tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Onnen kiertolaiset

Onnen kiertolaiset on kulttimaineeseen noussut elokuva, joka kertoo kahdesta työttömästä näyttelijästä, Withnailista ja "I":sta, 1960-luvun lopun Englannissa. Mustassa komediassa näyttelijäkaverukset menevät viettämään viikonloppua maalle Withnailin sedän, Montyn, mökille.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Onnen kiertolaiset" äänestettiin kaikkien aikojen 29. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
"Onnen kiertolaiset" on esitetty Suomen televisiossa MTV3-kanavalla elokuussa 1993 ja Yle TV2:ssa 21. toukokuuta 1999 sekä alkuperäisnimellään "Withnail and I" Yle Teemalla marraskuussa 2019 ja toukokuussa 2021.
X-Moto

X-Moto on kaksiulotteinen motocross-peli, jossa fysiikka on tärkeä osa peliä. Perusteiltaan peli on suuremmilta osin klooni Elasto Maniasta, mutta fysiikkamalli on erilainen.
X-Motossa voi myös tallentaa omien pelien uusintoja ja lähettää niitä X-Moton sivuille. X-Motossa on kehittynyt huonetoiminto, joka mahdollistaa kavereiden kanssa kisaamisen ja huipputuloksien haamujen katselemisen. Kenttiä voi pelata korkeintaan neljän pelaajan moninpelinä.
Pelissä on tehtävänä kerätä kaikki mansikat ja päästä kukan luokse. Tosin nykyään X-Motoa voi muovata omanlaiseksi erilaisilla teema-tiedostoilla.
Kentät.
Peliin tehdään koko ajan lisää kenttiä, joita voi ladata pelin kautta tai pelin internet-sivuilta. Kenttiä löytyy jo yli 2000 ja lisää tulee nopeaan tahtiin. Kenttiä voi myös tehdä itse lataamalla siihen tarkoitukseen tehdyn inkscape-lisäosan nimeltään Inksmoto Level Editor. 
Kenttiin voi lisätä muun muassa liikkuvia palikoita, dynaamisia tasoja ja Lua-kielisiä skriptejä.
Ja nykyään myös interaktiivisia palikoita jonka vuoksi fysiikasta tulee vielä tärkeämpi.
Skriptaus.
X-Moto kenttiin voi lisätä skriptejä. Esimerkiksi voit vaikuttaa pelin fysiikkaan, palikoihin ja sprite-grafiikkaan.
Pianosonaatti nro 11 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 11 B-duuri op. 22 on sävelletty vuoden 1800 loppupuolella, pitkän työstämisen jälkeen, ja se oli aikalaistenkin keskuudessa erittäin suosittu. Sonaatti julkaistiin alun perin nimellä "Grande Sonate", ja se on omistettu kreivi von Brownelle. Näin Beethoven kirjoitti Franz Anton Hoffmeisterille kirjeessään, jonka mukana hän tarjosi tätä sonaattia painettavaksi yhdessä 1. sinfoniansa, septeton op. 20 ja 2. pianokonserttonsa kanssa:
Rakenne.
Sonaatissa on 4 osaa:
Ensimmäinen osa alkaa kolmen iskun motiivilla, josta koko sonaatin voidaan katsoa olevan johdettu. Sitä seuraa melodia, jota vasen käsi säestää nopealla säestyskuviolla. Varsinainen teema ei ole koko aikaa vallassa, vaan alku on lähinnä vain oikean ja vasemman käden vuoropuhelua. Alun kertauduttua päästään sivuteemaan, jossa muunnellaan alkuteemasta tuttuja erilaisia kuvioita, kunnes alkuteema palaa, tällä kertaa vain entistä komeampana.
Adagio alkaa yksinkertaisella teemalla, vasemman säestäessä "takovasti" muttei kuitenkaan kovaa. Sivuteema liikkuu G-duurissa, mutta pian palataan taas takaisin alun Es-duuriin. Tämä osa on lähinnä kaihoisa, ja tunnelma on lähes päinvastainen kuin ensiosassa. 
Kolmas osa on menuetti B-duurissa, jossa näkyy Joseph Haydnin vaikutusta. Alku on melodinen. Sivuteemassa alkaakin tapahtua enemmän. Tremolot kiihdyttävät 
tunnelmaa, kunnes alkuteema palaa takaisin. Menuetin triossa vasen käsi soittaa laskevia kulkuja ja oikea sointuja. Trion edetessä oikeakin käsi liittyy mukaan, kunnes tunnelma jälleen rauhoittuu. Menuetti kerrataan lukuun ottamatta trioa.
Viimeinen osa on rondomuotoinen, joskin erikoisella tavalla. Pääteema on laulava ja 
sivuteema kehittelevä. Pääteema toistuu neljästi, ensimmäisellä ja toisella kerralla 
identtisesi, kolmannella kerralla vasemman käden esittämänä ja lopuksi arpeggio-oktaaveina. Sivuteema esiintyy vain kolmesti, mutta se oikeastaan vie vain tunnelmaa eteenpäin eri lailla muunneltua pääteemaa varten. Omituista on se, että pääteema on hyvin samanlainen toisen saksalaisen säveltäjän Ernst Wilhelm Wolfin B-duuri-sonaatin pääteeman kanssa, mutta Beethoven ei ollut aikanaan kuullutkaan hänestä.
Shinji Nakano

Shinji Nakano (, s. 1. huhtikuuta 1971 Osaka) on japanilainen autourheilija. Hän ajoi kausilla 1997–1998 Formula 1 -sarjassa. Hän saavutti 2 MM-pistettä ajamalla kahdesti kuudenneksi. 
Uran alkuvaiheet.
Nakanon ura alkoi kartingissa vuonna 1984, missä hän kilpaili vuoteen 1988 asti. Uransa alussa Nakano ajoi Britannian Vauxhall-Lotus mestaruussarjassa vuonna 1990, missä hän sijoittui viidenneksi. Hän kilpaili myös Japanin Formula 3- ja Formula 3000 -sarjoissa. Lisäksi hän testasi Domen keskeneräiseksi jäänyttä F1-autoa vuonna 1996.
Formula 1 -ura.
Nakano debytoi F1-sarjassa kauden 1997 Australian GP:ssä Prost-tallin kuljettajana. Kaudelta 1997 Nakano onnistui sijoittumaan kahdesti kuudenneksi saaden näin kaksi MM-pistettä.
Kaudeksi 1998 Prost-talli vaihtoi uusien Peugeot'n moottorien myötä Nakanon Jarno Trulliin. Nakano siirtyi tämän takia Minardi-talliin. Nakano ei onnistunut ajamaan pisteille kertaakaan koko kauden aikana. Kauden parhaaksi tulokseksi jäi Kanadan osakilpailun seitsemäs sijoitus. Kausi 1998 jäi samalla Nakanon viimeiseksi F1-sarjassa. Kahden kautensa aikana hän osallistui yhteensä 33 Grand Prix -kilpailuun. Vuonna 1999 hän testasi vielä Jordanin autoa.
F1:n jälkeen.
F1-sarjan jälkeen Nakano kilpaili muun muassa Champ Car -sarjassa. Vuonna 2003 hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun Beck Motorsportsin ratissa, missä hän ajoi 14:nneksi. Nakano osallistui vuosina 2006, 2008 ja 2011–2014 Le Mansin 24 tunnin ajoon. Kestävyysajoja Nakano on ajanut FIA WEC-, Asian Le Mans Series-, European Le Mans Series- ja Japanin Super GT-sarjoissa.
Ilpoinen

