksi muun muassa lukuisia beat-sukupolven kirjailijoita. Varsinaiselta ammatiltaan Into oli kirjastonhoitaja. Turun kaupunginkirjaston musiikkiosastolla hän työskenteli vuosina 1980–2007.
Ura.
1960-luvulla Into oli mukana underground-yhtyeessä Suomen Talvisota 1939–1940, jossa hänen lisäkseen vaikuttivat muun muassa Rauli ”Badding” Somerjoki, M. A. Numminen sekä Jarkko Laine. Vuonna 1974 Into levytti Love Recordsin julkaiseman singlen "Keitä keitä kahvinkeitin". Myöhemmin 2000-luvulla hän esiintyi turkulaisen Turun Romantiikka -yhtyeen kanssa.
Innon ensimmäinen runokokoelma "Tuonela Rock" ilmestyi vuonna 1971. Oman tuotantonsa lisäksi hän käänsi muun muassa Allen Ginsbergin, Lawrence Ferlinghettin, Gregory Corson, Charles Bukowskin, Hans Magnus Enzensbergern ja Bruno K. Öijerin tuotantoa. Into on myös käsikirjoittanut Søren Kierkegaardiin liittyvän sarjakuvan "Paha hämärä". Vuonna 2001 hän sai Eino Leino -palkinnon ja Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 2015. Valtion taiteilijaeläke Innolle myönnettiin 2010.
Into on haudattu Turun hautausmaan muistolehtoon.
Poppamies

Poppamies on tavallisesti jonkin heimon tai yhteisön jäsen, jolla uskotaan olevan yliluonnollisia voimia. Useimmiten sana poppamies yhdistetään intiaanien šamaaneihin, joita kutsutaan englanniksi kansanparannukseen viittaavalla nimellä "medicine man" (). Usein poppamiehen tehtävä on parantaminen yliluonnollisin menetelmin, ja joissain kulttuureissa sadetanssin järjestäminen. Poppamies pystyi keskustelemaan toteemin kautta esi-isien kanssa, minkä vuoksi tämä oli arvostettu yhteisön jäsen.
Sana "poppamies" tulee suomen kielen suomalaista tietäjää ja kansanparantajaa tarkoittavista sanoista "poppo" tai "poppa", jotka taas tulevat suoraan venäjän kielen sanasta поп (pop, “pappi”) tai suomen kielen sanasta pappi, joka sekin tulee venäjän sanasta поп.
M/S Suokki

M/S Suokki on Suomen ensimmäinen yhdistetty auto- ja matkustajamoottorilautta, joka valmistui Suomenlinnan lautaksi keväällä 1952. Se kuljetti vuoteen 2004 asti autoja sekä matkustajia Helsingin Kauppatorin ja Suomenlinnan välillä nimenään "Suomenlinna-Sveaborg". Suomenlinnan Liikenne myi lautan Sun Lines -yhtiölle lautan korvaaja M/S "Suomenlinna II:n" valmistuttua. Alus sai nimekseen "Suokki", mutta jatkaa liikennöintiä edelleen samalla reitillä. Nimen vaihtaminen kuului kaupan ehtoihin.
Alus.
M/S "Suomenlinna-Sveaborgin" kastoi puolustusministeri Emil Skogin puoliso rouva Toini Skog. Suomenlinnan Liikenne Oy tilasi sen Valtion Metallitehtaiden Suomenlinnan telakalta, mutta se valmistui Valmet Oy:n Helsingin telakalta. Lautta oli toinen telakan rakentama kaksipäinen moottorilautta. Ensimmäinen oli kesällä 1949 valmistunut M/S "Korkeasaari-Högholmen".
Lautta suunniteltiin jäissäkulkua varten ja se pystyikin kulkemaan satamajäänmurtajan tekemässä uomassa. Ankarina talvina väylällä oli kuitenkin sellaiset jäämassat, ettei lautta päässyt niiden läpi edes satamamurtaja "Turson" avustamana. Aluksen valmistuessa sitä kuljetti Englannin Manchesterissa valmistettu viisisylinterinen Grossley HRL5 -dieselmoottori, joka tuotti 450 hevosvoiman (331 kilowatin) tehon. Vuonna 1967 alukseen vaihdettiin tanskalaisvalmisteinen 500 hevosvoiman (368 kW) moottori. Lautan molemmissa päissä on yksi KaMeWa-säätölapapotkuri ja hydraulisesti käännettävä peräsin, jotta lauttaa ei tarvitse kääntää reitin päätepisteissä. Vuosina 2004–2005 lauttaa korjattiin ja muun muassa moottori uusittiin.
Lämmitystä varten lautassa oli aluksi puulämmitteinen, myöhemmin öljylämmitteinen, höyrykattila. Tuulilasinpyyhkimet olivat vielä 1960-luvun alussa käsikäyttöiset ja 1970-luvun alussa lautta sai ensimmäisen viestintävälineensä, LA-radiopuhelimen.
Kalevi Wiik

