tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Porvoon suomalainen seurakunta

Porvoon suomalainen seurakunta on seurakunta Uudenmaalla, Porvoon kaupungissa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Porvoon rovastikuntaan ja on osa Porvoon seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Pontus Salmi. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 22 786 jäsentä.
Porvoon seurakuntayhtymän Karijärven kurssikeskus purettiin 2021. Vuotta myöhemmin peruskorjattiin kurssikeskukseen liittynyt rantasauna sekä ylempänä mäellä olevat talous- ja hartaustilat. 
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Porvoon suomalaisen seurakunnan kirkkoherroina:
Formula 2 Itävallan Grand Prix 2019

Formula 2 Itävallan Grand Prix 2019 oli Formula 2 -kauden 2019 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 29.–30. kesäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Itävallassa.
Formula 3 Itävallan Grand Prix 2019

Formula 3 Itävallan Grand Prix 2019 oli Formula 3 -kauden 2019 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 29.–30. kesäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Itävallassa.
Pukkilan seurakunta

Pukkilan seurakunta oli vuosina 1896–2024 toiminut seurakunta Uudellamaalla, Pukkilan kunnassa. Seurakunta kuului Helsingin hiippakunnassa Porvoon rovastikuntaan. Kirkkoherrana viimeinen kirkkoherra oli Hannu Pöntinen. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 1 373 jäsentä.
Pukkilan evankelis-luterilaisen seurakunnan nykyisen kolmannen kirkon eteisessä on museoesineistä koostuvat näyttely.
Vuoden 2025 alussa Pukkilan seurakunta yhdistyi Askolan seurakunnan kanssa uudeksi Askolan–Pukkilan seurakunnaksi.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pukkilan seurakunnan kirkkoherroina:
Pornaisten seurakunta

Pornaisten seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Pornaisten kunnassa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Porvoon rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Mervi Rosnell, joka valittiin kirkkoherraksi maaliskuussa 2025.
Pornaisiin rakennettiin kirkko vuonna 1726 ja kirkko sai oman papin vuonna 1727. Pornaisten kappeliseurakunta perustettiin Porvoon seurakunnan alaisuuteen vuonna 1729. Pornaisista tuli oma seurakuntansa vuonna 1896.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pornaisten seurakunnan kirkkoherroina:
Sory Kaba

Sory Kaba (s. 1995 Conakry) on guinealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on Euroopassa pelatessaan edustanut Espanjassa Alcobendasia ja Elcheä, Ranskassa Dijonia sekä heinäkuusta 2019 Tanskassa Midtjyllandia.
Kaba pelasi Guinean maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2017 Tunisiaa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 12 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, joista toisen Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 Madagaskaria vastaan.
Cory Joseph

Cory Ephram Joseph (s. 20. elokuuta 1991 Toronto) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pelintekijä. Hän on pelannut NBA:ssa vuodesta 2011 lähtien. Vuonna 2014 hän voitti San Antonio Spursissa NBA:n mestaruuden. Joseph on pelannut myös Kanadan maajoukkueessa.
Elämä ja ura.
Joseph pelasi yliopistokoripalloa Texasin (Austin) yliopistossa kauden 2010–2011. San Antonio Spurs varasi hänet NBA:han 29. vuorolla . Vuonna 2014 Joseph juhli Spursissa NBA:n mestaruutta.
Vuonna 2015 Joseph siiryi vapaana pelaajana Toronto Raptorsiin. Vuonna 2017 hänet kaupattiin Indiana Pacersiin, jossa hän pelasi kaksi kautta.
Joseph on kuulunut myös Kanadan miesten maajoukkueeseen, jonka kapteenina hän myös on toiminut. Vuoden 2015 Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän onnistui Kanadan pronssimitalin varmistaneessa viime hetken heitossa.
Josephin veli Devoe Joseph on myös koripalloilija.
Hyundai Santa Fe

Hyundai Santa Fe on Hyundain vuodesta 2000 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli.
Hyundai Santa Fe SM (2000–2006).
Ensimmäisen sukupolven Santa Fe perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Hyundai Sonata. 
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Santa Fe sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Syksyllä 2004 Santa Fe sai uuden etusäleikön ja takapuskurin. Myös takavaloihin tehtiin muutoksia. 
Hyundai Santa Fe CM (2006–2012).
Toisen sukupolven Santa Fe esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2006. Sen sisarmalli on samalle pohjalevylle perustuva toisen sukupolven Kia Sorento.
Vuoden 2006 Euro NCAP -kolaritestistä Santa Fe sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Vuoden 2009 lopulla Santa Fe sai muun muassa uudenmallisen etupuskurin ja -säleikön. 
Hyundai Santa Fe DM/NC (2012–2019).
Kolmannen sukupolven Santa Fe esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä huhtikuussa 2012. Mallista oli saatavana myös pidennetty versio (koritunnus NC), jonka nimenä oli Hyundai Maxcruz Etelä-Koreassa, Hyundai Santa Fe XL Pohjois-Amerikassa ja Hyundai Grand Santa Fe muilla markkina-alueilla. Sen seuraajaksi tuli Hyundai Palisade.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Santa Fe sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuoden 2015 lopulla Santa Fe sai uudelleenmuotoillun etupuskurin.
Hyundai Santa Fe TM (2018–).
Neljännen sukupolven Santa Fe esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2018.
Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä Santa Fe sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Moottorivalikoiman muodostavat 2,4-litrainen (185 hv) Theta-bensiinimoottori sekä 2,0- (150/182 hv) ja 2,2-litraiset (197 hv) CRDi-dieselmoottorit. Bensiinimoottorin yhteydessä on aina kuusiportainen automaattivaihteisto ja neliveto. Pienemmän dieselmoottorin yhteydessä on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai kahdeksanportainen automaattivaihteisto, jonka parina on aina neliveto, kun taas manuaalin yhteyteen neliveto on saatavana valinnaisena. Suuremman dieselmoottorin yhteydessä molemmat vetotavat ovat valittavana kummankin vaihteiston pariksi. Joillain markkina-alueilla on saatavana myös 3,5-litrainen V6-bensiinimoottori.
Kauniaisten suomalainen seurakunta

Kauniaisten suomalainen seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Kauniaisten kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Espoon tuomiorovastikuntaan ja kuuluu Kauniaisten seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Mimosa Mäkinen, joka valittiin kirkkoherran virkaan vuonna 2017. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 4 241 jäsentä.
Kirkkoherrat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kauniaisten suomalaisen seurakunnan kirkkoherroina:
François Kamano

François Kamano (s. 1. toukokuuta 1996 Conakry) on guinealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on Ranskassa pelannut Bastian joukkueessa vuosina 2014–2016 sekä Bordeaux’ssa vuodesta 2016.
Kamano pelasi Guinean maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kamerunia vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 24 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, joista yhden Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 Madagaskaria vastaan.
Kirkkonummen suomalainen seurakunta

Kirkkonummen suomalainen seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Kirkkonummen kunnassa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Tuomiorovastikunta ja on osa Kirkkonummen seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Anna-Maija Kuutti-Manninen (valittu vuonna 2021). Vuonna 2018 seurakunnassa oli 20 998 jäsentä.
Hangon suomalainen seurakunta

Hangon suomalainen seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Hangon kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Lohjan rovastikuntaan ja on osa Hangon seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Johannes Tikka. Vuonna 2022 seurakunnassa oli 2 447 jäsentä.
Raaseporin suomalainen seurakunta

