tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jokin ihmisessä (elokuva)

Jokin ihmisessä on 1956 valmistunut film noir -elokuva, jonka on ohjannut Aarne Tarkas. Mika Waltarin 1944 ilmestyneeseen pienoisromaaniin perustuva elokuva on toisen maailmansodan aikaan sijoittuva onneton rakkaustarina. Elokuvan virallinen ensi-ilta oli 13. huhtikuuta 1956 Helsingissä Adamsissa ja Tuulensuussa.
Juoni.
Elokuva alkaa nuoren naisen kuolinvuoteen viereltä ja kertoo takaumana toisensa jo lapsena tunteneiden Kaukon (Jussi Jurkka) ja Osmin (Anneli Sauli) synkän tarinan, joka ajoittuu sotavuosien molemmin puolin. Romaanista poiketen Tarkas sijoitti tapahtumat toisen suursodan äärelle, päähenkilöiden Venäjän-vaiheet Ruotsiin ja Aunuksen retken Lapin sodaksi. Elokuvan päätös oli silloisten mittapuiden mukaan ”moraaliton”. Loppua muutettiin, mutta silti elokuvalle määrättiin 30 prosentin rangaistusvero. Tarkas itse piti elokuvaa ohjaustöistään parhaana.
Arviot.
Inkeri Lius ("Suomen Sosialidemokraatti") esitti aikalaisarviossaan pahoittelunsa siitä, että tekijät joutuvat kärsimään ankarasta 30 prosentin verosta, vaikka hän ruotikin elokuvaa kriittisesti toteamalla muun muassa, että sen ’moraalittomat’ kohtaukset vaikuttavat voimakkaammin kuin alkuperäisessä novellissa. Kriitikoiden yleinen linja olikin, ettei elokuva ole onnistunut.
Tarkas sai kuitenkin kiitosta elokuvallisten keinojen taitajana (Ywe Jalander, "Vapaa Sana"), samoin kuvaaja: ”– – karun realistista tyyliä noudatteleva elokuva [kuuluu] kotimaisessa tuotannossamme huippuluokkaan" (Modest Savtschenko, "Työkansan Sanomat").
Kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut elokuvaa kunnianhimoiseksi melodraamaksi, jonka päähenkilöt ovat poikkeuksellisen moderneja ja ristiriitaisia. Eräs toinen kriitikko ("Tv-maailma" 28/2012) taas kuvaa sitä aidoksi film noir -elokuvaksi, synkäksi rikosfilmiksi. Vuorosanat lähentelevät sietokyvyn rajaa, mutta miespääosan näyttelijä Jussi Jurkka on oikealla tavalla arvoitus.
Tarharyhmä

Tarharyhmä oli vuonna 1990 perustettu ja vuonna 1995 toimintansa lopettanut helsinkiläinen pop-rockyhtye.
Historia.
Kallion lukiossa opiskelleet Maija Vilkkumaa, Minna Haapkylä ja Isa-Eerika Lehto soittivat kesällä 1990 muun muassa lastenlauluja kadulla soittiminaan akustinen kitara ja tamburiini. Jossain vaiheessa he päättivät, että jatkaisivat juttua syksyllä sähköisenä. Harjun nuorisotalolta he löysivät yhtyeeseensä rumpalin. Ensimmäiset demonauhat yhtye äänitti vuonna 1991. Poko Rekords solmi yhtyeen kanssa levytyssopimuksen, ja ensimmäinen albumi "Tappopoppia" julkaistiin vuonna 1993.
Toisen pitkäsoiton "Hysteerinen harmonia" valmistuessa vuonna 1994 opinnot olivat alkaneet vetää yhtyeen jäseniä erilleen, yhteistä aikaa soittamiseen ei enää tahtonut löytyä ja yhtyeen toiminta hiipui. Albumista tehtiin vielä kesäpainos kahdella bonuskappaleella varustettuna.
Yhtye teki muutaman englanninkielisen demokappaleen 1990-luvun puolivälin jälkeen Japanin markkinoita varten. Japanissa oli tuolloin kova naisrokkari- ja skandinaavibuumi. Ulkomaiden valloittamiseksi Tarharyhmä sai nimen "Kindergarten" ’lastentarha’. Yhtye herättikin huomiota japanilaisissa levy-yhtiöissä, mutta Tarharyhmän englanninkieliselle levylle ei löytynyt julkaisijaa. Tarharyhmän viimeinen esiintyminen oli Jyväskylässä marraskuussa 1995. Alkuperäisistä jäsenistä Nöksy Niiniluoto oli tällöin jo jäänyt pois yhtyeestä.
Maija Vilkkumaa loi myöhemmin menestyksekkään soolouran ja Minna Haapkylästä tuli tunnettu näyttelijä.
Tarharyhmä oli mukana itsenäisyyspäivänä 2001 järjestetyssä Popfinlandia-konsertissa, jossa teemana oli 1990-luvun popmusiikki. Yhtye esiintyi joulukuun aikana myös Tavastialla ja Tampereen Yo-talossa. Nöksy Niiniluodon tilalla rumpalina oli Johanna Haapiainen, joka kuului Hunajamelonit-yhtyeeseen.
Vuonna 2009 Tarharyhmä oli mukana Maija Vilkkumaan juhlakiertueella. Vuonna 2019 yhtye esiintyi "Vain elämää" -televisiosarjan kymmenennellä tuotantokaudella.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut

Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut pelataan joka vuosi maailman toiseksi huonoimmin sijoittuneiden jääkiekkomaajoukkueiden välillä. Kisojen voittaja (ennen vuotta 2012 kaksi parasta) nousee 2. divisioonaan seuraavaksi vuodeksi. Vastaavasti 2. divisioonan B-lohkon (ennen vuotta 2012 molempien lohkojen) viimeinen joukkue putoaa 3. divisioonaan.
1900-luvun lopulla maailmanmestaruuskisat pelattiin neljässä sarjassa, joista D-sarja oli alin. Vuoden 2000 D-sarjan maailmanmestaruuskisojen jälkeen siirryttiin kahden divisioonan ja karsintojen järjestelmään, jolloin alimmat joukkueet pelasivat 2. divisioonan karsintasarjan. Vuonna 2003, uusien joukkueiden liittyessä maailmanmestaruuskisoihin, karsintasarja laajennettiin nykymuotoisiksi 3. divisioonan maailmanmestaruuskisoiksi.
Theopompos

Theopompos (, ; s. n. 380 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija ja reettori.
Elämä.
Theopompos oli kotoisin Khioksesta. Varhaisessa nuoruudessaan Theopompos vaikuttaa viettäneen jonkun aikaa Ateenassa yhdessä isänsä kanssa, joka oli karkotettuna spartalaismielisyytensä vuoksi. Ateenassa hänestä tuli Isokrateen oppilas, ja hän eteni nopeasti retoriikassa. Isokrateen kerrotaan sanoneen, että Eforos olisi tarvinnut kannuksia mutta Theopompos suitset (Cicero, "Brutus", 204). Täsmälleen samaa tarinaa kerrotaan Platonista, jonka kerrotaan sanoneen samaa koskien Ksenokratesta ja Aristotelesta.
Theopompos vaikuttaa kirjoittaneen ensin epideiktisiä puheita, jossa hän oli niin taitava, että sai joskus vuosina 352–351 eaa. puhujapalkinnon, jonka Artemisia II Karialainen myönsi miehensä kunniaksi, vaikka itse Isokrates oli kilpailijoiden joukossa. Opettajansa neuvosta hänestä tuli lopulta historioitsija, sillä hän sopi siihen laajan ihmsten ja paikkojen tuntemuksensa vuoksi. Aleksanteri Suuren avulla hän saattoi palata Khiokselle vuonna 333 eaa., ja hän toimi jonkun aikaa synnyinkaupunkinsa aristokraattisen puolueen yhtenä johtajana. Aleksanterin kuoltua hänet karkotettiin uudelleen ja hän pakeni Ptolemaioksen luo Egyptiin. Siellä hän sai jossain määrin kylmän vastaanoton. Hänen kuolemansa ajankohtaa ei tiedetä.
Teokset.
Theopompoksen teoksia ei ole säilynyt nykyaikaan . Ne olivat enimmäkseen historiallisia. Monet myöhemmät kirjailijat ovat lainanneet niitä. Teoksiin kuuluvat:
Lidokaiini

