tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kazakstanin ja Yhdysvaltain suhteet

Kazakstanin ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Kazakstanin tasavallan kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Astanassa ja Kazakstanilla Washington DC:ssä. 
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Yhdysvalloista tuli 25. joulukuuta 1991 ensimmäinen Kazakstanin itsenäisyyden tunnustanut valtio. Yhdysvallat avasi suurlähetystön Almatyyn tammikuussa 1992 ja siirsi sen Astanaan vuonna 2006.
Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 9 prosenttia kazakstanilaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 52 prosenttia olivat sitä vastaan ja 39 prosenttia eivät osanneet sanoa.
Disha Patani

Disha Patani (s. 13. kesäkuuta 1992 Bareilly, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hän aloitti näyttelijän uransa telugunkielisessä toimintadraamassa "Loafer" (2015) ja seuraavaksi teki ensiesiintymisensä hindin kielellä elämäkerrallisessa urheiludraamassa "" (2016). Hän näytteli kiinalaisessa toimintakomediassa "Kung Fu Yoga" (2017), joka on yksi kaikkien aikojen tuottoisimmista kiinalaisista elokuvista. Myöhemmin hän näytteli menestyneissä toimintaelokuvissa "Baaghi 2" (2018) ja "Bharat" (2019).
David Cook (albumi)

David Cook on samannimisen laulajan albumi, joka julkaistiin 18. marraskuuta 2008.
Lumes

Lumes on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Youthquake

Youthquake on englantilaisen Dead or Alive -yhtyeen vuonna 1985 julkaistu studioalbumi. Albumi on yhtyeen menestynein studioalbumi. Albumi sisältää yhtyeen suurimman hitti-kappaleen ”You Spin Me Round (Like a Record)”:in.
Reijo Lås

Reijo Birger Lås (27. lokakuuta 1928 Kouvola – 2. elokuuta 2012 Järvenpää) oli suomalainen elokuvaaja ja lyhytelokuvien ohjaaja. Lås sai Jussi-palkinnon vuonna 1963 parhaasta värikuvauksesta elokuvassa Yö vai päivä. Lås oli 1950-luvulla Finlandia-katsausten kuvaajana. Hän toimi 1980-luvun lopulle saakka lyhytelokuvien kuvaajana ja ohjaajana.
Emily Kusche

Emily Kusche (s. 15. tammikuuta 2002 Berliini) on saksalainen näyttelijä.
Nuoruus ja opinnot.
Kusche varttui Berliinin alueella Prenzlauer Bergissä. Hän on ollut kiinnostunut näyttelijöistä jo peruskoulusta lähtien ja esiintynyt kameran edessä monissa mainoksissa. Vuonna 2011 hänet nähtiin ensimmäistä kertaa ZDF-sarjassa "Löwenzahn" pienemmässä roolissa televisiossa. Vuonna 2013 hän otti yhden päärooleista elokuvatuotannossa "The Little Ghost".
Vuonna 2017 Kusche nähtiin nuorena maahanmuuttajana elokuvassa "Tigermilch", jota seurasi vuonna 2018 johtava rooli Wotan Wilke Möhringin rinnalla toimintaelokuvassa "Steig. Nicht. Aus!". Hän esiintyi yhdessä Möhringin kanssa elokuvassa "Das perfekte Geheimnis" vuonna 2019 ja tv-sarjassa Sløborn vuonna 2020.
Mad, Bad and Dangerous to Know

Mad, Bad and Dangerous to Know on englantilaisen Dead or Alive -yhtyeen vuonna 1986 julkaistu studioalbumi.
Wodzisławin piirikunta

Wodzisławin piirikunta () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 157 088. Piirikuntaan kuuluvat viisi maalaiskuntaa ovat Godów, Gorzyce, Lubomia, Marklowice ja Mszana ja neljä kaupunkikuntaa Pszów, Radlin, Rydułtowy sekä hallintokeskus Wodzisław Śląski.
Vuoden 2019 lopussa Wodzisławin piirikunnassa arvioitiin olevan 157 088 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 158 193 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 134 751 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,3 prosenttia ja eläkeikäisten 21,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 504 lasta.
Holger Harrivirta

Holger Harrivirta, nimi alkuaan "Karl Holger Holmström" (25. lokakuuta 1915 Nastola – 16. tammikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja ja lyhytelokuvien käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Jatkosodan aikana talvella 1943 Harrivirta ja Björn Soldan saivat erikoiskomennuksen aloittaa kotirintaman tapahtumista kertovan Finlandia-uutiskatsausten sarjan.
Rudolf Schmidt

Peter Karl Rudolf (Rud.) Schmidt (25. heinäkuuta 1836 Kööpenhamina, Tanska – 5. huhtikuuta 1899) oli tanskalainen kirjailija. Hän työskenteli 1851–1858 kirjakaupassa, kirjoitti 1853 pienen huvinäytelmän, jota esitettiin kuninkaallisessa teatterissa ja julkaisi 1858 runokokoelman "Et ungdomsliv", joka sai jossain määrin huomiota.
Ystävien avulla Schmidt pääsi opiskelemaan ja valmistui 1862 filosofian kandidaatiksi. Häneen vaikutti voimakkaasti tanskalainen filosofi Rasmus Nielsen, ja hänestä tuli tämän uskonopin kannattaja. Hän oli aina valmiina puolustamaan oppia niin teologeja (Henrik Scharling) kuin vapaa-ajattelijoitakin vastaan (Georg Brandes). Näistä kirjoituksista esimerkkejä ovat "Rasmus Nielsens filosofi og den grundtvigske anskuelse" (1867), jossa hän osoittaa näiden suuntausten yhteyden. Hän julkaisi yhdessä Nielsenin ja Bjørnstjerne Bjørnsonin kanssa 1869–1873 kuukausijulkaisua "For idé og virkelighed", johon hän laati kirjallisuusaiheisia ja poliittisia kirjoituksia. Sille jatkoksi Schmidt julkaisi myöhemmin teokset "Sex foredrag" (1878), "Literære studier" (1882), "Buster og masker" (1882) ja "Ad egne veje" (1884). Schmidt teki myös käännöksiä ja jatkoi runoilijana.
Ilman tekijännimeä 1876 ilmestynyt romanttis-symbolistinen näytelmä "Den forvandlede konge" menestyi, ja myös Saksassa näytelmää esitettiin aikanaan menestyksekkäästi, mutta myöhemmät näytelmät jäivät vaille huomiota, etenkin "En opvækkelse" (1877, aiheena skotlantilainen pappi Edward Irving. Vuodesta 1881 alkaen Schmidt julkaisi muutamia novellikokoelmia.
Nicolas Pousset

Nicolas Pousset (s. 21. toukokuuta 1979 Vincennes) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän laukoi vasemmalta.
Pousset debytoi Ranskan pääsarjassa kaudella 1996–1997 Reimsin joukkueessa. Debyyttikaudellaan hän pelasi yhden ottelun ilman tehopisteitä tai rangaistusminuutteja. Reimsiä edustaessaan Pousset saavutti kaksi Ranskan mestaruutta kausina 1999–2000 ja 2001–2002. Pousset siirtyi kaudella 2002–2003 Rouenin joukkueeseen, jossa hän voitti Ranskan mestaruuden. Samalla kaudella hän myös keräsi 32 pelaamassaan ottelussa peräti 118 rangaistusminuuttia. Pousset edusti Rouenia vielä seuraavalla kaudella, kunnes hän siirtyi Briançonin joukkueeseen kaudella 2004–2005. Seuraavalla kaudella Pousset pelasi Amiensin riveissä 22 ottelua tehopistein 2+1=3 keräten 48 rangaistusminuuttia. Kaudella 2006–2007 Pousset siirtyi Morzine-Avoriazin joukkueeseen, jossa hän pelasi seuraavan kolmen kauden ajan. Pousset edusti vielä Neuilly-sur-Marnea kaudella 2009–2010 kunnes hän lopetti pääsarjauransa.
Pousset kuului Ranskan joukkueeseen Tšekin MM-kilpailuissa 2004, joissa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä keräten kuusi rangaistusminuuttia.
Poussetin veli Julien on myös jääkiekkoilija. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa neljän kauden ajan vuosina 2002–2006.
Nude (Dead or Aliven albumi)