Raaseporin suomalainen seurakunta on seurakunta Uudellamaalla, Raaseporin kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Lohjan rovastikuntaan ja on osa Raaseporin seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Katri Grönroos. Vuonna 2022 seurakunnassa oli 4 927 jäsentä.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Raaseporin suomalaisen seurakunnan kirkkoherroina:
Kerkonjoen koulu

Kerkonjoen koulu oli Rautalammin pohjoisosassa Kerkonkoskella toiminut luokka-asteiden 1–6 peruskoulu. Lisäksi koulussa annettiin esiopetusta. Koulurakennus remontoitiin vuosina 2017–2018. Koulu lakkautettiin vuonna 2025.
Vuonna 2016 Kerkonjoen koulua kävi 41 peruskoululaista. Viimeisenä lukuvuonna 2024–2025 koulussa oli 21 perusopetuksen oppilasta ja 1 esiopetuksen oppilas.
Koulun yhteydessä toimi ryhmäperhepäiväkoti Satakieli. Ryhmäperhepäiväkodin toiminta jatkuu koulun lakkauttamisen jälkeen.
Jovanka Broz

Jovanka Broz (o.s. Budisavljević; 7. joulukuuta 1924 Jugoslavia – 20. lokakuuta 2013 Belgrad, Serbia) oli jugoslavialainen partisaani ja Jugoslavian presidenttinä toimineen Josip Broz Titon puoliso. Jovanka Broz oli kotoisin nykyisen Kroatian alueelta, mutta etnisyydeltään serbi.
Elämänvaiheet.
Jovanka Budisavljević syntyi työläisperheeseen Jugoslavian kuningaskuntaan tuolloin kuuluneessa Kroatiassa lähellä Bosnian rajaa. Saksan miehitettyä Jugoslavian nuori Budisavljević liittyi kommunistien partisaanijoukkoihin vuonna 1942 ja osallistui sissisodankäyntiin. Erään italialaista vartioasemaa vastaan tehdyn iskun jälkeen hänen yksiköstään jäi henkiin hänen lisäkseen vain kolme muuta. Sairastuttuaan pilkkukuumeeseen hänet tuotiin partisaanien päämajan yhteydessä toimineeseen sotasairaalaan. Hän kohtasi partisaanikomentaja Josep Broz ”Titon” ensi kerran vuonna 1944. Tito kohosi sodan jälkeen Jugoslavian pääministeriksi ja Jovankasta tuli virkailija hänen kansliassaan. He menivät naimisiin huhtikuussa 1952, jolloin Jovanka kotiutettiin armeijasta majurina. Avioparilla oli ikäeroa 32 vuotta ja Tito oli ollut naimisissa jo kahdesti. Avioliitto julkistettiin muutaman kuukauden viiveellä. Titosta tuli 1953 Jugoslavian presidentti.
Jovanka Broz osallistui usein miehensä valtiovierailuihin. Ulkomaisissa arvioissa häntä pidettiin edustavana, viehättävänä ja eloisana. Hänet tunnettiin kommunistisen Itä-Euroopan tyylikkäimpänä ensimmäisenä naisena. Hän ei pyrkinyt sekaantumaan maansa päätöksentekoon ja keskittyi pääasiassa edustusvaimon rooliin sekä emännöimään presidentin palatseja. Mentyään naimisiin Jovanka myös suoritti loppuun keskenjääneet kouluopintonsa ja opiskeli taidetta ja kirjallisuutta Belgradin yliopistossa. Hänen katsottiin innoittaneen naisia vaatimaan oikeuksiaan. Jovanka ja Josip eivät saaneet yhteisiä lapsia, mutta perheeseen kuului lapsia Josipin aiemmista avioliitoista. Pari eli vuodesta 1977 asumuserossa.
Josip Tito kuoli vuonna 1980, jolloin hänen omaisuutensa takavarikoitiin valtiolle. Titon perheelle jäi perinnöksi vain vähäinen henkilökohtainen irtaimisto ja tekijänoikeudet hänen kirjoihinsa. Jovanka ei esiintynyt julkisuudessa miehensä hautajaisten jälkeen. Hän eli Belgradissa nauttien suhteellisen vaatimatonta eläkettä. Hänen tilanteensa heikkeni kommunismin kaaduttua. Slobodan Miloševićin presidenttikaudella hän joutui elämään käytännössä kotiarestissa ja jatkuvan vartioinnin alaisena. Miloševićin syrjäyttämisen jälkeen Jovanka Brozin tilanne helpottui hieman. Serbian hallitus kunnosti vuonna 2006 hänen huonokuntoisen kotitalonsa ja vuonna 2009 hänen takavarikoitu henkilöllisyystodistuksensa palautettiin ja hänelle myönnettiin passi. Hän kuoli sydänkohtaukseen belgradilaisessa sairaalassa 88-vuotiaana vuonna 2013. Serbia järjesti hänelle valtiolliset hautajaiset.
Nummikeskus

Nummikeskus on Hämeenlinnan Nummella sijaitseva vuonna 2018 valmistunut kaupungin hyvinvointikeskus. Siihen sisältyvät uusi yhtenäiskoulu, kirjasto, neuvola sekä nuorisokeskus. Kirjasto muutti keskukseen Jukolasta. Kylätiellä sijaitsevan Nummikeskuksen tieltä purettiin paikalla aikaisemmin sijainnut Nummen koulu.
Snow (muusikko)

Darrin Kenneth O’Brien (s. 30. lokakuuta 1969 New Glasgow, Nova Scotia, Kanada), joka tunnetaan taiteilijanimeltään Snow, on kanadalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten vuoden 1993 hittikappaleestaan ”Informer”. Snow julkaisi esikoisalbuminsa "12 Inches of Snow" vuonna 1993.
Pieter Helbert jr. Damsté

Pieter Helbert jr. Damsté (30. tammikuuta 1925 Indonesia – 3. helmikuuta 2017 Hollanti) oli alankomaalainen foniatrian professori Utrechtin yliopistosta. Hänet tunnetaan myös nimellä P.H. Damsté.
Osamu Fujimura

Osamu Fujimura (29. elokuuta 1927 Tokio – 13. maaliskuuta 2017 Waikoloa Beach Hawaiji) oli puhetieteen ja puheteknologian uranuurtaja Tokion yliopistosta.
Antoni Pruszewicz

Antoni Pruszewicz (1931 – 13. heinäkuuta 2024) oli foniatrian professori Poznańin yliopistosta Puolasta.
Afganistanin naisten jalkapallomaajoukkue

Afganistanin naisten jalkapallomaajoukkue on Afganistanin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Afganistanin jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin eikä osallistunut niiden karsintoihin. Maaliskuussa 2019 Afganistanin sijoitus maailmanrankingissa oli 142. Sen historian paras rankingsijoitus on 106. Ensimmäisen maaottelun Afganistan pelasi joulukuussa 2010 Nepalia vastaan.
Mongolian naisten jalkapallomaajoukkue

Mongolian naisten jalkapallomaajoukkue on Mongolian naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Mongolian jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin eikä osallistunut niiden karsitoihin. Maaliskuussa 2019 Mongolian sijoitus maailmanrankingissa oli 118. Sen historian paras sijoitus on 115. Ensimmäisen virallisen maaottelun Mongolia pelasi syyskuussa 2018 Guamia vastaan.
Tadžikistanin naisten jalkapallomaajoukkue

Tadžikistanin naisten jalkapallomaajoukkue on Tadžikistania naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Tadžikistanin jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin. Maaliskuussa 2019 Tadžikistanin sijoitus maailmanrankingissa oli 126. Sen historian paras rankingsijoitus on 99. Ensimmäisen virallisen maaottelun Tadžikistan pelasi huhtikuussa 2017 Irakia vastaan.
Åsa von Schoultz