Kaino Kalevi Wiik (2. elokuuta 1932 Turku – 12. syyskuuta 2015 Turku) oli suomalainen kielitieteilijä ja Turun yliopiston fonetiikan professori vuosina 1968–1997. Wiik sai Alfred Kordelinin säätiön tieteen tunnustuspalkinnon 1992. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. 
Ura.
Wiik väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa 1965. Hän työskenteli Turun yliopistossa vuodesta 1959 lähtien ja toimi professorina Helsingin yliopistossa 1966–1968. Vuonna 1968 hän aloitti Turun yliopiston fonetiikan professorina ja toimi tässä virassa eläkkeellejäämiseensä saakka 1997.
Varsinaisen työnsä ohella hän vieraili muun muassa Texasin yliopistossa lingvistiikan määräaikaisena professorina ja Joensuun yliopistossa fonetiikan ja kielitieteen dosenttina.
Wiik aktivoi 1970-luvulla voimakkaasti suomalaisia kielentutkijoita. Hänen aloitteestaan järjestetään yhä vuosittaiset fonetiikan päivät, ja yhdessä professori Paavo Siron kanssa hän käynnisti kielitieteen päivät. Wiik oli perustamassa sekä Suomen kielitieteellistä yhdistystä että Suomen soveltavan kielitieteen yhdistystä. Vuonna 1997 Wiik kutsui Turkuun parikymmentä eurooppalaisten kansojen kielten juurien etsijää kahdeksasta maasta. Näin sai alkunsa kansainvälisten Roots-symposiumien sarja.
Wiik oli murteiden, erityisesti kotikaupunkinsa Turun murteen tuntija ja julkaisi aihepiiristä sekä tietokirjoja että lukuisia lehtikirjoituksia. Wiikin oppilaisiin kuului murrerunoilija Heli Laaksonen, jonka esikoisrunokokoelmaan Wiik kirjoitti esipuheen.
Teoria suomalaisten alkuperästä.
Wiik tuli 1990-luvulla suuren yleisön tietoisuuteen suomalaisten ja eurooppalaisten esihistoriasta kertovien teosten kirjoittajana. Hänen näissä teoksissa esittämät käsitykset erityisesti kielellisestä substraatista eivät kuitenkaan ole saaneet laajempaa kannatusta. Aleksis Kiven Seura myönsi hänelle Eskon puumerkin vuonna 2003. Palkinnon perusteluissa todetaan: ”Professori Kalevi Wiik on ollut talttumaton puolustaessaan menneisyyttämme selittävää kontaktiteoriaa. Hän on maalannut Euroopan kartalle leveällä pensselillä vyöhykkeen, jota suomalais-ugrilaisen kielen puhujat ovat hallinneet jääkauden jälkeen Atlantilta Uralille, alkukodin kannattajat ovat jääneet Volgan mutkaansa.”
Wiikiä on syytetty huuhaa-tutkimuksen harjoittamisesta. Kun hänen teoksensa "Eurooppalaisten juuret" vuonna 2001 nostettiin Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi, arvosteli joukko tunnettuja suomalaisia kielentutkijoita ehdokkuutta näennäistieteen suosimiseksi. Viimeksi Wiikin teoriaan kohdistunutta arvostelua on tarkasteltu kootusti Itä-Suomen yliopistossa vuonna 2012 valmistuneessa pro gradussa. Opinnäytetyön loppupäätelmä on, että Wiikin teoria perustuu piittaamattomuuteen tieteellisestä menetelmästä ja kuuluu näennäistieteen piiriin.
Yksityiselämä.
Kalevi Wiikin puoliso oli arkkitehti Kirsti Wiik (o.s. Tavio) vuodesta 1960. Lapset Marikki (s. 1965), Ville (s. 1968).
Maurice Gendron

Maurice Gendron (26. joulukuuta 1920 – 20. elokuuta 1990) oli ranskalainen sellisti. Hän syntyi Nizzassa ja aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana, mutta vaihtoi instrumenttinsa pian selloon. Hän valmistui Nizzan konservatoriosta 14-vuotiaana. 
Gendron teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä Lontoon Wigmore Hallissa 2. joulukuuta 1945. Samana vuonna hän soitti sellon osuuden Sergei Prokofjevin ensimmäisen sellokonserton Euroopan-ensiesityksessä. Gendron toimi professorina Pariisin konservatoriossa vuodesta 1970 lähtien.
Kieran Culkin