Ilpoinen () on kaupunginosa Turun kaakkoisosassa noin viiden kilometrin etäisyydellä Kauppatorilta. Ilpoisissa on myös päiväkoti.
Kaupunginosa.
Ilpoinen on 1960–1970-luvuilla rakennettu kaupunginosa. Siellä on myös vanhempaa puutaloaluetta, joka syntyi 1930–1940-luvuilla sotien jälkeisen asuttamisen tuloksena. Asukkaita Ilpoisissa oli 2 779 vuoden 2016 lopussa. Asukkaista alle 15-vuotiaita oli 14,6 %, 15–64-vuotiaita 64,8 % ja yli 64-vuotiaita 20,5 %. Asukkaista suomenkielisiä oli 86,6 %, ruotsinkielisiä 5,7 % ja muunkielisiä 7,7 %. Vuonna 1978 asukkaita oli 4 170.
Koivulan liikekeskuksesta suunniteltiin 1980-luvulla lähiöiden aluekeskusta, mutta peruspalvelut ovat edelleen jakautuneet sekä Ilpoisiin että Koivulaan. Ilpoisissa on päiväkoti, kaksi esikoulua, peruskoulun alakoulu (1.–6. lk), kirjasto, kebab-pizzeria, pubi, pankkiautomaatti, Linnan Paja ja K-Market Ilpoinen. Alueelta löytyy myös seurakunta- ja nuorisotalot. Ilpoisiin kulkee bussi numero 22 talviaikaan noin 15 minuutin välein, kesällä hieman harvemmin.
Ilpoisten korkeat kerrostalot on rakennettu 1960–1970-luvulla. Vieressä on laaja ja vilkkaasti käytetty metsäalue kuntoilureitteineen.
Ilpoinen kuuluu aluekumppanuusprojektiin Turku74. Turku74-projekti kattaa alueet: Ilpoinen-Peltola-Koivula-Harittu-Katariina.
Historiaa.
Nimi "Ilpoinen" esiintyy Kantelettaren kolmannessa painoksessa, jossa puhutaan "Ilposten mäestä". Tämä taas lienee peräisin 1700-luvulla Turun seudulta kerätystä ja Henrik Gabriel Porthanin muistiinpanoista löydetystä kansanrunosta, joka kertoo Kaarle-herttuan sotaretkestä Suomeen. Toisaalta toisessa toisinnossa nimi on muodossa "Isposten mäki".
Ilpoisten alueen ensimmäiset 14 elementtikerrostaloa ja liikekeskus valmistuivat vuonna 1969. Noin 500 asunnon lisäksi rakentuivat tilat kahdelle valintamyymälälle, postille, pankille ja seurakunnalle. Alueen pääsuunnittelijana toimi Veijo Kahra ja rakentajana Rakennus Oy. Vuonna 1972 Ilpoisissa oli 28 kerrostaloa ja niissä yhteensä noin 900 asuntoa.
VTT tutki vuonna 1978 kaikkiaan 24 uuden suomalaisen asuntoalueen rakentamiskustannuksia. Tuolloin Ilpoinen osoittautui asuinneliömetriä kohden niistä kaikkein halvimmalla rakennetuksi.
Koulu.
Ilpoisten alakoulussa on luokat 1–6. Ilpoisten kouluun kuuluu koulurakennus, tilava piha, laaja hiekkakenttä, pieni metsä koulun toisella sivulla ja liikuntahalli sekä sen yhteydessä vuonna 2008 valmistunut lisärakennus, joka sai nimen Koulukylä. Koulun sisätiloista johtaa ovi kirjastoon, ja koulussa on myös oma ATK-luokka ja ruokala, vaikka ruoat tuodaankin muualta. Ilpoisten koulun maskotti on Ilpo-niminen nukke. Ilpoisten koululaiset kutsuvat koulua ”Ilppariksi”.
Ilpoinen kirjallisuudessa.
Ilpoisten lähiö on ollut esikuvana kirjailija Riku Korhosen esikoisromaanissa "Kahden ja yhden yön tarinoita" (2003). Romaanin miljöökuvauksessa ovat tunnistettavissa muiden muassa läheinen täyttömäki, pururata, koulu, Peltolan siirtolapuutarha, merensalmi ja kirjassa Tora-alhontieksi nimetty alueen pääkatu.
Ted Turner

 Robert Edward ”Ted” Turner III (s. 19. marraskuuta 1938 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen media-alan johtaja, miljardööri ja hyväntekeväisyyden harrastaja. Hänet tunnetaan esimerkiksi CNN-kaapelitelevision perustajana.
Mediaura.
Turner kävi Brownin yliopistoa mutta ei valmistunut. Hän työskenteli isänsä omistamassa mainostauluyhtiössä Atlantassa, Georgiassa, ja hänestä tuli vuonna 1960 sen haarakonttorin pääjohtaja. Turnerin isän kuoltua 1963 Tedistä tuli perheen liiketoiminnan johtaja, ja hän nosti sen takaisin tuottavaksi.
Turner osti vuonna 1970 vaikeuksiin ajautuneen atlantalaisen UHF-televisioaseman (myöhemmin nimeltään WTBS tai TBS, Turner Broadcasting System) ja teki siitä tuottavan kolmessa vuodessa. Vuonna 1975 Turnerin yhtiö oli yksi ensimmäisistä, joka käytti viestintäsatelliittia lähetyksissään valtakunnalliselle kaapelitelevision yleisölle. Turner perusti vuonna 1980 Cable News Networkin (CNN) ja vuonna 1988 Turner Network Televisionin (TNT).
Vuonna 1986 Turner osti MGM/UA Entertainment Companyn. Hän muutti joitain yhtiön elokuvakirjaston mustavalkoisia klassikkoja värielokuviksi, mikä aiheutti vastalauseita elokuva-alan ihmisiltä. Myöhemmin Turner myi MGM/UA:n sekä suuren osan Turner Broadcasting Systemistä vaikka säilyttikin siinä määräysvallan. Hän säilytti myös MGM:n elokuvakirjaston omistajuuden.
Turner perusti vuonna 1992 Cartoon Network -kanavan ja osti vuonna 1993 tuotantoyhtiöt New Line Cinema ja Castle Rock Entertainment. Time Warner osti TBS:n vuonna 1996 7,5 miljardilla dollarilla. Turnerista tuli Time Warnerin varapuheenjohtaja ja yhdistyneen yhtiön kaapelikanavien johtaja. Kun Time Warner yhdistyi AOL:ään, turnerista tuli AOL Time Warnerin varapuheenjohtaja ja vanhin neuvonantaja. Turner erosi varapuheenjohtajuudesta vuonna 2003, ja vuonna 2006 hän ilmoitti ettei enää pyri Time Warnerin johtokuntaan.
Turner tuotti vuonna 2003 elokuvat "Jumalan miekka" ja "Gettysburg" ja näytteli niissä.
Urheilu-ura.
Turner osti Atlanta Braves -baseballseuran vuonna 1976 ja Atlanta Hawks -koripalloseuran 1977. Turner oli "Courageous"-veneen kapteeni vuonna 1977 kun se voitti America’s Cupin. Turner perusti ja sponsoroi kylmän sodan liennytykseksi tarkoitettuja Hyvän tahdon kisoja (1986–2001).
Yksityiselämä.
Turner asuu Floridassa USA:ssa. Hän on ollut naimisissa Julia Gale Nyen, Jane Shirley Smithin ja Jane Fondan (1991–2001) kanssa. Hänellä on viisi lasta.
Turner on suurin yksityinen maanomistaja Yhdysvalloissa. Hän omistaa 8 000 km² 11 osavaltiossa. Hän käyttää maata biisonien kantojen kasvattamiseen.
Turner on oppiarvoltaan Bachelor of Arts/Science Brownin yliopistosta.
Forbesin mukaan Ted Turnerin omaisuuden arvo oli 1,9 miljardia dollaria vuonna 2006 
ja 8,8 miljardia vuonna 2001. 
Hyväntekeväisyys.
Ted Turnerin säätiö UN Foundation on sitoutunut miljardin dollarin lahjoitukseen YK:lle 10. lokakuuta 2006. YK:ssa varojen käyttöä hoitaa tarkoitusta varten vuonna 1998 perustettu rahasto: United Nations Fund for International Partnerships (UNFIP). Varat ohjataan 15 vuoden aikana pääasiassa lasten terveyteen, väestökysymyksiin ja naisasiaan, ympäristöön ja rauhaan sekä turvallisuuteen ja ihmisoikeuksiin.
Palawan