Åsa von Schoultz (o.s. Bengtsson, s. 14. helmikuuta 1973) toimii valtio-opin professorina Helsingin yliopistossa. Von Schoultzin keskeisiä tutkimuskohteita ovat kansalaisten ja eliittien käsitykset demokraattisista prosesseista sekä poliittisten puolueiden sisäinen kilpailu. Von Schoultz on tutkinut laajemmin myös poliittista osallistumista ja äänestyskäyttäytymistä eritoten vähemmistöjen keskuudessa. Vuosina 2018–2022 von Schoultz johtaa Suomen Akatemian rahoittamaa tutkimushanketta "Intraparty Competition – The neg­lected di­men­sion of elect­oral polit­ics (IntraComp)". Von Schoultz on Suomen vaalitutkimuskonsortion jäsen. Lisäksi hän vastaa kansainvälisen parlamenttivaaliehdokkaat kattavan kyselyaineiston ("The Comparative Candidates Survey") keruusta Suomessa.
Uzbekistanin naisten jalkapallomaajoukkue

Uzbekistanin naisten jalkapallomaajoukkue on Uzbekistania naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Uzbekistanin jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailmanmestaruuskilpailuihin. Aasian-mestaruuskilpailuissa se on pelannut viidesti, mutta ei ole koskaan edennyt lohkovaiheesta eteenpäin. Maaliskuussa 2019 Mongolian sijoitus maailmanrankingissa oli 42. Sen historian paras rankingsijoitus on 38. Ensimmäisen maaottelun Uzbekistan pelasi syyskuussa 1995 Intiaa vastaan.
Kazakstanin naisten jalkapallomaajoukkue

Kazakstanin naisten jalkapallomaajoukkue on Kazakstanin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Kazakstanin jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Maaliskuussa 2019 Kazakstanin sijoitus maailmanrankingissa oli 72. Sen historian paras rankingsijoitus on 58. Ensimmäisen maaottelun Kazakstan pelasi syyskuussa 1995 Hongkongia vastaan.
Nupurinjärvi

Nupurinjärvi () on umpeen kasvava järvi läntisessä Espoossa. Sen pinta-ala on 13,235 hehtaaria Ranta10-menetelmällä ja 22,2 hehtaaria Ranta20-menetelmällä. Linnustonsa ja kosteikkokasvillisuutensa ansiosta Nupurinjärveä pidetään paikallisesti arvokkaana. Virallisen kaupunginosajaon mukaan järvi sijaitsee Nupurin kaupunginosassa. Sen naapurijärviä ovat Svartbäckträsket etelässä, Nuuksion Pitkäjärvi pohjoisessa ja Hakjärvi koillisessa. Nuuksion Pitkäjärveä ja Nupurinjärveä yhdistää Brobackanjoki. Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Nupurinjärven länsipuolella. Turunväylä kulkee järven länsipuolitse.
Nupurinjärvi on matala ja rehevöitynyt ja sen vesi on sameaa ja humuspitoista. Suurin syvyys on alle kaksi metriä. Järven rannat ovat enimmäkseen saranevaa, jota reunustaa järvikorte. Rannoilla kasvaa muun muassa tervaleppää ja mesiangervoa.
Nupurinjärvi on merkitty vuonna 1750 julkaistuun karttaan nimellä Nupur Träsk. Kylännimi Nupurböle on säilynyt lähes muuttumattomana aina keskiajan lopulta asti. Nupur-nimen alkuperä on tulkinnanvarainen; se saattaa viitata esimerkiksi henkilöön.
Nupurinjärvi (81.057.1.027) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Mankinjoen valuma-alueeseen kuuluu 69 vakavettä, joiden pinta-ala on vähintään yksi hehtaari. Niistä viisi on yli neliökilometrin laajuisia.
Lilla Herrö

Lilla Herrö on noin kolmentoista hehtaarin laajuinen saari Espoon Suvisaaristossa välittömästi Stora Herrön luoteispuolella. Lilla Herrön lounaisin osa kuuluu Kirkkonummeen. Lilla Herrön pohjoispuolella sijaitsee Pentala, saarten välissä on salmi, jossa sijaitsee muutamia saaria ja luotoja, suurimpina Halsholmen ja Minnesholmen.
Eteläosastaan Lilla Herrö on kasvanut maankohoamisen seurauksena lähes kiinni Stora Herröhön. Saaria erottaa toisistaan Herröviken. Espoon ulkoilusaarista Rövaren ja Kaparen sijaitsevat Lilla Herrön itäpuolella. Saaren koillispuolella sijaitsee pieni Hundkobbenin saari.
Lilla Herrö on metsäinen ja rannoiltaan mökitetty. Vuonna 2009 kiinteistöjä oli 19. Muunnettua rantaviivaa oli noin 1,3 kilometriä.
Paljassaaren satama

Paljassaaren satama () on Viron Tallinnassa Tallinnanlahden rannalla sijaitseva tavarasatama.
Se on pienehkö tavarasatama, jonka kautta kulkee vuosittain noin kolme miljoonaa tonnia tavaraa, lähinnä hiili- ja öljytuotteita sekä sahatavaraa. Sataman omistaa Tallinna Sadam -yhtiö.
Muistokirja

Muistokirja (tai -vihko tai -albumi, myös muistikirja tai ystäväkirja) on tyhjä kirja tai vihko, johon kootaan ystävien ja läheisten kirjan omistajalle osoittamia muistorunoja eli ”värssyjä”, kiiltokuvia eli ”muisteja” ynnä muuta sellaista. Muistokirjan pito oli erityisesti 1900-luvun alkupuolen koulutyttöjen harrastus.
Muistokirjaperinne tunnetaan jo keskiajalta aatelissukujen piiristä. Saksassa albumeista käytettiin nimeä Stammbuch tai latinalaista termiä Album Amicorum, ja tarkoituksena oli alun perin koota hovissa ja muissa tapaamisissa lyhyitä muistolauseita ja tervehdyksiä lähinnä sukulaisilta. Kuvitukseksi saatettiin piirtää tai maalata kirjoittajan vaakuna tai muu kuva, tai kiinnittää oma hiuskiehkura tai prässätty kukka. Suomalaisetkin nuorukaiset tutustuivat muistokirjakulttuuriin 1500-luvun lopulla opiskellessaan Keski-Euroopan yliopistoissa. Varhaisimmat jälkipolville säilyneet suomalaisnaisten muistokirjat ovat Ingeborg Tottin ja Agneta Hornin albumit 1600-luvun alusta.
Suosioon muistokirjan pito alkoi nousta 1800-luvun alkupuolelta alkaen teini-ikäisten harrastuksena. 1860-luvulta alkaen niiden suosituksi kuvitustavaksi tulivat valmiit kiiltokuvat. Koulujen antaman luku- ja kirjoitustaidon yleistymisen myötä harrastus levisi yhä laajemmalle ja nuorempiin ikäluokkiin, ja nykyisin muistokirjoja pitävät innokkaimmin juuri lukemaan oppineet alakoululaiset. 1930-luvulla Suomen puolustusvoimat jakoi varusmiehille Sotilasmuistokirjoja, joihin saattoi kerätä kirjoituksia ja piirroksia armeijakavereilta.
1900-luvun koululaismuistelmissa kuvataan, miten muistokirjoihin haluttiin värssyjä ja kiiltokuvia vain parhailta ystäviltä, ei esimerkiksi kaikilta saman luokan oppilailta. Säännöt vaihtelivat: toisen perinteen mukaan värssyjä saivat kirjoittaa myös aikuiset sukulaiset ja tuttavat sekä opettajat. Tärkeinä asioina saatettiin pitää koulussa opittua huolellista kaunokirjoitusta mustekynällä tehtynä, mutta mustetahra oli paha virhe. ”Muisteja” ei joskus hyväksytty, ellei kirjoittajalla ollut antaa myös kiiltokuvaa. Saatettiin myös vaatia, ettei sama värssy saanut toistua samassa muistokirjassa, vaan piti keksiä tai löytää uusi.
Suosittuja värssyjä.
Ehkä parhaiten muistokirjavärssyistä tunnetaan leikillinen ”Muista aina minua / kun kirppu puree sinua”. Toinen suosikki oli ”Kolme sanaa sinulle: / ole ystävä minulle”. Teinityttöjen viestit olivat romanttisia: ”Minna on se nätti tyttö / taivaskin sen todistaa. / Onnellinen on se poika / joka Minnan omistaa.” Sotavuosina isänmaalliset ja uskonnolliset värssyt korostuivat: ”Elä Suomelle, kuole Jumalalle”; ”Koita aina isänmaatas / voimas mukaan hyödyttää! / Jollet suurta aikaan saata / ei sun työsi hukkaan jää.”
Mongolian evankelis-luterilainen kirkko