Lidokaiini eli ksylokaiini on amidityyppinen puudute, jonka vaikutus alkaa nopeasti ja on kestoltaan keskipitkä. Vaikutus alkaa minuuteissa ja kestää puudutuksen tyypin mukaan 30–240 minuuttia. Lidokaiini sulkee palautuvasti hermosolujen natriumkanavat ja estää hermoimpulssien välittymisen. Ionisoitumaton lidokaiini läpäisee helposti solukalvon, mikä mahdollistaa lääkeaineen leviämisen kudoksiin ja hermosäikeiden sisälle. Tulehduksessa kudoksen pH laskee, lidokaiini ionisoituu ja tunkeutuminen vaikutuskohtaan heikkenee.
Sitä käytetään usein hammashoidoissa paikallispuudutteena sekä ennenaikaisen siemensyöksyn hoitoon. Lidokaiini on myös tehokas suonensisäisenä lääkkeenä sydämen rytmihäiriöissä.
Lidokaiini on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä.
Suomessa lidokaiinia myydään valmistenimillä Instillido, Lidbree, Lidocaine Baxter, Lidokain Agguettant, Xylocain, Lidocard, Lidoposterin ja Ophtesic. Lisäksi lidokaiinia on yhdistelmävalmisteissa Lidocain C Adrenalin, Xylocain Dental Adrenalin, Emla, Oraqix, Tapin, Betolo , Coldycin , Mydrane, Mydriasert ja Rocephalin cum lidocain.
Juuso Lahtela

Juuso Aleksi Lahtela (s. 11. kesäkuuta 1985 Kemijärvi) on suomalainen uransa lopettanut kumparelaskija. Lahtelan seura aktiiviurallaan oli Pyhätunturin Slalom Seura ja hänen valmentajanaan toimi Pekka Lehtikallio. 
Lahtela valittiin ensin varamieheksi Torinon olympialaisiin, mutta Tapio Luusuan jouduttua jäämään pois pääsi Lahtela myös kisoihin mukaan. Hän sijoittui olympialaisten kumparelaskussa kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan 20:s kumparelaskussa Rukalla 2005.
Lahtela kilpaili maailmancupissa vuosina 2002–2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 23:s Špindlerův Mlýnin kumparelaskussa helmikuussa 2006. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Jisanin kumparelaskussa maaliskuussa 2006. Parhaimmillaan hän sijoittui yhdeksänneksi Åren kumparelaskussa maaliskuussa 2010.
Juuso Lahtela ei ole sukua kumparelaskun olympia- ja maailmanmestari Janne Lahtelalle, joka on kotoisin myös Kemijärveltä.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut pelataan joka vuosi niiden jääkiekkomaajoukkueiden kesken, jotka sijoittuivat edellisen vuoden kisoissa 2. divisioonaan.
Sarjajärjestelmä.
Kisat pelataan kahdessa erillisessä ryhmässä, joista A on ylempi ja B alempi ryhmä. A-ryhmän voittaja nousee 1. divisioonan B-ryhmään, jonka viimeinen joukkue putoaa 2. divisioonan A-ryhmään. 2. divisioonan A-ryhmän viimeinen joukkue putoaa 2. divisioonan B-ryhmään, jonka paras joukkue nousee A-ryhmään.
3. divisioonan A-ryhmän voittaja nousee 2. divisioonan B-ryhmään, jonka viimeinen putoaa 3. divisioonan A-ryhmään.
Historiaa.
Vuoteen 2000 jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa pelattiin neljä sarjaa: A, B, C ja D. Vuoden 2001 kisoihin muodostettiin 2. divisioona D-sarjan seitsemästä parhaasta ja C-sarjan viidestä heikoimmasta joukkueesta.
Ennen kautta 2012 sekä A- että B-ryhmät olivat rinnakkaisia, ja kummankin voittaja nousi 1. divisioonaan. Vastaavasti molempien ryhmien viimeiset joukkueet putosivat 3. divisioonaan.
Kisat.
Uusi turnausjärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 2012. Sen jälkeen 2. divisioonan A-lohkon voittaja on noussut 1. divisioonan B-lohkoon ja sen viimeinen puolestaan tippuu 2. divisioonan A-lohkoon. Sama järjestelmä on käytössä muissakin divisioonissa.
Viktor Žluktov

Viktor Vasiljevitš Žluktov (, s. 26. tammikuuta 1954) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Innsbruckissa 1976, Kanada-cupin 1981 ja viisi maailmanmestaruutta. Hän pelasi myös Kanada-cupissa 1976, jossa hän oli pistepörssin ykkönen, sekä saavutti yhden olympiahopean, yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin. Hän voitti alle 20-vuotiaiden epävirallisen maailmanmestaruuden vuonna 1974 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1973.
Žluktov pelasi armeijan joukkueessa TsSKA Moskovassa Neuvostoliiton mestaruussarjassa 456 ottelua ja Neuvostoliiton maajoukkueessa 196 maaottelua, joissa hän teki 79 maalia vuosina 1975–1985.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut pelataan joka vuosi niiden jääkiekkomaajoukkueiden kesken, jotka sijoittuivat edellisen vuoden kisoissa 1. divisioonaan. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen kaksi huonoiten sijoittunutta maata putoaa seuraavaksi vuodeksi 1. divisioonan A-lohkoon.
Vuonna 2012 turnausjärjestelmä muuttui kaikissa divisioonissa: 1. divisioonan A-lohkosta nousee kaksi joukkuetta jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin, ja huonoin joukkue putoaa 1. divisioonan B-lohkoon. Vastaavasti B-lohkosta nousee yksi joukkue 1. divisioonan A-lohkoon. Aikaisemmin jokaisen divisioonan A- ja B-lohkon paras joukkue nousi ylemmälle sarjatasolle, esimerkiksi Kazakstan nousi vuoden 2011 kisoissa 1. divisioonan B-lohkosta jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin. Toisin sanoen, nykyisin A-lohkojen joukkueet ovat parempia kuin saman divisioonan B-lohkon joukkueet.
Historia.
Vuoteen 2000 asti jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin neljässä sarjassa, A–D. Vuoden 2001 kisoihin muodostettiin 1. divisioona B-sarjasta ja C-sarjan neljästä parhaasta joukkueesta. B-sarjan voittaja nousi 2001 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin.
Chang’e

Chang’e, Ch’ang-O tai Chang’Ngo (), tunnetaan myös Heng-E tai Heng-O (姮娥; Héng’é), on kiinalainen Kuun jumalatar. Toisin kuin monet kuuta henkilöittävät kuuhahmot muissa kulttuureissa, Chang’e vain asuu kuussa.
Wilhelm Friedemann Bach