Palawan on yksi Filippiinien provinsseista. Se koostuu Sulunmeren ja Etelä-Kiinan meren välissä sijaitsevista saarista, joista suurin on nimeltään Palawan. 
Palawanin pinta-ala on 14 896,3 km², joten se on Filippiinien maakunnista suurin. Asukkaita on 849 469 (2015). Maakunnassa on 23 kuntaa ja yksi kaupunki, Puerto Princesa. Filippiinien hallitus pitää suurinta osaa Spratlysaarista Palawaniin kuuluvina. 
Palawanin valtauskonto on kristinusko ja merkittävin kirkkokunta katolinen kirkko. Varsinkin eteläosissa on myös muslimeja. 
Palawan on osa Länsi-Visayasin aluetta. Maakunnassa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta. Kaikkiaan maakunta koostuu 1 770 saaresta.
Benni McCarthy

Benedict Saul McCarthy (s. 12. marraskuuta 1977 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Kapkaupungista Amsterdamiin.
McCarthy aloitti ammattilaisuransa kapkaupunkilaisessa Seven Starsissa 18-vuotiaana. Debyyttikaudellaan hän teki 27 maalia 29:ssä ottelussa. Kahden Stars kauden aikana hän teki yhteensä 39 maalia 49:ssä pelaamassaan ottelussa. Hurjien maalimääriensä ansiosta McCarthy pääsi Alankomaalaisen huippujoukkueen Ajaxin farmijoukkueeseen Ajax Cape Towniin.
Vuonna 1997 McCarthy esiintyi vakuuttavasti Afrikan nuorten Cupissa ja alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Hyvät esitykset kisoissa veivät Bennin Amsterdamiin Ajax:iin. Debyyttikaudellaan Ajaxissa Benni teki 9 maalia ja auttoi joukkueen liiga -ja cupmestaruuteen. Menestyksekkään kauden 1998–1999 jälkeen McCarthy myytiin Espanjaan Celta Vigoon kuudella miljoonalla eurolla. Siirtosumma oli kallein eteläafrikkalaisesta jalkapalloilijasta maksettu summa.
Espanja.
Vaikka McCarthya pidettiin yhtenä Afrikan parhaimmista pelaajista, ei hän pystynyt vakuuttamaan Celta Vigon valmentaja Víctor Fernándezia ja peliaikaa ei tullut säännöllisesti. Kahden huonosti menneen kauden jälkeen McCarthy lainattiin portugalilaiseen FC Portoon.
Afrikan mestaruuskilpailujen jälkeen, joissa Etelä-Afrikka jäi puolivälieriin, palasi McCarthy Portoon ja auttoi kahdellatoista maalillaan joukkueen kolmannelle sijalle liigassa. Hyvän kauden jälkeen, pieneksi yllätykseksi Porto ei päättänytkään ostaa McCarthya itselleen ja Benni palasi takaisin Espanjaan.
Vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa McCarthy pelasi Etelä-Afrikan joukkueen kaikki kolme ottelua avauskokoonpanossa ja teki maalin Espanjaa vastaan.
Kaudella 2002–2003 Celtassa McCarthy kulutti pääasiassa vaihtopenkkiä ja tuli peliin yleensä vaihtopelaajana. Kauden päätteeksi FC Porto osti viimein McCarthyn 3,5 miljoonalla eurolla.
FC Porto.
Palatessaan Portoon, McCarthy löysi peli-ilonsa uudestaan ja pelasi hyvän kauden tehden 20 maalia 23:ssa pelaamassaan ottelussa. Porton valmentajan José Mourinhon johdolla joukkue voitti Portugalin liigan, supercupin ja Mestarien liigan mestaruuden. Mestarien liigassa McCarthy teki kaksi tärkeää maalia Manchester Unitedia vastaan 2. kierroksella.
Seuraavalla kaudella Porton valmentajaksi tuli entinen Celta valmentaja Fernandez, kun Mourinho meni valmentamaan Englannin Valioliiga -joukkue Chelseaa.
25. heinäkuuta 2006 kolmen Porto vuoden ja 34:n maalin jälkeen Blackburn Rovers osti hyökkääjän 2,5 miljoonalla punnalla
Blackburn Rovers.
Debyyttiottelunsa Blackburnissa McCarthy teki 23. elokuuta 2006 ottelussa Evertonia vastaan. Heti ensimmäisellä kaudellaan Valioliigassa (2006–2007) McCarthy teki Blackburnin paidassa 18 maalia ja oli osumillaan koko Valioliigan toiseksi paras maalintekijä Chelsean Didier Drogban (20 maalia) jälkeen.
Maitolavan prinsessa

Maitolavan prinsessa on Anita Hirvosen studioalbumi vuodelta 1993.
Jolo

Jolo on saari Filippiineillä. Se sijaitsee Sulusaarilla Mindanaon ja Borneon välissä. 
Jolon pinta-ala on 894 km² ja asukasluku noin 450 000. Jolon saarella sijaitsee Sulun maakunnan pääkaupunki Jolo. Kaupungissa asuu noin kolmannes koko saaren väestöstä.
Panttivankitilanne.
Abu Sayyaf -järjestö otti pääsiäispäivänä 23. huhtikuuta 2000 panttivangeiksi joukon Sipadanin saarella olleita länsimaalaisia turisteja ja veivät Jololle, jossa he olivat vankeina saman vuoden syyskuun 9. päivään saakka.
Bolivian departementit

Bolivia on jaettu yhdeksään departementtiin (). Nämä ovat (departementin pääkaupunki suluissa):
Jokainen departementti on jaettu provinsseihin ().
Departementit.
Väkiluku ja väestötiheys vuonna 2012.
Länsi-Falkland

Länsi-Falkland (, ) on Etelä-Atlantin Falklandinsaarista toiseksi suurin. Sen erottaa Itä-Falklandista Falklandinsalmi. 
Länsi-Falklandin pinta-ala on 4 532 km² ja sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat pienemmät saaret mukaan lukien 5 413 km².
Länsi-Falklandilla on alle kaksisataa asukasta. Suurin asutuskeskus on Port Howard saaren itärannikolla. Korkein kohta on Mount Adam 700 metriä merenpinnasta.
Päivään uuteen

Päivään uuteen on Anita Hirvosen studioalbumi vuodelta 1984.
Sojuz TM-25

Sojuz TM-25 oli Venäjän avaruusjärjestön 30. miehitetty lento Mir-avaruusasemalle ja 25. Sojuz-kapselin vierailu sinne. Kyseessä oli 101. Sojuz-lento. Laukaisu Sojuz-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta tapahtui 10. helmikuuta 1997 kello 14:09 UTC ja aluksen paluu maahan 14. elokuuta 1997 kello 9:10 UTC. Radiokutsu oli Сириус, Sirius. Lennon pituus oli miltei 185 vuorokautta.
Miehistö.
Laukaistiin:
Varamiehistö (joka ei lentänyt)
Laskeutuivat
Itä-Falkland

Itä-Falkland (, ) on Etelä-Atlantin Falklandinsaarista suurin. Falklandinsalmi erottaa sen Länsi-Falklandista. 
Itä-Falklandin pinta-ala on 6 605 km². Saarella oli 2 197 asukasta vuonna 2001, mikä on enemmistö koko Falklandinsaarten väestöstä. Vuonna 1996 väkiluku oli 2 352.
Itä-Falklandilla sijaitsee Falklandinsaarten pääkaupunki Stanley. Saari on 140 kilometriä pitkä ja 88 kilometriä leveä. Sen korkein kohta kohoaa 705 metriin merenpinnasta.
Matkaenduro

