Franz Anton von Gerstner

Franz Anton Ritter von Gerstner (11. toukokuuta 1793 – 12. huhtikuuta 1840) oli itävaltalainen nykyisen Tšekin alueella syntynyt insinööri. Hän vaikutti rautateiden rakentamiseen ja kehitykseen Itävallan keisarikunnassa ja Venäjällä. Hän kuoli keuhkokuumeeseen Philadelphiassa Yhdysvalloissa vietettyään maassa pari vuotta analysoiden paikallisia rautateitä.
Elämäkerta.
Gerstner syntyi Prahassa 11. toukokuuta 1793. Hänen ristimänimensä oli Franz Anton Gerstner. Hänen isänsä oli nahkurin poika Franz Joseph Gerstner, josta tuli myöhemmin vesiliikenneyrityksen johtaja ja yliopiston professori.
Franz Joseph Gerstner korotettiin Itävallan perinnölliseen aateliin vuonna 1810, jolloin hän ja hänen poikansa saivat lisätä nimeensä "von"-liitteen. Nuorempi von Gerstner opiskeli Prahan yliopistossa ja kaupungin teknillisessä korkeakoulussa sekä Wienin yliopistossa. Viimeksi mainitussa hän sai vuonna 1817 työn insinööritieteen opettajana, ja myöhemmin hänestä tuli kyseisen yliopiston professori.
Von Gerstner vieraili Yhdistyneessä kuningaskunnassa ensimmäisen kerran vuonna 1822 opiskellakseen rautatiealan insinööritiedettä. Palattuaan Itävaltaan hän alkoi suunnitella hevosvetoisten junien rautatieyhteyttä, joka yhdistäisi Vltava- ja Tonava-joet. Samaa oli suunnitellut vuonna 1807 myös hänen isänsä todettuaan kanavan rakentamisen jokien välille mahdottomaksi. Keisarikunnan viranomaiset antoivat 7. syyskuuta 1824 von Gerstnerille luvan rakentaa rata Budweisin ja Linzin välille. Radalla kuljetettiin ensin lähinnä suolaa, mutta myöhemmin myös muuta kauppatavaraa sekä matkustajia. Se tuli valmiiksi vuonna 1830, ja kaksi vuotta sen valmistumisen jälkeen sitä laajennettiin.
Vuonna 1834 von Gerstner muutti Itävallasta Pietariin Venäjälle. Hän rakennutti vuosina 1836–1837 Venäjän ensimmäisen rautatien Pietarista keisarin asuinpaikkaan Tsarskoje Seloon. Hänen avustajanaan projektissa toimi Ludwig Klein. Radalla liikennöinti alkoi vuonna 1838, ja se toimi alkuna myöhemmälle rautatieyhteydelle Moskovaan. Von Gerstnerin päätöksestä rataa ei rakennettu George Stephensonin käyttämällä neljän jalan kahdeksan tuuman raideleveydellä, vaan leveämpänä viisijalkaisena.
Vuoteen 1838 mennessä von Gerstner oli Euroopan johtava rautatieinsinööri ja -asiantuntija. Hän oli vieraillut Yhdistyneessä kuningaskunnassa kolmasti ja oppinut paljon rautateistä maassa. Rautatiealan uusi suuri kukoistusalue oli kuitenkin Yhdysvallat, joten von Gerstner päätti lähteä vierailulle myös sinne. Hän saapui New Yorkiin vaimonsa Claran, avustajansa Kleinin ja muutaman muun henkilön muodostaman seurueen mukana 15. marraskuuta 1838.
Yhdysvalloissa von Gerstner kirjasi muistiin suuren määrän säännöksiä, lakeja ja muuta tietoa rautateistä maassa. Hän matkusti noin 2 000 mailia rautateillä maassa ja vieraili muun muassa Philadelphiassa, Washingtonissa, Charlestonissa, Augustassa, Mobilessa ja New Orleansissa. Lopulta hän palasi läntisen Pennsylvanian kautta Philadelphiaan. Vuonna 1839 hän julkaisi Yhdysvaltain taloutta ja liikennettä käsittelevän teoksensa "Die innern Communicationen". Myös hänen vaimonsa teki laajoja muistiinpanoja yhdysvaltalaisesta yhteiskunnasta ja paikallisista merkkihenkilöistä.
Von Gerstnerin aikeena oli julkaista yhdysvaltalaisia rautateitä ja kanavia käsittelevä suurteos, mutta talvella 1839–1840 hän sairastui keuhkokuumeeseen, mihin kuoli 12. huhtikuuta 1840 Philadelphiassa. Hänen vaimonsa ja Klein haudatuttivat hänet Laurel Hillin hautausmaalle Philadelphiassa.