Wilhelm Friedemann Bach (22. marraskuuta 1710 Weimar – 1. heinäkuuta 1784 Berliini) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri. Hän oli Johann Sebastian Bachin ja hänen ensimmäisen vaimonsa Maria Barbaran esikoinen. 
Nuoruus ja keski-ikä.
Wilhelm Friedemann Bach syntyi Weimarissa ja opiskeli Leipzigissa. Wilhelm Friedemann oli Johann Sebastian Bachin lapsista kenties lahjakkain mutta kenties myös epäonnekkain. Vuonna 1733 hänet nimitettiin urkuriksi Dresdenin Sophienkircheen. Vuonna 1746 hän sai paikan Hallen Liebfrauenkirchen urkuriksi ja musiikinjohtajaksi. Tästä lähtien Wilhelm Friedemannia kutsuttiin myös ”Hallen Bachiksi”. Pari kuukautta isänsä kuoleman jälkeen Wilhelm Friedemann solmi avioliiton ja alkoi viettää yhä epäsäännöllisempää elämää. Vuonna 1762 Bachille tarjottiin kapellimestarin virkaa Darmstadtissa, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta. Vuonna 1764 hän luopui paikastaan Hallessa. 
Vanhuus.
Wilhelm Friedemann ansaitsi elantonsa opettamalla ja esiintymällä. Viimeisinä vuosinaan hän muutti Berliiniin, missä hän kärsi köyhyydestä ja sairauksista. Isänsä Johann Sebastian Bachin kuoleman jälkeen tämän nuottikäsikirjoitukset jaettiin hänen kahden poikansa Carl Philipp Emanuelin ja Wilhelm Friedemannin kesken. Wilhelm Friedemann oli jo isänsä elinaikana joutunut usein taloudellisiin vaikeuksiin, ja tämän kuoleman jälkeen hänen täytyi rahapulassa myydä monia isänsä käsikirjoituksia, joista osa katosikin näin jäljettömiin. Wilhelm Friedemann Bach kuoli vuonna 1784 Berliinissä köyhänä ja unohdettuna.
Musiikki.
Bachin tuotantoon kuuluu kamarimusiikkia, sinfonioita, konserttoja ja kantaatteja. Hänen kuuluisimpiin sävellyksiinsä kuuluu muun muassa useita pianokonserttoja, 4 urkufuugaa, 6 pianosonaattia, 12 pianopoloneesia sekä lukuisia fugettoja ja muita pienempiä tai suurempia teoksia usein uruille ja muille klaveerisoittimille. Teoksista käytetään usein Martin Falckin vuonna 1913 julkaisemaa numerointijärjestelmää.
Kaaos

Kaaoksella () tarkoitetaan epäjärjestystä, sekasortoa. Kaaos oli äitijumalatar. Kaaoksella tarkoitetaan myös kaikkeuden (kosmoksen) muodostumista edeltänyttä oletettua järjestymätöntä alkutilaa, alkutyhjyyttä. Kaaosteoria on fysiikassa (näennäisen) säännöttömiä ilmiöitä koskeva teoria, mutta yleisesti oletus jonka mukaan epäjärjestys eli kaaos on maailmankaikkeuden perustila.
Nyks

Nyks tai Nyx (, , yö) on kreikkalaisessa mytologiassa yksi varhaisimmista jumaluuksista, yön henkilöitymä ja alkujumalatar, jota jopa ylijumala Zeus kammoksui. Hesiodoksen "Jumalten synnyn" mukaan Nyks syntyi Khaoksesta. Orfilaisuuden mukaan Nyks taas oli ensimmäinen jumaluus ja maailman luoja Khaoksen sijaan.
Nyks oli Ereboksen sisar ja puoliso, jonka kanssa hän sai lapset Aither (ilmapiiri), Hypnos (uni), Thanatos (kuolema), Hemera (päivä), Nemesis (koston jumalatar), moirat (kohtalottaret), Eris (eripuraisuus), Kharon, sekä kerit (väkivaltaiset kuolonhenget). Joskus Nyksin lapsiksi luetaan myös hesperidit (nymfit), Momos (pilkan ja satiirin jumala), oneirokset (unien jumalat) ja Apate (petoksen ja vilpin jumalatar).
Nyks asuu Tartaroksessa, jossa hän ja Hemera kiertävät maata vuorotellen, näin luoden päivän ja yön. Nyks inspiroi monia antiikin runoilijoita ja taiteilijoita, mutta jumalatarta palvottiin harvoin.
Taivaankappaleista asteroidi 3908 Nyx ja toinen Plutoa kiertävistä kuista, Nix on nimetty Nyksin mukaan.
Sergei Kapustin

Sergei Aleksejevitš Kapustin (, 13. helmikuuta 1953 Uhta, Neuvostoliitto – 4. kesäkuuta 1995) oli maailman parhaita jääkiekkoilijoita 1970- ja 1980-luvuilla. 
Vasempana laitahyökkääjänä pelannut Kapustin edusti seurajoukkuetasolla Krylja Sovjetovia ja Spartak Moskovaa. Kapustin teki 120 maalia 208 maaottelussa Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1972-1985. Hän kuoli sydänkohtaukseen vain 42-vuotiaana.
Keskisyksyn juhla

Keskisyksyn juhla tai kuujuhla on perinteinen ja suosittu kiinalainen juhla, jota vietetään kiinalaisen kalenterin kahdeksannen kuun 15. päivänä täysikuun aikaan. Länsimaisessa kalenterissa ajankohta sijoittuu yleensä syyskuun loppuun tai lokakuun alkuun.
Juhlan tausta on vanhassa kiinalaisessa Kuun palvonnassa. Kiinalaiset uskovat täysikuun edustavan hyvää satoa ja menestymistä elämässä. Juhlaan liittyy kuuluisa kiinalainen taru, jossa sankarillinen Houyi teki Maasta elinkelpoisen ampumalla taivaalta alas yhdeksän polttavaa Aurinkoa. Sen jälkeen hänen vaimonsa Chang Er söi vahingossa kuolemattomuuspillerin, joka sai hänet muuttumaan niin kevyeksi, että hän leijaili Kuuhun. Nyt Houyi ja Chang Er tapaavat toisensa vain kerran vuodessa, kahdeksannen kuukauden 15. päivänä, kun Kuu on kaikkein suurimmillaan ja kirkkaimmillaan.
Keskisyksyn juhlasta tuli virallinen juhla Tang-dynastian (618–907) aikana. Sitä vietetään edelleen joka puolella Kiinaa () ja ulkokiinalaisten yhteisöissä, kuten myös Vietnamissa, Malesiassa, Singaporessa ja Filippiineillä, missä sitä saatetaan kutsua lyhtyjuhlaksi.
Juhlapäivää vietetään perinteisin menoin koko perheen kesken. Osallistujat laulavat ja tanssivat, syövät kuukakkuja, valmistavat paperilyhtyjä, kirjoittelevat runoja ja toivottelevat toisilleen onnea.
Elina Hietamäki

Elina Hietamäki (o.s. Pienimäki, s. 20. heinäkuuta 1976 Oulu) on suomalainen maastohiihtäjä. Hietamäki edusti Seinäjoen Hiihtoseuraa ja Tampereen Pyrintöä ja häntä valmensi hänen aviomiehensä ja entinen maajoukkuehiihtäjä Karri Hietamäki. Heillä on viisi lasta.
Elina Hietamäen menestys alkoi jo Hopeasompa-hiihdoissa. Nuorten SM-kisoissa hän on saanut kaksi kultamitalia, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Nuorten sarjan ura huipentui viestin MM-pronssiin. Naisten sarjassa Hietamäellä on yksi henkilökohtainen SM-hopea, kolme SM-pronssia, yksi SM-viestihopea ja -pronssi sekä yksi sprinttiviestin pronssi. 
Maailmancupissa parhaat menestyksensä Hietamäki saavutti sprinttihiihdossa. Kaudella 2003–2004 hän sijoittui kaksi kertaa palkintokorokkeelle ja sijoittui kauden päätteeksi sprintticupissa viidenneksi.
Lahden MM-kilpailuissa 2001 Hietamäki sijoittui sprintissä kahdeksanneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä parhaana suomalaisena 14:nneksi karsiuduttuaan puolivälierissä ja takaa-ajokilpailussa 40:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 19:nneksi karsiuduttuaan alkuerässä ja takaa-ajossa 23:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006 Hietamäki oli takaa-ajossa 33:s ja vapaan hiihtotavan sprintissä 42:s.
Hietamäki lopetti hiihtouransa kauden 2005–2006 jälkeen. Hän osallistui 69 maailmancupin kilpailuun.
Kuukakku