Matkaenduro on moottoripyörä, joka on yhdistelmä katupyörää ja kilpaenduroa. Kutsutaan myös nimellä katuenduro, jolloin tarkoitetaan yleensä enemmän asvalttikäyttöön tarkoitettua pyörää. Suosittuja matkaenduromalleja ovat mm. BMW GS, KTM Adventure, Kawasaki KLR, Suzuki DRZ, Suzuki V-Strom ja Honda XL -sarjat.
Ominaisuudet.
Tyypillisiä ominaisuuksia matkaendurolle ovat pinnavanteet, suuret joustovarat, iso bensatankki, pystyssä oleva istuma-asento, yksi tai kaksi sylinteriä ja 150-220 kg painoa. Monet matkaendurot on rakennettu kisaenduron moottoria miedontamalla ja lisäämällä tieliikennekäyttöön vaadittavat ominaisuudet. Vaikka monet kuljettajat tuskin koskaan vievät pyöriään metsään, ovat monet mallit silti erittäin maastokelpoisia kuten LC4:set ja DRZ:tat. Toiset painavammat mallit ovat sitten mukavia ajaa sekä asvaltilla että sorateillä kuten GS-sarja.
Leevi Kuuranne

Leevi Asser Kuuranne (ent. Lindström, 2. helmikuuta 1915 Tampere – 19. heinäkuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Kuuranne esiintyi muun muassa Matti Kassilan ohjaamassa elokuvassa "Komisario Palmun erehdys", jossa hän näytteli hovimestari ”Butler” Veijosta. Muita tunnettuja rooleja olivat Kustaa IV Aadolf Edvin Laineen elokuvassa "Sven Tuuva" ja torikauppias Jormalainen Jack Witikan "Pikku Pietarin pihassa".
Ura.
Ammattinäyttelijän uransa Kuuranne aloitti Tampereen Teatterissa juuri ennen sotaa. Sotien välillä hän sai kiinnityksen Kemin Teatteriin. Sota-aikana hän näytteli puoli vuotta Karhumäen Teatterissa. Vuonna 1945 hänet kiinnitettiin Jyväskylän Työväen Teatteriin. Sieltä Kuuranne siirtyi Turun kaupunginteatteriin, missä hän teki suuren joukon mittavia klassisia rooleja. Vuonna 1955 Kuuranne kiinnitettiin Tampereen Teatteriin, josta hän lähti yhdessä teatterinjohtaja Sakari Puurusen kanssa Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteriin (nyk. Helsingin kaupunginteatteri) 1959. Kuuranne näytteli myös Radioteatterissa ja Televisioteatterissa.
Kuuranne kuoli vaikeaan sairauteen 50-vuotiaana heinäkuussa 1965. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Perhe.
Leevi Kuuranne oli naimisissa Raili Kuuranteen (o.s. Valkola, ent. Pohjanheimo, 1919–2010) kanssa. Perheeseen syntyi viisi lasta; Veli-Pekka Kuuranne (1947), Jorma Kuuranne (1948), Jukka Kuuranne (1950), Marja-Liisa Kuuranne-Autelo (1954) ja Ilkka Kuuranne (1956). Heistä Malla Kuuranne on Teatterikorkeakoulun teatteritaiteen laitoksen johtaja ja lausuntataiteilija. Jukka Kuuranne on KOM-teatterin käyttöpäällikkö-äänisuunnittelija ja valaistustaiteilija. Perheeseen kuuluu myös televisiotuottaja ja ohjaaja Erkki Pohjanheimo Raili Kuuranteen edellisestä avioliitosta.
Palkinnot.
Esko-patsaat
Kunniakirjat (vuoden parhaana palkittu)
Filmografia.
Lähde:Suomen kansallisfilmografia
SEAT Altea

SEAT Altea on SEATin vuosina 2004–2015 valmistama tila-automalli. Sen korvasi crossover-malli SEAT Ateca. Auto on nimetty Espanjassa sijaitsevan Altean kaupungin mukaan. 
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä Altea sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Altea esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2004. Samana syksynä esiteltiin myös suurempi SEAT Toledo, joka on muotoilultaan hyvin samanlainen. Autot perustuvat samalle Volkswagen Groupin A5-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen Golf V.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,6 8V (102 hv) ja 2,0 FSI (150 hv), jossa oli suorasuihkutus. Dieselmoottoreina olivat pumppusuutintyyppiset 1,9 TDI (105 hv) ja 2,0 TDI (140 hv).
Vuonna 2006 valikoimaan lisättiin 1,4 16V (85 hv), turboahdettu 2,0 TFSI (200 hv) ja 2,0-litraisen dieselin 170-hevosvoimainen versio. Pariisin autonäyttelyssä syksyllä esiteltiin pidennetty Altea XL -malli.
Seuraavana vuonna markkinoille tuli myös XL:ään perustuva Altea Freetrack, jossa on korotettu maavara ja suuremmat mustat puskurit, joilla autosta on pyritty tekemään maastokelpoisempi. Se oli saatavana etu- tai nelivetoisena.
Loppuvuonna 2006 uutena moottorina mallistoon lisättiin turboahdettu 1,8 TSI (160 hv). Vuoden 2007 lopulla tuli markkinoille 1,4 TSI (125 hv).
Vuonna 2009 Altea sai muun muassa uudenlaisen etupuskurin, ohjauspyörän ja sisustusmateriaalit. Uutena moottorina oli nestekaasua polttoaineenaan käyttävä versio 1,6-litraisesta. 2,0 TFSI:n teho nousi 211 hevosvoimaan ja 2,0 FSI poistui mallistosta. 1,9-litraisesta dieselistä tuli tarjolle 90-hevosvoimainen versio (105-hevosvoimainen poistui vuoden 2010 alussa) ja 2,0 TDI:n 170-hevosvoimainen versio muuttui yhteispaineruiskutteiseksi.
Vuoden 2009 lopulla esiteltiin yhteispaineruiskutteinen 1,6 TDI (105 hv). Seuraavan vuoden alussa 1,2 TSI (105 hv) korvasi 1,6-litraisen, josta jäi tarjolle ainoastaan nestekaasukäyttöinen versio. Syksyllä 1,9-litraisen TDI:n 90-hevosvoimainen tehoversio korvattiin samantehoisella 1,6 TDI:llä ja nyt myös 140-hevosvoimainen 2,0 TDI sai yhteispaineruiskutuksen.
1-dodekaanitioli

1-dodekaanitioli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä tai vaaleankeltaista nestettä, jolla on tunnusomainen haju. 1-dodekaanitiolista käytetään myös nimityksiä "dodekyylimerkaptaani" ja "lauryylimerkaptaani".
1-dodekaanitiolista valmistetaan muun muassa lääkeaineita ja maatalouskemikaaleja. Yhdistettä on käytetty myös kumien valmistamiseen.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
1-dodekaanitioli ärsyttää silmiä, ihoa, ja hengitysteitä. Yhdisteen pitkäaikainen altistus voi aiheuttaa ihon herkistymistä. Palaessaan se muodostaa myrkyllisiä yhdisteitä.
Clydesdalenhevonen

Clydesdalenhevonen on Skotlannista kotoisin oleva kylmäverinen hevosrotu.
Ominaisuudet.
Clydesdalenhevosen pää on hienostunut, silmät suuret, otsa leveä ja profiili suora. Kaulan tulisi olla kaartuva ja hyvin kiinnittynyt. Lavat ovat loivanpuoleiset. Selkä on tiivis, rintakehä laaja ja takaosa lihaksikas. Jalat ovat hyvin kestävät ja nivelet kookkaat. Vuohiskarvat ovat pitkät. Liikkeet ovat eloisat ja verrattain näyttävät. Säkäkorkeus on nykyisin noin 168 cm ja väritys yleensä ruunikko.
Historia.
Clydesdalenhevonen on kotoisin Skotlannista, Lanarkshiren Clyden alueelta, missä sen jalostus aloitettiin 1700-luvun keskivaiheilla. Aluksi clydesdalenhevosia jalostettiin risteyttämällä paikallisia tammoja belgialaisten kylmäveristen ja flaamilaisten flanderinhevosorien kanssa. Tämä varhainen hevostyyppi tuli kuuluksi vetovoimistaan.
1800-luvulla ja erityisesti vuosisadan loppupuolella clydesdalenhevoseen sekoitettiin paljon shirehevosta, mikä kasvatti rodun kokoa. Rodusta tuli nopeasti suosittu kuormajuhta hiililastien vetämiseen ja se levisi myös Englantiin.
Vuonna 1877 perustettiin "The Clydesdale Horse Society" Britannian ensimmäisenä kylmäverihevosrotuyhdistyksenä. Clydesdalenhevosesta tuli pian tunnettu muuallakin maailmassa kuten Australiassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Rodun ensimmäinen kantakirja perustettiin vuonna 1878.
Kaskisaari