Mongolian evankelis-luterilainen kirkko (MELC) on vuonna 2017 perustettu luterilainen kirkko Mongoliassa.
Historia.
Norjan luterilainen lähetysliitto (NLM) aloitti lähetystyön Mongoliassa vuonna 1994. Vuoden 1998 syyskuussa suomalaisen Lähetysyhdistys Kylväjän ensimmäiset lähetit saapuivat maahan.
Mongolian evankelis-luterilaisen kirkon perustamisjuhlaa vietettiin Ulaanbaatarissa 31. lokakuuta 2017, tasan 500 vuotta uskonpuhdistuksen alkamisesta. Suomesta mukana olivat Kylväjän työalajohtaja Pentti Marttila, viestintäpäällikkö Outi Rajala sekä hallituksen jäsen Ulla Tulisalo. Norjasta paikalla oli NLM:n ulkomaisen työn johtaja Hjalmar Bø. Lisäksi paikalla olivat maassa työskentelevät lähetit. Kirkon johtajaksi valittiin pastori ja Mongolian teologisen korkeakoulun rehtori Purevdorj Jamsran.
Organisaatio ja jäsenmäärä.
Kirkolla oli vuonna 2017 noin 20 seurakuntaa. Niistä pienimmissä oli noin 15 jäsentä ja suurimmissa noin 100 jäsentä. Yhteensä kirkossa oli noin 500-700 jäsentä.
Kansainväliset yhteydet.
Kirkon työtä tukevat edelleen avustuksin ja lähetystyöntekijöin sekä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lähetysyhdistys Kylväjä että Norjan kirkon lähetysjärjestö Norjan luterilainen lähetysliitto. Kirkko on mukana Global Confessional and Missional Lutheran Forumissa, jonka julkilausuman se allekirjoitti 31. lokakuuta 2018.
Daniel Farke

Daniel Farke (s. 30. lokakuuta 1976) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Heinäkuusta 2023 lähtien hän on toiminut Leeds Unitedin päävalmentajana.
Ura.
Farke aloitti pelaajauransa SV Steinhausenissa. Valtaosan urastaan hän pelasi kuitenkin SV Lippstadtissa, jota edusti urallaan kolmeen otteeseen. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2008.
Farken valmennusura alkoi Lippstadtissa, jossa hän pelasi urallaan. Hän luotsasi seuraa kuusi vuotta. Farken johdolla seura voitti Westfalenligan mestaruuden kaudella 2011/12 ja nousi Oberligaan. Seuraavakin kausi päättyi mestaruusjuhliin ja kaudella 2013/14 Lippstadt pelasi jo Regionalligassa. Jätettyään Lippstadtin Farke oli hetken sivussa valmentajan tehtävistä, kunnes marraskuussa 2015 hänestä tuli Borussia Dortmund II:n päävalmentaja.
Toukokuussa 2017 Farke teki kaksivuotisen sopimuksen Englannin Mestaruussarjan Norwich Cityn kanssa. Debyyttikaudellaan Farke luotsasi Norwichin Mestaruussarjan keskikastiin sijalle 14. Kaudella 2018/19 Norwich taisteli Farken johdolla Mestaruussarjan voitosta ja hyvät tulokset poikivat Farkelle kesään 2022 ulottuvan jatkosopimuksen, jonka hän allekirjoitti maaliskuussa 2019. Kausi päättyi lopulta Norwichin mestaruuteen ja nousuun Englannin Valioliigaan kaudeksi 2019/20.
Valioliigassa Norwich ei menestynyt kuten edelliskaudella sarjaporrasta alempana. Joukkue voitti vain viisi ottelua kauden aikana ja putosi sarjajumbona takaisin Mestaruussarjaan. Farke sai kuitenkin jatkaa seuran päävalmentajana ja kaudella 2020/21 hän luotsasi joukkueensa toistamiseen Mestaruussarjan mestariksi. Toinen Valioliiga-kausi alkoi edellistä kehnommin ja Norwich hävisi kauden kymmenestä ensimmäisestä ottelustaan kahdeksan ja pelasi kahdesti tasan. Avausvoitto tuli lopulta 6. marraskuuta 2021, kun joukkue voitti toisen sarjanousijan Brentfordin 1–2. Voitokkaan ottelun jälkeen seura ilmoitti Farken saaneen potkut tehtävistään.
Tammikuussa 2022 Farke teki kesään 2024 ulottuvan sopimuksen Venäjän liigan FK Krasnodarin kanssa. Hän jätti tehtävänsä jo maaliskuussa 2022 Venäjän aloitettua hyökkäyssodan Ukrainassa. Farke ei valmentanut Krasdonaria yhdessäkään ottelussa. 
Kesäkuussa 2022 Farke teki kolmevuotisen sopimuksen Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachin kanssa. Farke johdatti seuran kaudella 2022/23 Bundesliigassa sijalle 10. Kauden jälkeen Mönchengladbach purki Farken sopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Farke palasi Englantiin tehtyään nelivuotisen sopimuksen Mestaruussarjaan pudonneen Leeds Unitedin kanssa. Kaudella 2024–2025 Leeds voitti Farken alaisuudessa Mestaruussarjan mestaruuden ja nousi takaisin Valioliigaan.
Amiodaroni