Kuukakku () on kiinalainen leivonnainen, jota tarjoilaan kiinalaisen kuukalenterin keskisyksyn juhlan aikaan syyskuun lopulla tai lokakuun alussa. Kuukakkuja on useita eri tyyppejä ja ne saattavat vaihdella esimerkiksi alueittain. Tyypillinen kakku koostuu taikinakuoresta ja täytteestä.
Kuukakkujen tarjoilu liitetään keskisyksyn juhlintaan. Keskisyksyn juhlaa vietetään kiinalaisen kuukalenterin mukaan kahdeksannen kuukauden viidestoista päivä. Gregoriaanisen kalenterin mukaan päivä osuu yleensä syyskuun loppupuolelle tai lokakuun alkuun vuodesta riippuen. Kuukakkuja tarjoillaan usein teen kera. Kuukakkuja voidaan antaa esimerkiksi ystäville, perheenjäsenille tai työtovereille kunnioituksen osoituksena.
Kuukakkujen tarjoilu liittyy osaltaan myös tarinaan Kiinan historiasta. Tarinan mukaan mongolien perustamaa Yuan-dynastiaa vastaan juonitelleet kiinalaiset lähettelivät viestejä toisilleen kuukakkuihin piilotettuna ja lopulta mongolit voitettiin myöhemmässä taistelussa.
Kuukakkuja on useita eri tyyppejä ja ne saattavat vaihdella esimerkiksi alueittain. Kuukakut ovat tavallisesti muodoltaan pyöreitä tai neliskulmaisia. Kakussa on yleensä ohut taikinakuori ja täyte. Täytteenä voidaan käyttää esimerkiksi kuivattuja hedelmiä, pähkinöitä, siemeniä, sekä adsukipapu-, lootuksensiemen-, mustapapu- tai mungopaputahnaa. Joskus kakun keskelle lisätään täysikuuta kuvaava munankeltuainen. Uudempia ja suosituksi tulleita, mutta ei niin perinteisiä täytteitä ovat esimerkiksi durian, jugurtti, suklaa ja jäätelö.
Waidhofen an der Ybbs

Waidhofen an der Ybbs on kaupunki eteläisessä Itävallassa Ala-Itävallan osavaltiossa. Waidhofenin historia ulottuu tuhannen vuoden taakse. Ensimmäiset kirjalliset merkinnät Waidhovn-nimestä ovat peräisin vuodelta 1186. Kaupunki tunnettiin korkealaatuisesta teräteollisuudestaan jo 1200-luvulla. Wainhofenissa oli keskiajalla runsaasti sepänpajoja, joissa taottiin muun muassa veitsiä, miekkoja, viikatteita ja sirppejä.
Waidhofenissa oli vuoden 2019 arvion mukaan 11 261 asukasta. Asukasmäärä on pysynyt varsin vakaana 1970-luvulta lähtien.
Waidhofen elää matkailusta ja markkinoi itseään "tornien kaupunkina". Kaupungissa on barokkikirkkoja ja keskiaikaisia linnoja torneineen, kapeita kujia ja vanhoja kauppapaikkoja. Nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Rothschildin linna keskiajalta, Maria Magdalenalle pyhitetty kirkko, jonka nykyiset rakenteet ovat 1400-luvulta, goottilaistyylinen sairaalakirkko, Fransiskus Assisilaiselle pyhitetty luostarikirkko, käsityöläismuseo sekä Buchenbergin luonnonpuisto.
Yhteisömuoto

Yhteisömuoto on oikeustieteellinen (siviilioikeus/kauppaoikeus) käsite, jolla kuvataan oikeushenkilön laillista järjestysmuotoa. Suomessa yhteisömuotoja ovat
Säätiö (tai epäitsenäinen säätiö eli rahasto) ei ole yhteisö.
Vero-oikeudessa määritelmä on erilainen (TVL 3 §), se kattaa myös esimerkiksi säätiöt mutta ei henkilöyhtiöitä.
Aulakuormaaja

Aulakuormaaja on lentoasemilla työskentelevien matkatavarankäsittelijöiden ammattinimike. 
Aulakuormaajien tehtäviin kuuluu lentomatkatavaroiden vastaanotto, koordinointi ja toimittaminen lähteville lentokoneille.
Vuosien mittaan aulakuormaajan toimeen on lisätty myös lentokoneiden pakkaamista, varsinkin kotimaan lennoilla.
Tämän lisäksi aulakuormaaja vastaanottaa saapuvan lentomatkatavaran ja toimittaa sen matkustajien vastaanotettavaksi tai koordinoi sen eteenpäin jatkolennoille.
Aulakuormaajan tehtäviin kuuluu osittain myös lentomatkatavaran määrien kirjaaminen, seuranta ja etsintä ongelmatapauksissa, kuten passin jäädessä matkatavaralaukkuun.
Esimerkiksi Finnair hoiti aiemmin aulakuormauksensa itse, mutta 2000-luvun alussa osasto siirrettiin alihankkijalle.
Finnair kuormaus vaihtui maa-ja matkustajapalveluita tarjoavaksi Finnair Ground Handlingiksi josta sen jälkeen tuli Northport Oy. Kaikki pörssiyhtiö Finnairin tytäryhtiöitä.
Työn luonne.
Aulakuormaajan työ on pääosin fyysistä. Koneita, kuten vetoajoneuvoja, käytetään yleensä vain lentokoneen ja matkatavara-aulan välisessä liikenteessä.
Aulakuormaajan työtä on luonnehdittu yhdeksi fyysisesti raskaimmista töistä Suomessa. Tutkimusten mukaan aulakuormaaja siirtää päivittäin lähes 17 tonnia matkatavaroita käsivoimin sekä kävelee noin 10 kilometriä. Aulakuormaajan ammatissa selkävaivat ovatkin yleisiä.
Koulutus.
Pääsy alalle ei vaadi aikaisempaa koulutusta, vaan työhön perehdytetään noin viikon kestävän jakson aikana.
Birgit Friedmann

Birgit Friedmann (s. 8. huhtikuuta 1960 Königstein im Taunus, Saksan liittotasavalta) on saksalainen entinen keskimatkojen juoksija, joka edusti kilpauransa aikana Saksan liittotasavaltaa.
Friedmannin ensimmäiset arvokisat olivat Prahan EM-kisat 1978, joissa hän osallistui 3 000 metrin juoksuun, mutta keskeytti. 1980 Sittardissa järjestetyissä MM-kilpailuissa Friedmann voitti mestaruuden 3 000 metrillä ajalla 8.48,1. Hän osallistui myös Ateenan EM-kisoihin 1982 ollen 1 500 metrin juoksussa yhdestoista ajalla 4.14,66 ja 3 000 metrillä viides ajalla 8.43,65.
Friedmann edusti urallaan Eintracht Frankfurt -seuraa. Aktiiviaikoinaan hän painoi 51 kg ja oli 166 cm pitkä.
Kanttori