Kaskisaari () on saari läntisessä Helsingissä. Se sijaitsee Lauttasaaren ja Lehtisaaren välissä. Kaskisaari kuuluu Lehtisaaren osa-alueeseen, Munkkiniemen peruspiiriin ja Lauttasaaren kaupunginosaan. Sen pinta-ala on noin kahdeksan hehtaaria, pituus 400 metriä ja leveys 220 metriä. Kaskisaari on asuinalueena Suomen arvostetuimpia. Kaskisaareen johtaa kaksi siltaa: Lehtisaaren eteläkärjestä ja Lauttasaaren pohjoiskärjestä. Kaskisaaresta on myös yhteys viereiseen Mustasaareen. Lauttasaaren ja Kaskisaaren välinen silta on vain jalankululle ja pyöräilylle. Helsingin bussilinja 34:n toinen päätepysäkki on Kaskisaaressa.
Kaskisaaren historia modernina asuinalueena on melko lyhyt. Saari oli kokonaisuudessaan kahden miehen omistuksessa. Liikemies ja insinööri Karl Flanderin 1938 asti ja apteekkineuvos Idmanin 1950-luvun loppupuolelle saakka. Tällöin saarella sijaitsi ainoastaan muutamia rakennuksia.
Falklandinsalmi

Falklandinsalmi (, ) on eteläisen Atlantin salmi, joka erottaa Itä- ja Länsi-Falklandin saaret toisistaan. Se on 80 kilometriä pitkä ja 2–32 kilometriä leveä.
John Strong löysi ja nimesi Falklandinsalmen vuonna 1690.
Länsi-Falklandin suurin asutuskeskus Port Howard sijaitsee Falklandinsalmen rannalla. Salmeen kuuluu lukuisia saaria.
Busta Rhymes

Busta Rhymes (oikealta nimeltään Trevor George Smith Jr., s. 20. toukokuuta 1972 East Flatbush, Brooklyn, New York, New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja näyttelijä.
Ura.
Smithin vanhemmat erosivat hänen ollessa 12-vuotias. Hän löysi hip hopin kuuntelemalla radiosta Zulu Beats Radio Show’ta, mikä herätti hänen uransa. Kolmen vuoden kuluttua hän perusti yhtyeen. Smithin vanhempien ero vaikutti hänen elämäänsä, kuten myös hänen uskonnollisiin ajatuksiinsa – Smith nimesi itsensä "Born Justice God Allahiksi".
Smithin ensimmäinen kosketus hip hopiin oli vuonna 1986, kun hän meni Turtlehook Junior High Schooliin, Long Islandille. Hän perusti yhtyeen nimeltä Leaders of The New School, ystäviensä Charlie Brownin, Dinco D:n ja serkkunsa Milon kanssa. Vuonna 1989 yhtye sai levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa. Kahden vuoden päästä yhtye levytti albumin "Future Without a Past". Toisen albumin ("T.I.M.E.") jälkeen yhtye hajosi ja Busta Rhymes aloitti uransa menestyvänä sooloartistina.
Kolmen vuoden päästä Busta Rhymes teki levytyssopimuksen Sheikh Shariifin kanssa ja levytti ensimmäisen soololevynsä "The Coming", joka myi platinaa. Sen ensimmäinen single oli "Anaa Ku Waso!". Rhymes aloitti myös Flipmode Squad -yhtyeensä. Vuonna 1997 hänen toinen levynsä "When Disaster Strikes" oli menestys Euroopassa. Vuonna 2001 julkaistu "Genesis" sisälsi biittejä Dr. Dreltä. Levyn julkaisun jälkeen Rhymes siirtyi Dren Aftermath Entertainment -levy-yhtiöön, joka julkaisi vuonna 2006 "The Big Bang" -levyn.
Keväällä 2006 Rhymesin henkivartija Israel Ramirez ammuttiin vanhan varaston edessä, kun Busta Rhymes oli kuvaamassa uutta videotaan.
Shefferin viiva

Shefferin viiva on propositiologiikassa konnektiivi, jolla on seuraavanlainen totuusarvotaulukko: (Shefferin viiva merkitään symbolilla |.)
Toisin sanoen Shefferin viivalla muodostettu yhdistetty lause on epätosi vain, jos sillä yhdistetyt lauseet ovat molemmat tosia, kaikissa muissa tapauksissa tosi. Se tarkoittaa siis normaalissa kielessä samaa kuin "ei molemmat". Se on nimetty yhdysvaltalaisen loogikon Henry M. Shefferin mukaan.
Elektroniikassa Shefferin viivaa vastaava looginen portti on NAND-portti.
Shefferin viivan universaalisuus.
Shefferin viiva on universaali konnektiivi. Toisin sanoen joukko formula_1 on universaalinen. 
Todistus.
Koska formula_2 on universaali joukko konnektiiveja, niin riittää osoittaa, että konnektiivit formula_3 ja formula_4 voidaan määritellä konnektiivin formula_5:n avulla.
Olkoot formula_6 ja formula_7 mielivaltaisia propositiolauseita. 
Shefferin viivan määritelmän nojalla formula_8 jos ja vain jos formula_9. Täten formula_10.
Shefferin viivan määritelmän nojalla formula_11 jos ja vain jos formula_12. Edellisen kappaleen nojalla formula_13 jos ja vain jos formula_11. Täten formula_13 jos ja vain jos formula_12, joten formula_17.
Osoitettiin siis, että konnektiivit formula_3 ja formula_4 voidaan määritellä konnektiivilla formula_5. Täten joukko formula_1 on universaalinen. formula_22
Peircen nuoli

Peircen nuoli on propositiologiikassa konnektiivi, jota merkitään symbolilla formula_1 ja jolla on seuraavanlainen totuusarvotaulukko:
Peircen nuoli tarkoittaa normaalissa kielessä samaa kuin "ei eikä". Se on nimetty yhdysvaltalaisen filosofin Charles S. Peircen mukaan.
Peircen nuoli on universaali konnektiivi, minkä todistus on samantapainen kuin Shefferin viivan universaalisuuden todistus. 
Elektroniikassa Peircen nuolta vastaava looginen portti on NOR-portti.
Savunmeri

Savunmeri eli Sawunmeri on Indonesian ja Itä-Timorin alueilla sijaitseva merialue. Sen eteläpuolella on merialueelle nimensä antanut Savun saari, itäpuolella Timor, länsipuolella Sumba ja pohjoispuolella Pienet Sundasaaret. 
Savunmeri on syvimmillään noin 3 500 metriä syvä. Se on lännestä itään noin 600 kilometriä ja pohjoisesta etelään 200 kilometriä pitkä. Muun muassa Nusa Tenggara Timurin maakunnan pääkaupunki Kupang sijaitsee meren rannikolla. 
Savunmeren pinta-ala on noin 105 000 km².
Helsinki City Run