Amiodaroni (C25H29I2NO3) on bentsofuraanijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä useiden rytmihäiriöiden akuuttiin ja pitkäaikaiseen hoitamiseen. Amiodaroni kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Amiodaronin vaikutukset riippuvat sen antotavasta, joka voi olla suoneen annettava ruiske tai suun kautta otettava tabletti. Yhdiste estää erityisesti kaliumionikanavia, mutta salpaa myös natrium- ja kalsiumionikanavia. Ionikanavien salpautumisen seurauksena sydämen repolarisaatio hidastuu, mikä pienentää värähtelytaajuutta. Ionikanavien toiminnan salpaamisen lisäksi amiodaroni estää myös sydämen adrenergisten reseptorien toimintaa. Tämä vaikutus ilmenee ionikanavien salpautumista nopeammin ja amiodaronin käyttö akuuttien rytmihäiriöiden hoidossa perustuu tähän ja tällöin se annetaan ruiskeena laskimoon. Tablettina lääkeaine imeytyy hitaasti ja sen vaikutukset ilmenevät hitaammin. Ionikanavien salpautumisesta seuraa myös PQ-ajan ja QT-ajan pidentymistä. Amiodaronia voidaan käyttää eteisperäisten (eteisvärinä ja eteislepatus) lisäksi myös sydänkammion rytmihäiriöiden hoitoon.
Haittavaikutukset.
Amiodaronilla on useita haittavaikutuksia. Niitä ovat muun muassa proarrytminen eli rytmihäiriöitä aiheuttava vaikutus, ummetus, vapina, iho-oireet ja valonarkuus ja samentumien muodostuminen sarveiskalvolle. Vakavia haittavaikutuksia ovat maksa- ja kilpirauhastoksisuus sekä keuhkotulehdus sekä keuhkon rakenteellisest muutokset, jopa keuhkofibroosi. Pahimmillaan nämä haittavaikutukset voivat olla jopa hengenvaarallisia.
Valmistus.
Amiodaronin synteesin ensimmäisessä vaiheessa bentsofuraani reagoi butaanihappoanhydridin kanssa Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Muodostuva ketoni pelkistetään alkyyliryhmäksi Wolff–Kishner-pelkistyksellä. Muodostuva välituote reagoi p-metoksibentsoyylikloridin kanssa ja seuraava vaihe on metyylieetteriryhmän poistaminen kuumentamalla pyridiinin kanssa. Aromaattinen ryhmä jodataan jodilla ja viimeinen vaihe amiodaronin synteesissä on reaktio 2-dietyyliaminoetyylikloridin kanssa.
Kell Areskoug

Johan Kellgren "Kell" Areskough (18. elokuuta 1906 Jönköping – 21. joulukuuta 1996 Örebro) oli ruotsalainen aitajuoksija, jonka paras saavutus oli EM-hopea vuoden 1938 Pariisin EM-kisojen 400 metrin aidoissa. Areskougin urheilu-ura ajoittui 1930-luvulle. Hän edusti uransa göteborgilaista Örgryte IS:ää.
Areskoug saavutti vuonna 1929 Ruotsin mestaruuskilpailuissa 400 metrin aidoissa hopeaa. Seuraavana vuonna hän saavutti 400 metrin mestaruushopean lisäksi 110 metrin aidoissa myös mestaruushopean. Vuonna 1931 Areskoug voitti ensimmäisen kerran 400 metrin mestaruuden. Vuoden 1932 päätapahtuma oli Los Angelesin kesäolympialaiset, joissa hän juoksi alkuerissä 54,6, välierissä ennätyksensä 53,2 mennen olympiaennätyksen juosseen Yhdysvaltain Bob Tisdallin vanavedessä toisena finaaliin. Loppukilpailussa Areskoug jäi reilusti välieräajastaan jääden loppukilpailussa kuudenneksi ajalla 54,6. 
Ruotsin mestaruuksia vuodesta 1933 eteenpäin Areskoug otti kuusi kappaletta eli vuosina 1933 ja 1935-1939. Kaikkiaan hän saavutti seitsemän 400 metrin aitojen Ruotsin mestaruutta sekä kuusi hopeaa, joista viisi tuli 110 metrin aidoissa. Vuonna 1940 uraansa päättäessään hän sai 400 metrin aitojen pronssimitalin. Tänä aikana hän edusti Ruotsia Berliinin olympialaisissa 1936, joissa jäi alkueriin ajalla 55,7. Kaksi vuotta myöhemmin Pariisin EM-kisoissa hän saavutti pronssia Ranskan Prudent Joyen voittaessa ja Unkarin József Kovácsin ottaessa hopeaa. Areskougin aika oli 53,6. 
Areskougin päättäessä uraa Ruotsissa nousi vuonna 1940 pinnalle uusi 400 metrin kansainvälinen tähti Sixten Larsson, joka otti Ruotsin mestaruuden Areskougin saadessa viimeisenä Ruotsin mestaruusmitalina pronssia.
Paldiskin eteläsatama

Paldiskin eteläsatama () on Luoteis-Virossa Paldiskissa Suomenlahden äärellä sijaitseva tavarasatama.
Se on tavarasatama, jonka kautta kulkee lähinnä ro-ro-liikenteenä monenlaista tavaraa: hiili- ja öljytuotteita sekä metalli- ja sahatavaraa. Sataman omistaa Tallinna Sadam -yhtiö.
Sataman välittömässä läheisyydessä pohjoispuolella, Pakrinniemen länsirannalla, sijaitsee Paldiskin pohjoissatama.
Alfred Schreuder

Alfred Schreuder (s. 2. marraskuuta 1972) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut viimeksi Ajaxin päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Schreuder pelasi junioritasolla PSV Eindhovenin ja Feyenoordin juniorijoukkueissa. Ammattilaisuransa hän aloitti Feyenoordissa vuonna 1991, muttei saanut juurikaan vastuuta joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 1993 Feyenoordista RKC Waalwijkiin. Waalwijkissa Schreuder pääsi pelaavaan kokoonpanoon ja edusti seuraa Eredivisiessä neljän kauden ajan. 
Waalwijkista Schreuderin ura jatkui NAC Bredaan, jota edusti myös Eerste Divisiessä joukkueen pudottua sinne kaudeksi 2000/01. Schreuder palasi kesällä 2003 Feyenoordiin, jossa pelasi kaudella 2003/04 liigassa 25 ottelua. Kauden 2004/05 hän vietti lainalla Waalwijkissa. Uransa viimeiset ammattilaiskautensa Schreuder edusti FC Twenteä ja SBV Vitesseä. Hän lopetti uransa vuonna 2009.
Ura valmentajana.
Lopetettuaan uransa tammikuussa 2009 Schreuder siirtyi Vitessen apuvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kauden loppuun saakka. Kesällä 2009 hän siirtyi FC Twenteen. Helmikuussa 2013 hän toimi hetken aikaa Twenten päävalmentajana Steve McClarenin saatua potkut. Schreuderilla ei kuitenkaan ollut valmentajadiplomia, joten hän siirtyi Michel Jansenin apuvalmentajaksi. Schreuder suoritti valmentajatutkintonsa kesällä 2014. Tämän jälkeen Schreuderista tuli Twenten päävalmentaja ja Jansen siirtyi apuvalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut elokuussa 2015 heikosti alkaneen kauden vuoksi.
Lokakuun lopulla 2015 Schreuderista tuli Huub Stevensin apuvalmentaja TSG 1899 Hoffenheimissa. Stevensin jätettyä tammikuussa 2016 seuran ja Julian Nagelsmannin noustua päävalmentajaksi jatkoi Schreuder uuden valmennustiimin apuvalmentajana. Schreuder jätti Hoffenheimin tammikuussa 2018 siirtyen Erik ten Hagin apuvalmentajaksi Ajaxiin.
Maaliskuussa 2019 TSG Hoffenheim vahvisti, että Schreuder palaa seuraan päävalmentajaksi kesällä 2019. Hänen sopimuksensa seuran kanssa on kolmivuotinen.
Kesäkuussa 2020 TSG Hoffenheim paljasti, että Schreuder lopetti työnsä seuran päävalmentajana. Schreuderin lähdön taustalla olivat erilaiset näkemykset seuran tulevaisuudesta ja kehittämisestä.
Elokuussa 2020 Schreuder liittyi Ronald Koemanin valmennustiimiin ja hänestä tuli FC Barcelonan apuvalmentaja. Schreuder sai Koemanin ja muun valmennustiimin tavoin potkut marraskuun alussa 2021.
Tammikuussa 2022 Schreuderista tuli belgialaisseura Club Bruggen päävalmentaja. Schreuderin johdolla Club Brugge hävisi vain yhden kevätkauden otteluistaan ja nousi liigan runkosarjan kakkossijalta mestariksi. Kauden jälkeen Schreuder siirtyi Ajaxin päävalmentajaksi kesään 2024 ulottuvalla sopimuksella. 
Schreuderin johdolla Ajax aloitti kauden 2022/23 vahvasti ja hävisi vain yhden kauden 10 ensimmäisestä liigaottelustaan. Kauden edetessä tulokset kuitenkin kääntyivät ja lopulta Ajax ajautui Schreuderin johdolla voitottomien otteluiden putkeen. Seurajohto erotti hänet 27. tammikuuta 2023, kun Ajax oli pelannut Eredivisiessä 7 ottelua ilman voittoa ja joukkueen edellinen voitto oli marraskuun alusta Mestarien liigasta Rangersia vastaan.
Paldiskin pohjoissatama