Kanttori (lyhenne kantt.) eli kirkkomuusikko johtaa seurakunnan musiikkityötä erityisesti jumalanpalveluksissa, häissä ja hautajaisissa. Kanttori säestää ja esilaulaa virret, johtaa kuoroa sekä soittaa alku-, väli- ja loppusoitot. Tehtäviin kuuluu lisäksi seurakunnan musiikkikasvatus esimerkiksi rippikouluissa sekä seurakunnan soitinhuolto. Isoissa seurakunnissa voi olla erikseen laulava kanttori ja säestävä urkuri.
Kanttorit voivat myös pitää omia kirkkokonserttejaan ja järjestää konsertteja muille muusikoille. Joissakin suurissa seurakunnissa on kanttorin lisäksi erillinen "urkurin" virka.
Tutkinnot.
C-kanttorin virkaan vaadittavan tutkinnon voi suorittaa Oulun seudun ammattikorkeakoulussa, tai Yrkeshögskolan Noviassa Pietarsaaressa. A-kanttorin ja B-kanttorin tutkinnon voi suorittaa Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa kirkkomusiikin ja urkujen aineryhmässä. Kanttorin koulutus kestää tyypillisesti 4,5-8 vuotta.
Virkaluokitukset.
Kanttorin virat jaotellaan A-, B- ja C-luokkiin. Luokka A on laajaa yliopistotutkintoa edellyttävä virka. Luokka B on ylempää korkeakoulututkintoa edellyttävä virka. Luokka C on muuta piispainkokouksen hyväksymää tutkintoa edellyttävä virka. Luokka vaikuttaa palkan suuruuteen.
Suomen ortodoksinen kirkko.
Ortodoksisessa kirkossa kanttori johtaa jumalalanpalveluksissa laulavaa kuoroa. Suomessa ortodoksiseksi kanttoriksi opiskellaan Itä-Suomen yliopistossa (teologian maisterin tutkinto), jossa opiskellaan teologisia aineita, musiikkia sekä käytännön kuorojohtoa Ortodoksisessa seminaarissa.
Historiaa.
Kanttori (, laulaja &lt; "cantare", laulaa) oli alkuaan kirkollisen vuorolaulun esilaulaja. Suomessa hän oli katolisena aikana yleensä pappisvihkimyksen saanut henkilö, joka avusti kirkkoherraa. Turun tuomiokirkossa kanttorin rinnalla toimi lukkari, joka kuului myös hengelliseen säätyyn.
Suomessa soittotaitoiset lukkarit saivat myös urkurien tehtäviä ja seurakuntiin muodostettiin lukkari-urkurin virkoja. Vain suurissa seurakunnissa oli erilliset lukkarin ja urkurin virat, ja heitä alettiin kutsua kanttoreiksi. Suomen kirkkolaissa alettiin vasta 1939 käyttää lukkarin sijaan nimitystä kanttori. Suomen seurakunnissa oli 1960-luvulla yleensä yhdistetty kanttori-urkurin virka, ja vain suurimmissa kaupungeissa oli erillisiä urkurien virkoja. Vähävarainen alle 3 500 jäsenen seurakunta voitiin 1960-luvulla vapauttaa vakinaisen kanttori-urkurin viran pitämisestä ja sallia tällaisten tehtävien hoitaminen sivutoimena.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokous päätti 1963 vuosien keskustelun jälkeen sallia naisten pääsyn kanttorinvirkoihin.
Nuolikotelo

Nuolikotelo eli viini on erilaisten nuolien tai tikkojen säilyttämiseen käytetty kotelo. Viiniä on eri tyyppejä käyttötarkoituksesta riippuen: viini saattaa riippua jousimiehen vyöstä, hevosen satulasta tai sitä saatetaan kantaa selässä. Erityisesti satulasta riippuvissa viinissä on usein myös tila itse jouselle. Useissa viinissä on kansi, joka suojaa nuolia lialta ja sateelta.
Viintä on käytetty kaikissa kulttuureissa, joissa on käytetty jousta tai nuolia. Esimerkiksi Ötzi-muumiolla oli viini.
Keinoimmuunijärjestelmä

Keinoimmuunijärjestelmät ovat laskennallisia ja matemaattisia malleja, jotka pyrkivät imitoimaan selkärankaisten immuunijärjestelmän kykyä tunnistaa ja puolustaa elimistöä vierailta taudinaiheuttajilta. Keinoimmuunijärjestelmät ovat uusi tutkimuksenala biologisten laskentamallien joukossa, joista tunnetuimpia ovat neuroverkot ja evoluutiolaskenta.
Immuunijärjestelmän toiminta.
Biologinen immuunijärjestelmä koostuu erikoistuneista soluista ja elimistä, joiden tehtävänä on puolustaa eliötä taudinaiheuttajilta. Immuunijärjestelmä suojaa elimistöä tunnistamalla bakteereja, viruksia ja syöpäsoluja ja tuhoamalla niitä. Immuunijärjestelmän kannalta tärkeitä elimiä ovat mm. imusuonisto ja niissä kiertävät imusolut eli "lymfosyytit", jotka tunnistavat elimistöön päässeitä taudinaiheuttajia. Immuunijärjestelmän toiminta perustuu erilaisten valkosolujen suureen määrään, jotka ovat erikoistuneet torjumaan tiettyä taudinaiheuttajaa. Immuunipuolustusjärjestelmän kyky torjua uusia taudinaiheuttajia perustuu jatkuvaan uusien valkosolujen tuotantoon ja niissä tapahtuviin mutaatioihin.
Biologisen immuunijärjestelmän mukautumiskyky ja muistiominaisuus ovat motivoineet tutkijoita toteuttamaan laskennallisia malleja, joissa immuunijärjestelmän toimintaa pyritään imitoimaan yksinkertaistetuilla tietokonemalleilla.
Immuunijärjestelmän ominaisuuksia.
Keinoimmuunijärjestelmien toteutuksen tavoitteena ovat usein seuraavat biologisen immuunijärjestelmän erikoisominaisuudet:
Hahmontunnistus keinoimmuunijärjestelmissä.
Keinoimmuunijärjestelmien keskeinen tehtävä on tunnistaa ja luokitella suuria tietomääriä samaan tapaan kuin biologinen immuunijärjestelmä tunnistaa antigeenejä vasta-aineiden avulla. Antigeenit ja vasta-aineet esitetään keinoimmuunijärjestelmien yhteydessä attribuuttijonoina, jotka koostuvat tyypillisesti binääriluvuista, kokonaisluvuista tai reaaliluvuista. Näiden yhteensopivuuksia toisiinsa voidaan mitata käyttämällä euklidista etäisyyttä, Manhattan-etäisyyttä tai Hamming-etäisyyttä.
Mutaatioiden hyödyntäminen.
Keinoimmuunijärjestelmien vasta-aineiden sopivuutta taudinaiheuttajien torjuntaan voidaan parantaa geneettisen algoritmin tavoin mutaation avulla. Mutaatioiden käyttäminen vasta-aineiden jalostamisessa on laskennallisesti raskas, mutta hyvin toimiva optimointimenetelmä.
Nojanmaa

Nojanmaa on Savonlinnan kaupunkitaajaman itäosassa sijaitseva kaupunginosa. Vuoteen 1972 saakka Nojanmaa kuului Säämingin kuntaan. Kaupunginosa on saanut nimensä Nojamaan kartanosta, jonka nimi tulee aikoinaan aluetta asuttaneesta Nojoisten suvusta. 
Kaupunginosassa on Nojanmaan koulu ja päiväkoti. Nojanmaasta pääsee keskustaan paikallisbussilla numero 4, vuoroja on päivän aikana 9. 
Liiketoimintaa alueella edustavat Prisma, Carlson, Superkirppis, Tokmanni ja K-Rauta sekä useat Pajatien yritykset. Jatkosssa aiotaan kaupoille rakentaa Nojanmaan Itäkeskukseen lisää toimitilaa. Tokmannin viereen rakennettu uusi tavaratalo Rusta Nojanmaa viestittiin syksyllä 2020. Tokmannin ja Rustan taakse on sunniteltu erintarvikekauppaa, esimerkiksi K-market Nojanmaa tai suuri tavaratalo tai rakennustarvikekauppaa.
Vuonna 1997 Nojanmaa valittiin Etelä-Savon vuoden kyläksi.
Paul Belmondo