Nude on englantilaisen Dead or Alive -yhtyeen vuonna 1988 julkaistu studioalbumi.
Risto Joost

Risto Joost (s. 22. kesäkuuta 1980 Tallinna) on virolainen kapellimestari ja kuoronjohtaja.
Joost opiskeli Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa ja Wienin musiikki- ja teatteriyliopistossa. Vuonna 2008 valmistui Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta maisterina. Hän oli opiskellut siellä pääaineenaan orkesterinjohtoa Jorma Panulan johdolla. Joost on toiminut Viron kansallisoopperan residenssikapellimestarina, Tallinnan kamariorkesterin pääkapellimestarina ja vuosina 2015–2019 Leipzigin MDR Rundfunkchorin taiteellisena johtajana. Hän on myös vieraillut lukuisten orkesterien kapellimestarina esimerkiksi Suomessa, Venäjällä, Saksassa, Tanskassa, Alankomaissa, Norjassa ja Latviassa. Kuoroja, joita Joost on johtanut, ovat Leipzigin MDR-radiokuoron ohella olleet muiden muassa RIAS Kammerchor, Ars Nova Copenhagen, Rundfunkchor Berlin ja Viron filharmoninen kamarikuoro. Vuonna 1999 hän perusti Virossa Voces Musicales -kamarikuoron.
Joostin ohjelmisto on ulottunut barokkimusiikista uusien teosten kantaesityksiin, joita hän on monesti johtanut Viron kansallisoopperassa. Oopperaa hän on johtanut myös Tallinnan Birgitta-festivaalissa, jossa on toiminut taiteellisena johtajana. Hänen oopperaohjelmistoonsa ovat kuuluneet muiden muassa "Lemmenjuoma", "La traviata", "La bohème", "Tosca", "Carmen", "I Capuleti e i Montecchi", "Wallenberg" (Erkki-Sven Tüür), "Aida", "Faust" ja "Figaron häät". Joost on johtanut myös baletteja. Hänet kiinnitettiin Nordic Artists Managementiin vuonna 2015.
Joostin levyttämien teosten joukossa on ollut sävellyksiä muiden muassa Tõnu Kõrvitsiltä, Joseph Haydnilta, Peeter Vähiltä ja Arvo Pärtiltä. Joost on tullut palkituksi useaan otteeseen muiden muassa Malko-kilpailun (2015) ja Jorma Panula -kapellimestarikilpailun (2012) yhteydessä.
You Spin Me Round (Like a Record)

You Spin Me Round (Like a Record) on englantilaisen yhtyeen Dead or Aliven kappale ja yhtyeen studioalbumi Youthquaken ensimmäinen single. Kappale on yhtyeen menestynein kappale. "You Spin Me Round (Like a Record)" oli Stock Aitken Watermanin ensimmäinen julkaisu, joka ylti Isossa-Britanniassa myyntilistalla sijalle 1. Dead or Alive teki kappaleesta useita uusintaversioita vuosien 1984–2010 välillä.
Isossa-Britanniassa kappale sijoittui myyntilistalla ensimmäiselle sijalle kahdeksi viikoksi. Suomessa kappale sijoittui myyntilistalla sijalle 9. Isossa-Britanniassa kappale on noussut viimeksi listasijoituksille vuonna 2006. Listasijoitus oli 5.
Useat artistit ovat tehneet kappaleesta remixejä. Tunnetuimman uusintaversion tekijä on Flo Rida.
Lover Come Back (To Me)

In Too Deep on englantilaisen yhtyeen Dead or Aliven kappale vuodelta 1985 ja yhtyeen studioalbumin Youthquaken toinen single.
Kappale sijoittui Japanin myyntilistalla sijalle 9, Ison-Britannian myyntilistalla sijalle 11 ja Suomen myyntilistalla sijalle 21.
In Too Deep (Dead or Aliven kappale)

In Too Deep on englantilaisen yhtyeen Dead or Aliven kappale vuodelta 1985 ja yhtyeen studioalbumin Youthquaken kolmas single.
Kappale sijoittui Ison-Britannian myyntilistalla sijalle 14. Suomessa kappale sijoittui myyntilistalla sijalle 30.
Brand New Lover

Brand New Lover on englantilaisen yhtyeen Dead or Aliven kappale vuodelta 1986 ja yhtyeen studioalbumin Mad, Bad and Dangerous to Know ensimmäinen single.
Kappale sijoittui Japanin myyntilistalla sijalle 2, Ison-Britannian myyntilistalla sijalle 31.
Kappale on yhtyeen myydyin single Suomessa. Kappale sijoittui Suomen myyntilistalla sijalle 6.
Childs

Childs on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Joost (täsmennyssivu)

Joost voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Suomi-sarjan kausi 2020–2021

Kausi 2020–2021 on jääkiekon Suomi-sarjan 22. kausi. Edelliskauden joukkueista Forssan Palloseura ja Kiekko-Espoo nostettiin Mestikseen ja uusia joukkueita ei tullut tilalle, joten sarjaan osallistuu 14 joukkuetta. Aiemmista kausista poiketen nousukarsintoja Mestikseen ei järjestetä.
Runkosarja.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan runkosarjassa oli tarkoitus pelata 14 joukkueen kaksinkertainen sarja eli 26 ottelua sekä 4 lisäottelua välisarjoissa, jolloin kokonaismääräksi olisi tullut 30 ottelua. Sarja kuitenkin keskeytettiin 2. joulukuuta, jolloin joukkueilla oli pelattuna 10–14 ottelua.
Kautta jatkettiin 12. helmikuuta alkaen siten, että joukkueet pelasiavat kahdessa lohkossa yksinkertaisen sarjan eli 6 ottelua. 12 joukkuetta eteni pudotuspeleihin, mutta suunnitellut putoamiskarsinnat peruttiin. HC Giants keskeytti kauden 5. maaliskuuta Hollolan jäähallin sulkemisen vuoksi.
Sarjataulukko.
Joukkueiden järjestys määrittyy pisteiden sijaan pistekeskiarvon mukaan.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit.
Runkosarjan 12 parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Neljä parasta pääsevät suoraan puolivälieriin ja muut pelaavat villi kortti -kierroksen. Kaikki ottelusarjat pelataan paras kolmesta -järjestelmällä.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Jan de Bray