Kieran Kyle Culkin (s. 30. syyskuuta 1982 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Roman Royta HBO:n televisiosarjassa "Succession" (2018–2023), josta hän sai Golden Globe- ja Primetime Emmy -palkinnot vuonna 2024.
Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä veljensä Macaulay Culkinin kanssa "Yksin kotona" -elokuvissa. Vuonna 2002 hän oli ehdolla Golden Globeen roolisuorituksestaan elokuvassa "Mieletön matka". Vuonna 2025 hänet palkittiin parhaan miessivuosan Oscarilla ja Golden Globella roolistaan elokuvassa "A Real Pain" (2024).
Myös hänen toinen veljensä Rory on näyttelijä.
Archie Thompson

Archibald Gerald "Archie" Thompson (s. 23. lokakuuta 1978) on uransa lopettanut australialainen jalkapalloilija, joka edusti pitkään muun muassa belgialaista Lierseä ja maansa pääsarjassa pelaavaa Melbourne Victorya. 174 senttimetriä pitkän Thompsonin pelipaikka on hyökkääjä.
Thompson on edustanut ammattilaisurallaan myös Carltonia, Marconi Stallionsia ja alankomaalaista PSV Eindhovenia, jossa hän voitti Alankomaiden mestaruuden vuonna 2006.
Australian maajoukkueessa Thompson on pelannut 54 ottelua ja tehnyt niissä 28 maalia. Suuri maalimäärä on peräisin lähinnä 11. huhtikuuta 2001 pelatusta, 31-0 päättyneestä Australia - Amerikan Samoa -ottelusta, jossa hän teki ennätykselliset 13 maalia. Kyseessä oli MM-karsintojen yhden ottelun yhden pelaajan maaliennätys, ja tapaus, josta Thompson tunnetaan ympäri maailmaa. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki helmikuussa 2001 Kolumbiaa vastaan pelatussa ottelussa. Thompson kuului maajoukkueeseen myös Saksan MM-kisoissa 2006, joissa hän ei kuitenkaan päässyt kertaakaan kentälle.
Susan Sirma

Susan Sirma (s. 26. toukokuuta 1966) on kenialainen keskimatkojen juoksija.
Sirma voitti Afrikan mestaruuskisoissa 1987 3 000 metrin juoksun mestaruuden ja juoksi 1 500 metrin juoksussa toiseksi. Vuonna 1991 hän sijoittui Tokion MM-kisoissa 3 000 metrillä kolmanneksi ja voitti myöhemmin samana vuonna Afrikan mestaruuden sekä 1 500 että 3 000 metrillä.
Alfred Kordelinin säätiö