Paldiskin pohjoissatama () on Luoteis-Virossa Paldiskissa Suomenlahden äärellä sijaitseva tavarasatama.
Satamasta on säännöllinen ro-ro-laivaliikenne Hankoon, Kapellskäriin, Pietariin, Belgiaan ja Espanjaan. Sataman omistaa Paldiski Sadamate -yhtiö.
Sataman välittömässä läheisyydessä eteläpuolella, Pakrinniemen länsirannalla, sijaitsee Paldiskin eteläsatama.
Änew

Änew on kaupunki ja Ak bugdaýn piirikunnan hallinnollinen keskus Ahalin maakunnassa Turkmenistanissa. Vuoteen 2022 saakka se oli koko maakunnan keskus. Kaupunki sijaitsee Kopetdagin pohjoisella reuna-alueella 8 kilometriä Aşgabatista itään. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan siellä oli 28 653 asukasta.
Änewin luota on löydetty kuparikaudelta keskiajalle ulottuvien astutusten ja muinaislinnojen jäänteitä, jotka ovat antaneet paljon tietoja alueen varhaisten maanviljelijöiden historiasta ja heidän yhteyksistään Etu-Aasian kulttuureihin. Keskiaikaisen linnoituksen alueella oli vuonna 1456 rakennettu suuri ja koristeellinen moskeija, jonka maanjäristys tuhosi vuonna 1948. Sen erikoisuutena olivat pohjoisportaaliin kuvatut lohikäärmeet.
Änewin taajamasta tuli kaupunki vuonna 2008. Se oli Ahalin alueen hallinnollinen keskus, kunnes vuonna 2022 aluepääkaupungin status annettiin uudelle Arkadagin kaupungille. 
Änewin kautta kulkee Aşgabatistä Tejeniin ja Maryyn johtava maantie ja rautatie. Kaupungissa on elintarvike-, rakennustarvike- ja kevyttä teollisuutta. Piirikunnassa viljellään puuvillaa ja viljaa sekä harjoitetaan karjanhoitoa.
Änew muistuttaa suurta kylää, mutta aluepääkaupungin statuksen takia sinne on pystytetty suuria julkisia rakennuksia. Niistä erikoisin on mahtipontinen vehnämuseo. Nähtävyyksiin kuuluvat myös arkeologiset löytöpaikat ja keskiaikaiset rauniot.
Mothers in Business

Mothers in Business MiB ry (MiB) on vuonna 2014 perustettu urasuuntautuneiden äitien verkosto, jonka toiminta on tarkoitettu kaikenikäisten lasten äideille. MiB edistää jäsentensä asemaa työelämässä ja yhteiskunnassa.
Mothers in Business ry on SOSTEn jäsenjärjestö.
Historia.
Tarpeen urasuuntautuneiden äitien verkostolle huomasi vuonna 2014 viiden espoolaisnaisen porukka. He toivoivat löytävänsä äideille suunnattua toimintaa, joka ei pyörisi pelkästään lasten ympärillä. Syntyi Mothers in Business -verkosto, josta tuli virallinen yhdistys toukokuussa 2015. Toiminta kasvoi nopeasti. Vuonna 2017 yhdistyksellä oli n. 2000 jäsentä ja toimintaa seitsemällä paikkakunnalla. Vuonna 2020 jäseniä on n. 4500 ja toimintaa yli kymmenellä paikkakunnalla. 
Toiminta.
MiB järjestää ammatilliseen kehittymiseen ja verkostoitumiseen keskittyviä tapahtumia. Yleisiä tapahtumatyyppejä ovat yritysvierailut, asiantuntijaluennot, lukupiirit ja verkostoitumistilaisuudet. Lähtökohtana on, että tilaisuuksiin voi osallistua lapsen kanssa. Yhdistyksen tapahtumia järjestetään ympäri Suomea kymmenen eri paikallisjaoston voimin. Jaostoja toimii Helsingissä, Päijät-Hämeen alueella, Jyväskylässä, Kuopiossa, Kymenlaaksossa, Oulussa, Rovaniemellä, Tampereella, Turussa sekä Vaasassa. 
Yhdistys on myös aktiivinen yhteiskunnallinen vaikuttaja. Sen tavoitteena on tehdä suomalaisesta yhteiskunnasta perheystävällisempi ja työelämästä tasa-arvoisempi. MiB on ottanut kantaa työelämän joustojen, laadukkaan varhaiskasvatuksen sekä myönteisemmän perheisiin liittyvän keskustelukulttuurin puolesta. Yhdistyksellä on oma 9+9 -perhevapaasuunnitelma, jossa tuetut perhevapaat jakaantuvat tasan vanhempien kesken. Yhdistys on kartoittanut jäsentensä kokemaa raskaussyrjintää: viidennes yhdistyksen jäsenkyselyyn vastanneista kertoi kokeneensa perhetilanteeseen liittyvää syrjintää.
Sixten Larsson

Sixten Larsson (31. heinäkuuta 1918 – 3. helmikuuta 1995) oli ruotsalainen aitajuoksija, jonka paras saavutus oli EM-hopea vuoden 1946 Oslon EM-kisojen 400 metrin aidoissa. Sixten Larssonin urheilu-ura ajoittui 1940-luvulle. Hän edusti uransa aluksi IFK Boråsia, sitten vuoden 1942 IK Vikingeniä ja sen jälkeen jälleen IFK Boråsia.
Larsson aloitti Ruotsin mestaruuskautensa 400 metrin aidoissa vuonna 1940 ja voitti sen jälkeen vielä neljä mestaruutta vuoteen 1944 asti. Hän juoksi 23. elokuuta 1943 Tukholmassa Ruotsin ennätykseksi ajan 52,4. Vuodesta 1946 tuli Larssonille menestyksekäs, sillä hän otti EM-hopeaa Ruotsin ennätysaikaa sivuten 52,4 Suomen Bertel Storskrubbin voittaessa ajalla 52,2 ja pronssin mennessä maanmiehelle ja tulevalle olympiamitalisti Rune Larssonille. 
Larssonin ura päättyi 1946 eli hänen uralleen ei toisen maailmansodan vuoksi yhtään olympiakisoja - kisat 1940 ja 1944 oli jouduttu sodan vuoksi perumaan. Uransa jälkeen hänet nimettiin yleisurheilusaavutustensa johdosta yleisurheilun Stora grabbariksi numerolla 100.
RecordTV

RecordTV on brasilialainen televisiokanava, joka perustettiin 27. syyskuuta 1953. RecordTV on Grupo Recordin omistuksessa.
Ludwig Kaindl