Jan de Bray (myös "Braij," n. 1627 Haarlem – 4. huhtikuuta 1697 Amsterdam) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut taidemaalari. Jan de Bray tunnetaan sekä intiimien muotokuvien että historiallisia tai raamatullisia aiheita kuvaavien suurten maalausten tekijänä.
Elämä ja ura.
De Bray syntyi Haarlemissa noin vuonna 1627 taiteilijasukuun. Jan de Braysta tuli veljiensä Jan, Joseph ja Dirk de Brayn tapaan taidemaalari isänsä Salomon de Brayn opissa. Myös de Brayn äiti Anna Westerbaen oli lähtöisin taiteilijasuvusta. Hän menestyi urallaan Haarlemissa ja toimi Pyhän Luukkaan taidemaalarien killan dekaanina 1670- ja 1860-luvuilla. 
De Brayn henkilökohtainen elämä oli täynnä tragedioita. Hänen vanhampansa ja neljä sisarustaan kuolivat Alankomaiden ruttoepidemiassa vuosina 1663 ja 1664. Myös kaikki kolme hänen vaimoaan kuolivat, kaksi ensimmäistä sairauksiin ja kolmas synnytyksen aikana. Vaimojensa kuoleman jälkeen de Bray ajautui perintöoikeudenkäynteihin menehtyneiden vaimojensa varakkaiden sukujen kanssa. De Bray hakeutui konkurssiin vuonna 1678 ja joutui muuttamaan sosiaalisen asemansa menettäneenä Haarlemista. De Bray jatkoi uraansa Amsterdamissa. Vuonna 1689 hän joutui jälleen henkilökohtaiseen vararikkoon, eikä enää maalannut tämän jälkeen. De Bray kuoli vuonna 1697.
Tyyli ja teokset.
De Brayn maalasi suurikokoisia, voimakkaita maalauksia. Yli puolet Jan de Brayn tunnetuista töistä on yksittäisten ihmisten muotokuvia, myös de Brayn ensimmäinen tunnettu maalaus, "Nuoren naisen muotokuva" (1650). Häneltä tunnetaan lisäksi myös parimuotokuvia ja viisi ryhmämuotokuvaa. Jälkimmäiset olivat tilaustöitä, joiden aiheena olivat erilaiset viralliset instituutiot tai ryhmät. Erityisen mielenkiintoinen on de Brayn ryhmämuotokuva "Haarlemin Pyhän Luukkaan killan tärkeimmät jäsenet" (1675)"." Myös de Bray itse oli killan jäsen ja luonnollisesti mukana myös ryhmäkuvassa. 
Muotokuvien lisäksi de Bray maalasi uskonnollisia ja historiallisia teoksia. Vuosien kuluessa de Brayn maalaukset ja maalaustekniikka kehittyivät akateemisempaa suuntaan. Teoksista tuli viimeistellympiä, vähemmän spontaaneja. De Brayn myöhäiskauden teokset 1670-luvulta lähtien eivät ole yhtä omaleimaisia kuin hänen varhaiset maalauksensa.
Kanadan kansanäänestys 1898

Kanadan kansanäänestys 1898 järjestettiin 29. syyskuuta 1898, kun pääministeri Wilfrid Laurier’n hallitus tiedusteli kansan mielipidettä kieltolain käyttöön ottamisesta Kanadassa. Äänioikeutettuja olivat yli 21-vuotiaat kruunun alaiset miehet, joskin kanadalaiset suffragetit ja konservatiivipuolueen alahuoneen edustaja Nicholas Flood Davin yrittivät saada myös naisille äänioikeuden asiassa.
Tulokset.
Noin 44 prosenttia äänioikeutetuista äänesti. Kieltolain puolesta annettiin 278 487 ääntä ja sitä vastaan 264 571 ääntä. Kannatus oli korkeampaa kaikkialla muualla paitsi Quebecissä, jossa vastustavia ääniä annettiin 122 614 ja puoltoääniä vain 25 582. Kansanäänestyksen ajankohdan takia suuri osa alkoholinvastaisista maanviljelijöistä ei sadonkorjuun vuoksi päässyt äänestämään.
Äänestysaktiivisuuden perusteella Laurier’n hallitus totesi, että kieltolakiasia oli parempi jättää provinssien päätettäväksi. Kanadan provinssit muuttelivatkin alkoholipolitiikkaansa seuraavina vuosikymmeninä useasti. Ainoastaan Quebec ei koskaan ottanut kieltolakia käyttöön, vaikka kielsikin alkoholijuomien tuomisen provinssiin sen ulkopuolelta.
Bray (täsmennyssivu)

Bray voi tarkoittaa seuraavia asioita:
De Nicolò

De Nicolò on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020 käytiin 27. syyskuuta Kurikassa Kurikan urheilupuistossa. Järjestävänä seurana toimi Kurikan Ryhti.
Kisat piti alun perin järjestää toukokuussa, mutta koronaviruspandemian vuoksi ne siirrettiin syyskuulle. Kilpailuissa oli ensimmäistä kertaa SM-maastojen historiassa naisilla kaksi kilpailumatkaa. 
Mitalistit.
Lähde
Gerard Dou

Gerard Dou (myös "Gerrit," 7. huhtikuuta 1613 Leiden – 9. helmikuuta 1675 Leiden) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut taidemaalari. Dou oli Rembrandtin oppilas, josta tuli yksi aikansa kaupallisesti menestyneimpiä taidemaalareita. Hänen teoksilleen on ominaista valokuvamaisen realistinen, voimakkaasti valaistu chiarascuro-tyyli. Dou kuvasi runsaasti erilaisia aiheita, mutta on tunnetuin pienikokoisista perhe-elämää esittävistä maalauksistaan. 
Elämä ja ura.
Dou oli lasimestarin poika, joka koulutus alkoi varhain. Dou osallistui Bartholomeus Dolendon piirustustunneille jo 9-vuotiaana. Seuraavat kaksi vuotta hän opiskeli lasimaalausta Pieter Kouwenhornin opastuksella, ja ryhtyi sitten työskentelemään isälleen. Dousta tuli lasimestarien killan jäsen jo 12-vuotiaana. Vuonna 1628 Dousta tuli 14-vuotiaana Rembrandtin oppilas seuraavan kolmen vuoden ajaksi. Rembrandtin oppilaana Dou jäljitteli tämän tyyliä ja aiheita niin taitavasti, että useita hänen varhaisia maalauksiaan on pidetty Rembrandtin töinä.
Opintojensa jälkeen Dou alkoi luultavasti työskennellä itsenäisenä maalarimestarina. Hän kehitti oman pikkutarkan maalaustyylinsä, jonka ansiosta hänestä tuli erittäin tunnettu sekä Alankomaissa että ulkomailla. Dousta tuli yksi aikansa kalleimmista ja halutuimmista maalareista. 
Ruotsalaisella lähettiläällä Spiering van Silvercroonilla oli Doun kanssa 500 guldenin arvoinen sopimus, jonka mukaan agentilla oli etuosto-oikeus kaikkiin Doun töihin Ruotsin kuningattaren Kristiinan nimissä. Doun töitä hankkivat myös arkkipiispa Leopold Wilhelm ja Cosimo III de' Medici. Doun töitä annettiin hollantilaisena lahjana myös Englannin kuninkaalle Kaarle II:lle. Kaarle II kutsui Doun myös hovimaalarikseen, mutta Dou kieltäytyi kutsusta.
Quebecin kansanäänestys itsenäisyydestä 1980

Quebecin kansanäänestys itsenäisyydestä 1980 järjestettiin 20. toukokuuta 1980. Kanadaan kuuluvan Quebecin provinssin pääministeri René Lévesque ilmoitti kansanäänestyksen päivämäärän 15. huhtikuuta 1980, jolloin itsenäisyyden kannattajat ja vastustajat aloittivat kampanjointinsa. Noin 59 prosenttia äänestäneistä vastusti itsenäisyyttä, jolloin Quebec jäi osaksi Kanadaa.
Tausta.
Quebec oli ollut ennen kansanäänestystä erimielinen muun Kanadan politiikasta jo useita kertoja. Vuonna 1898 se oli ainoana provinssina äänestänyt ylivoimaisesti kieltolakia vastaan kansanäänestyksessä asiasta. Sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa Quebec oli lisäksi vastustanut asevelvollisuutta.
Separatistinen Parti Québécois sai vuoden 1976 vaaleissa voiton Quebecin liberaalipuolueen sijasta. Quebecin parlamentti otti pääministeri René Lévesquen johdolla itsenäisyysasian käsittelyynsä 20. joulukuuta 1979, ja asiasta väiteltiin maaliskuussa 1980. 20. maaliskuuta 1980 kansanäänestyksen sanamuodosta sovittiin, ja Lévesque julkisti sen järjestämisen päivämäärän 15. huhtikuuta.
Tulokset.
Äänioikeutetuista äänesti 85,61 prosenttia.
Seuraukset.
Useat merkittävät liiketalouden yritykset siirtyivät Montrealista Torontoon Ontarioon jo pelkästään Parti Québécois’n vaalivoiton johdosta. Vuonna 2014 Quebec oli Kanadan provinsseista enimmän kansallisen varojen tasaamisen kohde. Sillä oli provinsseista myös suurin valtionvelka suhteutettuna talouteen.
Parti Québécois saavutti vaalivoiton syyskuussa 1994, ja loppuvuonna 1995 järjestettiin toinen kansanäänestys Quebecin itsenäisyydestä. Tuolloin itsenäisyyttä kannatti 49,42 prosenttia äänestäneistä.
Viistokatu