Helsinki City Run (HCR, vuoteen 2025 asti "Helsinki City Running Day") on vuosittainen urheilutapahtuma, joka järjestetään toukokuisin Helsingissä. Se on Suomen suurin juoksutapahtuma, jossa on korkeimmillaan ollut yli 20 000 osallistujaa yli 90 maasta. Tapahtumaan kuuluu useita eripituisia juoksukilpailuja, joista suosituin on puolimaraton Helsinki City Half.
Tapahtuma perustettiin vuonna 2018 yhdistämään useat eripituiset juoksukilpailut yhden brändin alle yhdeksi tapahtumapäiväksi. Samalla perinteisten kilpailujen rinnalle lisättiin uusina kilpailuina maratonviesti ja viiden kilometrin juoksu. Vuodesta 2026 alkaen tapahtuma aletaan järjestää kaksipäiväisenä: lyhyemmät 1–5 kilometrin mittaiset matkat juostaan ensimmäisenä päivänä eli perjantaina ja pidemmät matkat jälkimmäisenä päivänä eli lauantaina. 
Tapahtuman järjestävät yhteistyössä Suomen Urheiluliitto ja omistajaseurat (Helsingin Kisa-Veikot, Viipurin Urheilijat ja Helsingin Poliisivoimailijat). Tapahtuman tuotot ohjataan lasten ja aikuisten yleisurheilutoimintaan Suomessa. 
Vuonna 2021 tapahtumaan osallistui yli 11 000 ihmistä, vuonna 2023 14 300 ihmistä ja vuonna 2024 yli 17 000. Vuoden 2025 tapahtumaan osallistui 20 170 ihmistä, ja siitä tuli Suomen kaikkien aikojen suurin ajanotollinen juoksutapahtuma. Aiempi ennätys oli ollut vuoden 2013 puolimaratonilla, johon osallistui 17 569 juoksijaa.
Matkat.
Kaikkien matkojen lähtöalue on Mäntymäentiellä lähellä Paavo Nurmen juoksijapatsasta, ja maalialue on Helsingin olympiastadionilla.
Tapahtumahistoria.
Nimenmuutos.
Helsinki City Run -nimeä käytettiin alun perin vuosittaisesta puolimaratonkilpailusta, ensin itsenäisenä tapahtumana ja vuosina 2018–2025 Helsinki City Running Day -tapahtumakokonaisuuteen kuuluneena puolimaratonina. 
Toukokuussa 2025 kuitenkin ilmoitettiin, että Helsinki City Running Day -nimestä on päätetty luopua, ja Helsinki City Run -nimeä aletaan käyttää koko tapahtumakokonaisuudesta. Puolimaratonille annettiin uusi nimi Helsinki City Half, joka kuvaa selkeämmin sitä, että kyseessä on nimenomaan puolimaraton. Nimenmuutokseen vaikutti tarve selkeämmälle ja vahvemmalle brändille ja tunnettuudelle. Samalla tapahtumasta päätettiin osallistujamäärän nousun myötä tehdä kaksipäiväinen.
Nahkatakki

 
Nahkatakki on nahasta valmistettu päällystakki. Se on suosittu monien hyvien ominaisuuksiensa johdosta, joita ovat muun muassa materiaalin lujuus ja pitkäikäisyys. Nahkatakkeja valmistetaan myös tekonahasta, esimerkiksi polyuretaanista. Ne ovat tavallisesti halvempia kuin oikeasta nahasta valmistetut. 
Nahkatakit yleistyivät 1900-luvun alkupuolella. Ne yhdistettiin aluksi erityisesti ensimmäisen ja toisen maailmansodan lentäjiin ja pian sen jälkeen moottoripyöräilijöihin. Sittemmin nahkatakki on yhdistetty myös moniin populaarikulttuurin ilmiöihin, rock-musiikkiin, nuoruuteen ja kapinallisuuteen sekä alakulttuureihin, kuten punkiin ja goottikulttuuriin. Eri alakulttuureissa nahkatakkia on ollut tapana koristella esimerkiksi niiteillä ja hakaneuloilla. Nahkatakin käyttöhistoria painottuu miehiin, ja naisten käytössä se yleistyi vasta myöhemmin.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Takit]]
[[Luokka:Nahkavaatteet]]
Teatteri Telakka

Teatteri Telakka on Tampereen keskustassa Tullikamarin aukion laidalla sijaitseva kulttuuritalo. Se perustettiin vuonna 1996, kun ammattiteatteriryhmät Motelli Skronkle, Moraalia teatteri ja Ryhmä Fagerholm yhdistyivät. Perustajajäseniin kuului yhdeksän teatterialan henkilöä: Hanno Eskola, Irja Korhonen, Tom Lindholm, Markku Mäkiranta, Tuomo Nakari, Markku Peltola, Tanjalotta Räikkä, Kaisa Sarkkinen, Esko Varonen.
Telakalla on toimitilat Kaarlo Lindroosin vuonna 1909 suunnittelemassa punatiilirakennuksessa, joka on entinen viljamakasiini. Talo on suojeltu rakennustaiteellisin ja kulttuurihistoriallisin perustein. Se on kunnostettu talkoovoimin. 
Teatteri Telakka valittiin vuoden teatteriksi vuonna 2016. Telakan kulttuuritalossa toimii teatterin lisäksi ravintola ja taidegalleria.
Mustapäätasku

Mustapäätasku ("Saxicola rubicola", aikaisemmin "Saxicola torquatus") on sieppojen heimoon lukeutuva pieni varpuslintu.
BirdLife Suomen Rariteettikomitean tiedotteessa 27.12.2011 todetaan: Uusien suositusten myötä Suomessa luonnonvaraisesti tavatuksi tulkittujen lintulajien luetteloon lisätään yksi uusi laji. Aiemmin lajilistalla ollut mustapäätasku jakautuu kahdeksi lajiksi: läntiset "rubicola"- ja "hibernans"-alalajien mustapäätaskut kuuluvat jatkossa lajiin "Saxicola rubicola" (“mustapäätasku”) ja itäiset alalajit "armenicus", "maurus", "stejnegeri", "variegatus" sekä läntisellä palearktisella alueella tapaamattomat "indicus" ja "przewalski" lajiin "Saxicola maurus" (”Idänpensastasku”, nykyisin ”Sepeltasku”). Tieteellinen nimi "Saxicola torquatus" ”Afrikanpensastasku” säilyy Saharan eteläpuolisessa Afrikassa esiintyvän mustapäätaskulajin nimenä.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 11,5–13 cm ja paino 13–17 g. Kooltaan ja habitukseltaan muistuttaa pensastaskua. Syksyiset nuoret linnut ja talvipukuiset naaraat ovat joskus hankalasti pensastaskusta erotettavissa. Lennossa pyrstön yläpuolen kuviointi on erilainen: mustapäätaskulta puuttuu valkea kuviointi. Juhlapukuinen koiras on helppo tuntea: pää on musta ja kaulassa leveä valkoinen sepel, rinta oranssi, selkä tumma ja yläperä valkoinen. Kaksi alalajia, joita molempia tavataan Suomessa: "rubicola" esiintyy Etelä- ja Keski-Euroopassa, "maura" Itä-Euroopassa. Äänet ja laulu poikkeavat pensastaskusta.
Euroopan vanhin rengastettu mustapäätasku on ollut saksalainen, vähintään 8 vuotta 10 kuukautta vanha yksilö.
Levinneisyys.
Laaja esiintymisalue kattaa Aasian ja Euroopan, pohjoisimpia osia lukuun ottamatta, sekä Afrikan. Suomessa tavataan vuosittain, mutta pesintää ei ilmeisesti tapahdu joka vuosi. Euroopan pesimäkanta on 1–2 miljoonaa paria.
Elinympäristö.
Kuivat, lyhytkortiset avomaat ja vuorenrinteet.
Lisääntyminen.
Pesä maassa mättäässä tai matalalla kasvillisuuden varassa. Munia 4–6, joita naaras hautoo noin 2 viikkoa.
Ravinto.
Pienet ja keskikokoiset hyönteiset sekä muut selkärangattomat. Pyydystää sekä lentäviä että maassa tai kasvillisuudessa liikkuvia öttiäisiä.
Suomen Taikapiiri

