Kahdentoista apostolin kirkko

Kahdentoista apostolin kirkko (ven. церковь Двенадцати Апостолов, "tserkov' Dvenadtsati Apostolov") on 1600-luvulla rakennettu kirkko Moskovan Kremlissä. Kirkko suljettiin vuonna 1918, ja sen alakerrassa on 1600-luvun esineitä ja ikoneita esittelevä museo. 
Kirkko liittyy alkuperäiseen Patriarkan palatsiin, jossa Moskovan ja koko Venäjän patriarkka synodeineen asui aina Pietari I:n aikaan asti. Patriarkan kuoltua uutta ei enää valittu, ja Pyhä synodikin muutti uuteen pääkaupunki Pietariin. Palatsiin ja Kahdentoista apostolin kirkkoon jäi tuolloin vain kiinteistöä hoitamaan määrättyjä pappeja ja pappismunkkeja, kunnes vuonna 1917 synodi kokoontui kirkossa valitsemaan uutta patriarkkaa. Tehtävään valittiin arvalla pappismunkki Tiihon.
Rakennushistoria.
Patriarkka Nikonin kotikirkko rakennettiin Antip Konstantinovin ja Bažen Ogurtsovin suunnitelmien mukaisesti patriarkan palatsin etuhuoneiden yhteyteen vuoden 1655 loppuun mennessä. Historiallisista asiakirjoista tiedetään, että syyskesällä 1656 sen maalasivat mestarit Venäjän kuuluisista taidekeskuksista: Jaroslavlista, Kostromasta, Troitse-Sergijevin luostarista, joita johtivat taitavat hovimaalarit Simon Ušakov, Josef (Osip) Vladimirov (Volodimerov) ja Fjodor Kozlov. Patriarkka Nikonin aikana pyhättöä ei kuitenkaan vihitty. Pyhätön alkuperäinen maalauskoristelu ei ole säilynyt.
Patriarkka Job Moskovalaisen alaisuudessa kirkko rakennettiin uudelleen, maalattiin uudelleen ja vihittiin käyttöön 13. syyskuuta 1681 pyhitettynä Kahdelletoista apostolille. Ikkunoihin laitettiin vanhanaikaiset lyijypuitteet []. Kirkon uudessa ikonostaasissa krusifiksi asetettiin ikonien ylimmän kerroksen yläpuolelle: tämä tehtiin oletettavasti ensimmäistä kertaa Venäjän ortodoksisuuden historiassa.
Vuosina 1722–1724 kirkko jaettiin puulattialla kahteen kerrokseen ja ylempään sijoitettiin patriarkan kirjasto. Ulkonäköään vaihtaneeseen Kahdentoista apostolin kirkkoon asennettiin uusi puusta veistetty ja kullattu ikonostaasi, Pjotr Žerebtsov maalasi kirkon ja ruokasalin seinäfreskot al fresco tekniikalla tuoreelle laastille.
1800-luvun puolivälissä puulattiat poistettiin. Pyhätön ja ruokasalin seinät maalattiin jälleen öljyväreillä ja kirkkoon asennettin koko kirkon korkuinen puusta kaiverrettu ikonostaasi. Työn suunnitteli arkkitehti N. I. Tšitšagov, joka noudatti käskyä tehdä "kirkosta valoisa", vanhat ikkunat poistettiin ja tehtiin uudet suuremmat ikkuna-aukot.
1900-luvun alussa kirkko, ruokasali ja makuukammiot maalattiin jälleen öljyväreillä tuoreelle laastille. 
Neuvostoaika ja sen jälkeen.
Lokakuun vallankumouksen aikana kirkon ulkoseinät saivat sirpalevauriota. Bolševikit sulkivat kirkon vuonna 1918. Vuonna 1929 kirkkoon asennettiin ikonostaasi, joka siirrettiin Kristuksen taivaaseenastumisen luostarin katedraalista ennen sen räjäyttämistä dynamiitilla. Vuonna 1978 Kahdentoista apostolin kirkon keskiholvista paljastettiin maalaus 1600-luvun loppupuolelta, ja vuonna 1998 alttarin päälle koottiin kullattu katos.
Ensimmäisen museonäyttely avattiin vuonna 1967. Vuodesta 1987 Kahdentoista apostolin kirkossa on ollut 1600-luvun ikonimaalauksen näyttely, joka edustaa tuon ajan tunnetuimpien ikonimaalaajien töitä sekä Moskovassa että Venäjän reuna-alueiden keskuksissa.
Kirkko on vuoden 1990 jälkeen vihitty uudelleen ja siellä pidetään kerran vuodessa pyhimysjuhla. Muuten se on museokäytössä.