Ludwig Kaindl (13. joulukuuta 1914 Ergoldsbach, Ala-Baijeri – 5. heinäkuuta 1995) oli saksalainen kestävyysjuoksija päämatkanaan 3 000 metrin esteet, jossa hän saavutti parhaan menestyksensä voittamalla vuoden 1938 Pariisin EM-kisoissa hopeaa. Lisäksi hän oli 1940-luvulla viisinkertainen Saksan mestari 1 500 metrillä.
Ludwig Kaindl nousi kansainväliselle huipulle 1930-luvun lopulla. Kaindl nousi olympiamitalisti Alfred Dompertin jälkeen Saksan estejuoksun kärkihahmoksi. Kaindl saavutti vuonna 1937 Saksan mestaruushopeaa Dompertin jälkeen. Seuraavana hän otti ensimmäisen Saksan mestaruutensa ja syksyllä 1938 Pariisin Euroopan mestaruuskisoissa hän oli toinen Ruotsin Larssonin voittaessa.
Seuraavana kolmena vuotena 1940-1942 peräkkäin Kaindl otti Saksan mestaruuden 1 500 metrillä ja edelleen sodan jälkeen Länsi-Saksan mestaruuden vuosina 1946-1947. Vuonna 1949 Kaindl otti jälleen sitten vuoden 1939 mestaruuden 3 000 esteissä. Vuosina 1949 ja 1950 hän oli mukana seuransa TSV Munchenin maastojuoksumitaleita voittaneessa joukkueessa.
Kaindlin ura päättyi 1950-luvun alussa eli hänen uralleen ei toisen maailmansodan ja Saksan osallistumiskiellon vuoksi vuoden 1948 kisoihin tullut yhtään osallistumismahdollisuutta olympiakisoihin.
Kirjastonpuisto

Kirjastonpuisto on Tampereen ydinkeskustassa Tammerkosken ja Keskustorin välissä sijaitseva puisto. Se on kaupungin vanhimpia julkisia viheralueita ja osa valtakunnallisesti merkittävää Tammerkosken kansallismaisemaa. 
Historia.
Puisto on saanut alkunsa lehtipuuistutuksista, jotka tehtiin Tampereen ensimmäisen kirkon ympärille 1830-luvulla. Viereisellä tontilla sijaitsi apteekkari Axel Tennbergin hyötypuutarha, joka liitettiin puiston osaksi. Nykyisen muotonsa puisto sai 1920-luvulla, kun alue siirtyi kaupungin omistukseen. Alueella toimineen Frenckellin paperitehtaan rakennuksia purettiin ja puiston keskelle tehtiin kirjastotalo (1925). Samalla viheraluetta laajennettiin kosken rantaan, jossa oli aiemmin ollut muun muassa kylpylä ja sähkölaitos. 1930-luvulla Kirjastonpuiston ja sitä vastapäätä sijaitsevan Koskipuiston ranta-alueet muotoiltiin ilmeeltään yhtenäiseksi kokonaisuudeksi.
Kirjastonpuisto kunnostettiin vuosina 2009–2012. Remontin yhteydessä alueella tehtiin arkeologisia tutkimuksia, joissa maan alta paljastui teollisuushistoriaan liittyviä muinaisjäännöksiä: Frenckellin paperitehtaan kivipäällysteistä piha-aluetta sekä kapearaiteisen rautatien jäänteitä. Tärkeimmät löydöt suojeltiin muinaismuistolailla ja peitettiin sorakerroksella.
Puiston nimet.
Kirjastonpuistosta on käytetty myös nimiä "Vanhan kirjastotalon puisto", "Vanhan kirkon puisto", "(läntinen) Koskipuisto" ja "Vainisenranta". Nimi "Kirjastonpuisto" on tullut käyttöön kirjastotalon rakentamisen jälkeen.
Vuonna 2011 puiston osa-alueille annettiin viralliset nimet, jotka merkittiin asemakaavaan. Vanhankirkonpuisto sijaitsee kirkon vieressä, Vanhankirjastonpuisto kosken rannassa, Frenckellinpuisto Frenckellin rakennusten läheisyydessä ja Kustaa III aukio puiston esiintymislavan edustalla. Aukion nimi viittaa Tampereen kaupungin perustajaan, kuningas Kustaa III:een. Nimen kirjoitusasu on herättänyt huomiota, sillä se ei ole suomen kielioppisääntöjen mukainen. Kadunnimitoimikunta oli kuitenkin asiasta tietoinen päätöstä tehdessään. Se ei halunnut käyttää kieliopillisesti oikeaa muotoa "Kustaa III:n aukio", jota Kotimaisten kielten keskus oli suositellut.
Lintian-jinja

Lintian-jinja (, ) on Taiwanin Hualienin piirikunnassa eli entisessä Karenkōn prefektuurissa sijaitseva šintolainen pyhäkkö. Vuoden 1943 oppaan nimeltä ”Šintopyhäkkö ja Uskonto Taiwanissa” () mukaan Japanin keisarikunnan hallitus perusti vuonna 1913 Lintianin kylän, ja sen viereiselle alueelle rakennettiin kahden vuoden jälkeen Lintian-jinja.
Mäntyharjun yhtenäiskoulu

Mäntyharjun yhtenäiskoulu on Mäntyharju kunnan kirkonkylässä toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0-9). Sen naapurustossa sijaitsevat Mäntyharjun kirjasto ja lukio Mäntyharjuntien eteläpuolella ja Mäntyharjun terveyskeskus koulun länsipuolella. Koulurakennus on vuodelta 2011. 
Yhtenäiskoulua kävi vuonna 2016 yhteensä 439 peruskoululaista. Esikoululaiset mukaanluettuna hieman uudempi tieto totesi oppilaita olevan noin 475. 
Koulu osallistuu muun muassa Liikkuva koulu ja Kiva Koulu -hankkeisiin.
Kristoff St. John

Kristoff St. John (15. heinäkuuta 1966 New York – 3. helmikuuta 2019 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi "Tunteita ja tuoksuja" -draamasarjasta, jossa hän näytteli Neil Wintersiä vuodesta 1991 kuolemaansa saakka.
Yksityiselämä.
St. John oli vuosina 1991–1995 naimisissa nyrkkeilijä Mia St. Johnin kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika (s. 1989 k. 2014) ja tytär (s. 1992).
Vuosina 2001–2007 St. John oli naimisissa Allana Nadalin kanssa, jonka kanssa hänellä on tytär (s. 2003). Skitsofreniaa sairastanut poika teki itsemurhan vuonna 2014 ja oli itsemurhan aikoihin sairaalahoidossa mielenterveysongelmien takia. Erityisesti St. John otti poikansa itsemurhan raskaasti. Kolme vuotta myöhemmin poikansa kuoleman vuosipäivän aikoihin St. John uhkasi satuttaa itseään, minkä takia hän joutui hakeutumaan itsekin psykiatriseen hoitoon. Syyskuussa 2018 St. John julkisti kihlauksensa venäläisen mallin Kseniya Mikhalevan kanssa. Heidän oli tarkoitus avioitua vuonna 2019.
St. John löydettiin kuolleena kotoaan. Vierailulle mennyt ystävä soitti ensiapua, mutta mitään ei ollut tehtävissä St. Johnin pelastamiseksi. St. John kuoli sydänlihassairauteen. Kuolema on merkitty ruumiinavauspöytäkirjoihin tapaturmaiseksi, sillä St. John oli kuollessaan voimakkaasti alkoholin vaikutuksen alainen. Hän ei koskaan päässyt yli poikansa kuolemasta, vaan alkoi juoda ja masentui.
Carmen Polo