Suomen Taikapiiri ry on Suomen ensimmäinen taikurien yhdistys. Yhdistys on perustettu vuonna 1945. Perustajajäseniä olivat Julius Sundman, Börje Stenman, Heikki Marttila, Matti Nurminen ja H. J. Viherjuuri. Taikapiirin säännöt rekisteröitiin 2. maaliskuuta 1946. Jäsenmäärä päätettiin aluksi rajoittaa 21 henkilöön. Taikureiden lisäksi yhdistykseen on koko ajan kuulunut muita taiteilijoita ja sitä on luonnehdittu myös taikurivetoiseksi taiteilijaseuraksi.
Taikapiirin ensimmäiseksi presidentiksi valittiin Julius Sundman, joka toimi yhdistyksen innoittajana ensimmäiset 15 vuotta ja perusti yhdessä Börje Stenmanin kanssa "Simsalabim"-lehden. Reijo Salminen, Olavi ja Jorma Airaksinen, Solmu Mäkelä, Timo Tuomivaara ja Nils Hedengren ("Sirkus Papukaija" -ohjelman Fakiiri Kronblom) olivat kaikki keskeisiä Taikapiirin vaikuttajia 1960- ja 1970-luvuilla.
Maallikoista Taikapiiristä on kerännyt vaikutteita hypnoosista 1952 väitellyt lääketieteen ja kirurgian tohtori, Haminan Teinisirkuksen perustaja Claes Cedercreutz sekä Svenska Handelshögskolanin laskennan professori Reginald Jägerhorn. Taikapiiriin kuuluivat muun muassa musiikkialan vaikuttajat Tapio Rautavaara, George de Godzinsky ja Eino Katajavuori.
Solmu Mäkelä hoiti Taikapiirin puheenjohtajuutta 1960–1994, ja hänen jälkeensä puheenjohtajaksi valittiin Timo Kulmakko, taiteilijanimeltään Timo Taikuri. Vuonna 1997 puheenjohtajaksi valittiin Markku Purho ja vuonna 2004 jälleen Timo Kulmakko. Vuodesta 2006 puheenjohtajuutta hoiti Robert Jägerhorn, jonka jälkeen puheenjohtajaksi valittiin jälleen Timo Kulmakko. 2017–2019 puheenjohtajana toimi Pete Poskiparta. Vuonna 2020 Taikapiirin puheenjohtajaksi valittiin Kalle Nio.
Taikapiirin jakamat palkinnot.
Vuoden Taikuri -palkinto.
Yhdistys myöntää vuosittain Vuoden Taikuri -arvonimen, johon liittyy professori Kimmo Pyykön suunnittelema pronssinen Solmu Mäkelä -mitali. Arvonimi myönnetään merkittävistä saavutuksista taikuuden parissa. Arvonimen ovat saaneet seuraavat henkilöt:
Emeritus Reijo Salminen -trofee.
Vuodesta 2001 Suomen Taikapiiri on jakanut kiertopalkinto Emeritus Reijo Salminen -trofeeta. Se annetaan pitkäjänteisestä ja taidokkaasta työstä taikuuden parissa. Itse palkinnon taiteellisesta toteutuksesta vastasi Kimmo Viskari.
Palkinnon ovat saaneet seuraavat henkilöt:
Timo Tuomivaara -kiertopalkinto.
Vuodesta 2004 lähtien on jaettu Timo Tuomivaara -kiertopalkintoa. Palkinto myönnetään periksiantamattomasta ja sitkeästä puurtamisesta taikuuden ja estradiviihteen parissa. Se koostuu Tuomivaaran luovuttamista western-käsiraudoista puualustaan kiinnitettynä. Palkinnon suunnitteli ja toteutti Kimmo Viskari. Timo Tuomivaaran toivomuksesta ensimmäinen palkinnon saaja oli Suomen Taikapiirin kunniapuheenjohtaja Solmu Mäkelä.
Raataja-palkinto.
Vuodesta 2002 lähtien Suomen Taikapiiri on jakanut Raataja-palkintoa. Se koostuu maapalloa kannattelevasta figuurista. Sääntöihin kuuluu, että vuotuinen palkinnon saaja valitsee itse seuraavan palkitun. Palkinnon ovat saaneet seuraavat:
Solmu Mäkelä -kunniapalkinnot.
Professori Kimmo Pyykön suunnittelema pronssinen Solmu Mäkelä -mitali on jaettu erityisenä kunnianosoituksena seuraaville tahoille:
Mint Tattoo

Mint Tattoo oli yhdysvaltalainen blues rock -trio. Yhtye perustettiin San Franciscossa 1968.
Yhtyeessä soittivat Bruce Stephens (laulu, kitara) Ralph Kellog (basso, koskettimet) ja Gregg Thomas (rummut). Mint Tattoo julkaisi yhden levyn "Mint Tattoo" vuonna 1968. Mint Tattoon hajottua Stephens ja Kellog soittivat myöhemmin vielä yhdessä Blue Cheer -yhtyeessä. Gregg Thomas liittyi yhtyeeseen Fabulous Rhinestones.
Bifenyyli

Bifenyyli on kiinteä aromaattinen yhdiste, jota kutsutaan myös nimillä difenyyli, fenyylibentseeni tai dibentseeni. Se sisältää kaksi toisiinsa liittynyttä aromaattista rengasta. Bifenyylin kemiallinen bruttokaava on C12H10 ja rakennekaava C6H5C6H5. Se esiintyy valkoisina tai kellertävinä kiteinä tai hiutaleina, joilla on tunnusomainen haju. Bifenyylin moolimassa on 154,2 g/mol eikä se liukene veteen. Sen sulamispiste on 70 °C, kiehumispiste 256 °C, tiheys 1,04 g/cm3, leimahduspiste 113 °C c.c., itsesyttymislämpötila 540 °C ja CAS-numero 92-52-4.
Bifenyyliä saadaan tislaamalla raakaöljystä ja maakaasusta. Sitä sai käyttää elintarvikeissa 27.11.2006 saakka ainoastaan sitrushedelmien pintakäsittelyssä. Aine estää homeen ja sienien kasvamista. Bifenyylin E-koodi on E 230. Aine on myrkyllistä.
Bifenyyliä käytetään lähtöaineena tuotettaessa polykloorattujen bifenyylien aineryhmään (C12H10-xClx) kuuluvia aineita, joista käytetään yleisesti lyhennettä PCB.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Bi- ja difenyyli voi kulkeutua elimistöön joko hengitysteitse tai nielemällä. Sen vaikutuksia ovat mm. punoitus ja kipu silmissä sekä ärsytys hengitysteissä. Se voi pitkäaikaisen altistumisen seurauksena vaikuttaa maksaan ja hermostoon johtaen niiden toimintavajeeseen ja henkilön kuolemaan. Suomessa bifenyylialtistuksesta johtuvia kuolemantapauksia oli 1970-luvulla erityisesti Nokian Paperitehtaalla. Aineella käsiteltiin hedelmien suojapapereita.
Aine on erittäin vaarallinen ympäristölle, koska se on ympäristössä pysyvä ja rikastuu ravintoketjussa. Bifenyyli ei ole kuitenkaan EU-ohjeensa mukaan myrkky, vaan ärsyttävä ja ympäristölle vaarallinen aine: LD50-arvo suun kautta rotalla 2 400 mg/kg.
NIOSH Immediately Dangerous To Life or Health Concentration (IDLH): 100 mg/m3
Alessandro Birindelli

Alessandro Birindelli (s. 12. marraskuuta 1974 Pisa) on italialainen jalkapalloilija. Hän edusti Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta vuodesta 1997 vuoteen 2008, vaikka oli enemmän tai vähemmän vaihtopelaajan roolissa. Vuonna 2008 hän siirtyi Serie B:n Pisa Calcion riveihin. Birindelli edusti ennen Juventusta Empolia.
Kerttu Aitola

Kerttu Aitola (s. 9. maaliskuuta 1979 Espoo) on suomalainen kirjailija ja tutkija. Hänen esikoisteoksensa, pääkaupunkiseudulle sijoittuva nuortenromaani "Lisempää laiffia", ilmestyi 2000. Toinen romaani, 2004 ilmestynyt "Lontoonrakeita", sijoittuu Lontooseen. Molempien kirjojen päähenkilöt ovat nuoria opiskelijoita.
Aitola on opiskellut kirjallisuustiedettä ja fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Hän väitteli 2012 Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulussa tekniikan tohtoriksi väitöskirjalla ”Hiilinanomateriaalit väriaineaurinkokennon vastaelektrodeina”. Hän on työskennellyt väittelynsä jälkeen tutkijatohtorina Dalianin teknillisessä yliopistossa, Kungliga Tekniska Högskolanissa Tukholmassa ja Uppsalan yliopistossa.
Stockport