Paul Alexandre Belmondo (s. 23. huhtikuuta 1963 Boulogne-Billancourt, Ranska) on entinen ranskalainen kilpa-autoilija, joka ajoi Formula 1 -sarjassa.
Ura.
Paul Belmondo ajoi Formula 1 -sarjassa kahdella eri kaudella, vuosina 1992 ja 1994, Marchin ja Pacificin talleissa. Hänellä on kyseenalainen kunnia kuulua F1-historian kaikkein hitaimpien kuljettajien joukkoon. Monet asiantuntijat katsoivat Belmondon ansainneen kuljettajanpaikkansa yksinomaan isänsä, näyttelijä Jean-Paul Belmondon nimen sekä rahojen turvin.
Täysin toivoton tapaus Paul Belmondo ei kuitenkaan ollut. Hän toki hävisi säännöllisesti aika-ajossa sekunnin, jopa kaksi sekuntia tallitovereilleen, jotka hekään eivät kuuluneet F1:n kuumimpiin nimiin. Unkarin Grand Prix'ssä 1992 Belmondo onnistui kuitenkin aika-ajossa päihittämään tallikaverinsa Karl Wendlingerin puolella sekunnilla ja nousemaan itse kisassa, jossa 11 autoa ajoi ruutulipulle, yhdeksänneksi, joka jäi hänen parhaaksi sijoituksekseen.
Belmondo starttasi kaikkiaan seitsemään GP:hen karsiutuen kaksikymmentä kertaa kisasta. Kahdesti kisa päättyi keskeytykseen. Suorastaan legendaariseksi nousi keskeytys Monacossa 1994: Belmondo jätti kilpailun kesken, koska ei jaksanut ajaa loppuun saakka. 
F1-uransa jälkeen Belmondo siirtyi BPR GT -sarjaan, jossa hän ajoi vuonna 1995 Pilot Aldix Racingin ja vuonna 1996 Ennea-tallin Ferrari F40 GT:llä. Vuonna 1996 hän ajoi kahden muun ranskalaisen entisen F1-kuljettajan kanssa, Éric Bernardin ja Jean-Marc Gounonin. BPR-sarjan jälkeen Belmondo ajoi Ranskan GT-sarjaa, Porsche Supercupia ja FIA GT Championship -sarjaa.
Kilpauransa jälkeen Belmondo perusti USA:ssa oman GT-tallin nimeltä Paul Belmondo Racing, jonka kuljettajana hän myös itse toimi ennen tallin toiminnan lopettamista. Urheiluautoluokissa Belmondo on osoittanut kuuluvansa autourheiluun. Urheiluautopiireissä Belmondo on suhteellisen arvostettu kuljettaja.
Yksityiselämä.
Belmondon isä on ranskalainen näyttelijä Jean-Paul Belmondo ja isoisä Paul Belmondo oli kuvanveistäjä. Belmondo seurusteli Monacon prinsessa Stéphanien kanssa.
Ville-Veikko Hirvelä

Ville-Veikko Hirvelä (s. 1962) on suomalainen kansalaisaktivisti. Hän on askeettisesti elävä modernin yhteiskunnan kriitikko ja kehitysmaa-aktivisti.
Toiminta ja ajattelu.
Hirvelän elämänkatsomus on kulutusyhteiskunnan vastainen. Hänen mielestään konsumerismi vie ihmiseltä vapauden. Hirvelä näkee tärkeänä tehtävänään paljastaa ihmisille hallituksen politiikan haittapuolet. Hirvelä on toiminut esimerkiksi Maan ystävien ja Emmauksen jäsenenä. Toimintaan on kuulunut esimerkiksi Maailman kauppajärjestön eli WTO:n politiikkaan perehtyminen ja sen kritisointi sekä alkuperäiskansojen elämään ja ongelmiin perehtyminen. Hirvelä sanoo talouden globalisaation uhkaavan alkuperäiskansoja, kun markkinatalous levittäytyy heidän elinalueelleen tehden perinteiset elämäntavat mahdottomiksi. Hirvelä on perehtynyt erityisesti Intian alkuperäiskansoihin ja vieraillut usein heidän alueillaan.
Totaalikieltäytyjä.
Hirvelä tuomittiin keväällä 1992 kuuden kuukauden ja 17 päivän vankeusrangaistukseen asevelvollisuudesta kieltäytymisen takia. 
Hän aloitti tuomion kärsimisen 13. huhtikuuta 1994 Pansion työsiirtolassa. 
Vankeusaikanaan hän valitti viranomaisille siitä, ettei voinut kieltäytyä vankilan ei-dyykatusta ruoasta ja muusta vankilan hänen näkökulmastaan liian korkeasta elintasosta, kuten huoneenlämmityksestä. Hirvelä valitti myös siitä, ettei voinut rangaistuksen takia jatkaa silloista työtään Angolan orpolapsien hyväksi, ja vaati, että Suomen valtio korvaisi angolalaislapsille rangaistuksen takia saamatta jäävät avustukset. Hirvelän mukaan lain takaamat "kohtuulliset elinolot" vankiloihin olisi pitänyt mitata sen mukaan, voidaanko vastaavat elinolot turvata kaikille maailman ihmisille. Tällä tavalla hän valitti hovioikeuteen ja korkeimpaan oikeuteen, mutta valituksia ei noteerattu. 
Hirvelä esitti viranomaisille, että hän olisi voinut jatkaa työtään rangaistuksen ohessa esimerkiksi sähköisen valvonnan tai nilkkaan lukittavan ketjun avulla. Viranomaiset eivät kuitenkaan suostuneet tähän. Presidentti Ahtisaari hylkäsi armahdusanomuksen. 
Hirvelä ryhtyi rangaistuksen aikana 34 vuorokautta kestäneeseen nälkälakkoon, minkä vuoksi hän joutui Turun lääninvankilan sairaalaosastolle. 
Hän vapautui vankilasta 30. lokakuuta 1994.
Elintavat.
Turussa asuva Hirvelä elää itse hyvin niukasti, enimmäkseen dyykatulla ruoalla. Hän sanoo meditoivansa joka aamu tunnin. Hän myös eli kahdeksan vuotta selibaatissa, koska katsoi, että seurusteleminen ja perheen perustaminen johtaisivat kulutuksen lisääntymiseen.
Tatjana Kazankina

Tatjana Vasiljevna Kazankina (, s. 17. joulukuuta 1951 Petrovsk, Saratovin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen keskimatkojen juoksija, joka edusti kilpaurallaan Neuvostoliittoa ja voitti kolme olympiakultaa.
Kazankina saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa 1975 sisäratojen EM-kilpailuissa Katowicessa, jossa hän juoksi toiseksi 1 500 metrin juoksussa. Todelliseen menestykseen hän nousi seuraavana vuonna Montrealin olympialaisissa voittamalla 800 ja 1 500 metrin juoksuissa olympiakultaa. Samana vuonna hän teki 28. kesäkuuta uuden maailmanennätyksen 1 500 metrillä ajalla 3.56,0 ollen ensimmäinen nainen, joka juoksi matkan alle neljässä minuutissa. Kazankina oli myös 16. elokuuta 1980 ankkurina Neuvostoliiton viestijoukkueessa, joka teki 4 x 800 metrin viestissä uuden maailmanennätyksen.
Vuosi 1980 oli Kazankinalle erityisen menestyksekäs. Hän teki 6. heinäkuuta jälleen uuden 1 500 metrin maailmanennätyksen 3.55,0 ja voitti elokuussa Moskovan olympialaisissa jälleen 1 500 metrin olympiakultaa. 13. elokuuta hän juoksi uuden maailmanennätyksen 3.52,47, joka pysyi maailmanennätyksenä yli 13 vuotta. Kazankina voitti pronssia Helsingin MM-kisoissa 1983 3 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän teki uudet maailmanennätykset 2 000 ja 3 000 metrillä, mutta kieltäydyttyään Pariisissa doping-testistä hänet asetettiin kilpailukieltoon, mikä käytännössä lopetti hänen urheilu-uransa.
Volkswagen Eos