Viistokatu oli Tampereen keskustassa 1900-luvulla sijainnut katuyhteys, joka kulki vinottain Keskustorin poikki. Se alkoi Tampereen Teatterin edestä Hämeenkadulta ja johti Kauppakadulle. Katu oli yksisuuntainen ja noin sadan metrin pituinen. Nykyisellä torialueella Viistokadun paikka on merkitty näkyviin kiveyksellä.
Viistokadun vino linjaus oli ensi kerran havaittavissa vuoden 1908 asemakaavakartassa. Varsinaisesti Viistokatu kuitenkin toteutettiin vasta vuonna 1924, jolloin väylä sai katumaisen muodon jalkakäytävineen. Virallisena kadunnimenä "Viistokatu" ei koskaan esiintynyt; sitä ei merkitty missään vaiheessa kaupungin katurekisteriin.
Viistokatu suljettiin autoliikenteeltä vuonna 1998. Torialueesta haluttiin tehdä yhtenäinen kokonaisuus, jossa voisi järjestää isoja tapahtumia. Samassa uudistuksessa suljettiin Aleksis Kiven kadun pätkä Raatihuoneen edustalta. Yksisuuntaisten Kauppakadun ja Puutarhakadun ajosuunnat vaihdettiin.
Kadonneesta Viistokadusta on muodostunut tamperelaisille eräänlainen menneiden aikojen symboli.
Kevin Cosgrove

Kevin Michael Cosgrove (6. tammikuuta 1955 New York, New York, Yhdysvallat – 11. syyskuuta 2001 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen vakuutusjohtaja Aon Corporationissa. Cosgrove sai surmansa syyskuun 11. päivän terroriteoissa. Cosgrove tuli tunnetuksi hätäpuhelusta, jonka hän soitti viimeisillä hetkillään World Trade Centerin etelätornista. Puhelu päättyi, kun torni romahti. Cosgroven viimeiset sanat nousivat otsikoihin ympäri maailmaa. Nauhoitusta käytettiin Zacarias Moussaouin oikeudenkäynnissä, joka on ainoa iskujen rikosoikeudenkäynti.
Yksityiselämä.
Cosgrove asui perheensä kanssa New Yorkin West Islipissä. Hänen vaimonsa oli opettaja Wendy Cosgrove ja heillä oli kolme lasta.
Terrorihyökkäys.
Cosgrove oli korvausvaatimusten varatoimitusjohtaja Aon Corporationissa ja yhtiön palopäällikkö. Zacarias Moussaouin oikeudenkäynnin aikana käytetyn nauhoituksen mukaan Cosgrove oli World Trade Centerin etelätornin luoteiskulmassa 105. kerroksessa, josta oli näkymä World Financial Centeriin, soittaessaan 911:een kello 9.54.
Nauhoitteella Cosgrove kertoi soittavansa John Ostarun toimistosta ja olevansa kahden muun henkilön seurassa. Hän mainitsi toisen heistä olevan Doug Cherry. Cosgrove sanoi puhelunvälittäjälle: "Vaimoni luulee minun olevan kunnossa. Soitin ja sanoin olevani poistumassa rakennuksesta ja voivani hyvin ja sitten "pam"!" Myöhemmin hän sanoi: "Hei. Olemme Financial Centerin yläpuolella. Kolmestaan. Kaksi särkynyttä ikkunaa." Sitten alkoi kuulua rakennuksen sortumisesta aiheutunutta jyrisevää ääntä. Cosgroven kuultiin huutavan peloissaan: "Voi Jumala! Voi—". Puhelu päättyi välittömästi World Trade Centerin etelätornin romahtaessa kello 9.59.
Cosgrove

Cosgrove on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Erik Olavinpoika

Erik Olavinpoika () oli suomalainen virkamies, jonka epäsuosittu toiminta voutina ja lainlukijana Pohjanmaalla vaikutti nuijasodan puhkeamiseen.
Erik Olavinpojan taustaa ei tunneta, mutta hänen syntyperänsä ei ollut ylhäinen. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1584, jolloin hän oli valtaneuvos Gustaf Banérille läänitetyn Mustasaaren pitäjän voutina. Vuosina 1587–1597 hänen tiedetään olleen Pohjanmaan lainlukijana eli tuomarin tehtävän hoitajana, ensin kihlakunnantuomari Kaarle Henrikinpoika Hornin ja vuodesta 1590 marski Klaus Flemingin sijaisena. Lainlukijaksi tultuaan Erik Olavinpoika hankki Mustasaaresta kaksi tilaa, joista hän asui Voitilankylän Lahnasaaressa. Hän ryhtyi vuonna 1590 ratsutilalliseksi säilyttääkseen tilojensa alkuaan kolmivuotisen verovapauden. Erik Olavinpojasta tuli epäsuosittu, koska hän oli vihatun käskynhaltija Flemingin sijainen ja keräsi itsekin linnaleiriveroa muilta talonpojilta vaikka sodan päätyttyä hänen varustamansa ratsumiehet olivat ”kotihuoveina”. Hän myös tärkeili kirjoittamalla nimensäkin kuin aatelinen muodossa "Erik Olsson till Lahnasari".
Tammikuussa 1596 Pohjanmaan talonpojat lähettivät Kaarle-herttualle ja Ruotsin valtaneuvostolle valituksen Erik Olavinpojasta, jonka sanottiin uhkailevan ja pelottelevan talonpoikia sekä levittävän valheita. Koska Erik Olavinpoika oli valtataistelussa Kaarlen vihollisen Sigismundin tukija, lähetti Kaarle palvelijansa Joen Jempten vangitsemaan Erik Olavinpojan ja Pohjanmaan voudin Tuomas Yrjönpojan. Heidän toimistaan suoritettiin tutkinta ja he olivat jonkin aikaa vankeina Örebron linnassa, mutta vapautuivat takuita vastaan huhtikuussa 1596. Nuijasodan puhjettua kapinalliset talonpojat kostivat ryöstämällä ja polttamalla Lahnasaaren, josta löytyi suuri hopeakätkö. Flemingin kukistettua Etelä-Pohjanmaan nuijamiehet Erik Olavinpoika palasi maakuntaan, mutta joutui jo helmikuussa 1597 pakenemaan uudelleen Pohjois-Pohjanmaalta noussutta toista kapina-aaltoa.
Viimeinen maininta Erik Olavinpojasta on heinäkuulta 1597, jolloin hän kävi meritse Mustasaaressa Kaarle-herttuan liittolaisen Hannu Hannunpojan hallitessa Pohjanmaata. Hannu Hannunpojan mukaan Erik Olavinpoika ja Pietari Gumse lähtivät toimittamaan Kaarlen lähetiltä siepattua kirjettä Sigismundille Puolaan, joten Erik Olavinpoika on saattanut jäädä sille tielleen palaamatta Suomeen.
Oldenburg (täsmennyssivu)

Oldenburg voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Modin II hallitus