Stockport on noin asukkaan kaupunki ja asukkaan metropolihallintopiiri "(metropolitan borough)" Suur-Manchesterin metropolikreivikunnassa Luoteis-Englannissa. Hallintopiiriin kuluu Stockportin kaupungin lisäksi Cheadlen esikaupunkialue, Bramhallin, Romileyn ja Marplen kaupungit sekä maaseutua. Aikaisemmin Stockportissa oli puuvillakehräämöitä, mutta nykyään sen alueella on teollisuutta, joka valmistaa elektroniikkaa, raskasta konetekniikkaa, muovia ja elintarvikkeita.
Liverpooliin laskeva Merseyjoki alkaa Stockportista, missä Goyt- ja Tamejoet kohtaavat. M60-moottoritie kulkee Stockportin halki ja mielenkiintoisen akveduktin näköisen kaarisillan ali Stockportin eritasoliittymässä. Se on eräs Länsi-Euroopan suurimpia tiilirakennelmia, ja hieno näyte Viktorian aikakauden rakennustaidosta.
Urheilu.
Stockportista tulevat jalkapalloseura Stockport County sekä Englannin pääsarjassa pelaava rugby union -joukkue Sale Sharks. Molempien kotikenttänä toimii Edgeley Park.
Ergotismi

Ergotismi on krooninen myrkytystila, jonka aiheuttaa rukiissa epäpuhtautena esiintyvä torajyvä. Ergotamiini ja muut torajyvän sisältämät alkaloidit häiritsevät verenkiertoa. Ergotismissa sormet, varpaat tai raajat mustuvat, menevät kuolioon ja irtoavat ilman verenvuotoa. Krooniseen torajyvämyrkytykseen liittyy myös muita oireita kuten päänsärkyä, pahoinvointia, sekavuutta, tajuttomuutta, oksentelua, ripulia, kouristuksia ja suonenvetoja. 
Lähdetiedoissa esiintyy ristiriitaisia tietoja siitä, milloin ergotismin syy selvisi. Ranskalainen tohtori Thuillier teki sairautta koskevat havaintonsa joko 1630 tai 1670.
Syötäväksi tarkoitetun viljan torajyväpitoisuutta valvotaan nykyään tarkasti. Ergotismi voi nykyään aiheutua liiallisesta ergotamiinia tai muita torajyväalkaloideja sisältävien lääkevalmisteiden käytöstä.
Regiomontanus

Regiomontanus, tunnetaan myös nimellä Johannes Müller von Königsberg (6. kesäkuuta 1436 Königsberg, Baijeri, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 6. heinäkuuta 1476 Rooma, Kirkkovaltio), oli merkittävä saksalainen matemaatikko, astronomi ja astrologi.
Wienissa hänestä tuli Georg von Peuerbachin oppilas ja ystävä.
Vuonna 1475 Regiomontanus meni Roomaan tekemään paavi Sixtus IV:n kanssa kalenteriuudistusta. Gregoriaaninen kalenteri otettiin käyttöön sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
Regiomontanus oli tunnettu kaikkialla Euroopassa jo elinaikanaan. Hänellä oli laaja kirjallinen tuotanto, mutta hän ehti toteuttaa vain osan suunnitelmistaan.
Kuussa on hänen mukaansa nimensä saanut Regiomontanuksen kraatteri.
Koskisyöksy

Koskisyöksy (tunnetaan myös nimellä WWR eli Wildwater Racing, lajin entinen virallinen nimi englanniksi, nykyään lajin nimi on Wildwater Canoeing) on freestylemelonnan ja koskipujottelun lisäksi koskimelonnan kolmas kilpailumuoto. Sen ensimmäiset MM-kilpailut pidettiin vuonna 1959. Koskisyöksyn periaate on yksinkertainen. Lähtö- ja maalilinjan välinen jokiosuus melotaan mahdollisimman nopeasti. Vain aika ratkaisee, joten kaikkein nopeinten melonut voittaa kilpailun. Koskisyöksyssä melojat lähetetään yksitellen väliaikalähdöillä. 
Lajimuodot.
Koskisyöksyssä on kaksi muotoa: klassinen rata ja sprinttikilpailu. Klassinen rata on sääntöjen mukaan maksimissaan 30 minuutin pituinen, mutta yleensä lasku kestää n. 12–20 minuuttia. Rata melotaan yhden kerran. Sprintti-kilpailuissa rata on 400-800 metriä pitkä ja se lasketaan kahteen kertaan. Tulokset muodostuvat laskujen yhteisajasta. Kansainvälisissä kilpailuissa radalla on oltava vähintään III-luokan koskia.
Klassisen kilpailun osalta tarvitaan erinomaisia aerobisia fyysisiä ominaisuuksia (korkea hapenottokyky sekä erinomainen aerobinen kestävyys). Sprintti-kilpailuissa tarvitaan samantyylisiä fyysisiä ominaisuuksia kuin kanoottipujottelussa.
Koskisyöksy, kuten kaikki koskimelonnan lajit, on tekninen laji. Hyvä koskisyöksyjä osaa ennakoida veden liikkeiden vaikutukset kanootin linjaan ja säätää koko ajan tempoa ja vetojen voimakkuutta sekä kanootin asentoa kosken virtausten mukaisesti. Koskisyöksyssä yritetään meloa nopeimmalla reitillä. Optimaalisen reitin valinnassa otetaan huomioon lyhyin reitti, nopein virta sekä esteet (kivet) ja hidasteet (tietynlaiset aallot, akanvirrat, stopparit, jne).
Kuten pujottelussakin, koskisyöksyssä sarjat ovat K1, C1 ja C2, mutta naiset melovat vain K1-sarjassa. Koskisyöksyssä melotaan kiikkerillä kanooteilla ja koskien kohuissa on erittäin tärkeää hallita tasapainoa. Kanootit ovat kuitenkin tilavia, jolloin ne eivät sukella syvälle stoppareihin tai aaltoihin. Säännöt määrittelevät koskisyöksyssäkin kanoottien mitat. Esimerkiksi K1 on oltava enintään 450 cm pitkä, vähintään 60 cm leveä ja vähintään 11-kiloinen. WWR-kanootit ovat suuntavakaita eivätkä käänny helposti. Kanootteja ohjataan yleensä vain kallistamalla (Koskisyöksyssä ei käytetä peräsintä), mutta tarvittaessa käytetään myös ohjausvetoja. Esimerkiksi kanootti kääntyy oikealle kallistettaessa vasemmalle. Meloina käytetään ratamelonnasta tuttuja kuppimeloja.
Koskisyöksy Suomessa.
Suomessa järjestetään vuosittain koskisyöksyn SM-kilpailut. Kilpailumuotona on sprintti, klassinen tai molemmat, jolloin kilpailu käydään kahtena eri osakilpailuna. Vuonna 2009 järjestettiin Koskisyöksyn SM-kilpailut Kiiminkijoella 24.5. ja kilpailumuoto oli klassinen. Tällä hetkellä koskisyöksy ei ole kenenkään päälaji ja osallistujat ovat lähinnä slalommelojia. Merimelojien Kimmo Harikoski on ollut paras suomalainen koskisyöksyjä yltäen 5. sijalle MM-kilpailuissa 1996.
Arafuranmeri

Arafuranmeri on Uuden-Guinean etelä- ja Australian pohjoispuolella sijaitseva merialue. Se rajautuu lännessä Timorinmereen, luoteessa Bandan- ja Seraminmeri, idässä Torresinsalmi liittää sen Korallimereen.
Arafuranmeren pinta-ala on 650 000 km².