María del Carmen Polo y Martínez Valdés (myös Carmen Polo de Franco, lempinimi Doña Carmen; 9. heinäkuuta 1900 Oviedo – 6. helmikuuta 1988 Madrid) oli Espanjan diktaattorina toimineen Francisco Francon puoliso.
Polo syntyi varakkaaseen asturialaiseen kauppiasperheeseen ja kävi salesiaaninunnien pitämää koulua. Hän tutustui Francisco Francoon vuonna 1917 ja he menivät naimisiin lokakuussa 1923 Francon sotilasuran lähdettyä nousuun. Heille syntyi vuonna 1926 yksi tytär, Carmen. Polo oli harras katolilainen ja uskonnollinen konservatiivi, joka halveksui Espanjan toista tasavaltaa johtaneita liberaaleja. Hän kannatti ja ruokki aviomiehensä taantumuksellista aatemaailmaa. Toisaalta Espanjan sisällissodan aikana Polo pelasti kirjailija Miguel de Unamunon, joka arvosteli lokakuussa 1936 julkisesti Francon liittolaista kenraali José Millán Astrayta.
Francon valtakautena Polo eli lähestulkoon kuin kuningatar ja odotti sen mukaista kohtelua. Hän kannatti tiukan vanhoillista uskonto- ja sosiaalipolitiikkaa, ja alkoi 1950-luvulla puuttua enemmän miehensä päätöksentekoon. Polo pyrki eristämään Francon ulkopuolisista vaikuttimista ja toisinaan painosti tätä tekemään tiettyjä päätöksiä. Polon on arveltu vaikuttaneen siihen, että Francon aikana seksin ja seksuaalisuuden käsittelyä espanjalaisessa kirjallisuudessa, elokuvassa ja teatterissa rajoitettiin tiukalla sensuurilla. Monien mielestä Polon tuhlaileva elämäntapa ja hienot vaatteet ja korut olivat ristiriidassa hänen vaalimiensa hurskauteen ja pidättyväisyyteen perustuvien arvojen kanssa. Polo halusi kytkeä perheensä aristokratiaan. Hän järjesti tyttärensä avioliiton aatelissukuisen Cristóbal Martínez-Bordiún kanssa ja ehti näkemään tyttärentyttärensä avioitumisen Espanjan syrjäytettyyn hallitsijasukuun kuuluneen herttua Alfonso de Borbónin kanssa.
Polo vetäytyi julkisuudesta Francon kuoltua vuonna 1975, mutta pysyi uskollisten francolaisten keulakuvana kuolemaansa asti. Hän kuoli 87-vuotiaana keuhkokuumeeseen. Espanjan kuningasperhe esitti viralliset surunvalittelut hänen tyttärelleen.
Mäntyharjun hyvinvointikeskus

Mäntyharjun hyvinvointikeskus on Mäntyharjun kirkonkylällä toimiva julkisen palvelun sosiaali- ja terveyskeskus. Vuoden 2017 alusta Mäntyharjun terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Terveyskeskuksen laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.
Etelä-Savossa terveyskeskusten sijaan vuodesta 2017 käytetty hyvinvointikeskus-nimitys on herättänyt keskustelua. Esimerkiksi kielen ymmärrettävyysen kannalta ilmaisua on pidetty harhaanjohtavana ja jopa hallintolain vastaisena. Kielellisesti selkeämpää on kutsua toimipistettä edelleen Juvan sosiaali- ja terveyskeskukseksi.
Tiemestari

Tiemestari on kunnan liikenneväylien kunnossapitoyksikön esimiehenä toimiva viranhaltija. Aiemmin tiemestari oli valtionhallinnon virkamies, joka johti toimialueensa teiden kunnossapitotöitä.
Tiemestari 1960-luvulla.
Tiemestari oli 1960-luvulla tie- ja vesirakennushallituksen alainen virkamies, joka huolehti toimialueensa eli tiepiirin maanteiden ja paikallisteiden kunnossapidon johtamisesta. Suomessa oli 1965 yhteensä 175 tiepiiriä, jotka olivat vanhemman tai nuoremman tiemestari hoidossa. Lisäksi 16 tiepiirissä oli ylimääräinen tiemestari. Jokaisessa tie- ja vesirakennuspiirissä toimi ylitiemestari, joka työskenteli kunnossapitopäällikkönä toimivan insinöörin alaisuudessa. Suomessa oli 1965 kaikkiaan 13 tie- ja vesirakennuspiiriä, joiden päällikkönä oli piiri-insinööri. Tiemestarin tehtävät oli lueteltu tie- ja vesirakennushallituksen 1948 julkistamassa tiemestarin ohjesäännössä. Koulutukseltaan tiemestarit olivat tavallisesti teknillisen koulun tienrakennuksen opintosuunnan suorittaneita rakennusmestareita.
Vanhankirkonpuisto

Vanhankirkonpuisto voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Keith Barrow (albumi)

Keith Barrow on Keith Barrow'n studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977 ja uusintapainokset 2002 ja 2011.
"Billboard" valitsi kappaleet ”Mr. Magic Man”, ”I Put the Twinkle In Your Eye” ja ”Questions” albumin keskeisimmiksi.
”Mr. Magic Man” on cover-versio Wilson Pickettin (1974) ja ”You Don't Know How Hard It Is” The Devastating Affair'n (1974) alkuperäiskappaleista. Barrow kirjoitti kappaleen ”Teach Me (It's Something About Love)”. Musiikkitoimittaja Christian John Wikanen mukaan Barrow loi jokaista albumin kappaletta varten selvästi erotettavan ihmistyypin.
Jeumont

Jeumont on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Sambrejoen varrella Ranskan ja Belgian rajalla.
Jeumontissa on useita art deco –tyylisuunnan taloja, jotka paikallinen arkkitehti Adolphe Danis on suunnitellut.
Trélon

Trélon on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee lähellä Belgian rajaa.
Trelon on entinen lasinvalmistuskaupunki, ja muistona tästä menneisyydestä siellä on lasimuseo ja -työpaja ("Musée-atelier du verre de Trélon"). Avesnes-sur-Helpen alueella on kolme muutakin lasimuseota. 
Kunnan nähtävyyksiin kuuluu myös linna "Château de Trélon". Se on todennäköisesti rakennettu samalla paikalla 1400-luvulla sijainneen linnoituksen paikalle. Linnaa uudistettiin vähitellen ajan myötä, ja siitä kehkeytyi lopulta Ludvig XIII -tyylinen linna, jonka sisustuksena on runsaasti arvokkaita huonekaluja, gobeliineja, Sèvresin posliinia sekä erilaisia taideteoksia. Château de Trélon on kuulunut 1500-luvulta lähtien de Meroden suvulle. Suvun jäsenissä oli kreivejä, paroneja ja prinssejä, jotka kuuluivat Italian, Espanjan ja Monacon kuninkaallisiin perheisiin. Kuuluisimpia perheenjäseniä oli Belgian vallankumoukseen ja sitä seuranneeseen itsenäistymiseen osallistunut Félix de Merode (1791-1857). Hänellä oli kaksi poikaa, Xavier de Merode, josta tuli upseeri ja paavi Pius IX:n läheinen arkkipiispa, sekä Werner de Merode, joka teki linnan tärkeimmät muutokset korottamalla kattoja ja rakentamalla kappelin.
Toivalan koulu

Toivalan koulu on Siilinjärven eteläosassa Toivalan taajamassa toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koulu sijaitsee runsas 10 kilometriä Siilinjärven keskustasta etelään. Alakoulua käy noin 300 oppilasta. 
Naapuritontilla sijaitsee Suininlahden koulu (yläkoulu).