Volkswagen Eos on Volkswagenin vuosina 2006–2015 valmistama coupé-cabriolet-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Volkswagen Golfiin. Golfin kangaskattoisen avomallin valmistus oli lopetettu vuonna 2002, ja seuraavan kerran siitä esiteltiin uusi malli vuonna 2011, joten Eosia ja Golf Cabrioletia myytiin usean vuoden ajan toistensa rinnalla. Eos on nimetty kreikkalaisen aamunkoiton jumalattaren mukaan.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Eos sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Eosin muotoilu perustuu Volkswagen Concept C -konseptiautoon, joka oli esillä Geneven autonäyttelyssä keväällä 2004. Tuotantomalli ensiesiteltiin syksyllä 2005 Frankfurtin autonäyttelyssä.
Bensiinimoottorit olivat aluksi 1,6 FSI (115 hv), 2,0 FSI (150 hv), 2,0 TFSI (200 hv) ja 3,2 VR6 (250 hv). Dieselmoottorina oli pumppusuutintyyppinen 2,0 TDI (140 hv).
Syksyllä 2007 1,6-litraisen korvasi turboahdettu 1,4 TSI (122 hv). Seuraavana keväänä siitä tuli lisäksi sekä turboahtimella että mekaanisella ahtimella varustettu 160-hevosvoimainen versio, joka korvasi 2,0 FSI:n. Samaan aikaan dieselmoottori muuttui yhteispaineruiskutteiseksi ja 16-venttiiliseksi.
Keväällä 2009 esiteltiin uusi suorasuihkutteinen 3,6-litrainen VR6 (260 hv), joka korvasi aiemman 3,2-litraisen.
Syksyllä 2010 Los Angelesin autonäyttelyssä esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Eos. Uudistuksessa sen ulkoista ilmettä muokattiin vastaamaan Golf VI -mallia. VR6-moottori poistettiin valikoimasta.
Volkswagen Fox

Volkswagen Fox (Typ 5Z) on Volkswagenin vuosina 2003–2021 valmistama A-segmentin automalli, joka korvasi Volkswagen Lupon. Euroopassa Foxin seuraajaksi tuli vuonna 2011 Volkswagen Up, mutta mallin valmistus Etelä-Amerikan markkinoille jatkui edelleen. Meksikossa Foxia myytiin Lupo-nimisenä. Foxiin perustuva farmarimalli on nimeltään SpaceFox.
Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Fox sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Fox tuli ensimmäisenä myyntiin Etelä-Amerikan markkinoilla vuonna 2003. Ensiesittely Euroopassa oli vuonna 2005 Leipzigin Auto Mobil International -näyttelyssä. Malli perustuu samalle A04-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen Polo IV.
Etelä-Amerikan markkinoilla myytiin normaaliversion lisäksi maasturimaisempaa CrossFoxia, jossa on korkeampi maavara, kattokaiteet ja koria suojaavia muoviosia.
Syksyllä 2009 Foxin ulkoasua muokattiin vastaamaan uutta Polo V -mallia. Myös kojelauta oli uusi ja sen materiaalit parempia. Saataville tuli puoliautomaattinen "I-Motion"-vaihteisto.
Toisen kasvojenkohotuksensa Fox sai syksyllä 2014. Keulan ilmeestä tuli aiempaa terävämpi ja takavalot olivat uudet. Sisäosien näkyvimmät muutokset olivat uusi ohjauspyörä ja tietoviihdejärjestelmä. Uutena moottorina esiteltiin 1,6-litrainen (120 hv), joka voi käyttää polttoaineenaan sekä bensiiniä että etanolia. Sen yhteydessä on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Karl Wendlinger

Karl Wendlinger (s. 20. joulukuuta 1968 Kufstein, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja.
Mercedes-Benz -tehtaan kilpailujohtajana 1980- ja 1990-luvulla toiminut Jochen Neerbasch auttoi kaksi nuorta lahjakasta kuljettajaa Formula ykkösiin vuoden 1991 lopulla. Toinen heistä oli Michael Schumacher ja toinen Karl Wendlinger.
Vuonna 1990 Wendlinger ajoi World Sportscar Championship -sarjassa Sauberin C11-autolla.
Vuosina 1991–1995 Wendlinger osallistui F1-sarjaan 41 GP:hen ja saavutti yhteensä 14 MM-pistettä. Hän ei yltänyt kertaakaan palkintokorokkeelle, mutta neljänneksi hän sijoittui kolme kertaa. Suomalaiset tulivat tuntemaan hänet Jyrki Järvilehdon tallitoverina Sauberilla. Kausi 1993 oli Wendlingerin paras: hän saavutti 12 MM-pistettä ja seitsemännen sijan MM-pisteissä.
Wendlinger loukkaantui vakavasti vuoden 1994 Monacon GP:n harjoituksissa sattuneessa onnettomuudessa. Maattuaan pitkään koomassa hän toipui vähitellen ja palasi Sauberin rattiin kaudella 1995. Hänen suorituskykynsä ei kuitenkaan enää ollut entisellään, ja neljän osakilpailun jälkeen talli vaihtoi hänet ranskalaiseen Jean-Christophe Boullioniin. Tämäkin osoittautui pettymykseksi, ja Wendlinger kutsuttiin takaisin kauden kahteen viimeiseen GP:hen. Niiden jälkeen Wendlinger vetäytyi Formula ykkösistä ja jatkoi kilpailemista urheiluauto- ja vakioautoluokissa.
Volkswagen Kombi

Volkswagen Kombi on Volkswagenin Brasiliassa valmistama pikkubussi. Se perustuu edelleen 1960-luvun Volkswagen Transporter T2:een, mutta tekniikkaa on paranneltu. Ulkonäkö on keulan muovimaskia lukuun ottamatta pysynyt lähes samana.
Kombin voimanlähteenä on vuodesta 2005 lähtien ollut uusi 1,4-litrainen Total Flex -moottori, jonka polttoaineena voidaan siis käyttää sekä bensiiniä että etanolia. 
Varustelutasoja ovat Furgão (tavaramalli), Standard (9-paikkainen), Escolar (15-paikkainen) ja Lotacão (12-paikkainen). Kombi on yleisesti käytössä Brasilian koulukyydityksissä.
Alkusyksystä 2013 valmistaja ilmoitti lopettavansa auton tuotannon. Sitä valmistettiin loppuvuonna 2013 vielä 600 kappaleen erä, ennen kuin Brasilian vuodenvaihteessa muuttuvat turvamääräykset pakottavat lopettamaan mallin tuotannon. Syy valmistuksen lopettamiseen oli mallin poikkeuksellinen muotoilu; kuljettajan asettaminen auton etuakselin etupuolelle ei täyttänyt enää muuttuvia turvallisuusmääräyksiä.
Tasmanian erämaat