Alfred Kordelinin säätiö, viralliselta nimeltään Alfred Kordelinin Yleinen Edistys- ja Sivistysrahasto sr, on vuonna 1918 perustettu suomenkielinen kulttuurirahasto. Ensimmäinen Kordelinin palkinto myönnettiin Jean Sibeliukselle vuonna 1923.
Säätiön tarkoituksena on tieteen, taiteen, kirjallisuuden ja kansanvalistuksen edistäminen ja kannattaminen. Kaudella 2022–2023 apurahoihin, palkintoihin, jakokuluihin ja kulttuuritoimintaan käytettiin 5,3 miljoonaa euroa.
Historiaa.
Säätiö perustettiin liikemies Alfred Kordelinin (1868–1917) testamenttilahjoituksen turvin. Kordelin oli kulttuurinystävä ja Suomen tunnetuimpia mesenaatteja. Hän kuoli, kun venäläinen matruusi ampui hänet Suomen itsenäisyyttä edeltäneessä kuohuntavaiheessa niin sanotussa Mommilan kahakassa.
Kordelin ei ehtinyt laatia rahastolleen ohjesääntöä. Kuolinpesän selvittäjät antoivat tehtävän Suomalaisen Tiedeakatemian asiantuntijoille, joiden laatima ohjesääntö vahvistettiin 31. joulukuuta 1918. Talvisodan jälkeen 1940 säätiölle määrätty omaisuuden luovutusvero ja etenkin voimakas inflaatio heikensivät säätiön taloutta, minkä vuoksi jaettavien apurahojen yhteismäärä jäi melko vaatimattomaksi 1970-luvun lopulle saakka. Säätiön taloudellinen asema on kohentunut tuntuvasti 1980-luvulta lähtien.
Alfred Kordelinin säätiöllä on 16 erillisrahastoa, joista yhdeksän on eri puolilla Suomea toimivia kaupunkirahastoja. Ne ovat Huittisten, Hyvinkään, Jyväskylän, Lappeenrannan, Nokian, Raahen, Rauman, Savonlinnan ja Seinäjoen rahastot. Lisäksi säätiöllä on seitsemän kohderahastoa: Gust. Kompan rahasto, Jaakko Kolmosen rahasto, Suomen säveltaiteen tukirahasto, Tieteellisten seurain valtuuskunnan 100-vuotisrahasto, Urheilun Tuki -rahasto, Viron rahasto sekä Helinä Wähän rahasto.
Stipendien ja apurahojen lisäksi säätiö jakaa palkintoja henkilöille, jotka ovat työllään edistäneet tehokkaasti suomalaista kulttuuria tieteen, taiteen, kirjallisuuden tai kansanvalistuksen alalla. Tunnustuspalkinto voidaan antaa joko elämäntyöstä tai poikkeuksellisen mittavasta saavutuksesta tai suorituksesta. Lisäksi säätiö jakaa kannustuspalkintoja.
Tunnustuspalkinnot.
Lähde
Elämä kertomuksena.
Alfred Kordelinin säätiö pyrkii myös edistämään kansantajuisten, tieteellispohjaisten elämäkertojen aikaansaamista itsenäisyyden ajan suomalaisista vaikuttajista. Elämä kertomuksena -projekti on tuottanut muun muassa seuraavat teokset:
Porin ortodoksinen kirkko

Porin ortodoksinen kirkko eli Pyhän Apostoli ja evankelista Johannes Teologin kirkko on vuonna 2002 valmistunut ortodoksinen kirkko, joka sijaitsee Porissa Käppärän kaupunginosassa. Tiilirakenteisen kirkon on suunnitellut arkkitehti Matti Porkka. Porin ortodoksinen kirkko on pyhitetty Johannes Teologin eli evankelista Johanneksen muistolle. 
Historia.
Porin seudulla on ortodokseja noin 300. He ovat pääosiin siirtokarjalaisia tai heidän jälkeläisiään ja kuuluvat Tampereen ortodoksisen seurakunnan alaisuuteen. Ensimmäisen kerran ortodoksisen kirkon rakentamista suunniteltiin Poriin jo sotien jälkeen, mutta hanke toteutui vasta 2000-luvun alussa. Ennen omaa kirkkoa Porin ortodoksisella yhteisöllä oli käytössään V kaupunginosassa sijainnut rukoushuone, jonka tiloissa nykyään toimii Porin venäläinen ortodoksinen kirkko. Porin ortodoksisen kirkon vihki Helsingin metropoliitta Ambrosius 29. syyskuuta 2002. Tilaisuudessa olivat paikalla myös muun muassa arkkipiispa Leo sekä kulttuuriministeri Kaarina Dromberg. 
Sisustus, pyhäinjäännökset ja kellot.
Porin ortodoksisen kirkon ikonostaasi on Margit Linnun maalaama ja sen muista ikoneista on vastannut Harri Stefanius. Kirkkoon ortodoksisen tradition mukaan sijoitetut pyhäinjäännökset ovat 1600-luvulla eläneen kreikkalaisen marttyyrimunkin luunsiruja ja ne ovat peräisin Ateenan lähistöllä sijaitsevasta Dau Pentelin luostarista. Porin ortodoksisen kirkon kellot on valettu Venäjällä Voronežin kaupungissa. Messingin ja tinan seoksesta valmistettuja kelloja on kaikkiaan kahdeksan, joista suurin painaa 640 kiloa ja pienin noin seitsemän kiloa.
Farid Ghazi