Modin II hallitus oli Intian hallitus 30. toukokuuta 2019 – 9. kesäkuuta 2024. Hallituksessa oli alun perin 24 hallitusministeriä, 9 itsenäistä valtioministeriä ja 24 valtioministeriä eli yhteensä ministereitä oli 57. Ensimmäistä kertaa ministereinä toimi 19 uutta ministeriä. Ministerien määrän osalta parhaiten edustettu osavaltio oli Uttar Pradesh, josta oli peräisin kymmenen ministeriä. Andhra Pradeshista, Nagalandista, Manipurista, Mizoramista, Sikkimistä ja Tripurasta sen sijaan valittiin nolla ministeriä. Naisia hallituksessa oli kuusi.
Intian hallituksissa on kolmenlaisia ministereitä: kabinettiministereitä, valtioministereitä ja valtioministereitä itsenäisillä vastuualueilla. Kabinettiministerit () ovat haltuunsa annettujen ministeriöiden johtajia. Valtioministerit () ovat hallitusministerin alaisia virkamiehiä, poislukien valtioministerit itsenäisillä vastuualueilla (), jotka vastaavat itse ministeriönsä asioista.
Ásmundur Sveinsson

Ásmundur Sveinsson (20. toukokuuta 1893 Kolsstaðir – 9. joulukuuta 1982 Reykjavík) oli islantilainen kuvanveistäjä. Rakennus, jossa hän asui ja työskenteli, on nykyään osa Reykjavíkin taidemuseota nimellä Ásmundarsafn. Taloa ympäröivässä puutarhassa on sekä taiteilijan varhaiskaudelle ominaisia kookkaita hahmoja että myöhempään tuotantoon kuuluvia kevyitä, abstrakteja teoksia.
Ura.
Ásmundur opiskeli Þórarinn B. Þorlákssonin, Kööpenhaminassa Viggo Brandtin ja Tukholmassa Carl Millesin johdolla. Viimeksi mainitussa hän omaksui antiikin Kreikan klassisen tyylin vaikutteita teoksiinsa, joihin kuului "Merenneito" (1922). Lähdettyään Pariisiin Ásmundur sai opetusta Antoine Bourdellelta ja Charles Despiaulta. Kaupungissa viettämiensä vuosien aikana hän otti vaikutteita kubismista, mikä näkyy muun muassa työssä "Yö Pariisissa" (1926).
Ásmundur palasi Islantiin keväällä 1929. Tyylillisen murroksen hän koki 1950-luvulla, jolloin töissä alkoivat näkyä keveys ja pehmeys. Metalli oli keskeinen materiaali, ja tyyli oli abstrakti. Kirjallisuuden ja ideologian lisäksi 1950-luvun töihin vaikuttivat tiede ja teknologia.
Ásmundurin oppilaita Reykjavíkissa vuosina 1947–1964 olivat Ragnar Kjartansson, veljekset Guðmundur ja Jón Benediktsson, Jón Gunnar Árnason ja taiteilijan oma sukulainen, Hallsteinn Sigurðsson. Taiteilijalle omistettu museo Sigtúnissa avattiin yleisölle vuonna 1983.
Yksityiselämä.
Ásmundurin vanhemmat olivat Sveinn Finnson ja tämän vaimo Helga Eysteinsdóttir. Ásmundur meni vuonna 1924 naimisiin kuvanveistäjäkollegansa Gunnfríður Jónsdóttirin kanssa. Pariskunnan eroamisen jälkeen Ásmundur solmi uuden avioliiton Ingrid o.s. Håkanssonin (1904–1976) kanssa. Pariskunta sai kaksi tytärtä; vuonna 1941 syntynyt Hallgerda kuoli liikenneonnettomuudessa 5-vuotiaana ja vuonna 1946 syntyneestä Ásdísista tuli opettaja Reykjavíkissa.
Alholma

Alholma () on kaupunginosa Pietarsaaressa. 1890-luvulla rakennetun sikuritehtaan tehdasrakennus koneineen on säilytetty teollisuusmuseona. Tehdaskokonaisuuden rakennuskannasta on säilynyt hirsiset raaka-aine- ja valmistavaramakasiinit sekä kaksi asuinrakennusta. Alholmassa sijaitsee Suomen suurin venemoottorimuseo. Pietarsaaren kaupungin perustamisvuonna 1652 Alholma oli saari, mutta kasvoi maankohoamisen seurauksena kiinni mantereeseen 1700-luvun alussa. Alholma koostui hiekkamaasta, jossa kasvoi kuusia, leppiä sekä katajapensaita. Saarta käytettiin pääasiassa laiduntamiseen. Alholman ensimmäiset kesähuvilat rakennettiin 1840-luvulla. Pietarsaaren satama on sijainnut Alholmassa 1800-luvulta lähtien.
Alholmassa sijaitsee Alholmen Industrial Park, joka onkahdeksan teollisen yrityksen ja 53 palveluyrityksen keskittymä, joka työllistää suoraan lähes 2 000 ihmistä. Alueen liikevaihto on yli 1 100 miljoonaa euroa, josta viennin osuus on lähes 80 prosenttia. Alhomen Industrial Parkin alue on 370 hehtaaria.
Suomenkielinen käännös Leppäluoto on alun perin annettu satamaradan tavara-aseman nimeksi. Myöhemmin Leppäluoto otettiin koko alueen viralliseksi nimeksi, mutta se ei juurtunut yleiseen käyttöön. Kaupunginosan ja rautatieliikennepaikan suomenkielinen nimi muutettiin vuonna 1999 muotoon Alholma.
Jóhannes Sveinsson Kjarval

Jóhannes Sveinsson Kjarval (7. marraskuuta 1885 – 13. huhtikuuta 1972) oli islantilainen taidemaalari. Hänen taustansa oli perinteisessä islantilaisessa maatalousyhteiskunnassa. Hänen elämänsä ja uransa oli vahvasti kytköksissä 1900-luvun alkupuolen kulttuuriseen heräämiseen maassa. Parhaiten Jóhannes tunnetaan luonnon kuvauksistaan ja taiteensa mystisestä visuaalisuudesta. Vaikka painopisteet Jóhanneksen uralla vaihtelivat vuosien mittaan, hänen työhönsä vaikutti koko uran ajan luonnon näkeminen elävänä. Reykjavíkin taidemuseo on luonnehtinut taiteilijaa yhdeksi maansa kaikkien aikojen rakastetuimmista ja arkkityypin mukaiseksi boheemiksi, romanttiseksi taiteilijaksi.
Kahdentuhannen Islannin kruunun seteliin otettiin vuonna 1995 Jóhanneksen kuva. Reykjavíkin taidemuseoon kuuluu hänen mukaansa nimetty Kjarvalsstaðir, joka avattiin vuonna 1973.
Sigvaldi Kaldalóns

Sigvaldi Stefánsson Kaldalóns (13. tammikuuta 1881 Reykjavík – 23. heinäkuuta 1946) oli islantilainen laulujen säveltäjä ja lääkäri. Valmistuttuaan lääkäriksi vuonna 1908 hän lähti Kööpenhaminaan, jossa tutustui Tanskan ja muun Euroopan musiikkielämään sekä sairaanhoitaja Karen Margrethe Mengel Thomseniin, josta tuli hänen vaimonsa. Sigvaldi asui Kaldalónin eteläpuolella Ármúlissa; seutu teki häneen sellaisen vaikutuksen, että hän otti sen mukaan käyttöönsä sukunimen Kaldalóns.
Sigvaldin terveyttä heikensi vuonna 1917 pilkkukuume. Hän loi uran lääkärinä kotimaassaan, mutta sävelsi samalla lauluja, joihin vaikutti hänen säveltäjäystävänsä Sigfús Einarsson. Sigvaldin tunnetuimpiin lauluihin kuuluvat "Ísland ögrum skorið", "Á Sprengisandi", "Suðurnesjamenn", "Svanasöngur á heiði", "Erla, góða Erla", "Ave María", "Draumur hjarðsveinsins", "Þú eina hjartans yndið mitt" ja "Ég lít í anda liðna tíð".
Jandiantyräkki