Tasmanian erämaat on Unescon maailmanperintökohde Tasmaniassa, Australiassa. Se on yksi Australian suurimmista luonnonsuojelualueista. Siihen kuuluu kahdeksan kansallispuistoa tai muuta suojelualuetta ja se peittää 15 800 km² laajuisen alueen, eli lähes neljänneksen Tasmanian pinta-alasta.
Alue on viimeisiä lauhkean vyöhykkeen erämaa-alueita maailmassa. Kohteen kalkkikiviluolista on löytynyt viitteitä ihmisasutuksesta jo 20 000 vuoden takaa. Se on nykyisin Tasmanian alkuperäiskansojen arvokas kulttuurimaisema. He ovat asuneet alueella noin 40 000 vuotta. Se valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1982, ja aluetta laajennettiin merkittävästi vuonna 1989, ja vähäisemmässsä määrin kolmeen kertaan 2000-luvulla.
Tasmanian alkuperäiskansat sopeutuivat muuttuvaan ilmastoon ja ympäristöön jäätikkökeuden ja jäätiköttömän kauden vaihdellessa. He olivat maailman eteläisin kansa viimeisen jääkauden aikana. Todisteita heidän kulttuuristaan on edelleen olemassa tällä alueella, ja merkittäviä pleistoseenikauden luolien asutuspaikkoja ja myöhemmin holoseenikauden kohteita on löydetty. Luolien kalliopiirrokset edustavat poikkeuksellista yhteyttä heidän ajatuksiinsa ja uskomuksiinsa. Alue on yksi maailman suurimmista arkeologisista löytöalueista, jossa on monia tärkeitä kohteita ja maisema, jota alkuperäiskansojen tulenkäyttö on muokannut vuosituhansien ajan.
Alueen laajojen erämaa-alueiden ekosysteemit ovat erittäin merkittäviä poikkeuksellisen luonnonkauneutensa, omaleimaisten pinnanmuotojensa ja paleoendeemisten lajiensa ja yhteisöjensä vuoksi. Alppien, jokisuistojen ja emäksisten kosteikkojen ekosysteemit ovat maailmanlaajuisesti epätavallisia ja ainutlaatuisia. Meri-, rannikko-, saari- ja rannikkoympäristöt tarjoavat elinympäristön monien merilintujen pesimäpopulaatioille. Näillä alueilla on laajoja, koskemattomia, kivi- ja hiekkarantoja, jättiläislevämetsiä ja lauhkean vyöhykkeen meriheinäkasvustoja.
Maantieteellinen alue.
Tasmanian erämaat käsittävät seuraavat kahdeksan puistoa:
Miss Eurooppa

Miss Eurooppa -kilpailu on perinteinen kauneuskilpailu, johon osallistuu neitoja kaikista Euroopan maista ja lisäksi muutamasta Euroopan ulkopuolisesta maasta, kuten Turkista ja Israelista. Suomalaiset naiset ovat voittaneet tittelin kuusi kertaa, mikä tekee Suomesta kaikkien aikojen neljänneksi menestyneimmän maan heti Espanjan, Saksan ja Ranskan jälkeen. 
Pistetaulukko.
"Voittoja vuoteen 2006 mennessä":
Historiaa.
Kun Anna-Liisa Leppänen asteli Miss Eurooppa -kilvan lavalle Pariisissa 1948, taustalla piti soida perinteisen suomalaisen laulun. Joku oli kuitenkin toimittanut kujeilumielessä orkesterille eri nuotit ja yleisö sai kuulla "Jos kaikki Suomen järvet viinaksi muuttuisi" -rallin.
Vuoden 1955 Suomessa järjestettyjen Miss Eurooppa -kisojen yhteydessä filmattiin elokuva "Miss Eurooppaa metsästämässä", jonka pääosassa näytteli Lasse Pöysti.
Uluru-Kata Tjutan kansallispuisto

Uluṟu-Kata Tjuṯa on kansallispuisto Australian Pohjoisterritoriossa 1 431 kilometriä etelään territorion pääkaupungista Darwinista. Puisto on pinta-alaltaan 1 326 km² ja siihen kuuluu kaksi näyttävää kalliomuodostelmaa Uluru ja Katatjuta, joista puisto on myös saanut nimensä.
Aboriginaalien asuinyhteisö Mutitjulu sijaitsee kansallispuiston sisällä, mutta turistien tulee yöpyä Yularan kaupungissa alueen ulkopuolella. Sekä puistoa että kaupunkia palvelee Connellan lentokenttä. 
Kansallispuisto liitettiin vuonna 1987 Unescon maailmanperintöluettelon, ja alueen suojelua laajennettiin vuonna 1994.
The Sound of Perseverance

The Sound of Perseverance on Death-yhtyeen seitsemäs ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
"The Sound of Perseverance" on jälleen uusi askel Death-tuotannossa, tällä kertaa enemmän melodisen death metalin tai progressiivisen metallin suuntaan. Tyylillisesti samaan lopputulokseen päästään, jos yhdistetään kolmen edellisen albumin ("Human", "Individual Thought Patterns" ja "Symbolic") ominaispiirteet. Kappaleiden keskimääräinen kesto kasvoi jo yli kuuteen minuuttiin ja albumilla on genrelle erikoinen kappale: instrumentaali "Voice of the Soul". 
Merkittävin ero aikaisempaan Death-tuotantoon kuuluu kuitenkin Chuck Schuldinerin laulussa. Deathin tavaramerkiksi muodostunut Schuldinerin matala murinalaulu muuttui "The Sound of Perseverancella" korkeaksi ja raastavaksi, miltei kirkumiseksi.
Deathin viimeisen studioalbumin myötä death metalin eräs ympyrä sulkeutui. "The Sound of Perseverance" on dramaattisen, vuonna 1991 "Human"-albumilta alkaneen kehityskaaren päätöspiste genressä, jossa lokerointi on voimakkaita tunteita herättävää ja jossa usein subjektiivinen mielipide määrittelee, mikä on "oikein" tai "väärin". 
Joidenkin "The Sound of Perseverancen" raitojen nimistä oli alun perin määrä päätyä vasta Chuck Schuldinerin uuden yhtyeen, Control Deniedin, esikoislevylle. Kun Death allekirjoitti levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa vuoden 1997 lopussa, Schuldiner lupautui tekemään vielä yhden Death-albumin ennen keskittymistä Control Deniediin. Siten esimerkiksi "Scavenger of Human Sorrow" ja "Spirit Crusher" ovat kirjattu historiaan Death-levytyksinä, eivätkä Control Denied -tuotantona.
Kappaleet.
Kappale "Spirit Crusher" julkaistiin singlenä ja live-videona.
Filippos II Filoromaios

Filippos II Filoromaios (, "roomalaisten ystävä") oli seleukidien hallitsijasuvun viimeinen kuningas vuosina 65 eaa. - 64 eaa. Hänen isänsä oli Filippos I. Vuonna 83 eaa. Armenian Tigranes II valtasi Seleukidien valtakunnan rippeet. Kolmannen Mithridateen sodan aikana roomalaiset kukistivat Tigraneen ja nimittivät Antiokhos XIII:n Syyrian hallitsijaksi. Vuonna 67 eaa. Filippos II valtasi suurimman osan tämän valtakunnasta. Pompeius teki kuitenkin koko Syyriasta Rooman provinssin vuonna 64 eaa. Filippos II hallitsi tämän jälkeen vain osaa Kilikiasta. Vuonna 56 eaa. hän oli ehdolla Egyptin Kleopatra VII:n sulhaseksi, mutta Rooman Syyrian maaherra Aulius Gabinius esti tämän ja antoi luultavasti teloittaa Filippoksen.
Ronald McNair

Ronald Erwin McNair (21. lokakuuta 1950 – 28. tammikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja astronautti. Hän väitteli tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologyssä vuonna 1977 ja työskenteli tämän jälkeen Hughes Research Laboratoriesissa. Vuonna 1978 hänet valittiin yhdysvaltain avaruusohjelmaan. Mcnairin ensimmäisen avaruuslento tapahtui vuonna 1984 avaruussukkula Challengerin lennolla STS-41-B. Vuonna 1986 McNair ja koko muu miehistö menehtyi avaruussukkula Challengerin tuhouduttua 73 sekuntia laukaisun jälkeen lennolla STS-51-L.
McNairilla oli 5. danin musta vyö karatessa, ja hän tutki myös kamppailulajien fysiikkaa. McNair soitti saksofonia ja Jean-Michel Jarre sävelsi kappaleen, joka McNairin oli tarkoitus soittaa toisella Challenger-lennollaan. Tämä kappale on kuultavissa albumilla "Rendez-Vous", nimellä "Ron's piece".
Asteroidi 3354 McNair on nimetty hänen muistokseen.