Farid Ghazi (, s. 16. maaliskuuta 1974 Guelma, Algeria) on algerialainen entinen jalkapalloilija. 185 senttimetriä pitkän Ghazin pelipaikka oli hyökkääjä.
Ura.
Algerian maajoukkueessakin pelannut, ja maalin vuoden 2000 Afrikan mestaruuskisoissa Gabonin verkkoon tehnyt Ghazi edusti ennen HJK:a muun muassa ranskalaista ESTAC Troyesia ja kotimaassaan pelaavaa ES Guelmaa. Troyesin riveissä hän voitti Intertoto Cupin. Parin hyvän kauden jälkeen hän joutui valmentajan epäsuosioon Ramadanin viettämisen takia ja joutui lähtemään seurasta.
Ghazin lempinimi on "Rudi". Hän sai nimen jo pikkupoikana saksalaistähti Rudi Völlerin mukaan. Ghazi solmi lokakuussa 2006 vuoden mittaisen jatkosopimuksen HJK:n kanssa. Hän oli ensimmäisenä kautenaan yksi liigan parhaista pelaajista ja teki 12 maalia liigassa ja 2 Suomen Cupissa. Hän ratkaisi Suomen Cupin finaalissa voiton HJK:lle. Lisäksi hän onnistui kerran UEFA-Cupissa irlantilaista Drogheda Unitedia vastaan. 
Kaudella 2007 Ghazi sai yhden ottelun pelikiellon, koska tuomari väitti Ghazin sanoneen häntä suomeksi rasistiksi. Tapaus oli epäselvä, koska Ghazi ei puhu suomea. Edes Palloliiton kurinpitovaliokunta ei päässyt ratkaisusta yksimielisyyteen. 
Tämän jälkeen huhuttiin miehen HJK-uran päättymisestä. Ghazi oli maajoukkuetauolla matkannut Algeriaan perheensä luoksi eikä ollut palannut Helsinkiin ajoissa, jolloin esimerkiksi Klubin 100-vuotisjuhlaottelu oli jäänyt häneltä väliin. 21. kesäkuuta 2007 Ghazin ilmoitettiinkin lopettaneen koko pelaajauransa perhesyiden takia. Myöhemmin Ghazi kuitenkin alkoi harjoitella kotimaassaan JSM Bejaïan kanssa. Syyskuussa 2007 hän sai oikeuden edustaa seuraa myös virallisissa otteluissa.
Pokémon FireRed ja LeafGreen

Pokémon FireRed ja Pokémon LeafGreen ovat vuonna 2004 Game Boy Advancelle tehtyjä uudistettuja versioita peleistä "Pokémon Red" ja "Blue". Pelikasettien värit ovat punainen ("FireRed") ja vihreä ("LeafGreen"). "FireRed"-pelin kannessa on Charizard ja "LeafGreenin" kannessa Venusaur.
"LeafGreen" ja "FireRed" ovat monella tavalla erilaisia kuin "Pokémon Red" ja "Blue". Niissä esiintyy toisen sukupolven Pokémoneja, juoni on pidempi, grafiikka ja värimaailma on uudistettu Game Boy Advancen tyyliin sopivammaksi, ja lisäksi pelissä on enemmän toimintoja sekä enemmän hyökkäyksiä (TM ja HM) kuin alkuperäisissä peleissä. 
Maaliskuuhun 2008 mennessä peliä oli myyty lähes 12 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Japanissa julkaistiin alun perin pelit "Pokémon Red" ja "Green" ja myöhemmin paranneltu "Blue"-versio, mutta länsimaisten, japanilaiseen "Bluehun" pohjautuvien käännösten nimiksi tulivat "Red" ja "Blue". Uusintajulkaisut on kuitenkin nimetty "Redin" ja "Greenin" mukaan myös länsimaissa.
Ludlow (kone)

Ludlow-valinkone on chicagolaisen Ludlowin valinkonetehtaan mukaan nimetty latomakone, jolla tehdään kirjapainossa tarvittavia painolaattoja. Valinkone kehitettiin alun perin kirjapainojen otsikonladontatarpeeseen, sillä niitä eivät normaalit latomakoneet tai käsinladonta pystyneet tuottamaan. Otsikoiden valmistuksen lisäksi konetta käytettiin myös muuhun lyhyeen ladontaan. Ludloweja alettiin käyttää kirjapainoissa 1920-luvulla. 
Käytettäessä Ludlowin valinkonetta, valitaan aluksi halutut kirjasimet Ludlowin matriisiregaaleista ja ladotaan ne riviin latomahakaan, sen jälkeen rivi asetetaan koneeseen, joka valaa ja höylää sen oikeankokoiseksi. Höylätty rivi voidaan sitten latoa painokuntoon. Lopuksi latoja poistaa matriisirivin koneesta ja purkaa sen takaisin kasteihin.
Ludlowilla on mahdollista valmistaa 6 tai 12 pisteen kokoisia välisteitä ja täyteloittoja. Kone voidaan myös automatisoida latomaan yhtä ja samaa lausetta, sanaa, kirjainta tai muuta merkkiyhdistelmää kunnes se keskeytetään. Tällä tavalla Ludlow-konetta voidaan käyttää kirjasinten valuun muita kohopainolatomon tarpeita varten.