Jandiantyräkki ("Euphorbia handiensis") tyräkkikasvien heimoon kuuluva tyräkkien suvun laji. Se on kotoperäinen eli endeeminen Kanariansaarten laji. Jandiantyräkki muistuttaa hyvin paljon kaktuksia ulkonaisesti vaikka on tyräkki. Kuiva, samankaltainen elinympäristö on saanut nämä kuivakkokasvit muistuttamaan toisiaan.
Kuvaus.
Varret.
Jandiantyräkin varret kasvavat korkeimmillaan noin metrin korkuisiksi ja halkaisijaltaan noin 6–8 senttimetriä. Varsien väri on vihreä mutta ne harmaantuvat ja korkkiintuvat vanhemmiten. Varsissa on korkeat särmät, joita on yleensä 8–12.
Särmien harjoissa sillä on noin 3 senttimetriä pitkät piikit, jotka kasvavat pareittain. Piikit ovat aluksi punertavia mutta muuttuvat myöhemmin vaaleanharmahtaviksi. Vanhempana se haaroittuu tyvestä ja siitä kasvaa pensasta muistuttava ryhmä.
Kukat.
Kukat ovat kellertävänvihreitä tai vaaleanvihreitä valekukkia ("cyathium") muiden tyräkkien tapaan. Kukat ovat yksittäin tai ryhmissä. Sen mesiäinen on keltainen, nuorena vihreä. Sen pölyttäjinä toimivat raatokärpäset ("Calliphoridae").
Kasvuympäristö ja levinneisyys.
Jandiantyräkkiä tavataan vain Fuerteventuran saaren eteläosissa jossa se kasvaa Jandian niemimaalla Jandían luonnonpuiston alueella vain kahdessa paikassa. Se kasvaa noin 50–300 metriä korkealla olevalla vyöhykkeellä loivilla etelärinteillä. Kasvuympäristö on karua tuliperäisestä basaltista muodostunutta hiekkaista kivikkoa.
Alueella sataa vähän ja usein vain yhden kerran vuodessa. Samoilla paikoilla kasvaa myös muita samankaltaisia kuivakkokasveja kuten kanariantyräkkiä. Jandiantyräkki on Fuerteventuran saaren symbolikasvi.
Samsung Galaxy Fold

Samsung Galaxy Fold on Samsungin syyskuussa 2019 julkaisema taittuvanäyttöinen älypuhelin. Puhelimessa on 12 gigatavua keskusmuistia ja 512 gigatavua tallennustilaa. Puhelimessa on kaksi näyttöä: kun se on suljettuna, kannessa on 4,6 tuuman näyttö ja avattuna siinä on 7,3 tuuman taittuva näyttö. Foldissa on One UI -käyttölittymä ja Android 9.0 Pie -käyttöjärjestelmä. Galaxy Foldissa on sormenjälkitunnistin puhelimen sivulla.
Samsung Galaxy Fold oli alun perin tarkoitus julkaista keväällä 2019, mutta ongelmien myötä sen julkaisua jouduttiin siirtämään syksyyn 2019. Puhelimessa oli merkittäviä suunnitteluvirheitä, joiden takia se meni monilla testikäyttäjillä rikki. Puhelin meni rikki esimerkiksi siitä, että monet testaajat olivat ottaneet näytön päällä olleen kalvon pois, vaikka sitä ei ollut tarkoitus ottaa pois. Lisäksi näytön alle pääsi kulkeutumaan likaa ja pölyä, joka aiheutti näytön rikkoutumisen.
Matti Ilmanen

Matti Bernhard Ilmanen (19. helmikuuta 1928 Uskela – 4. tammikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja, joka toimi pitkään Suomen Kulttuurirahaston toiminnanjohtajana ja yliasiamiehenä. 
Henkilöhistoria.
Matti Ilmasen vanhemmat olivat ylikonstaapeli Hjalmar Bernhard Ilmanen ja Ingrid Maria Eskolin ja puoliso vuodesta 1956 Kaisu Marja Laitinen, kenttäpiispa Toivo Laitisen tytär. Ilmanen tuli ylioppilaaksi 1946 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1956. Hän toimi PYP:n palveluksessa 1950–1961 ja Suomen Kulttuurirahastossa toiminnanjohtaja vuodesta 1961 ja yliasiamiehenä vuodesta 1981. Ilmanen osallistui myös useiden säätiöiden toiminnan johtamiseen ja kehittämiseen, oli säätiölaitoskomitean jäsen 1970-luvulla ja toimitti vuonna 1977 ilmestyneen säätiöhakemiston.
Oskari Metsola

Kaarle Oskari Metsola (4. lokakuuta 1874 Kiikka – 8. elokuuta 1951 Kalajoki) oli suomalainen kanttori, laulun- ja soitonopettaja, kuoronjohtaja ja Keski-Pohjanmaan laulu-maakuntalaulun säveltäjä ja sanoittaja.
Metsolan vanhemmat olivat maanviljelijä, herastuomari Isak Juhonpoika (Prihti) ja Vilhelmiina Erkintytär. Kansakoulun jälkeen hän suoritti asevelvollisuutensa Suomen kaartissa ja opiskeli sitten Emil Sivorin johtamassa Viipurin lukkari-urkurikoulussa josta hän valmistui 1898. Kouluaikanaan hän sovitti kansanlauluja ja johti Viipurin VPK:n mieskuoroa.
Metsola oli aluksi lukkarin viransijaisena ja kiertokoulun opettajana Pälkjärvellä. Vuonna 1900 hänestä tuli Längelmäen vakinainen lukkari. Metsola toimi lisäksi Längelmäellä kunnankirjurina, säästöpankin kamreerina sekä kuntakokouksen puheenjohtajana ja laulu- ja soittokuntien johtajana. Vuonna 1907 hän oli mukana perustamassa Suomen kanttori-urkuriliittoa. Vuonna 1909 Metsola siirtyi lukkariksi Kauvatsalle. Täällä hän oli myös kuntakokouksen ja kunnanvaltuuston sekä Kauvatsan kansakoulujen johtokunnan puheenjohtajana, toimi yhdeksän vuotta postitoimistonhoitajana sekä 19 vuoden ajan Satakunnan nuorisoseurojen liiton musiikinneuvojana. Hän kirjoitti Kauvatsalla muistiin 100 kansansävelmää ja hänestä tuli 1921 Satakunnan nuorisoseurojen liiton kunniajäsen. Metsola sai director cantus-arvonimen vuonna 1920.
Metsola muutti 1921 Kalajoelle jossa hän oli seurakunnan kanttorina ja kunnan palveluksessa 30 vuoden ajan. Hänestä tuli Kalajoen kunnan rahastonhoitaja 1922 ja kunnankirjurina hän oli 1923–1944. Metsola oli Pohjolan Osake-Pankin Kalajoen konttorin johtajana 1944–1946. Talvikausina 1923–1926 Metsola oli virkavapaana ja toimi silloin Hämeenlinnan alakansakoulunopettajaseminaarin soiton- ja laskennonopettajana, Hämeenlinnan tyttökoulun laulunopettajana sekä Hämeenlinnan raittiusseuran sekakuoron johtajana. Kalajoella Metsola toimi laulunopettajana ja johti muun muassa Kalajoen Sekakuoroa. Hän teki sekakuorolle pieniä laulelmia ja kansanlaulusovituksia. Metsolan lauluja julkaistiin muun muassa "Hengellisiä lauluja ja virsiä" ja "Siionin sointuja"-kokoelmissa sekä Kansanvalistusseuran julkaisemassa kokoelmassa "Sekaäänisiä lauluja". Metsolan säveltämä ja sanoittama Keski-Pohjanmaan maakuntalaulu "Näät kuinka rannat viljavat…" sai ensiesityksensä Kalajoen Sekakuoron esittämänä Keski-Pohjanmaan maakuntaliiton perustamiskokouksessa Kalajoella vuonna 1930. Metsola sai vuonna 1944 director musices-arvonimen ja hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan ansioristi ja Kansanavun ansioristi.
Oskari Metsola oli naimisissa vuodesta 1905 Anna Impi Lagerbladin (1882–1951) kanssa.
Pilleriviikuna

Pilleriviikuna eli misteliviikuna ("Ficus deltoidea") on mulperikasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jota käytetään huonekasvina. Se alun perin kotoisin Länsi-Malesiasta, mutta sitä kasvaa ihmisen tuomana myös muualla Malesiassa sekä Thaimaassa ja Indonesiassa.
Pilleriviikuna on luonnossa 5–7 metriä korkea ikivihreä pensas tai pieni puu. Sen oksat ovat hennot, ja sillä on paksut ja nahkamaiset lehdet, joiden keskisuoni on yleensä haarautunut. Muodoltaan lehdet ovat erittäin vaihtelevaiset. Nuoret ja vanhat lehdet voivat olla hyvin erinäköiset, ja yhdessä ja samassa kasvissa voi siksi olla useita erityyppisiä lehtiä. Aikuiset lehdet ovat muodoltaan joko vastapuikeita, vastaherttamaisia, kapean vastapuikeita tai lusikanmuotoisia. Pilleriviikuna saatetaan sekoittaa kolmionatalinviikunaan ("Ficus natalensis" subsp. "leprieurii"), mutta kolmionatalinviikunan lehdet ovat hieman paksummat ja täysin litteät, eikä niiden keskisuoni ole haarautunut.
Pilleriviikuna on sitkeä ja helppohoitoinen huonekasvi, ja yksi harvoista viikunalajeista, jotka tuottavat hedelmiä sisätiloissa. Hedelmät ovat pallomaisia, hieman hernettä suurempia. Ne ovat raakoina himmeän keltaiset, kypsinä oranssit ja punaiset, ja ne pysyvät pitkään kasvissa. Pilleriviikunaa voi lisätä pistokkaista, mutta kotona saaduista siemenistä sen lisääminen ei onnistu, sillä se, kuten muutkin viikunat, tarvitsee pölyttäjäkseen oman viikunapistiäisensä.
Utin räjähdysonnettomuus 1945

Utin räjähdysonnettomuus tapahtui Utin rautatieasemalla 14. helmikuuta 1945 kello 14.30. lentopommeja rautatievaunuun lastattaessa tapahtui räjähdys, joka aiheutti 11 miehen kuoleman.
Valkealassa sijaitsevalla Utin rautatieasemalla oli lastattu lentopommeja rautatievaunuihin jo kahden viikon ajan, kun urakan viimeisiä eriä vaunuun sijoitettaessa sattui tuntemattomasta syystä räjähdys. Paikalle rientäneet näkivät seitsemän nuoren miehen silpoutuneen kuoliaaksi ja kolmen olevan kateissa. Räjähdyksen voimasta asemarakennuksen ikkunat särkyivät, samoin lähellä ollut auto ja lastauslaiturikin vaurioituivat. Kouvolasta matkusti onnettomuuspaikalle poliisitutkintoa pitämään Valkealan piirin nimismies N. Aalto ja apulaisnimismies Vanhanen.
Räjähdyksen uhreista kuoli heti 9 miestä ja myöhemmin kaksi. Onnettomuuden syystä ei ollut täyttä varmuutta, sillä loukkaantuneet kuolivat ennen kuin heitä voitiin kuulustella. Sen verran he ehtivät kertoa, että miesten lastattua pommilastin kuorma-autosta rautatievaunuun he havaitsivat metsässä lumen alla olleen pommilaatikon. Miehet avasivat sen ja näkivät sen sisällä 150 kappaletta saksalaisia yhden kilon sirpalepommeja. Yksi pommeista putosi maahan ja räjähti räjäyttäen muutkin laatikossa olleet pommit. Sirpalepommit olivat herkkiä räjähtämään, sillä niissä ei ollut kuljetuksen aikanakaan varmistinta.
Onnettomuudessa kuoli 45-vuotias sekatyömies, 25-vuotias autonkuljettaja, 41-vuotias autonasentaja, 30-vuotias liikeapulainen, 33-vuotias myymälänhoitaja, 53-vuotias muurari, 38-vuotias rakennusmestari, 24-vuotias autonkuljettaja, 28-vuotias autonkuljettaja, 40-vuotias talonomistaja ja 26-vuotias maalari.
Onnettomuuden uhrit haudattiin valtion kustannuksella yhteishautaan Kouvolassa sunnuntaina 25. helmikuuta 1945. Vaikka päivä oli kylmä ja myrskyinen, Kouvolan seurakunnan hautausmaalla järjestettyyn surutilaisuuteen osallistui arvion mukaan toistatuhatta ihmistä. Yhteishauta oli valmistettu sankarihautojen taakse ja vainajien valkoiset arkut laskettu hautaan ennen tilaisuutta ja sitten peitetty havuilla. Papin puheen, vainajien siunauksen ja kuoron esityksen jälkeen sotilaat loivat haudan umpeen ja aloitettiin seppelten lasku. Haudalla vietetyn suruhetken jälkeen saattoväki siirtyi sotilaskotiin vainajien muistoa viettämään. Tilaisuuden musiikista vastasi varuskunnan soittokunta ja muistopuheesta pastori Arjanheimo.
Elefanttiviikuna

Elefanttiviikuna ("Ficus auriculata") on mulperikasvien (Moraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Elefanttiviikunan runko on tavallisesti 4–10 metriä korkea. Sen hedelmät ovat syömäkelpoisia. Elefanttiviikunaa tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa.
Viktor Lodin

Viktor Lodin (s. 2. kesäkuuta 1999 Leksand,Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Lodin laukoo vasemmalta. Ottawa Senators varasi hänet . Lodin debytoi SHL:ssä vuonna 2018 Örebrön paidassa.
Mário Centeno

Mário José Gomes de Freitas Centeno (s. 9. joulukuuta 1966 Olhão) on portugalilainen ekonomisti, joka on toiminut Portugalin valtiovarainministerinä 2015–2020. Centeno aloitti euroryhmän puheenjohtajana tammikuussa 2018.
Koulutus ja ura.
Centeno opiskeli taloustiedettä Lissabonin teknillisen yliopiston ISEG-kauppakorkeakoulussa valmistuen vuonna 1990, minkä jälkeen hän on suorittanut kaksi maisterintutkintoa. Ensimmäisen maisterintutkintonsa hän sai ISEG:stä sovelletusta matematiikasta vuonna 1993. Centeno jatkoi opintojaan Harvardin yliopistossa, missä hän suoritti taloustieteen maisterintutkinnon 1998 ja vielä tohtorintutkinnon vuonna 2000.
Suoritettuaan opintonsa Centeno meni töihin Portugalin keskuspankkiin, missä hän toimi ekonomistina vuoteen 2004 saakka. Tämän jälkeen Centeno työskenteli keskuspankin taloustutkimusosaston apulaispäällikkönä vuosina 2004–2013 ollen samaan aikaan jäsenenä Euroopan komission talouspoliittisessa komiteassa. Vuodesta 2014 Centeno on toiminut Portugalin keskuspankin johtokunnan neuvonantajana. Hän on myös ISEG:n professori.
Centeno toimi talouspoliittisena pääneuvonantajana sosialistipuolueen puheenjohtajalle António Costalle ja oli ohjaamassa sosialistien talouspoliittista ohjelmaa ennen lokakuun 2015 parlamenttivaaleja. Centeno asettui Costan kehotuksesta myös itse ehdolle vaaleissa, mutta sitoutumattomana ehdokkaana. Vaalien jälkeen António Costa nimitettiin Portugalin uudeksi pääministeriksi ja tämä puolestaan nimitti Centenon hallituksensa valtiovarainministeriksi. Valtiovarainministerinä Centeno on keventänyt eräitä eurokriisin aikaisia Portugalin tukipaketin myötä tehtyjä leikkauksia, mutta korostanut, että maan pitää täyttää EU:n budjettitavoitteet.
Akateemisella urallaan Centeno on julkaissut useita artikkeleita ja kirjoja liittyen muun muassa ekonometriaan, mikrotaloustieteeseen, sopimusteoriaan ja työn taloustieteeseen. Hän on istunut vuodesta 2001 lähtien "Portuguese Economic Journal" -tiedejulkaisun toimituskunnassa.
Euroryhmän johdossa.
Centeno valittiin joulukuussa 2017 hollantilaisen Jeroen Dijsselbloemin seuraajaksi euroryhmän puheenjohtajaksi. Centenon valintaa tukivat euroalueen suurimmat maat Ranska, Saksa ja Italia. Aloittaessaan kautensa euroryhmän johdossa Centenolla arveltiin tulevan olemaan tärkeä rooli euroalueen integraation eteenpäin viemisessä. Virallisesti hän aloitti kaksi- ja puolivuotisen kautensa puheenjohtajana tammikuussa 2018.
Yksityiselämä.
Mário Centeno syntyi 9. joulukuuta 1966 Olhãossa, Algarven alueella. Hänen vanhempansa työskentelivät pankkivirkailijana ja postin virkamiehenä. Centeno vietti lapsuutensa Algarven alueella ja muutti 15-vuotiaana opintojensa perässä pääkaupunkiin Lissabonin.
Centenon perheeseen kuuluu vaimo ja kolme lasta.
Kuningatar (täsmennyssivu)

Kuningatar voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita:
Subrahmanyam Jaishankar

Subrahmanyam Jaishankar (; 9. tammikuuta 1955) on intialainen poliitikko ja diplomaatti, joka valittiin vuonna 2019 maansa ulkoministeriksi. Ennen poliittista uraansa hän toimi Intian suurlähettiläänä Yhdysvaltoihin (2014–2015) ja Kiinaan (2009–2013) Jaishankar työskenteli Intian ulkoministeriölle vuodesta 1977 alkaen, jolloin hänen ensimmäinen kansainvälinen tehtävänsä oli toimia sihteerinä Moskovassa. Vuonna 1985 hän siirtyi Moskovasta Washingtoniin.
Jaishankar oli mukana neuvottelemassa Intian ja Yhdysvaltain välistä ydinsopimusta, minkä lisäksi hänen toinen suuri saavutuksensa oli Intian ja Kiinan välisen rajakiistan pahenemisen estäminen Doklamissa vuonna 2017.
Vuonna 2019 hänet palkittiin Padma Shri -palkinnolla.
Julia Marty

Julia Kathrin Marty (s. 16. huhtikuuta 1988 Nussbaumen, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Marty pelaa nykyisin Sveitsin naisten jääkiekon pääsarjassa SC Reinach-joukkueen riveissä. Hänen toistaiseksi ainoa olympiamitalinsa on pronssi talviolympialaisten 2014 naisten jääkiekkoturnauksesta.
Muuta.
Julia Martyn kaksoissisar Stefanie Marty pelaa myös jääkiekkoa Sveitsin naisten jääkiekon pääsarjassa.
Keijo Immonen

Keijo Johannes Immonen (28. syyskuuta 1929 Käkisalmi – 12. tammikuuta 2013 Espoo) oli kustantaja ja Kirjayhtymän pitkäaikainen kirjallinen johtaja. 
Henkilöhistoria.
Keijo Immosen vanhemmat olivat ylikonduktööri Eino Johannes Immonen ja Saima Veijalainen ja puoliso vuodesta 1953 taiteilija Ritva Raittila. Immonen tuli ylioppilaaksi 1949 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1953. Hän toimi "Uuden Suomen" kulttuuritoimittajana ja kirjallisuuskriitikkona 1952–1958, Kirjayhtymän kirjallisen osaston päällikkönä vuodesta 1958, kirjallisena johtajana vuodesta 1960 ja varatoimitusjohtajana 1971–1989. Eläkkeelle jäätyään Immonen perusti kustannusyhtiö Teeman Jaakko Iloniemen, Matti Korhosen ja Paavo Lipposen kanssa. Hän oli myös Tietokirjailijain liiton sihteeri 1960-luvun alussa ja Suomen PEN-klubin sihteeri ja taloudenhoitaja 1965–1968.
Stefanie Marty

Stefanie Andrea Marty (s. 16. huhtikuuta 1988 Nussbaumen, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Marty pelaa nykyisin Sveitsin naisten jääkiekon pääsarjassa Neuchâtel Hockey Academy-joukkueen kapteenina. Hänen toistaiseksi ainoa olympiamitalinsa on pronssi talviolympialaisten 2014 naisten jääkiekkoturnauksesta.
Muuta.
Stefanie Martyn kaksoissisar Julia Marty pelaa myös jääkiekkoa Sveitsin naisten jääkiekon pääsarjassa.
Marty (sukunimi)

Marty on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Craig Button

Craig J. Button (s. 3. tammikuuta 1963 Rochester, New York, Yhdysvallat) on The Sports Networkin jääkiekkoasiantuntija. Button toimi NHL-seura Calgary Flamesin toimitusjohtajana vuodet 2000–2003. Myös hänen isänsä Jack Button on toiminut NHL:ssä toimitusjohtajana.
Arjun Munda

Arjun Munda (s. 3. toukokuuta 1968) on intialainen poliitikko, joka on toiminut maansa heimoasioiden ministerinä vuodesta 2019, sitä ennen hän on toiminut Jharkhandin osavaltion pääministerinä kolmesti. Hän syntyi Jamshedpurin kaupungissa huono-osaiseen adivasiperheeseen ja alkoi nuoruudessaan kampanjoimaan Biharin heimomaille itsenäisyyttä.
Vuonna 1995 hänet äänestettiin osavaltion lainsäätäjäksi, 2003 hänestä tuli Jharkhandin toinen pääministeri. Lainsäädäntökokousvaaleissa Munda voitti kolme kautta, kunnes hävisi vuonna 2014. Parlamenttivaaleissa 2019 Munda voitti kongressipuolueen ehdokkaan niukasti saamalla 1445 ääntä enemmän.
Machine Men (EP)

Machine Men on saman nimisen yhtyeen EP-levy vuodelta 2002.
From Hell with Love

From Hell with Love on Beast In Black -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2019 levymerkillä Nuclear Blast.
Skorpioni (albumi)

Skorpioni on Olavi Uusivirran kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2019 levymerkillä Johanna Kustannus.
Aili Virkkunen

Aili Virkkunen (1. kesäkuuta 1909 – 12. syyskuuta 1998 Vaala) oli suomalainen filosofian maisteri ja opettajaseminaarin lehtori. Virkkunen toimi äidinkielen ja kirjallisuuden lehtorina Kajaanin ja Heinolan opettajaseminaareissa. Hän oli Aitoon kotitalouskeskikoulun rehtorina 1940–1941. Hänen mukaansa on nimetty apurahoja myöntävä "Aili Virkkusen säätiö".
Aili Virkkunen ja Tahvo Liljeblad keräsivät Karjalan kielen sanakirjaa varten aineistoa itäkarjalaisesta Tunkuan murteesta, josta molemmat kirjoittivat myös laudatur-tutkielmansa. Virkkunen suoritti keräystyönsä kesinä 1930 ja 1931, työn tuloksena oli noin tuhat sanalippua.
Lego Jurassic World

Lego Jurassic World on vuonna 2015 julkaistu videopeli. Lego Jurassic World käsittelee kaikkia muita "Jurassic Park" -elokuvia paitsi ia (2018). Lego Jurassic World on mm. Xboxille, PlayStationille, ja Wii-konsolille soveltuva peli.